Explicant històries: STORYTELLING | ACRONIM\nHome / Acrònim Digital Feeling /\nL’ésser humà viu d’explicar històries.\nDes de la prehistòria fins a l’últim telèfon que es llanci, la humanitat viu comunicant-se, passant missatges i ensenyaments a través dels segles i en l’actualitat a causa de les nostra tumultuosa rutina plena de compromisos i les nostres vides plenes d’informació (de vegades, innecessària i supèrflua) necessitem de formes senzilles per passar un missatge simple i eficaç.\nEl concepte Storytelling (Contacontes d’Anglès), que significa explicar històries, és això, al final quan una història s’explica, diversos aspectes neurològics i psicològics s’activen, remetent la concentració i la gran atenció al missatge que es vulgui transmetre.\nVal la pena assenyalar que això passa cada vegada que escoltem una mica de música, veiem una pel·lícula, veiem un espectacle que ens agrada o fins i tot quan parem atenció a un membre de la família dient una broma; les nostres oïdes, els nostres ulls i els nostres sentits estan orientats 100% amb el contingut de la idea.\nLa narració d’històries és una eina important que pot ser utilitzada per tu a la teva vida i a la teva empresa (si ets un empresari digital també). El punt principal és la forma d’explicar, després de tot, moltes persones tenen un talent natural per a la narració de contes i acudits …\nPer als que no van néixer amb aquest talent innat, és bo assenyalar algunes tècniques que ajudaran a explicar històries amb senzillesa i emoció.\n4 ELEMENTS DEL STORYTELLING\nBàsicament es tracta del que desitges passar a les persones, als teus oients o lectors.\nTens algun ensenyament entre línies?\nHi ha una història emocionant que infectarà a tots amb una gran quantitat d’energia i motivació?\nEl que em farà passar 10 minuts veient el vídeo.\nAquest és el missatge!\nUn bon missatge enganxa all públic, però un gran missatge canvia totes les generacions futures.\nNo és d’estranyar que vegem tants mestres de la humanitat que es fa referència a ells encara avui dia pels seus missatges, com Jesucrist, Buda, Lao Tse, Gandhi, la Mare Teresa de Calcuta.\nÉs el pebre de la història!\nNecessites alguna cosa per canviar el patró de la gent, cosa que canviï la seva forma de pensar, d’actuar i somiar …\nHi ha diversos tipus de conflictes que es poden utilitzar, de vegades són els mateixos que s’utilitzen a les pel·lícules de Hollywood, però el punt principal és que cada vegada que vegi alguna dificultat a una història, més desitgi que el personatge principal tingui un final feliç. ……no és cert?\nSón les persones que participaran a la teva història.\nAquí el punt important que ha de ser pensat és aixecar diverses idees, invertir en la seva creativitat i donar vida als somnis de moltes persones que volen reconèixer-se en els personatges.\nPots recordar una pel·lícula que vas veure fa poc temps i en la forma en què et var reconèixer amb l’actor o actriu … Hi hauries d’haver dit frases com aquesta:\n“Jo també ho faig …”\n“Ostres, penso de la mateixa manera”\n“Vull una vida així”\nLes persones es mouen per l’emoció.\nSón totes les parts implicades, com una amanida de fruites …\nO millor …\nUna equació matemàtica: Missatge + Conflicte + Caràcters = trama\nPensar, sentir i somiar amb la història.\nPren elements del teu dia a dia.\nLlegeix llibres de narració.\nSegueix persones influents.\nFinalment, crea la teva parcel·la i construeix alguna cosa de valor per als teus clients i les persones que viuen al teu voltant.\nAcronim digital feeling\nAcrònim Digital Feeling\nL’experiència dels alumnes del Virolai a Acrònim\nAvís legal i política de privacitat | FD ACRONIM S.L. 2018\nAquest lloc web utilitza galetes per millorar la vostra experiència. Suposem que esteu d'acord amb això, però podeu desactivar-ho si ho voleu.Acepto Más info


