ADHEC apropa les tradicions molletanes als aparadors - somMollet\nL'associació organitza un concurs que començarà el 4 d'octubre i finalitzarà el 5 de novembre\nDissabte, 21 de setembre de 2019 | 09:30h\nTroba les 12 tradicions catalanes molletanes és el títol del nou concurs que prepara l'Associació d'Autònoms Dones i Homes Emprenedors de Catalunya (ADHEC) amb la col·laboració de l'Ajuntament de Mollet.\nEl concurs començarà el dia 4 d'octubre i estarà actiu fins al 5 de novembre. De tots els establiments que decideixin participar, l'ADHEC en triarà 12 perquè siguin, a més a més, els encarregats de col·locar als seus aparadors els cartells dels elements tradicionals que hauran de ser descoberts pels veïns i veïnes. Entre les tradicions a cercar n'hi haurà de catalanes com Sant Jordi o la nit de Sant Joan i també de molletanes, com el Patge Xumet, les Colles i la Fira d'Artesans.\nEls participants podran recollir el full amb les imatges de les dotze tradicions a qualsevol dels comerços que participen en la campanya. Un cop emplenat amb la localització de les dotze tradicions i les seves dades, hauran de lliurar-lo en els comerços participants, amb un tiquet de compra de qualsevol establiment adherit a la campanya. Els molletans que comprin als comerços i participin del concurs, entraran en un sorteig que se celebrarà el 9 de novembre al mercat municipal.\nAquesta proposta de l'entitat molletana té com a objectiu dinamitzar el comerç local: "Aquestes activitats són l'única eina que tenim perquè la gent participi i gasti als comerços del municipi", explica Lluís Farré, president de l'ADHEC.


Descobreix la combinació perfecta d'Esport & Pizza\nI assabenta't de què va el 1r esdeveniment #RunStick!\nM'encanta córrer, entreno tot el que la meva vida i jo mateixa em deixo. I moltes vegades em trobo en un dilema, que avui vull compartir amb tu.\nEntrenar i alliberar-me, sentir-me bé o rendir-me al cansament del dia i la beneïda frase: Avui em fa una mandra terrible!\nPer això tinc un mantra infal·lible: LA MANDRA NO EXISTEIX.\nI em motivo, sabent el bé que em sentiré després. Però de vegades això no n'hi ha prou ... i és llavors quan recorro al meu pla B.\nEl meu pla B:\nEn aquest cas, recorro a la pizza com a premi, un extra de motivació, considero que sempre és una bona idea. A més a més, no hauré de cuinar jo, després d'haver-ho donat tot!\nUna recompensa per l'esforç, és el motivador anti-mandra ideal i a més, si tries una bona combinació, és una opció d'allò més saludable per recuperar forces.\nImatge d'un corredor de l'Ultra Cerdanya recuperant forçes per acabar la Ultra Trail.\nAquí t'explico una dada curiosa, mira el que va aconseguir aquest entrenador:\nEl Tècnic de Leicester City, un equip que guanyava partits però patia molts gols en contra. Davant d'aquesta dificultat, el tècnic va recórrer a les pizzes. Claudio Ranieri, per tal de que no els seguissin marcant gols, va tenir una gran idea per motivar el seu equip:\n"Abans de cada partit els recordava la importància de mantenir la porteria a zero. Vaig intentar moltes motivacions. En el partit davant Crystal Palace, els vaig dir: Anem, nois. Els ofereixo una pizza si aconsegueixen mantenir la porteria a zero.", Pel que sembla va ser la promesa perfecta perquè el seu equip deixés de rebre gols.\nLa motivació en equip és molt important. En moltes ocasions, serveix com a solució a un problema ... I tu també pots buscar aquesta solució. Per motivar-te a entrenar, per celebrar una fita o una derrota, per recuperar forces.\nI aquest és el meu PLA C, per a aquells dies gossos, en els que necessito totes les opcions possibles per animar-me: em busco companyia. Prepara't al costat del teu equip. Veuràs que és molt més amè, perquè el grup fa la unió i la unió fa la força. Amb lo qual, junts feu pinya. Si es tracta del teu dia de més mandra, acabaràs anant encara que sigui per xerrar corrent o per després no ser l'últim.\nTot és més fàcil quan tens clar que és una aposta per tu. I de vegades només necessitem una bona empenta.\nLa combinació d'esport i pizza, és sens dubte, un èxit assegurat.\nAixí que tria els teus ingredients més saludables per recuperar-te amb consciència i el més important: sense culpa!\nI finalment, però per a res menys important, aqui va un gran notícia:\nSi encara no has començat a practicar running i és el teu gran pendent, et presento el primer esdeveniment #RunStick perquè t'iniciis o millors teva tècnica de la mà d'Álvaro Rance, entrenador de triatló i d'esports de resistència.\nMés info del esdeveniment Run & Pizza AQUÍ!\nImatges dels nostres avituallaments a la Cerdanya, on els corredors recuperen forces.\n"Ahh i Destaquem también la pizza en un dels Últims avituallaments ... Mmmmmmm ... NOMÉS Podem dir ... impressionant !!!!" esportistes.cat\n☛M'encantaria saber Quin és el teu combinació perfecta? Celebres teus èxits esportius amb una pizza saludable? Deixa'ns el teu comentari a continuació, a través d'aquest formulari:☚