Manlleu Històric: de desembre 2030\ndimarts, 31 de desembre de 2030\nAquest blog és el resultat del recull d'efemèrides de Manlleu començat l'any 1999 i que portava per títol en el seu origen "ESBORRANY DE DADES I DATES DE MANLLEU PER PAL·LIAR LA MANCA DE MEMÒRIA DEL SEU AUTOR". Al llarg dels anys s'ha anat omplint (hi ha més de 3.600 efemèrides) i és bo que pugui ser compartit amb aquells estudiosos de Manlleu que en vulguin fer ús. En ell podeu trobar:\n-.Dates en les que s'han produït fets significatius en la història de Manlleu\n-.Dades històriques de Manlleu ordenades cronològicament\n-.Enllaços que eixamplen detalls de l'efemèride amb imatges i explicacions\n-.Cercador per buscar noms propis i paraules clau\nEtiquetes de comentaris: 0001 Presentació\ndilluns, 30 de desembre de 2030\n2000 a.c. Al lloc on hi ha l'Institut de Batxillerat es va trobar una tomba amb els ossos d'un home gran i una noia jove de fa 4000 anys. (Un poblat a l’aire lliure de fa 4000 anys) Biblioteca B. Morgades\n900 a.c. Les restes trobades en terrenys del Fugurull indiquen l'existència d'un assentament de l'Alta edat del ferro. (Història de Manlleu) Biblioteca B. Morgades\n700 a.c. Sembla que per aquestes dates s'havia iniciat el poblament de la península del Ter a l'àrea de Manlleu. (Manlleu: Aproximació a la seva història) Biblioteca B. Morgades\n250 a.c. Les restes del poblat ibèric de Can Caseta es daten entre 250 i 150 anys abans de Crist. (Manlleu: Aproximació a la seva història) Biblioteca B. Morgades\n217 a.c. Comença la romanització del poblat iber de Manlleu pertanyent a la fortificació de Roda. (Història de Manlleu) Biblioteca B. Morgades\nEtiquetes de comentaris: 0002 Abans de Crist\ndiumenge, 29 de desembre de 2030\n426 El temple de Ceres de Vila-Setrú es dedica a Sant Esteve. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n798 Reparació de Sant Esteve de Vila-Setrú que havia patit danys per la invasió àrab. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n906 8-nov. El document de consagració de Santa Maria de Manlleu esmenta una església dedicada a Sant Esteve (de Vila-Setrú) i la subjecta a la de Manlleu. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n906 8-nov. Masia citada a l'acta de Consagració de Santa Maria de Manlleu amb el nom de Corcó. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n906 8-nov. Masia citada a l'acta de Consagració de Santa Maria de Manlleu amb el nom de Madirolas. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n906 8-nov. Masia citada a l'acta de Consagració de Santa Maria de Manlleu amb el nom de la Roca. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n906 8-nov. Masia citada a l'acta de Consagració de Santa Maria de Manlleu amb el nom de Torrents . (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n906 8-nov. Masia citada a l'acta de Consagració de Santa Maria de Manlleu amb el nom de Cortada. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n906 8-nov. Masia citada a l'acta de Consagració de Santa Maria de Manlleu amb el nom de Rubió. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n906 8-nov. Masia citada a l'acta de Consagració de Santa Maria de Manlleu amb el nom de Clavelles. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n906 8-nov. Masia citada a l'acta de Consagració de Santa Maria de Manlleu amb el nom de Vila-Setrú. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades Arxiu Prat Pujol\n906 8-nov. En el document de consagració del temple de Santa Maria surt documentada l'església de Sant Martí de Miralles. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. MorgadesArxiu Prat Pujol\n906 8-nov. Casa Cortada citada a l'acte de Consagració de Santa Maria de Manlleu. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n906 8-nov. Es produeix la Consagració del temple de Santa Maria, dit de Fedanci. El document està a l'arxiu de la Corona d'Aragó. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n906 8-nov. En l'acte de consagració del temple surt el nom de "mausoleo" com el lloc on se reedifica l'església. (Història de Manlleu) Biblioteca B. Morgades\n906 8-nov. En la versió dels dominics de Tremp el nom es canvia per "maucedo". (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n906 8-nov. En un altre punt de l'acta de consagració es refereix el lloc amb el nom de "mesleolo" . (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n956 En un document de la Cúria fumada es cita la "vila mesleo" per referir-se a la nostra incipient vila. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\nPublicat per Unknown a 11:31 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: 0003 Fins a l'any 999\ndivendres, 27 de desembre de 2030\n1102 Ramon Bernat figura com a prior de la canònica de Manlleu tot i que és dubtosa la seva condició de prior (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis...). Biblioteca B. Morgades\n1105 En un document de la Cúria fumada la vila surt citada com "mausoleo". (Història de Manlleu) Biblioteca B. Morgades\n1105 Arnau de Malla, bisbe de Vic, dóna estatut jurídic a la canònica de Santa Maria de Manlleu. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1108 Bernat Umbert i Ermesenda donen al monestir de Santa Maria de Manlleu la parròquia de Puigpardines. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1111 2-sep Mor Bernat Umbert, Bisbe de Girona. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1126 18-feb Berenguer de Queralt torna al monestir de Ripoll el domini del castell de Manlleu. Els Queralt havien fet cas omís del testament de Guisla. (Manlleu Publicació Nº 9) Biblioteca B. Morgades\n1127 Amat, Prior de Manlleu fins 1149\n1128 Mor Ramon Bernat de Manlleu prior de Manlleu i abat de Cardona . (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1131 Mor Pere Bernat de Manlleu prior del monestir de Manlleu i abat de Cardona. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1131 Bernat de Sanaiàs és elegit prior de Manlleu. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1151 17-jun El Prior Bernat de Sanaiàs fa treure una còpia de l'acta de consagració del temple que es trobava a l'arxiu de Manlleu, com a mínim fins l'any 1893. (Manlleu Publicació nº 25-26) Biblioteca B. Morgades\n1164 10-oct Bernat de Manlleu ven a l'abat de Ripoll, l'aigua del Ter des del molí de la Furga fins el lloc que en diuen Fontanella . (Manlleu Publicació nº 9) Biblioteca B. Morgades\n1165 Mor Bernat de Sanaiàs, prior del monestir de Manlleu. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1165 Raimon de Rubió elegit Prior de Manlleu fins 120. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1168 En un document surt citada la "parròquia de Sant Julià de Vilamirosa". (Lletres Amicals Nº 21) Biblioteca B. Morgades\n1173 Berenguer de Manlleu i altres nobles va firmar la pau i treva celebrada per Alfons I de Catalunya a Fontaldana. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1180 En un document apareix citat Bernat de Puigrodon el que pressuposa l'existència d'una masia d'aquest nom.\n1188 Surt la masia de Puigrodon com a mas del terme de Sant Julià de Vilamirosa. (Lletres Amicals Nº 21) Biblioteca B. Morgades\n1195 17-mar En un document surt una referència a la masia de Camporath.\n1196 21-mar En el testament de Madonna Sibil·la surt referenciat "castrum manleu". (Història de Manlleu) Biblioteca B. Morgades\nEtiquetes de comentaris: 0005 De l'any 1.100 al 1.199\ndijous, 26 de desembre de 2030\n1200 Bernat i Ramon de Manlleu firmen una pau i treva amb Pere de Catalunya. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1201 El mas La Serra surt citat com a pertanyent a Sant Julià de Vilamirosa. (Lletres Amicals 21) Biblioteca B. Morgades\n1201 Arnald de Manlleu és Prior fins el 1232. (Història de Manlleu) Biblioteca B. Morgades\n1202 21-ene Berenguer III de Queralt ven al monestir de Ripoll tot el què posseïen en terme de Manlleu, masos i molins. (Manlleu Publicació Nº 9) Biblioteca B. Morgades\n1202 Guillem Bernat de Manlleu firma una pau i treva amb Pere de Catalunya. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1212 16-jun Guillem Rubió participa en la batalla de les Navas de Tolosa, resulta ferit i mor. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1212 16-jul Ramon de Manlleu sobresurt en la batalla de las Navas de Tolosa. Mort l'any 1214. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1216 23-mar Berenguer III de Queralt, Senyor de Manlleu, restitueix al monestir de Ripoll, el mas Borina. (Manlleu Publicació Nº 9) Biblioteca B. Morgades\n1217 Arnald de Manlleu funda el primer hospital de pelegrins de Vic. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1224 17-ago Berenguer III de Queralt restitueix al monestir de Ripoll el molí de la Canaleta del terme de Manlleu. (Manlleu Publicació Nº 9) Biblioteca B. Morgades\n1225 17-mar El senyor feudal Bernat de Manlleu reconeix i accepta la independència de la sagrera de Santa Maria. (Manlleu Pub Nº 688) Biblioteca B. Morgades\n1228 6-mar El castell de Manlleu està en el punt àlgid del seu esplendor a la mort de Bernat de Manlleu. (El Ter Nº 42 Any III) Biblioteca B. Morgades\n1228 Bernat de Manlleu funda un sisè canonicat al monestir. Fins aleshores hi havia el prior i quatre canonges. (Manlleu Publicació 60) Biblioteca B. Morgades\n1231 Mor Arnau de Manlleu, abat de Sant Joan de les Abadesses. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1232 Mor Arnald de Manlleu, Prior del monestir de Manlleu i nebot de l'Arnald de Sant Joan. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1233 Berenguer de Sora elegit Prior de Manlleu. No és segur que ho fos segons Pladevall. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1237 Ramon Prior de Manlleu fins el 1240. (Manlleu Publicació Nº 50) Biblioteca B. Morgades\n1242 Bernat Albert, Prior de Manlleu fins el 1270. (Manlleu Publicació Nº 50) Biblioteca B. Morgades\n1245 Mor Poncio del Castell. No és segur que fos prior de Manlleu segons Pladevall. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1245 Bernat de Camporat elegit prior de Manlleu fins 1258. No és segur que ho fos. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1250 Hi ha notícies que a meitat del segle XIII Manlleu es va emmurallar amb tres portes d'entrada. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1258 Bernat de l'Erm elegit prior de Manlleu fins 1261. No és segur que ho fos segons Pladevall. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1260 El mas "La Barraca" surt citat com a pertanyent a Sant Julià de Vilamirosa. (Lletres Amicals Nº 21) Biblioteca B. Morgades\n1261 Guillem de Tavertet prior de Manlleu fins 1264 en què morí. No és segur que ho fos segons Pladevall. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1264 Bernat de Altarriba prior de Manlleu fins 1274. No és seguir que ho fos segons Pladevall. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1265 3-dic Surt l'església de Sant Julià de Vilamirosa esmentada documentalment per primera vegada tot i que és anterior. (Lletres Amicals Nº 21) Biblioteca B. Morgades\n1265 El mas "La Carrera" surt citat com a pertanyent a Sant Julià de Vilamirosa. (Lletres Amicals Nº 21) Biblioteca B. Morgades\n1267 Hi ha notícies documentades que la ermita de Sant Jaume Vell ja existeix. (Fortià Solà. Homenatge a Sant Jaume) Biblioteca B. Morgades\n1268 31-ago Fra Bertran, abat de Ripoll, reconeix a Guilobert de Centelles com a senyor del Castell de Manlleu. (Manlleu Publicació Nº 9) Biblioteca B. Morgades\n1268 El mas "La Serra" surt citat com a pertanyent a Sant Julià de Vilamirosa. (Lletres Amicals Nº 21) Biblioteca B. Morgades\n1272 En un document de la Cúria fumada la vila surt citada com "manlevo". (Història de Manlleu) Biblioteca B. Morgades\n1274 Arnald de Corcó prior de Manlleu fins 1289. No és segur que ho fos segons Pladevall. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1277 23-ago Gilabert IV de Centelles fortifica la sagrera de Manlleu. (Manlleu, Aproximació…) Biblioteca B. Morgades\n1279 En un document de la Cúria fumada la vila surt citada com "manleuo". (Història de Manlleu) Biblioteca B. Morgades\n1282 El rei Pere III nombra Ramon de Cortada de Manlleu, Vicealmirall de l'estol català. (Apunts sobre els Cortada) Arxiu Prat Pujol\n1285 El Molinot o Molí de la Canaleta surt citat com a pertanyent a Sant Julià de Vilamirosa. (Lletres Amicals Nº 21) Biblioteca B. Morgades\n1289 En un document apareix citat Bernat de Benet el que pressuposa l'existència d'una masia d'aquest nom. (Història de Manlleu) Biblioteca B. Morgades\n1290 16-jun Bernat Benet, Prior de Manlleu fins el 1296. No és segur que ho fos segons Pladevall. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1291 Mor Ramon de Cortada vicealmirall de l'esquadra catalana de Pere III. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1294 En un document de Gilabert de Centelles es reconeix el "castro manlevo" com a feu. (Història de Manlleu) Biblioteca B. Morgades\n1298 En un document torellonenc surt la capella de Sant Jaume de Vilamontà.(Fortià Solà. Homenatge a Sant Jaume) Arxiu Prat Pujol\nEtiquetes de comentaris: 0006 De l'any 1.200 al 1.299\ndimecres, 25 de desembre de 2030\n1301 4-sep Per un document sabem de l'existència del nucli de cases de Sant Julià de Vilamirosa. (Lletres Amicals Nº 21) Biblioteca B. Morgades\n1301 A principis del segle XIV neix el carrer de la Cavalleria. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1302 Bernat Benet, Prior de Manlleu fins el 1314. (Manlleu Publicació Nº 50) Biblioteca B. Morgades\n1307 Jaume de Vilamuntà conclou la capella de SantJaume Vell. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1320 15-jul Bernat de Montrodon ven a Bernat, Prior de Manlleu, un esclau de nom Guillem. (Lletres Amicals Nº 15)\n1324 Bernat ça Coromina, Prior de Manlleu fins 1354. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1326 Berenguer de Rovira és elegit prior del monestir de Manlleu fins la seva mort l'any 1333. No és segur que ho fos segons Pladevall. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1326 Mor Bernat de Benet prior del Monestir de Manlleu.\n1330 27-ago El bisbe de Vic Galzeran Sacosta visita el monestir de Manlleu i escolta les queixes dels veïns sobre els mals hàbits dels canonges. (Manlleu Publicació 60) Biblioteca B. Morgades\n1333 Bernat de Coromina o Sacoromina prior del monestir de Manlleu fins 1354. No és segur que ho fos segons Pladevall. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1335 21-nov El bisbe Galzeran resolt les queixes dels canonges contra el prior i disposa el què ha de donar a cadascú. (Manlleu Publicació 60) Biblioteca B. Morgades\n1341 9-jul Guillem de Manlleu funda un benefici a la parròquia de Santa Maria del que serà beneficiari Jaume Balmes temps a venir.\n1348 La pesta negra mata una tercera part dels habitants de Manlleu i obliga a tancar el mas Quintana. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1350 Mor Arnald de Corcó prior del Monestir de Sant Pere de Casserres. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1351 Bernat ça Cavalleria, Prior de Manlleu fins 1378. No és segur que ho fos segons Pladevall. (Manlleu Publicació Nº 50) Biblioteca B. Morgades\n1354 En un document apareix citat Bernat de Cavalleria el que pressuposa l'existència d'una masia d'aquest nom.\n1356 1-mar Pere III crea el comtat d'Osona a favor de Bernat III de Cabrera i el castell de Manlleu passa a dependre del nou comte. (Història de Manlleu) Biblioteca B. Morgades\n1357 1-sep En una visita del bisbe Ramon de Bellera l'església de Manlleu té quatre altars: Santa Maria, Sant Pere, Sant Miquel i Sant Gil. (Manlleu Publicació 107) Biblioteca B. Morgades\n1359 Un cens del Rei Pere el Cerimoniós dona per el Castell i terme de Manlleu 58 focs. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1360 El castell de Manlleu ja no està habitat i ha deixat d'existir. (Manlleu Publicació Nº 9) Biblioteca B. Morgades\n1364 Pere III anul·la el comtat d'Osona amb el castell de Manlleu inclòs. (Història de Manlleu) Biblioteca B. Morgades\n1372 8-dic Pere III torna a Bernadí de Cabrera els bens usurpats al seu avi Bernat. (Història de Manlleu) Biblioteca B. Morgades\n1375 El rei Joan I sojorna a Manlleu.\n1376 Pere Benet deixa una quartera de forment i dues botes de vi per l'Obra del pont de Manlleu començat de nou. ( Història de Manlleu) Biblioteca B. Morgades\n1377 13-abr Pergamí de donació per part d'Eimerich de Centelles a Guillem de Fugurull dels molins d'en Riera i altres terres. (Documents per a una història) Biblioteca B. Morgades\n1379 27-jun Ramon Salgueda compra una casa de la sagrera pel benifet de Sant Higini que ell tenia.\n1379 Pere ça Cavalleria, Prior de Manlleu fins 1393. No és segur que ho fos segons Pladevall. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1380 8-oct Manlleu passa a mans de Eimeric de Centelles, canviant la família feudal dels Oris pels Centelles. ( Història de Manlleu) Biblioteca B. Morgades\n1391 14-mar Joan I declara irrevocable la venda de la jurisdicció de Manlleu als Centelles. (Història de Manlleu) Biblioteca B. Morgades\n1391 Pere del Perer Prior de Manlleu del 1391 fins el 1402. (Manlleu Publicació 107) Biblioteca B. Morgades\n1391 En un document apareix citat Pere del Perer el que pressuposa l'existència d'una masia d'aquest nom. ( Manlleu Publicació 107) Biblioteca B. Morgades\n1393 Pere des Perer, Prior de Manlleu fins 1402. No és segur que ho fos segons Pladevall. (Torrent i Garriga. Manlleu Croquis) Biblioteca B. Morgades\n1396 16-nov El testament de Pere Benet disposa unes deixes anuals pel pont de Manlleu que es fa sobre el Ter prop de Sant Marti de la Roca (Miralles). (Manlleu nº 498-499-500) Biblioteca B. Morgades\n1397 25-jun El comú de Manlleu, la Garriga i Castell de Medes demanen comprar la jurisdicció a Eimeric de Centelles. ( Història de Manlleu) Biblioteca B. Morgades\nEtiquetes de comentaris: 0007 De l'any 1.300 al 1.399


Puçol destinarà 52.000 euros al Pla d'Ocupació Conjunt de les administracions públiques valencianes\nUn total de 52.000 euros és la quantitat que Puçol destinarà al 2n Pla d'Ocupació Conjunt entre la Generalitat Valenciana, la Diputació de València i l'Ajuntament de Puçol.\nA finals de 2013 es va posar en marxa el primer Pla d'Ocupació Conjunt de les administracions públiques per a fomentar l'ocupació a la Comunitat Valenciana. El 7 d'agost es va publicar en el Butlletí Oficial de la Província el nou Pla d'Ocupació Conjunt per al 2014, amb diferències substancials respecte al primer, i l'objectiu del qual és promoure la contractació de persones desocupades per part dels ajuntaments per a l'execució d'obres o servicis d'interés general i social.\nEl programa està cofinançat a parts iguals per la Generalitat Valenciana, la Diputació de València i l'Ajuntament de Puçol, el que suposa que cada administració aporta 17.300 euros per a la contractació de persones desocupades.\nHauran de ser desocupats inscrits com a demandants d'ocupació en els centres SERVEF de la Generalitat Valenciana almenys en els tres mesos previs a la publicació de la convocatòria i esta condició haurà de mantindre's en el moment de la contractació.\nEls contractes subvencionables tindran com a mínim una duració de dos mesos i una jornada de 20 hores setmanals. A més, almenys un terç dels triats han de ser menors de 25 anys. Va dirigit als desocupats que no perceben cap pensió en matèria de desocupació.\nSegons la convocatòria del Butlletí Oficial de la Província de València, tindran prioritat en la contractació els menors de 25 anys, majors de 45 anys i parats de llarga duració.\nEls interessats poden passar a partir del 15 de setembre, de dilluns a divendres, de 9 a 14 hores, per l'Agència de Col·locació situada en l'Espai Social Martínez Coll. Imprescindible complir els requisits per a poder optar al Pla d'Ocupació Conjunt.\n“El més interessant d'este pla és que permet als ajuntaments contractar directament, ja que l'anterior pla anava destinat a la contractació per part de les empreses”, assegura la regidora d'ocupació, Paz Carceller. “Es tracta d'un pla destinat als col·lectius més desfavorits en el tema de l'ocupació per a realitzar actuacions i servicis d'interés general o social”.


La policia qualifica de lleu amenaçar amb una arma les assistents d'un acte feminista a Castelló - directa.cat\nLa policia qualifica de lleu amenaçar amb una arma les assistents d'un acte feminista a Castelló\nTal com relaten diversos testimonis, l'home armat va estar durant tota la jornada increpant les assistents i fent comentaris masclistes a algunes de les organitzadores i participants fins que, després d'amenaçar d'anar a per una arma, va reaparèixer amb una pistola esgrimint algunes de les persones presents. Segons el jove antifeixista que va aconseguir arrabassar-li la pistola, aquesta "no era de joguina, sinó de balins o de CO₂"\nImatge de l'home amb la pistola amb què va irrompre l'acte feminista organitzat per Subversives / Arxiu\nUn acte feminista es va veure interromput la nit del dissabte 4 de setembre pels crits i les amenaces d’un home armat amb una pistola en la plaça de l’Ereta de Castelló. Després d’una jornada reivindicativa organitzada pel col·lectiu feminista Subversives i les antifeixistes de la Cosa Nostra en la plaça Isabel la Catòlica de Castelló, un home es va presentar en l’acte increpant diverses de les presents. Segons diversos testimonis consultats per lamarea.com, havia estat pels voltants durant tot el dia, fent comentaris masclistes i increpant els assistents, fins que al voltant de les deu de la nit, es va acostar a la barra i es va dirigir a diverses dones amb to despectiu i insultant-les al crit de “roges de merda”.\nDesprés de cridar-li l’atenció i demanar-li que abandonés el lloc, l’home va amenaçar d’anar per una pistola. Minuts després, va reaparèixer esgrimint l’arma i apuntant les presents. Una portaveu del col·lectiu feminista Subversives explica que l’home va tornar a la barra, es va dirigir a una noia que estava treballant i li va dir “a mi no em vacil·leu, roges de merda” mentre l’apuntava amb la pistola al cap.\nEls joves que van sortir després d’ell van aconseguir entrar en el portal, i immediatament, l’home va sortir a rebre’ls amb un bebè en braços. Una dona, segons els testimonis, mare del bebè, va començar a cridar desesperada davant la perplexitat dels presents. L’home va subjectar el bebè durant diversos minuts, usant-lo com a escut per a evitar ser reduït pel grup de persones que l’havien seguit. Finalment, va deixar el bebè i va tornar a fugir, sent perseguit fins al seu domicili, on va aconseguir refugiar-se definitivament.\nUn acte feminista es va veure interromput la nit del dissabte 4 de setembre pels crits i les amenaces d’un home armat amb una pistola en la plaça de l’Ereta de Castelló |Arxiu\nEn declaracions a lamarea.com, el mateix portaveu policial assegura que va qualificar així els fets després de tenir constància que l’arma no era real i que no s’havia produït cap mal material o humà. “Nosaltres, la informació que tenim és que els testimonis veuen que una persona els amenaça amb una arma i de seguida s’adonen que és simulada”, assegura l’agent, que qualifica els fets d’“amenaces lleus”, per la qual cosa justifica així que no fos detingut, però que, en tot cas, serà el jutge qui qualifique els fets. Per part seua, les víctimes de les amenaces no es van adonar que es tractava d’una arma simulada fins que l’home va fugir del lloc després de ser-li arrabassada la mateixa, segons han explicat a lamarea.com. “La noia a la qual va apuntar al capdavant es va llançar a terra, terroritzada, i ningú s’atrevia a acostar-se a ell. No pensem en cap moment que l’arma no era de veritat”, assegura un testimoni dels fets a aquest periòdic.\nSegons aquest mateix representant policial, el protagonista de l’incident va cridar des de la seua casa a la mateixa policia per a denunciar que havia estat perseguit per un grup de persones després de queixar-se pel volum de la música que sonava en l’acte. Respecte a l’ús de l’arma, va argumentar que es va posar nerviós després de ser increpat pels assistents a l’acte i que va decidir esgrimir-la com a resposta. La policia va identificar aquesta persona en el seu domicili, i assegura que el bebè que va sostenir en braços abans de dirigir-se al seu domicili era el seu propi fill, que es trobava en un edifici pròxim. La policia no va arrestar aquesta persona en considerar que es tractava d’un delicte lleu i que estava localitzat i identificat l’autor dels fets. “La policia local de Castelló ha efectuat unes diligències de prevenció d’aquestes amenaces per si foren constitutives d’algun il·lícit penal, se li ha confiscat l’arma simulada a l’espera de si vol recuperar-la aquesta persona, o en cas que el jutge o el fiscal veja indicis de delicte, se’l cite per a judici”.\nEls col·lectius convocants de l’acte feminista porten anys actius en el barri del Raval, duent a terme activitats durant tot l’any i eludint la pressió municipal. L’Ajuntament ha mantingut, segons expliquen diversos militants d’aquests col·lectius, “una actitud hostil i una persecució constant, malgrat tenir sempre els permisos en regla per a celebrar els actes que organitzem”. Sense anar més lluny, aquest estiu es va tractar d’impedir un cicle de cinema feminista gratuït en ple carrer, que comptava amb tots els permisos i amb les mesures de seguretat requerides per a la celebració de l’esdeveniment.\nantifeixisme atacs Castelló Castelló de la Plana feminisme La Cosa Nostra masclisme Subversives\n« El futur de la Ricarda en mans del Consell de Ministres espanyol i la Generalitat\nEl que l’Arcadi diria »


Els centres d'atenció primària unifiquen el seu horari fins a les vuit del vespre - Diari de Girona\nEls centres d'atenció primària unifiquen el seu horari fins a les vuit del vespre\nL'objectiu és millorar l'equitat territorial i la conciliació de la vida familiar i professional\nddg 03.01.2019 | 00:05\nEls centres d'atenció primària unifiquen el seu horari fins a les vuit del vespre Diari de Girona\nEl passat 1 de gener va entrar en vigor la Instrucció 07/2018 del Servei Català de la Salut (CatSalut) d'implantació de l'horari de finalització del funcionament dels Centres d'Atenció Primària (CAP) i dels serveis d'atenció a la salut sexual i reproductiva (ASSIR) a les vuit del vespre. La mesura pretén afavorir la conciliació de la vida familiar i laboral dels professionals que treballen als CAP i als ASSIR de Catalunya i, alhora, busca garantir l'equitat territorial homogeneïtzant els horaris d'atenció, ja que actualment el 73% dels CAP ja tanquen a les vuit del vespre i la resta a les nou.\nEl CatSalut, per mitjà dels gerents de cada Regió Sanitària, té la intenció de vetllar per tal que les entitats proveïdores de serveis sanitaris de tot Catalunya portin a terme les actuacions necessàries per adequar-se al nou horari. Aquestes accions sempre tindran en compte el respecte a l'autonomia de gestió dels centres tot garantint que la ciutadania rebi una atenció sanitària de qualitat i que disposi d'informació actualitzada. Segons informa el Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya en un comunicat, la unificació de l'horari es durà a terme de manera progressiva i ha d'estar plenament implantada el 31 de març de 2019.\nSant Joan de les Abadesses guanya població després de dotze anys.


Pràcticum Introductori I.\nCB1. Que els estudiants hagin demostrat posseir i comprendre coneixements en un àrea d'estudi que parteixi de la base de l'educació secundària general, i que es sol trobar a un nivell que, si bé es recolza en llibres de text avançats, inclou també alguns aspectes que impliquenconeixements procedents de la avantguarda del seu camp d'estudi.\nCG15. Treballar amb l'equip de professionals com unitat bàsica en què s'estructuren de forma unit o multidisciplinari els professionals i altre personal de les organitzacions assistencials\nLa praxis infermera des dels models humanistes i integradors. La identitat infermera. Les funcions infermeres en els diferents nivells d'atenció sanitària.\nEl pla d'atenció infermera: del plantejament teòric a l'aplicació practica. La valoració i la recollida de dades com a part fonamental del procés de cures. La valoració integral infermera i les necessitats/problemes de salut reals i de risc.\nDetecció d'estils de vida saludables i d'hàbits de risc.\nProblemes de salut prevalents en adults, infants o adolescents.\nLes bases anatomo-fisio-patològiques i epidemiològiques necessàries per a la comprensió dels diferents processos d'emmalaltir.\nEl procés d'emmalaltir en les diferents fases del cicle vital. Factors i hàbits de risc. Prevenció i manteniment de la salut.\nPromoció, prevenció i abordatge infermer en els cuidatges professionals bàsics.\nEls cuidatges de comfort, acompanyament i suport.\nPreparació al malalt per a les proves d'exploració i de diagnòstics clínic\nLa construcció sòcio-cultural de la salut i la malaltia, i les diversitat d'expectatives individuals i grupals, respecte als cuidatges i els auto-cuidatges.\nSeguint les orientacions del Espai Europeu d'Educació Superior (EEES) els estudis universitaris han de seguir un model centrat en l'estudiant i en l'aprenentatge de competències. Això implica que l'estudiant ha d'assumir un ROL ACTIU fent construcció del seu propi coneixement a través d'una actitud crítica, reflexiva, autònoma i de treball continuo .


El Govern espanyol aprova la darrera pròrroga de l'estat d'alarma\n14 abril 2021 11:26\ndBalears/E.P. | 03 juny 2020\nEl Congrés espanyol ha aprovat aquest dimecres la sisena pròrroga de l'estat d'alarma decretat per la pandèmia del coronavirus, que implicarà les restriccions fins a les 00.00 hores del pròxim 21 de juny, una votació que el Govern espanyol ha salvat complint el seu objectiu de recaptar el suport de la majoria absoluta de la Cambra.\nEn concret, la Cambra ha autoritzat la que es preveu serà l'última ampliació de la vigència de les mesures excepcionals decretades el passat 14 de maig amb 177 vots a favor, un més de la xifra en la qual se situa la majoria absoluta, i els mateixos que va recaptar quan es va votar la cinquena pròrroga.\nA més dels 155 diputats del PSOE i Unidas Podemos, el Govern ha aconseguit el suport dels deu de Ciutadans, els sis del PNB, els dos de Més País-Equo, i els de Coalició Canària-Nova Canàries, el Partit Regionalista de Cantàbria (PRC) i Teruel Existeix.\nERC torna a l'abstenció\nEn el 'no' han repetit el PP i els seus socis electorals d'UPN i Fòrum Astúries, a més de Vox i els independentistes catalans de Junts i la CUP, i Compromís, soci del PSOE en el Govern valencià. En total s'han registrat 155 vots en contra.\nEsquerra, que en les dues últimes pròrrogues havia votat en contra, va arribar a un acord amb el Govern per a abstenir-se, la mateixa posició que han mantingut Bildu, el Bloc Nacionalista Galego (BNG), tres formacions que sumen 18 vots.\nLa contestació va créixer progressivament\nDes de la votació de la primera pròrroga de l'estat d'alarma --en la qual no es van registrar vots en contra--, el Govern ha aconseguit salvar totes les ampliacions, però cada vegada amb menys suports. Així en la segona, el 9 d'abril, ja es van oposar Vox i la CUP (54 vots).\nEn la del dia 22 d'aquest mes, el 'bloc del No' va arribar a 64 vots en sumar-se Junts, i en la següent també ERC i Fòrum Astúries es van passar al vot en contra, fins a completar 75 diputats.\nAmb la cinquena pròrroga, el passat 20 de maig, aquest 'bloc del No' va marcar la seva cota més alta en sumar 162 vots, perquè es van unir el PP, que la vegada anterior ja havia fet escala en l'abstenció, i Compromís, que fins llavors venia secundant totes les pròrrogues.


El Govern farà una llei per garantir l'eliminació de simbologia franquista\nLa consellera de Justícia de la Generalitat, Ester Capella, ha anunciat aquest dimecres que el Govern elaborarà una llei catalana de memòria històrica que, entre altres qüestions, vol donar a la Generalitat la capacitat d'eliminar tota la simbologia franquista que queda als carrers de Catalunya.\nBarcelona es querellarà contra els responsables d'abusos a homosexuals durant el tardofranquisme\nEx presos polítics del franquisme carreguen contra membres cessats del Govern\n"No podem tancar ferides si convivim amb símbols que han humiliat als perdedors de la Guerra Civil i a les víctimes del franquisme. Això inclou monuments i noms de carrers que homenatgen colpistes i dirigents de la dictadura", ha explicat en una compareixença davant la Comissió de Justícia del Parlament.\nCapella ha precisat que la llei també buscarà donar una gestió "integral" de totes les accions relacionades amb la memòria històrica, unificant en la norma la regulació de les principals iniciatives i polítiques que ja hi ha en marxa des legislatures anteriors.\nLa llei també preveu la creació de la Comissió de la Veritat, un òrgan que "estudiarà, aclarirà i quantificarà els crims de lesa humanitat -crims de guerra, genocidis i assassinats massius-", informarà d'ells als familiars de les víctimes i els assistirà jurídicament.\nLa llei abordarà el període que va des de la Guerra Civil "a la primera transició", ha precisat Capella, i farà èmfasi en col·lectius que la Generalitat considera especialment oblidats com les dones, les persones LGTBI i els bebès robats.\nCapella també ha explicat que el seu departament també treballarà amb la Conselleria d'Ensenyament per incorporar "la memòria democràtica al currículum educatiu", així com la formació específica dels docents en aquesta matèria.\nLa consellera ha destacat que l'objectiu principal del seu departament és l'atenció a les persones i garantir el seu accés a la justícia en igualtat de condicions, i ha criticat que actualment segueix existint "un sostre de cristall" que impedeix a les dones accedir als òrgans més de decisió més elevats, tant en matèria de justícia com en uns altres.\nTambé ha mostrat la seva preocupació per que el català és "absolutament minoritari en l'administració de justícia", ja que en 2017 solament el 8,2 per cent de les sentències judicials van ser en aquesta llengua.\n"Això agreuja la bretxa entre l'administració i la ciutadania", ha conclòs Capella, que ha considerat que aquestes dades evidencien un desajustament social entre l'ús català en la societat i en l'àmbit de la justícia.\nLa consellera també ha explicat que el seu departament fomentarà l'ús de la videoconferència entre els presos, tant en les relacions amb els familiars com amb els advocats que els assisteixen.\nLa vacuna contra la COVID-19 de Moderna aconsegueix protegir als...