BarcelonaTV3 vol renovar la seva línia de documentals i reportatges. Per fer-ho, crea una àrea de periodisme d’investigació dirigida pel periodista Raül Gallego i que assumeix la gestió dels dos principals programes de la cadena en aquest gènere: 30 minuts i Sense ficció. Aquest moviment suposa el relleu dels actuals directors d’aquests programes, Eduard Sanjuán (que ja havia anunciat la seva voluntat de deixar el programa en acabar la temporada) i Joan Salvat. A més, el Sense ficció, que depenia de l’àrea de nous formats, passarà a dependre d’informatius.\nTV3 televisió 30 minuts Sense ficció


Carnestoltes 2018 | Institut Lacetània\nAvui a l’institut hem celebrat el carnestoltes amb els alumnes de 1r i 2n d’ESO, amb la col.laboració de l’alumnat de 4rt.\nDurant tota la setmana, cada dia, hem anat seguint consignes diferents fins arribar al dia d’avui. Dilluns: decoració al cap, dimarts: mitjons de colors, bambes diferents a cada peu,…; dimecres: complement al coll, dijous: maquillatge i avui: disfressa relacionada amb el medi ambient.\nEl Rei i la Reina del carnestoltes ens han llegit el pregó i després, per grup classe, hem desfilat al so de la música i fem fet una postura grupal.\nEls alumnes de 4rt han sigut el jurat per a poder otorgar els tres premis que hi havien: millor grup mediambiental, millor desfilada i postura final i millor disfressa de cada grup.\n1r ESO B: premi al millor grup mediambiental\n1r ESO C: premi a la millor desfilada i postura final\nHa estat una estona molt divertida. Moltes gràcies als alumnes de 4rt que ens han ajudat com a jurat i al professorat que ha col.laborat. Gràcies a vosaltres ha estat possible! Bon carnestoltes a tothom!\nLes millors fotos:\nESO, Festes, Fotografies, General, Portada, Revista, Vídeos 0\nLES SABATES DEL FUTUR!!!\n1eso 1rESO 2nESO 4tESO Administració i Gestió Administratiu assessorament batxillerat biblioteca CFGM CFGS concursos electricitat electrònica emprenedoria energia solar Erasmus+ eso experimentals fp fp SARE Gestió Administrativa HORT IEA IT L'HORT DE L'USEE Lacetania2017 lacetània manteniment electrònic mecatrònica medi ambient mica nadal premi premis Programació de la producció reconeixement Sant Jordi santpedor SARE Servei de reconeixement Sortides Teatre telecos tutoria


El Govern estudia implantar un IVA del 21% per la sanitat i educació privades, una mesura que contempla l'esborrany dels pressupostos generals de l'Estat (PGE) per a 2021 després d'analitzar totes les mesures proposades per la AIReF, segons han informat fonts governamentals.\nAquesta és una de les opcions que estudia l'equip encarregat d'elaborar l'esborrany de pressupostos generals de l'Estat de 2021, format per la ministra d'Hisenda, María Jesús Montero, i el secretari d'Estat d'Afers Socials, Nacho Álvarez, que debaten la possibilitat d'eliminar determinades exempcions en el pagament de l'IVA, com passa actualment amb l'educació i la sanitat privades.\nFonts de l'Executiu assenyalen que s'han debatut i analitzat "totes les mesures" del document de la AIReF, que calculava que el cost fiscal per de l'exempció de l'IVA a l'educació i a la sanitat privades era de 1.694 i 1.763.000 d'euros, respectivament.\nEn canvi, també advertia, en el cas de l'educació, que part de l'alumnat que ara cursa els seus estudis a la privada passaria a l'àmbit públic a l'incrementar-se el cost per l'aplicació de l'IVA, el que comportaria per a les arques públiques un increment de l' despesa de al menys 1.891 milions, és a dir, 197 milions menys per a les arques de l'Estat.\nPel que fa a la translació de part del consum sanitari privat per serveis finançats pel Sistema Nacional de Salut (SNS), i per tant per les arques públiques, suposaria al voltant de 2.145 milions d'euros, de manera que el resultat de fixar un IVA de l' 21% a l'educació i sanitat privades podria comportar una minva de prop de 380 milions d'euros per a les arques públiques, segons la AIReF.\nSi finalment s'eliminen aquests beneficis fiscals a l'educació i la sanitat privada, es podrien veure afectats per l'aplicació de l'IVA a un 21% activitats privades com les clíniques de salut, els col·legis privats, els laboratoris, les autoescoles, els centres de formació i altres activitats similars.\nEn el seu informe, la AIReF xifrava el cost dels beneficis fiscals en diversos impostos en 60.000 milions d'euros (5 punts del PIB), i apuntava que dues terceres parts corresponen a l'IVA. En la seva anàlisi, analitzava 13 beneficis fiscals, amb un cost de 35.000 milions, i proposava una revisió gradual i compassada amb la recuperació de l'economia dels tipus reduïts de l'IVA per millorar la seva eficiència distributiva.\nEn múltiples ocasions la ministra d'Hisenda, María Jesús Montero, s'ha referit a la intenció d'estudiar els actuals beneficis fiscals i ha suggerit la possibilitat d'eliminar aquells que es considerin que no compleixen ja la seva funció inicial.\nLa setmana passada, el vicepresident segon, Pablo Iglesias, va avançar que hi hauria "molt aviat" un esborrany de PGE i també "mesures de justícia social" com algunes orientades a articular major càrrega fiscal a les rendes altes.