Dia internacional de les malalties rares – Fundació Caixa Rural Vila-real\nPosted on 26 de febrer, 2021 26 de febrer, 2021 by Fundació\nDIA INTERNACIONAL DE LES MALALTIES RARES escrit per Claudia Sánchez, Estela García i Estela Ferrero\nEs tracta d'una malaltia que té una baixa prevalença en la població, és a dir, afecta a un nombre xicotet de persones. Entre el 3,5 i el 6% de la població mundial estaria afectada per aquestes malalties. Més de 3 milions d'espanyols. Cal tindre en compte que, malgrat que la majoria de malalties es donen en edat pediàtrica, “li pot ocórrer a qualsevol, en qualsevol etapa de la vida. És més, no és estrany patir una malaltia rara”.\nHabitualment, una persona que pateix una malaltia rara, espera una mitjana de 4 anys fins a poder obtindre un diagnòstic, que no sempre és encertat. Això juga en contra del pacient ja que mentrestant, no està rebent cap suport ni cap tractament, o per contra, pot estar rebent un tractament inadequat. A més, durant el transcurs del temps, el més probable és que ens trobem que la malaltia s'ha agreujat.\nQuè podem fer des de la logopèdia?\nAtés que cada persona que pateix una malaltia rara presenta una simptomatologia diferent, és necessari realitzar una avaluació de tots els aspectes per a donar resposta i realitzar una intervenció individualitzada que s'ajuste a les necessitats de cada pacient. Els aspectes que hem d'avaluar són la parla i el llenguatge, l'alimentació i masticació, l'audició i la veu.\nL'objectiu és que la/el logopeda proporcione les eines necessàries per a afavorir, facilitar i potenciar la comunicació, ja siga a través del llenguatge oral o mitjançant sistemes alternatius o augmentatius de comunicació. I que, a més treballe sobre la musculatura a nivell orofacial que siga disfuncional, ajudant i afavorint una correcta deglució i masticació.\nEl fet de tractar malalties amb ràtios de baixa prevalença (anomenades comunament rares) fa que unes certes patologies siguen complicades de precisar, d'ací la importància d'un “diagnòstic precoç” i respondre de manera adequada a aqueixes necessitats, intervenint i millorant la qualitat de vida de la persona afectada i dels seus familiars.\nQuè podem fer des de la psicologia?\nEl terme Malalties Rares fa referència a un grup divers de malalties, la majoria de base genètica, que es defineixen en el context de la Unió Europea com aquelles que, a més d'ocasionar perill de mort o invalidesa crònica, afecten a menys d'un pacient per cada 2000 habitants. Atés que, actualment, han sigut catalogades com a rares entre 5000 i 8000 malalties diferents, el conjunt d'afectats per aquesta condició és molt elevat.\nEl diagnòstic d'una Malaltia Rara suposa un greu impacte per a la família a causa dels condicionants que guien aquest tipus de malalties, ja que solen tractar-se de malalties molt greus, sense tractament específic i on el grau d'incertesa o desconeixement, tant per a l'afectat com per als familiars, sol ser molt elevat. Aquest diagnòstic, sovint lligat a un llarg pelegrinatge per diferents especialistes, suposa un canvi important per a la dinàmica familiar, per la qual cosa, des de la part de la psicologia, s'intenta facilitar el procés d'adaptació i minimitzar l'impacte emocional, amb l'objectiu de millorar la qualitat de vida i reduir les possibles seqüeles a nivell psicològic entre els afectats.\nQuè podem fer des de la Teràpia Ocupacional?\nLa vida de les persones amb malalties rares és un procés de canvis i adaptacions constants, pel fet que aquest gran ventall de malalties poden produir lesions a diferents nivells (físic, cognitiu, emocional i conducta), és per això la necessitat que s'intervinga per un equip que treballe de manera interdisciplinària.\nLa Teràpia Ocupacional contribueix a l'avaluació i al procés de rehabilitació utilitzant les capacitats conservades de la persona afectada.\nEs treballa amb l'objectiu de mantindre el major nivell d'autonomia i qualitat de vida possibles.\nTot això s'aconsegueix gràcies a que els Terapeutes Ocupacionals han de proporcionar tota la informació i assessorament a nivell tècnic dels diferents productes de suport de manera individual, a més ha de realitzar entrenaments i supervisar l'ús de totes les ajudes tècniques i el material ortopèdic necessari.\nEs treballa per a realitzar adaptació de les activitats de la vida diària i l'entorn.\nFinalment és important crear un programa individualitzat d'activitats de la vida diària les quals permeten aconseguir la màxima satisfacció a l'hora de realitzar les activitats més essencials com són la neteja personal, l'alimentació, transferències/mobilitat i fins i tot amb el temps lliure.\nQuè podem fer des de la Fisioteràpia?\nLa fisioteràpia aporta beneficis com la disminució del dolor, augmenta la capacitat motora o almenys es manté més temps, augment o manteniment de la força, la disminució de les deformitats, millores en la coordinació i la funcionalitat.\nTot això s'aconsegueix amb sessions individualitzades en les quals s'utilitzen tècniques com la teràpia manual, estiraments, treball postural i fins i tot la utilització de diferents aparells com en TENS, Ultrasons entre molts altres.\nL'ideal seria tractar les malalties des del moment en el qual apareixen encara que el més habitual és que això no ocórrega a causa del llarg temps que transcorre des de l'aparició de símptomes i el seu diagnòstic final.


¿Ens hauria d'importar Finlàndia?\nEls finlandesos poden ser els primers a la UE on la socialdemocràcia torni a florir i a atorgar un valor essencial al canvi climàtic\nDiumenge, 14/04/2019 | Actualitzada 15/04/2019 - 01:50\nLes eleccions en un país de tot just sis milions d’habitants i que és a l’altra punta d’Europa en condicions normals tendirien a importar-nos més aviat poc i, no obstant, els comicis de Finlàndia importen. D’una banda, pot ser el primer país de la UE on la socialdemocràcia torni a florir per rellevar un Govern conservador la caiguda del qual van provocar els aliats d’extrema dreta, que han quedat a un pas de la victòria; d’una altra, perquè la principal preocupació en aquesta campanya va ser un d’aquests temes que tendeixen a obviar-se i que dibuixa una nova batalla entre els uns i els altres: el canvi climàtic.\nAnem per parts. En unes eleccions on el centredreta s’enfonsa i els populistes ultra competeixen pel poder, el renaixement de la socialdemocràcia pot obrir camí des de Hèlsinki cap a altres països del nord d’Europa on la soga populista ha eliminat l’espai a un capitalisme social. A Finlàndia, un país que envelleix al mateix ritme que ho fa la resta del cada vegada més vell continent, l’estat del benestar, i especialment la garantia d’un sistema sanitari de qualitat i amb recursos, va ser la raó per la qual va caure el govern i la que impulsa de nou la socialdemocràcia, que fins i tot fa res era poc més que una idea amortitzada. Cert, l’extrema dreta ha quedat a un pas, però en plena era de les desigualtats, garantir els recursos que impedeixen que la bretxa social augmenti marca tendència. Un ressorgir premonitori per a Europa.\nEvitar la catàstrofe\nPerò el veritablement sorprenent de la polarització del vot és que s’ha produït com a conseqüència del calat i la importància que ha adquirit el canvi climàtic com a argument de campanya. No és que els finlandesos tinguin una experiència directa de l’escalfament major de la que puguem tenir aquí. Els seus boscos continuen drets. No obstant, en un país on els nivells d’educació sempre figuren en el primer lloc destacat a escala global i on l’evidència científica compta, l’últim informe de l’ONU advertint que al món li queden 12 anys per evitar la catàstrofe ha fet la resta.\nEl discurs de campanya ha girat entorn del canvi climàtic, un nou camp de batalla que anticipa noves línies vermelles entre el populisme i la resta. No és que els ultres neguin que existeixi, però no renuncien a cap sacrifici per canviar-lo, argumentant que es perdran llocs de treball i que en tot cas les mesures en un país tan petit no tindrien impacte.\nFinlàndia avança en un debat que ja enfronta en mig món. A França, l’origen de les protestes que han omplert els carrers d’armilles grogues va ser la pujada dels impostos al dièsel per mitigar la pol·lució, i als EUA els republicans acusen la demòcrata Alexandra Ocasio-Cortez d’histèria i estalinisme per portar a la política la salut del planeta. A Finlàndia només s’ha obert el debat, i si els socialdemòcrates aconsegueixen formar govern, malgrat l’ombra ultra, la seva influència arribarà a la UE, quan al juny liderin el Consell, per això el que ha passat a Finlàndia és important.\nLa socialdemocràcia aspira a guanyar les eleccions a Finlàndia\nEl Govern de Finlàndia dimiteix pel seu fracàs en la reforma sanitària\nTemes: Finlàndia Extrema dreta Populisme


El Barça ja es troba a Lisboa disposat a recuperar el tron europeu. Tot i que no serà una tasca fàcil, tant per l'entitat dels rivals als quals s'ha d'enfrontar com pels dubtes que ha generat l'equip en els últims temps.\nPotser per això, l'esperança està posada en les botes de Leo Messi, tot i que al vestidor blaugrana estan convençuts que aquest pot ser el seu any. El fet que el cartell de favorits hagi recaigut en altres equips, com en el primer rival de Barça, el Bayern de Munic, ha descarregat de pressió als jugadors.\nA més, el fet que el torneig es disputi en eliminatòries a partit únic deixa obertes les portes a qualsevol sorpresa. La presència de Messi al quadre blaugrana és una assegurança de vida i l'astre argentí és capaç de decidir qualsevol trobada en una genialitat de les seves.\nA més, Setién pot comptar amb tota la seva plantilla al complet, excepte el lesionat Umtiti i el davanter Braithwaite, que no pot disputar la Champions al no haver estat inscrit .. En l'expedició estan inclosos els del planter Ansu Fati, Riqui Puig, Araujo i Monchu.\nEl més probable és que el tècnic càntabre es decanti per l'equip més habitual, amb el trident Messi, Luis Suárez i Griezmann per a l'atac, i que aposti per controlar el joc per evitar que la major fortalesa física dels teutons els gasti una mala passada.\nEls blaugrana debuten en aquesta final a 8 enfrontant-se al Bayer de Munic, el divendres 14 a l'Estadi Da Luz de Lisboa.