L’Ajuntament rehabilitarà dues façanes de la Fàbrica Llobet-Guri pel seu estat de deteriorament | Ràdio Calella Televisió\nS’han adjudicat les obres de rehabilitació de les parets exteriors de l’equipament municipal -convertit en un gran complex educatiu d’ençà del trasllat de l’escola- per un import total de 107.436. Les façanes de la Fàbrica Llobet-Guri on s’actuarà són la de l’accés principal, a peu de la carretera N-II, i la que dona al carrer Llobet i Guri, on hi ha l’entrada a la sala polivalent. És la primera fase d’una intervenció que continuarà després a l’estiu amb els treballs de recuperació i consolidació de la façana del carrer Sant Pere.\nEl tinent d’Alcaldia de Gestió Patrimonial, Josep Gibert, ha explicat en declaracions a Ràdio Calella TV que l’obra s’ha dividit en dues fases perquè els treballs que s’han de fer a la façana de Sant Pere afectarien al normal funcionament de l’escola El Far.\nLa tercera façana es farà a l’estiu perquè les obres comporten ocupar la zona d’entrada a l’escola i això no es pot fer mentre estigui actiu, tampoc seria possible en període de vacances de Nadal. S’adjudicarà a la primavera per fer-ho a l’estiu.\nLes obres a la façana de Sant Jaume i Llobet i Guri començaran abans que acabi l’any, amb una previsió d’execució d’aproximadament 12 setmanes. Els treballs se centraran en la neteja de la paret exterior de l’equipament, la retirada d’elements obsolets i la reparació dels elements malmesos.\nLes façanes presenten un nivell de deteriorament força important i, davant d’això, ha arribat el moment de tirar endavant l’actuació. Es farà una neteja de les dues façanes, una d’elles es pintarà perquè el material ho permet; es farà la retirada d’antics ancoratges i es repararan elements malmesos.\nLa paret que es pintarà de color blanc trencat és la que dona al carrer Llobet i Guri, on hi ha la porta d’entrada a la sala polivalent.\nGestió Patrimonial no descarta que s’hagin de reordenar alguns accessos mentre durin les obres. Aquests s’informaran puntualment als usuaris de l’edifici amb la idea de causar les mínimes molèsties i garantir el funcionament de tots els serveis i recursos. El complex de la Fàbrica Llobet-Guri acull l’Escola El Far i l’Escola Oficial d’Idiomes, diversos Serveis Municipals -a la primera planta-, les oficines de Gestvia, el Centre de Tecnificació del Club Tennis Taula Calella, el “boulder” d’escalada, les aules del Taller l’Encenall, els centres de música i dansa de l’Hotel d’Entitats i també les instal·lacions de Ràdio Calella TV, entre d’altres.\nSegüent El Consell dels Adolescents assumeix el repte de l’Agenda 2030 per al desenvolupament sostenible\nAnterior L’Atsoc vendrà un vi commemoratiu del musical “Boig per tu”