El guionista i director David Trueba clourà el programa / Foto: E. Valverde - www.davidtrueba.com\nDescarregar imatge (Foto: E. Valverde - www.davidtrueba.com)\nEl creador, coproductor i guionista de l'exitosa sèrie de TV3 Merlí, Héctor Lozano, serà l'encarregat d'obrir la 14a Setmana de la Comunicació de la Universitat de Lleida (UdL). Explicarà alguns secrets d'aquesta ficció televisiva, acompanyat de l'actor Adrian Grösser. Entre els plats forts del programa també trobem el creador i director de la sèrie d'animació infantil Pocoyó, Guillermo García Carsí; i el director i guionista David Trueba, que serà l'encarregat de la cloenda.\nLa Setmana de la Comunicació, que enguany gira al voltant de la ficció televisiva, es desenvoluparà entre els dies 3 i 6 d'abril. La sessió inaugural tindrà lloc dilluns 3, a partir de les 11.30h a la Sala d'Actes del Rectorat. Un centenar d'alumnes de secundària assistiran a la xerrada sobre Merlí, aprofitant les portes obertes del Grau en Comunicació i Periodisme Audiovisuals. Per la tarda, els protagonistes seran l'actor Roger Coma, conegut per sèries com Porca Misèria o Gran Nord, i director de la sèrie online Les coses grans; i el guionista i dramaturg Jordi Galceran, que parlarà de la sèrie Nit i dia.\nEl dimarts dia 4, la professora de la Universitat Carlos III de Madrid i autora del llibre La cultura de las series Concepción Cascajosa explicarà per què paga la pena estudiar les sèries de televisió. Per acomiadar el segon dia, els professors universitaris i membres de la Mesa per la diversitat del Consell de l'Audiovisual de Catalunya (CAC), Iolanda Tortajada i Raúl Martínez, parlaran de la diversitat a la ficció televisiva.\nEl dimecres dia 5, el gerent de Movistar +, Manuel Aldana, parlarà sobre els diferents reptes de la distribució de les sèries en l'era digital. A continuació, arribarà un dels plats forts de la setmana. Amb la col·laboració de l'Animac, vindrà el creador i director de Pocoyó, Guillermo García Carsí, que explicarà el procés de creació i farà una anàlisi de la seua sèrie.\nL'últim dia de la Setmana de la Comunicació està programada la presència de dos dels responsables de la sèrie documental Trinxeres, de TV3, els periodistes Eloi Vila i Marc Juan. L'encarregat de la cloenda serà l'escriptor, guionista i director de cinema David Trueba. La seua darrera pel·lícula, Vivir es fácil con los ojos cerrados (2013), va aconseguir sis premis Goya. Trueba pronunciarà una conferència titulada La Preverdad y sus alrededores.\nRecordar que tots els actes es faran al Saló Víctor Siurana del Rectorat, a excepció de la inauguració, que tindrà lloc a la Sala d'Actes del mateix edifici.


Catalan Arts: Convocatòria oberta: Saari Residence 2019\nConvocatòria oberta: Saari Residence 2019\nLes residències Saari estan disponibles per a artistes individuals que treballen en diversos camps artístics; traductors, comissaris i crítics; i grups artístics (grups de treball i organitzacions amb un ID d'empresa) de totes les disciplines. Està obert a totes les nacionalitats.\nEls llocs de residència estan destinats al treball artístic. Es dóna prioritat als temes i àmbits d'art frescos, multidisciplinaris o no convencionals. Els sol·licitants han de presentar en la seva sol·licitud una proposta de projecte o un pla de treball per a la seva residència.\nLa primavera, la tardor i l'hivern estan reservades per a artistes individuals que treballen en quatre períodes de dos mesos, mentre que l'estiu, de maig a agost, està reservat per a treball intensiu en grup. La residència individual inclou allotjament, àrea de treball i una subvenció mensual. La subvenció es concedeix per cobrir les despeses de vida i viatge. Els grups poden sol·licitar assistència per a viatges i costos de vida si la seva residència té una durada menor (1-4 setmanes).\nData límit: 15/08/2018 (el període d'inscripció obre dia 1/08/2018)


L’exemplar signat – Xalandria\nPer açò, quan fa unes setmanes, na Dolors i en Cris, de VaDllibres, em van proposar de participar en una signatura d’autors en el marc del Sant Jordi ciutadellenc (si aconseguien, com van informar-nos, de fer-la possible en un marc que, com tothom sap, ho fa tot més complicat), em va fer una il·lusió enorme. Tot i que, a l’illa, la celebració és relativament més modesta que a l’altra banda de la mar, poder-ne ser part, estrenar-m’hi en el rol d’autor, esdevenia, per a mi, l’inici d’un camí que, si tot anava com tocava, m’havia d’acabar menant, en un període no gaire llarg de temps, a una de les paradetes de la Rambla barcelonina, plena de gent a qui dedicar un exemplar de la meva darrera obra.\nEl recipient d’aquesta versió particular del conte de la lletera es va trencar quan, dilluns o dimarts passat, un correu de la llibreria ciutadellenca m’informava que, per motius tècnics, no podien tirar endavant amb la iniciativa, per la qual cosa la signatura de llibres quedava postposada per a l’any que ve. La decepció, tot s’ha de dir, va ser important. Me n’havia fet il·lusions. Després d’una edició, la passada, que es va haver de suspendre per culpa de la maleïda pandèmia, enguany em feia més ganes que mai celebrar la diada de Sant Jordi i, en tenir novetat literària publicada, poder fer-ho des de dins, intensament, en contacte directe amb els lectors.\nEn soldemà d’haver rebut la notícia, a mitjan capvespre, mentre intentava, amb èxit, entretenir la ment —la qual cosa, de rebot, m’allunyava del disgust—, amb la lectura d’un estudi de n’Andratx Badia en què s’abordava el concepte de frase llindar en la teoria narratològica i que, com he dit, em tenia literalment absort, justament en aquell moment, vaig rebre una telefonada en què qualcú, no record en nom de qui, em va oferir de participar en una signatura de llibres a Maó, organitzada a darrera hora, és a dir, a la correguda (tant, que no apareixia al programa oficial editat per l’ajuntament). La meva reacció —per molt que aquella invitació m’agafés completament desprevingut— va ser la de dir que sí, automàticament.\nHavia tornat l’eufòria perduda no feia ni vint-i-quatre hores. Era tanta l’excitació en aquell moment que em costava assimilar allò que la veu desconeguda m’anava explicant, a pesar que a tot li deia que sí. Sort que, instintivament, ho apuntava tot en un paper (juntament amb un bolígraf, els escriptors sempre solem tenir-ne a l’abast). Així, més tard, amb la calma recuperada, vaig entendre que hi hauria una taula, al pla de la Parròquia, a tocar de les paradetes de llibres, on una sèrie d’escriptors, per torns, complint escrupolosament amb totes les mesures d’higiene vigents, podríem firmar exemplars de les nostres obres. A mi, concretament, m’assignaven un horari que, tot i no ser gaire atractiu, de quatre a cinc del capvespre, era molt millor que no ser-hi.\nEl canvi en el rumb dels esdeveniments em va permetre la represa d’una preparació que havia hagut d’interrompre en comunicar-me que, al final, no signaria llibres a Ciutadella. Hi havia pensat molt, en les darreres setmanes. Era la primera vegada que en formava part directa, de la celebració, i tenia clar que ho volia fer bé. Per exemple, fa uns anys, havia observat el modus operandi de Joan-Lluís Lluís a l’hora de dedicar els exemplars de la novel·la Jo soc aquell que va matar Franco. A més d’un petit text, escrit a mà, l’escriptor nord-català emprava un segell de goma dissenyat específicament per a arrodonir la signatura. Amb cada llibre, com vaig saber després, n’emprava un de diferent (unes cireres en el cas del llibre de què parlam), com també variava el color de la tinta amb què l’estampava. No cal dir que jo volia fer una cosa semblant, ja que el resultat defugia les dedicatòries convencionals i es tractava, d’alguna manera, de marcar territori fent alguna cosa original.\nHi havia una altra opció, que vaig descartar ràpidament: l’emprada per Manuel Baixauli, gran dibuixant, a més de magnífic escriptor, que acompanyava el text i i la signatura amb una il·lustració feta al moment, amb el seu bolígraf Pilot de tinta blava. És semblant al que fa Max, el novel·lista gràfic, tot i que, en aquest cas, el procediment no és tan sorprenent, tractant-se d’un professional del còmic. No cal dir que, essent jo un dibuixant pèssim, aquesta era una via morta per la qual valia més no transitar. L’opció triada era la del segell. Com que ja feia unes setmanes que li donava voltes al tema, havia tingut temps d’encomanar-ne un —a un web madrileny especialitzat a personalitzar-los—, a partir d’una antiga xilografia de Johann Dryander, del segle XVI, que representa un fillet jugant amb un tatano, un cavall de pal. En menys d’una setmana, m’havia arribat a casa, per missatgeria urgent.\nL’altre element que tenia preparat, després de múltiples intents i versions que no m’acabaven de convèncer, era la frase de la dedicatòria, un text que volia prou flexible perquè es pogués personalitzar en funció de la persona que em demanés de signar-li l’exemplar, però que havia de girar sempre al voltant d’un parell o tres de conceptes que volia remarcar, d’entre els quals destacava l’agraïment per haver-li donat una oportunitat al llibre, la lectura del qual desitjava que fos profitosa. Tan assimilada la tenia que vaig trobar innecessari apuntar-me-la a un paper, per tenir-lo a mà en cas de necessitat.\nAhir, per tant, en haver dinat, a més d’un parell de bolígrafs Muji de tinta negra, amb la punta de mig mil·límetre (no podien ser uns altres: l’ocasió els exigia i, amb coses d’aquest tipus, els escriptors som molt supersticiosos), dins la bossa de roba duia un estoig amb el segell de goma i el coixinet de tinta amb què xopar-lo (de color verd, en aquesta ocasió: havia decidit, jo també, d’emprar un color diferent en cada títol publicat d’ara en endavant i, per començar, aquest era, pel meu gust, el que millor combinava amb el negre). Per acabar-ho d’arrodonir, m’havia posat l’americana, perquè és evident que feia més escriptor dur-la, com també hi ajudava la màscara, de roba i amb un estampat que imitava les ratlles manuscrites d’un text. No necessitava res més.\nEn arribar a la plaça, em va costar localitzar l’espai reservat per als autors. Mig amagada darrere l’última de les tres casetes de llenya que hi havien instal·lat, a tocar del mur de la mastodòntica església de Santa Maria, hi havia una taula rectangular de polietilè gris d’alta densitat, vestida amb una tela quadribarrada la funció principal de la qual era la d’amagar el rovell de les potes metàl·liques que tot just mantenien un equilibri precari per mor de l’empedrat irregular de la vorera. Damunt hi havia un got, ple d’aigua tremolosa, amb una rosa, i un recipient amb gel hidroalcohòlic. Completava la instal·lació una fràgil cadira de plàstic blanc. Sense encomanar-me a ningú, m’hi vaig asseure, després de comprovar, en escoltar les campanades de Santa Maria, i de corroborar-ho, d’una llambregada, mirant al rellotge de l’ajuntament, que el meu torn acabava de començar. En pocs minuts, quan ja tenia l’estesa —bolis, segell, coixinet de tinta— col·locada damunt la taula, tot a l’abast, aparegué una persona de l’organització, segurament qualcú d’alguna de les llibreries, tal com constava a l’acreditació que li penjava de la camisa. Després de donar-me un bon dia protocol·lari, va deixar damunt la taula un botilet d’aigua i cinc exemplars del meu llibre. Només cinc. Em va semblar que eren massa pocs. Que tot d’una me n’haurien de dur més. Però no l’hi vaig poder comentar. Ja no hi era.\nDurant els primers quaranta-cinc minuts del meu torn no va aparèixer ningú per allà. Hi quedava un quart d’hora i encara no havia signat cap dels exemplars que em feien companyia. Set o vuit persones s’havien atracat relativament a la taula, però abans d’arribar-hi havien canviat el rumb de la passejada. Juraria que un parell d’elles ho van fer conscientment en veure’m, tot i que no ho podria assegurar. Quan només quedaven deu minuts perquè fossin les cinc, un senyor, d’una cinquantena d’anys, elegantment vestit (semblava, de fet, un treballador d’oficina bancària o alguna cosa per l’estil: pantalons de pinça, sabates d’anar mudat, camisa, corbata, americana). Duia, també, unes ulleres de muntura negra que combinaven amb la màscara, del mateix color. Fos qui fos, va iniciar una lenta maniobra d’aproximació al lloc on em trobava. En situar-se a una distància prudencial, s’aturà i es dedicà a observar-me. Ho veia: vacil·lava. Em vaig imaginar que tenia vergonya. Fins a un cert punt, podia entendre’l. Durant uns minuts va romandre quiet, fins que, al final, va reunir el coratge suficient per a atracar-se fins a la taula on, tot i fer-me el despistat, l’estava esperant. Per ajudar-lo, vaig ser jo qui va prendre la iniciativa de la conversa:\n—Bon dia! Vol que li dediqui un exemplar del meu llibre? Només m’ha de dir què és de nom.\n—Què som de nom? Benet Sintes Caimaris.\n—Idò un moment, Benet.\nNo ho havia acabat de dir i ja li estava escrivint el text de la dedicatòria, fent veure —si és que açò es possible— que l’estava pensant allà mateix, exclusivament per a ell. En haver acabat la frase, vaig signar-lo. No tenia clar si seguir (o no) allò que li acabava de llegir feia poc a Quim Monzó, el qual, citant Ana Gorría, recomanava als autors, sobretot als novells, que no empressin la mateixa signatura que feien servir al carnet d’identitat. Com que, malauradament, no havia tingut temps de practicar-ne una d’alternativa amb un mínim de garanties, no vaig fer cas d’un consell que, d’altra banda, em semblava molt assenyat tot i que m’obligava, en un temps prudencial, a cercar una rúbrica alternativa. Ahir, però, no me la podia jugar i vaig emprar la de sempre. Finalment, vaig agafar el segell, el vaig ben xopar de tinta verda i el vaig estampar al costat de la signatura. No queda gaire bé que ho digui jo, però el resultat feia goig. La combinació de colors, la disposició dels elements a la pàgina, tot encaixava a la perfecció. Havia estat un encert planificar-ho amb temps.\nDesprés de fer-ne una darrera repassada, en què no vaig detectar cap error en allò que havia escrit, vaig tancar el llibre i l’hi vaig donar.\n—Moltíssimes gràcies— va respondre.\nSemblava satisfet. Sense moure’s, allà davant, com si no pogués esperar a fer-ho passada una estoneta o, almenys, lluny del meu camp de visió, l’home va obrir l’exemplar i, després d’alçar-se les ulleres —que duia, com vaig poder observar, completament entelades—, es va atracar la pàgina a tocar del nas, en un gest típic que fem els miops, i va llegir allò que li havia escrit en veu alta: «Moltes gràcies, Benet, per l’oportunitat que li dones a aquest llibre, justament avui, que també és un dia assenyalat. Esper que la lectura d’aquest recull de contes de temàtica festiva et faci passar una estona agradable i profitosa i, alhora, et convidi a reflexionar al voltant de les nostres tradicions.»\nA mesura que avançava en la lectura —amb una dicció més que correcta, tot s’ha de dir, la qual cosa em va permetre d’apreciar que el text era un pèl massa llarg, amb tendència a una prosa barroca i que, per tant, l’hauria de modificar de cara al futur—, vaig observar com l’expressió dels ulls d’aquell home anava canviant. Amb nitidesa, també, vaig poder veure com les orelles se li anaven envermellint mentre el to de veu li tornava vacil·lant, com si s’entrebanqués: s’ha empegueït amb el que li he escrit, vaig pensar. I açò que les havia pensades al més neutre possible, les paraules de la dedicatòria. Devia haver-li tocat alguna fibra sensible. La literatura té aquestes coses.\n—Disculpi— em va dir tot seguit—, diu que és un volum de contes, el llibre? Que no és un recull d’articles d’opinió relacionats amb Menorca, el darrer volum de les Pedraules…? O no és vostè en Joan Pons, l’escriptor de Ferreries? No era a les cinc, que havia de signar els seus llibres?\nAixí va acabar l’aventura literària. Justament, per arrodonir-ho, ho va fer en el moment en què les campanes de Santa Maria indicaven el canvi de torn.\nNomés hi he d’afegir que, quan me n’anava, a l’altra banda de la plaça, m’hi vaig creuar, amb en Joan Pons. Frisàvem, tots dos. Es veia d’una hora enfora que ell arribava tard i que jo, en aquell moment, em volia fondre. Tot i açò, ens vam saludar. Potser de manera un pèl freda i mecànica per part meva. No sé si ho va percebre, però no vaig poder evitar-ho: el disgust havia estat gros i, la meva reacció, comprensible. També sé que, a mitjan capvespre, els carrers vessaven de gent i que s’hi respirava un ambientàs: la gent tenia ganes de llibres i de passejar, de comprar i de regalar roses. L’edició d’enguany, almenys ahir (avui segurament també), haurà estat tot un èxit.\nHo record ara, en soldemà de Sant Jordi, de prest, quan ja tenc el mal tràngol d’ahir gairebé paït, mentre contempl l’exemplar del meu llibre dedicat al tal Benet Sintes, que no el va voler ni regalat. No ho hauria de fer, perdre-hi el temps. Em costa concentrar-me en l’article en què es parla del concepte de frase llindar, aquella que, segons la proposta feta per Patrícia García, instaura el text en un espai i un temps suspesos entre el que és versemblant i el que és impossible o, per a explicar-ho d’una manera més entenedora, és a dir, en paraules d’Andratx Badia, «una frase ambigua que fa el trànsit del territori real al fantàstic». N’havia deixat la lectura a mitges quan, fa uns dies, aquest recurs, típic de la literatura neofantàstica, va decidir incorporar-se, en forma de telefonada, en el relat que estàs acabant de llegir, benvolgut lector i que, inicialment, havia de ser la crònica de la meva participació real en la diada de Sant Jordi, cosa que, al final, no va succeir. Per a ser més exactes, al quart paràgraf del text. Justament en aquell moment.\nJoel, crec que m’hauré d’apuntar a classes de dibuix…\nPolit, abans de sant Jordi, una amiga em va portar les dues novel·les i el poemari que té publicats na Irene Solà signades i dibuixades per l’autora dels tres llibres. I és un gust!


sessio 84 – vivendes al desert | taller de pintura creativa\nsessio 84 – vivendes al desert\nEl tema dels habitacles, que estem desenvolupant a poc a poc, ens fa aprofundir en els diferents aspectes d’aquest concepte i en les tècniques pictòriques, però sobretot, és una manera de trobar l’estil propi d’enfrontar la pintura.\nEl treball està basat en unes obres de l’artista Anton Zoran Music (Eslovènia – Itàlia 1909-2005) sobre paisatges semidesèrtics de Dalmàcia.\nÉs una pintura humil que reflecteix una mirada profunda i sentida. Obres molt maques i inspiradores. Nosaltres treballarem amb la subtilitat pictòrica d’aquest artista, les formes de les vivendes i les textures de l’exterior, en un entorn horitzontal.\nAquest taller també ha tingut vessant tècnica: el treball de fer un obra per passes: esbós, plantejament de la composició i els volums, dibuix dels elements detallats, tot en format reduït i finalment ampliació al format definitiu de 60×25 cm. aplicant directament l’aquarel·la.


Publicat per chamb a 15:11\nEn McCain ja ha tingut mala sort amb aquesta Palin. Li ha fotut la campanya enlaire! Jo no sóc ni de l'un ni de l'altre! Que vols que et digui. Aquí ho apanyen tot amb dues setmanes frenètiques de campanya i allà van camí dels sis mesos!! Per flipar!!\n21 d’octubre de 2008 a les 21:58\nLa veritat és que na Sarah té un "morbazo": dona madura, els collons ben posats, mirada que et fon...Al llit deu ser un volcà...\n23 d’octubre de 2008 a les 8:27


Promoció 2016-2017 » 2008 » Desembre\nCom cada any, per celebrar Sta. Cecília organitzem un concert en el que hi participem tota l'escola. Aquest any la nostra classe hem cantat la cançó A dintre d'una poma, la melodia de la qual va crear Mozart.\nEntreu a l'àlbum de la classe per veure més fotografies.\nTaller de TOTS SANTS: compartim ambients.\nYou are currently browsing the El bloc de la classe dels cargols weblog archives for Desembre, 2008.


30 anys d'esports d'estiu a Escaldes-Engordany\nActualitzada 29/06/2018 a les 17:29\nRecuperant tradicions. Un grup de persones es reuneix per recuperar la feina del tricotatge i rememorar vells costums que amb el temps han anat passant a l’oblit del país. Foto: Comú Encamp\nBenedicció del bestiar. Un centenar de persones, entre les quals tots els ramaders de la parròquia, es van reunir al serrat de l’Esmeligat, a Setúria, per presenciar la benedicció del bestiar. Foto: Eduard Comellas\nCrash car. Els apassionats al risc i l’adrenalina es van reunir a Grau Roig per celebrar la tradicional cursa de cotxes de xoc reals, una competició que no entén de normes, on guanya qui sobreviu. Foto: Joan López\nTrenta anys d'esports d'estiu. Els monitors i nens que han passat durant tres dècades per les activitats d’estiu es van reunir per recordar tots els moments passats. Foto: Clàudia Campos


Influents de la setmana novembre 2020 4 - The New Barcelona Post\nInfluents de la setmana novembre 2020 4\nUn any després de consagrar-se internacionalment en la gala dels premis Grammy Llatins gràcies a El Mal Querer, la cantant catalana Rosalía ha tornat a triomfar aquesta setmana en endur-se tres dels quatre Grammy als que aspirava en l'edició de 2021. Concretament, ha estat premiada per la millor cançó urbana i millor interpretació urbana per Yo por ti, tú por mí i també pel millor vídeo musical curt per TKN, temes on col·laboren el cantant de regueton Ozuna i el raper Travis Scott, respectivament. El vídeo premiat és una creació de la productora catalana Canadá. Des que es va iniciar la pandèmia, Rosalía viu a Miami, on està preparant un nou disc que pot engrandir encara més l'èxit mundial de la cantant de Sant Esteve Sesrovires, formada al Taller de Músics de Barcelona.\nDesprés d'aconseguir els anys 2018 i 2019 rècords històrics d'ingressos i esdeveniments, Fira de Barcelona es prepara per tancar el seu exercici més advers, en el que ha hagut de fer front a la suspensió de la majoria dels seus grans salons presencials i dur a terme un expedient de regulació temporal d'ocupació. Tot i això, la institució que presideix Pau Relat no ha deixat de treballar, reinventar-se i preparar-se per quan es pugui recuperar la normalitat, amb l'objectiu que el sector firal sigui un motor clau del procés de reactivació econòmica. Mostra d'aquest esforç per mantenir la feina feta durant els últims anys i preservar l'èxit dels seus principals certàmens és la transformació del saló Smart City Expo en el format virtual Smart City Live. La primera edició online del congrés internacional dedicat a les ciutats intel·ligents ha aconseguit reunir a més de 20.000 usuaris, el 76% estrangers, amb connexions des de 144 països, el que demostra l'interès per la innovació urbana i pel nou rol que hauran de desenvolupar les ciutats en l'era postcovid.\nCom tot el sector cultural, el director general del MNAC, Pepe Serra, fa front a un any difícil on s'han hagut de suspendre moltes de les propostes planificades i que es tancarà amb una important caiguda d'ingressos i de visitants. Així i tot, el museu que custodia els principals exponents del patrimoni artístic català ha seguit endavant amb un dels seus principals projectes: un programa de col·laboració amb la Fundació Suñol que s'inicia amb l'exposició Diàlegs intrusos. Tot és present. La mostra confronta les col·leccions històriques del Museu Nacional amb peces contemporànies i pot contribuir a un dels principals objectius que persegueix Serra d'ençà que va agafar les regnes del museu l'any 2012, ampliar el tipus de públic, eixamplar la base de visitants i fer accessible la cultura a molta més gent. L'exposició es podrà visitar fins al 7 de novembre de 2021.


PAG 8/10 - TOTAL 114 Propietats\nLloguer 5.400 €/mes\nOficina - Murcia , Superfície Construïda 900m2, Ascensor.\nLocal comercial - Murcia (Alfonso X El Sabio) , Superfície Construïda 111m2.\nLloguer 295 €/mes\nOficina - Murcia (Catedral) , Superfície Construïda 40m2, Ascensor.\nLocal comercial - Murcia (Principe de Asturias) , Superfície Construïda 40m2.\nLocal comercial - Murcia (La Flota) , Superfície Construïda 120m2.\nOficina - Murcia (Catedral) , Superfície Construïda 235m2, Ascensor.\nLloguer 290 €/mes\nLocal comercial - Murcia (Centro) , Superfície Construïda 60m2, Ascensor.\nOficina - Murcia (Catedral) , Superfície Construïda 160m2, Ascensor.


Roma. la vida en las ciudades romanas by Juan Fernández 12982 views\nLa Guerra de Successió a Vila-real by Toni Pitarch 681330 views\nDemografia de La Plana Baixa by Toni Pitarch 600505 views\nCivilització Romana by blogsoller 61012 views\nAqüeductes romans by ncabre5 1553 views\nPonts Romans by elenaaaaa 5068 views\nIntroducció a l'art romà. 2n Batx\n2. Art romà 1. Orígens Art grec Art etrusc Principals influències de l’art romà\n3. 1.1 Art etrusc a)Culte als morts - Tombes decorades amb frescos - Escenes alegres - Caracterització individual - Retrats reals (no idealitzats) - Sensació realisme b) Arc - Influència de Mesopotàmia - Tècnicament perfecte - Columna toscana\n4. 1.2 Art grec - Romans captivats per la bellesa i refinament de l’art grec. - Vaixells sencers d’escultures i elements arquitectònics portats de Grècia a Roma. - Artistes grecs que treballen a Roma, esclaus o lliures, fan còpies de les obres gregues.\n5. 2. Arquitectura - Els romans van ser enginyers i arquitectes, més que artistes (ponts, ports, aqüeductes). - Extraordinari talent per l’organització i la planificació. Gombrich: Les realitzacions més fabuloses dels romans es van produir en l’arquitectura civil. Tots coneixem les seves carreteres, els ponts, els aqüeductes... Les seves ruïnes continuen sent impressionants. Aquestes ruïnes han fet perdurar la “glòria de Roma”.\n6. Ciceró: Va qüestionar la despesa de fons públics en temples. És millor gastar els diners en estructures d’utilitat pública (aqüeductes, ports...). Negació total de la creença de les civilitzacions antigues que cap obra era més útil a la comunitat que els temples.\n7. 2.1 Materials - Formigó - Ciment - Totxo - Marbre de Carrara (Itàlia) - Marbre de colors (Àsia Menor, Egipte) Materials propis dels romans\n8. 2.2 Ús de l’arc - Característica més important de l’arquitectura romana. - Difícil proesa enginyeria - Influència etrusca (els grecs no fan servir l’arc).\n9. 2.3 Monuments públics a) Basílica - Lloc de reunió (relacions comercials i justícia) - Volta de canó - Model de les esglésies cristianes\n10. b) Termes - Coberta de volta canó - Tots ciutadans poden anar-hi\n11. c) Teatres - Segueixen el model grec - Edificats (no aprofiten el vessant de la muntanya) - Passadissos posteriors que permeten ràpida circulació.\n12. d) Amfiteatre - Novetat romana - Lluites de gladiadors i jocs Colosseu: la més famosa construcció romana, desperta admiració en totes les èpoques\n13. e) Circ - Adaptació de l’estadi grec\n14. 2.3 Monuments commemoratius a) Arc de triomf - Desig de grandesa - Perpetuar triomfs romans\n15. b) Columnes - Decoració escultòrica - Proclamar victòries, descriure campanyes - Realisme\n16. 2.4 Edificis religiosos Dedicats a déus particulars, a familiars... La devoció pública s’adreça a l’emperador. Característiques del temple romà a) Influència grega b) No són perípters c) Columnes adossades a la cel·la (funció decorativa) d) 1 pòrtic d’entrada e) Sobre un gran pòdium f) 1 escala d’accés a la porta principal g) Cúpula (apreciable a l’interior)\n17. 3. Escultura Les arts figuratives (escultura i pintura) dels romans van ser fonamentalment realistes. Característiques: - Influència etrusca (retrats i pintures funeràries) - Sentit pràctic - Interès per la història, deixar constància dels fets. - Dos corrents: - Idealitzat (elits) - Realista (popular)\n18. 3. 1 Relleus - Personalitat pròpia - Representen esdeveniments dignes de ser recordats - Arcs, columnes i temples\n19. 3. 2 Retrats - Tema més apassionant de l’escultura romana - Deixa de banda l' idealisme grec per afavorir el realisme. - Expressivitat Bust: - Aportació romana mes important a l’escultura (abans sempre cos sencer) - Origen en màscares de cera dels difunts (privilegi dels patricis) - Marbre i bronze\n20. Bust de l’emperador: - Temor religiós - Cremen encens (demostrar fidelitat i obediència) - No busquen afalagar\n21. 4. Pintura Les cases romanes es decoraven amb pintures, a partir del S.III dC també es decoraran temples i palaus amb pintures murals. Eren pintures realistes, al fresc, cobertes d’una capa de cera per donar més vida als colors. També trobem retrats (sobre taula o frescos murals), obres realistes i plenes de vigor realitzades per artesans (tècnica grega) a baix preu.\n22. 5. Mosaic S’utilitzava per a decoració d’interiors, especialment al terra. a) El opus tesellatum és la més freqüent i es forma a força de pedretes cúbiques o tessel·les i de diversos colors. La tessel·la sempre té un color natural i estan perfectament escairades. b) El opus sectile són llosetes irregulars pintades una vegada que s'han col·locat. És un sistema més fàcil i barat i té més possibilitats de cara a les composicions difícils, però es donava molt menys.


El Club Gel Puigcerdà ha debutat aquest dissabte a casa contra en Jaca en un partit molt ajustat que s’ha decidit a la pròrroga, quan els aragonesos han anotat el quart gol, situant el marcador en 3 a 4. Bon paper dels ceretans, doncs, que tot i no poder emporta-se els tres punts merescuts han demostrat un bon ritme de joc, sobretot a l’inici de l’enfrontament.\nQuan el marcador estava a 2-0 a favor del Puigcerdà, al minut 3:03 de la segona part es va complicar la bona feina i una baralla va enviar al vestidor a Oriol Boronat, Roger Ramonet i Jorge Piñar per el CG Puigcerdà i a tres jugadors del Jaca. Els ceretans van perdre Oriol Boronat, una de les peces clau de l’equip. Va ser llavors quan els aragonesos van créixer fins a fer-se amb la victòria.\nL’1-0 va ser obra d´Oriol Boronat, el 2-0 de Pablo Muñoz i el jugador del Jaca Javier Chain va anotar el primer gol pel seu equip, acabant la segona part amb un parcial de 2-1. A la tercera part el cerdà Pablo Muñoz va sumar el tercer gol pel Puigcerdà però poc després els aragonesos van anotar dos gols. Ja a la pròrroga, Pablo Pantoja, del Jaca, decantava el marcador cap al seu equip, acabant l’enfrontament en 3 a 4.\nArtículo anteriorEl bitllet de 20 euros d' 'El hormiguero' puja el seu valor a 9.000 euros\nArtículo siguienteLa Cerdanya, 26 de setembre 2017: ADEQUARAN LA ZONA D'APARCAMENT DE L'ESTANY


President Carles Puigdemont: "Davant d'una violació flagrant dels drets fonamentals, el Parlament ha d'aixecar el dit, no callar, no resignar-se i dir que aquest no és el camí" - Junts per Catalunya\n“La inhabilitació seria la confirmació que a l’Estat espanyol li preocupa molt més una pancarta que clama per la llibertat que d’altres conductes realment criminals que tenen d’altres instàncies de l’Estat, com la monarquia espanyola”,\nBarcelona, 25 set. (EFE).- L’expresident de la Generalitat Carles Puigdemont s’ha mostrat confiat que ERC es mantindrà “lleial” al president de la Generalitat, Quim Torra, en la resposta a la seva possible inhabilitació i que el Parlament “aixecarà el dit” i no es resignarà davant el que seria un “abús tan greu”.\nEn una entrevista amb l’Agència Efe, Puigdemont ha admès “tensions i desavinences” entre JxCat, ERC i la CUP sobre com respondre al Tribunal Suprem si confirma la condemna a un any i mig d’inhabilitació contra Torra per desobediència en no retirar a temps una pancarta en favor dels presos independentistes en període electoral.\nTot i així, s’ha mostrat esperançat que les forces independentistes seran capaces d’arribar a un acord i ERC -que ha reclamat amb insistència a Torra que convoqui eleccions- exhibirà “lleialtat institucional davant la decisió que prengui el president”.\nFins ara, ha destacat, el conjunt de l’independentisme “ha respectat les estratègies de defensa de tots els represaliats” i “a ningú se li ha dit mai el que ha de fer”.\nEn el cas d’una inhabilitació del president, segons Puigdemont, la “denúncia d’una violació flagrant de drets fonamentals” de Torra seria “important de cara a l’estratègia d’internacionalització” del conflicte català.\nEncara que ERC insisteix a demanar eleccions, “estarà a la banda de la resposta que entre tots acordem”, ha assegurat Puigdemont, que acaba de publicar el segon volum de les seves memòries, “La lluita a l’exili” (La Campana).\n“Jo no tinc cap dubte que ERC i qui vulgui sumar-se a aquest acord serà lleial al que el president Torra plantegi com a final del seu mandat”, ha afirmat Puigdemont, que veuria contraproduent obrir un procés electoral just en aquest moment, a les portes d’una possible “segona onada” de la Covid-19 en els propers mesos.\nL’actual Govern, ha destacat, és ja “expert en la gestió de la crisi” i està “bregat” després de la primera onada del coronavirus, de manera que “és millor pecar de prudents i de conservadors” i confiar en els actuals consellers, en lloc de convocar eleccions i obrir uns mesos d’interinitat fins a la formació d’un nou executiu.\nPuigdemont ha explicat que no participa en les converses que estan mantenint les forces independentistes per planificar una resposta a la possible inhabilitació de Torra, però sí que espera veure com “el Parlament, davant d’un abús tan greu, aixeca el dit, no calla, no es resigna i diu que aquest no és el camí”.\nMés enllà de l’“actitud de fermesa” que espera del Parlament, Puigdemont ha assenyalat que la resposta a una inhabilitació “no pot ser només institucional o només social: ha de ser coral”.\nSi es confirma la condemna, serà segons el seu parer “la ratificació d’una barbaritat jurídica i política, la ratificació que tenim raó a voler marxar d’un Estat espanyol que no para d’inhabilitar demòcrates”.\nEs posarà de manifest, ha subratllat, que “la repressió continua estant a sobre de la taula” i és un “greu obstacle per a qualsevol solució política”.\nA més, serà la “confirmació que a l’Estat espanyol li preocupa molt més una pancarta que clama per la llibertat que d’altres conductes realment criminals que tenen d’altres instàncies de l’Estat, com la monarquia espanyola”, ha argumentat.\nInhabilitar un president “per posar una pancarta demanant llibertat”, ha raonat Puigdemont, “reforça els arguments de l’independentisme”.\n“El dret que té Catalunya a esdevenir una república independent és un dret que està intacte i ha guanyat raons, després de tres anys”, ha opinat.\nPer contra, Puigdemont creu que l’estratègia pujolista del “peix al cove” -la via pragmàtica d’anar arrencant compromisos al Govern central a canvi de col·laboració a Madrid- és avui “un camí de fantasia”, perquè “no hi ha ni peix ni cove”. EFE


06/01/2020 08:40:10 AM\nMesures i criteris de l'Ajuntament per fer voluntariat social\nMesures i criteris de l'Ajuntament de Sant Boi per realitzar voluntariat social durant el temps que durin les mesures establertes per les autoritat sanitàries pel control de la infecció pel SARS-CoV-2. en actuacions vinculades a les competències dels Serveis Socials Bàsics.\n1) Les iniciatives estiguin coordinades pels poders públics locals competents en funció del seu àmbit d’actuació en aquest cas els Serveis Socials.\n2. Les iniciatives es comuniquin oportunament a l’autoritat competent per a la necessària coordinació.\n3. Les iniciatives respectin estrictament les instruccions i recomanacions dels poders públics sanitaris i d’ordre públic, per garantir la seguretat de totes les persones participants.\n4. Les iniciatives articulin accions que puguin desenvolupar-se des de l’acció voluntària no professional, complementant l’acció dels i les professionals competents per fer-ho.\n5. Les iniciatives estiguin en permanent contacte amb les autoritats locals.\n- Les entitats socials del territori, que disposen de les eines, protocols i expertesa per vehicular equips de voluntariat, es coordinin amb les autoritats locals competents. Les persones voluntàries integrades en les entitats socials cal que segueixin les indicacions de les seves entitats a l'hora de portar a terme les seves accions.\nPersones sense cap símptoma de menys de 55 anys i més de 18 anys\n-Les persones més grans de 55 anys i més joves de 18 anys.\n-Persones amb qualsevol malaltia (inclou malalties psicològiques i mentals)\n-Dones embarassades i persones incloses en els col·lectius de risc.\n-Totes les persones que estiguin dins del registre central de delinqüents sexuals.\n-Per fer voluntariat amb infants i adolescents s'haurà de presentar el certificat negatiu del registre de delinqüents sexuals (es pot realitzar la gestió per internet).\nMesures d’higiene personal http://canalsalut.gencat.cat/ca/salut-a-z/c/coronavirus-2019-ncov\nPer a més informació i demanar autorització es pot trucar de 9 a 15 hores de dilluns a divendres al telèfon 93. 635 12 00 ext. 429.Si us plau, eviteu sortir de casa i utilitzeu aquest telèfon.


Les tretze regles\n12/11/2016 a les 05:52\n© Juampi Sutina intenta anar-se’n del marcatge de Sergi Pino.\nilliam R. Chase ha passat a la història com l’autor de la primera cistella del joc que avui coneixem com a bàsquet. Va ser un llançament des d’una distància d’aproximadament vuit metres i va servir perquè el seu equip, llavors compost per nou jugadors, aconseguís la victòria pel resultat... d’1-0! Això va succeir el 21 de desembre del 1891 i aviat celebrarem els 125 anys de l’esdeveniment. De la mateixa manera, un altre llançament llunyà de Juampi a Castelló va servir dimarts passat per guanyar un altre partit i igualar el rècord de millor inici de campanya en la història del bàsquet lleidatà.\nDes d’aquell llunyà primer partit, les normes del joc amb prou feines han canviat. Les famoses tretze regles de Naismith continuen vigents gairebé en la seua totalitat, malgrat l’evolució evident en l’aplicació. És cert que la manera de jugar del nostre equip també està evolucionant per aconseguir adaptar-se a l’absència d’un jugador tan dominant com Rupnik. Només una dada: amb dos partits menys, l’eslovè continua sent el jugador amb la millor valoració de la plantilla. Aquesta dependència virtuosa és la que cal corregir. Per això, les victòries en aquesta transició contra Prat i Castelló tenen, segons la meua opinió, molt més valor que el purament estadístic. Juguem diferent perquè no ens en queda una altra, però jugant així hem continuat guanyant. S’han modificat els rols i la forma de joc des de la defensa, una estratègia encertada.\nTretze regles, tretze senzilles normes dictades per Naismith i que no ocupen més que un parell de folis que han convertit un senzill joc en un esport apassionant. El document original encara es conserva i va ser subhastat fa anys per Sotheby’s. El preu que en van pagar va ser de 4,3 milions de dòlars.\nDenuncien una festa ‘rave’ il·legal de tres dies en un edifici ruïnós de Lleida\nLa Fira de l’Oli de les Borges genera gairebé dos milions de negoci i bat rècords de vendes\n4.Denuncien una festa ‘rave’ il·legal de tres die...\n7.El ‘foraster’ Quim Masferrer, a Balaguer\n8.Esperes de fins a 2 hores al CAP d’Urgències de...\n9.Vox afirma que el PP de#Casado li copia els...\n10.El Palma abusa del Força Lleida (85-57), que ...\n1. Mazda innova en l'estampació en fred d'acer\n2. Queixes pel mal estat de camins a l’Horta\n3. Nou paviment per millorar el carrer Indústria ...\n4. Carruatges d’Anglesola als Tres Tombs de T...\n5. Els taxistes aguanten el pols al Govern i...\n6. Pablo Casado promet “posar ordre” a Catalunya a...\n7. A contrarellotge a Totalán per treure Julen ...\n8. Uns joves es burlen d’una ofrena indígena\n9. La Crida aspira a 4 edils amb Rosa Peñafiel al ...\n10. Esperes de fins a 2 hores al CAP d’Urgències de...


Pel Patrimoni Saguntí: d’octubre 2012\nEIXIDA AL PORT DE SAGUNT: VISITA A LA CIUTAT INDUSTRIAL 28-10-12\nAquest últim diumenge de tantes connotacions (darrer diumenge d’octubre), nosaltres hem visitat la ciutat industrial del Port de Sagunt, la nostra particular “factory town”, guiada per l’amic Javier García, antic morador d’aquest nucli.\nJavier,antic professor d’Història, ha començat amb una bona introducció històrica per tal de contextualitzar el tema i facilitar una millor comprensió, i allí a l’explanada dels Alucine, en un matí que anunciava l’hivern , tenint en front la mar Mediterrània, hem escoltat i ens hem il.lustrat en la nostra història local que per suposat, no està aïllada de la història global ni molt menys.\nPrimerament, hem repartit uns plànols de la expansió del nucli porteny i unes cronologíes que Javier hi anava seguint.\nAcabada la introducció, hem començat a caminar fins al carrer de Sota i Aznar, per dirigir-nos a la Plaça del Sol.\nDesprés hem enfilat cap a l’església de Begonya i l’Economato per encaminar-nos després al Casino, on hem entrat als jardins de la Gerència (lloc emblemàtic per als que tenim alguna edat).\nDesprés hem anat a la Ciutat Jardí i des d’allí hem pogut entendre les grans diferències que hi havien : les classes socials. Aquesta qüestió se dirimia en dades prou objetives, com les diferències, entre altres, en el tipus de vivenda: les cases dels ingeniers i les dels obrers.\nJavier s’emocionava explicant el tema, i emprava una espècie de “latiguillo” com allò de “que no s’estima el que no es coneix”.\nÉs ben certa aquesta afirmació, i és l’eix central de la tasca del Col.lectiu: mostrar el nostre patrimoni, estimar-lo cuidar-lo. per tal de posar-lo en valor. Dignificar-lo. Posar en la picota els greus errors que se cometen, com la degradació de la ciutat- jardí l’ inhibició de les autoritats, l’incompliment de les promeses fetes.\nTotes estes qüestions ens han de fer pensar a la ciutadanía:per qué els politics municipals són tan curts de mires? Qué passa que no reclamen ?\nNormalment quan els sentim o els llegim queden molt bé, però les dades objetives diuen una altra cosa…Serà qüestió de que s’ho facen mirar els polítics de tota mena, a vore si les metes són una mica més ambicioses i miren més per la ciutat.\nCom és habitual, la resposta ciutadana ha estat magnifica, la qual cosa demostra la vitalitat de la societat civil, que com sempre, ens posa de manifest que va per davant de la politica…. i dels polítics.\nMoltes gràcies a l’amic Javier. Açò no ha estat una simple visita turística, ha estat alguna cosa més, perque ha posat emoció, coneiximent històric i sensibilitat i tot això ens ho ha fet sentir.\nPer últim, vull comentar-vos que anem a plantejar-nos una visita al Alto Horno i que la propera visita serà a la Judería i el Museu Històric.\nRecordar-vos que ens reunim el segón i quart dimecres de cada mes en la Casa de Cultura Capellà Pallarés a partir de les 7’30. si voleu pagar l’any o fer alguna proposta, les reunions són obertes i podeu vindre eixos dies. Fins aviat.\nPublicat per Col·lectiu pel Patrimoni Saguntí a 14:33 Cap comentari:\nDiumenge 28-10-12: Forn Alt i Barri Obrer\nEl diumenge 28 d'Octubre farem una nova visita dins del Pas a Pas. En aquesta ocasió, ens desplaçarem al Port de Sagunt, on visitarem el Forn Alt i el Barri Obrer.\nCrònica de la visita del 30-09-12: la Via del Pòrtic i Domus dels Peixos\nDiumenge dia 30 de setembre, el Col.lectiu pel Patrimoni ha realitzat la visita guiada a la Via del Pòrtic i la Domus dels Peixos.\nHe dir que l’acollida de la ciutadanía ha estat extraordinària, fins al punt que s’hagueren de fer dos grups, però molt nombrosos, perque prácticamente erem unes 150 persones. Com que erem dos grups, un anaren a la Domus dels Peixos i uns altres a la vía del pórtic, i després se canviaren.\nLa visita ha estat emocionant, la Vía del Pòrtic es espectacular, ben restaurada, les explicacions tant de Jose Antonio LLuesma com de Carmen Antoni han estat magnifiques, plenes de detalls i de sensibilitat. Jo crec que la gent estava emocionada i n’hi havia un silenci sepulcral atenent les explicacions i mirant-ho tot per no perdre detall, no se sentía un mosca i erem molta gent. Vaig observar que n’hi havia, a més, un gran respecte, com si la gent estiguera admirada davant d’una calçada del segle I d. Crist.\nLa Vía del Pórtic és una calçada romana (ès un ramal de la Vía Augusta) que està en molt bon estat, on podem vore la cloaca, les cequioles que anaven a les cases que estaven al voltant de la vía i també les columnes que sosteníen els pòrtics que estaven als dos costats de la vía. Com era natural hi havien tabernae que tenien porta a la vía, és a dir és com ara, la gent posava els negocis allà on pasaven els carros i el personal.\nLa veritat és que coses com esta, són les que hi ha que fer a Sagunt les que el posen en el mapa, només falta que hi haja un poc més de propaganda fòra del poble i que vinga molta gent.\nPer tot açò hem de felicitar a l’Ajuntament, tant a l’actual, que és el que ha ultimat la posada en valor de l’espai, com al Consistori que presidit per l’alcaldesa Glòria Calero junt amb el regidor Manuel Civera, iniciaren el projecte i lluitaren il.ussionadament per buscar una financiació adient que trobaren en Unión Fenosa, que és l’empresa que ha financiat el projecte i encara continua fent-se càrrec de les despeses que els dit espais encara tenen.\nTambé anarem a la Domus dels Peixos. Esta situada en els baixos de l’antic cine Marvi. El projecte de restauració ha estat fet per un arquitecte saguntí, Francisco Muñoz Sempere. Sempre és un plaer poder dir que els tècnics saguntins s’impliquen en tasques que demanen molta cura i sensibilitat i la domus te eixes dues coses.\nEntrem pel carrer València, i se trobem en un passadis acristalat per tant, podem vore les restes que hi han baix. Hi és una casa romana completa, amb l’atrium, l’impluvium culina, tablinun… La casa tenía també una tabernae o negoci. Sembla ser, per les explicacions de Jose i Carmen que era una casa rica pel nombre d’habitacions que hi tenia.\nTant l'il.luminació com la petita col.leció de restes , estan posades amb molta sensibilitat.\nPer tant no tenim més que felicitar a l’equip que ho ha excavat (una d’elles és Carmen Antoni) com a tota la resta de persones i entitats que finalment ho han posat en valor i estan mostrant-ho a tothom.\nEnhorabona per la iniciativa, encara que esperem que les properes iniciatives de posar en valor les restes que se troben no tarden tant com Moreria i Peixos que en definitiva s’han demorat quasi 10 anys.\nEsperem ill.ussionadament que l’Ajuntament continue en la tasca i mostre la sensibilitat que cal en un poble com el nostre.\nGràcies a tots per haver vingut . Ben prompte avisarem de la propera visita.\nEIXIDA AL PORT DE SAGUNT: VISITA A LA CIUTAT INDU...\nCrònica de la visita del 30-09-12: la Via del Pòrt...


Pa Artesà | Pa Ecològic | Silvestre Agricultura Ecològica\nInici / Forn / Pa artesà\nSelecciona una categoria Sense categoria Cistelles ecològiques Productes frescos Verdures Fruita Ous Rebost Fruits secs Cereals Oli Llegums Conserves Mel i dolç Farina i sal ENTREGA SOLO MARTES I MIÉRCOLES\nComprar pa ecològic de massa mare\nEl pa és un aliment essencial en el nostre dia a dia. Pràcticament acompanyem tots els menjars amb aquest aliment. Per això, és fonamental triar un bon pa artesà que s’ajuste a les nostres necessitats diàries d’alimentació sana i saludable. En Ecocaixa t’oferim una àmplia selecció de pans ecològics elaborats amb massa mare a partir de productes naturals cultivats de manera ecològica.\nI és que el nostre pa artesà, elaborat pel forn el Blat Net, compleix amb tots els estàndards de qualitat eco. Està elaborat amb farines ecològiques moltes en pedra sense additius químics ni llevats artificials, aspecte que garanteix una qualitat exquisida i una aroma i textures úniques.\nNo dubtes a tastar els nostres pans ecològics. Degusta el sabor, la qualitat i l’aroma del bon pa en Ecocaixa.\nBeneficis del pa artesà\nComprar pa ecològic en línia és la millor opció si busques mantindre una alimentació saludable. I és que decantar-se per comprar pa artesanal ecològic implica no sols beneficis per a la nostra salut, sinó que garanteix la preservació del cultiu sostenible, perquè els ingredients emprats estan lliures de químics.\nD’altra banda, el pa ecològic és un pa d’elaboració purament artesanal, en el qual es respecten els temps de fermentació garantint d’aquesta manera la conservació del sabor original del pa i la bona qualitat d’aquest.\nEn Ecocaixa pots comprar una àmplia varietat de pa artesà a domicili de qualitat ecològica. Des de pa de blat integral o pa d’espelta, fins a pa de blat blanc o pa de motle de floc de creïlla, entre altres varietats. A més, dins de la nostra secció de forn ecològic, trobaràs galetes gurmet d’elaboració artesanal.\nDecideix-te per comprar pa a domicili 100% eco, una opció saludable i sostenible amb el medi ambient.