Fenologia i Meteorologia a l'Alta Segarra: Dades 26 d'octubre de 2018\nDades 26 d'octubre de 2018\nAvui hem començat amb un cel ben serè arreu, però al llarg del matí han anat entrant bandes de núvols prims des de ponent,que a la tarda s'han fet més espessos i han acabat per tapar del tot el cel. Aquesta nuvolositat correspon a un front que ens començarà a afectar de forma directa a partir de la nit i matinada, amb pluges que aniran entrant de nord-oest capa sud-est. Demà tindrem pluja bona part del dia, moderada i amb temperatures que aniran baixant de forma clara al llarg del dia i amb neu que caurà al Pirineu en cotes cada cop més baixes. Diumenge el temps sembla que continuaria molt insegur, amb núvols i encara risc de ruixats amb ambient fred, i sembla que començaríem la setmana amb continuació del temps inestable i amb risc de precipitacions.\nLes màximes del dia han anat entre els 18 i 23ºC,mentre que les mínimes s'han mogut entre els 4 i 12ºC, amb inversió tèrmica acusada de matinada. La visibilitat ha estat bona,la humitat baixa i el vent ha bufat fluix de mestral.\nDades 31 d'octubre de 2018\nDades 30 d'octubre de 2018\nDades 29 d'octubre de 2018\nDades 28 d'octubre de 2018\nFotografies de la setmana (22 al 28 d'octubre de 2...\nDades 27 d'octubre de 2018\nDades 25 d'octubre de 2018\nDades 24 d'octubre de 2018\nDades 23 d'octubre de 2018\nDades 22 d'octubre de 2018\nDades 21 d'octubre de 2018\nFotografies de la setmana (15 al 21 d'octubre de 2...\nDades 20 d'octubre de 2018\nDades 19 d'octubre de 2018\nDades 18 d'octubre de 2018\nDades 17 d'octubre de 2018\nDades 16 d'octubre de 2018\nDades 15 d'octubre de 2018\nDades 14 d'octubre de 2018\nFotografies de la setmana (8 al 14 d'octubre de 2018)\nDades 13 d'octubre de 2018\nDades 12 d'octubre de 2018\nDades 11 d'octubre de 2018\nDades 10 d'octubre de 2018\nDades 9 d'octubre de 2018\nDades 8 d'octubre de 2018\nDades 7 d'octubre de 2018\nFotografies de la setmana (1 al 7 d'octubre de 2018)\nDades 6 d'octubre de 2018\nDades 5 d'octubre de 2018\nDades 4 d'octubre de 2018\nDades 3 d'octubre de 2018\nDades 2 d'octubre de 2018\nDades 1 d'octubre de 2018


Gästehaus Eberl Finkenberg Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nFinkenberg 117, Finkenberg, Finkenberg, Àustria, 6292 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Finkenberg, Gästehaus Eberl és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nGästehaus Eberl ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Biblioteca, caixer automàtic a l'espai són només algunes de les comoditats que fan que Gästehaus Eberl sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Gästehaus Eberl es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, balcó/terrassa, despertador, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com centre esportiu, esquí, parc infantil, ping pong, equitació que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Finkenberg, el Gästehaus Eberl és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (114) Parelles (42) Viatgers en solitari (18) Famílies amb infants petits (16) Famílies amb infants grans (3) Grups (36)


PARRÒQUIA SANT JOAN VILASSAR DE MAR : És Pasqua !\nÉs a la llum del Crist Ressuscitat que la vida dels seus seguidors adquireix un nou sentit, més ple, més ferm, més arriscat. Ja no hi ha por a la fosca. Crist ha il·luminat tots els racons de l’existència humana. Tot ha estat salvat !!\nEl Ciri Pasqual, bonic, ben decorat amb elements de la Creació, il·lumina la nostra església de Sant Joan; però volem que sigui un signe de la llum nova que brilla en el cor de cada persona que ve a la parròquia a fer una estona de pregària o a celebrar l’Eucaristia (Acció de Gràcies) en Comunitat o a trobar un moment personal de silenci i pau al final d’una jornada dura i amb problemes, ...\nVolem que la llum del nostre Ciri Pasqual faci llum també sobre les relacions entre tots els vilassarencs; que en ajudi a trobar camins d’amistat, de diàleg, de solidaritat amb els que més ho necessiten.\nA la llum del Crist Viu podem ser capaços d’anar trobant camins que ens apropin a la fraternitat que va proposar-nos Jesús de Natzaret; que ens apropin al món que Déu somia per a tots els seus fills i filles.\nA la pestanya superior trobareu un resum de les celebracions\nBONA PASQUA DE RESURRECCIÓ !


Què és una avaluació de riscos laborals? | Grupo Preving\nInici / Blog / Què és una avaluació de riscos laborals?\nEstem molt acostumats a parlar d’avaluació de riscos laborals però, saps exactament què és i per a què serveix?\nEn aquest post aprofundirem en aquest tema que és part del nostre dia a dia.\nQuè s’entén per avaluació de riscos laborals?\nL‘avaluació de riscos laborals és un mitjà que es posa a disposició d’empresaris i treballadors per conèixer les condicions del lloc de treball. Amb aquest coneixement el que es pretén és plantejar accions per aconseguir un lloc de treball segur, disminuint així els possibles riscos laborals.\nSobre l’avaluació de riscos laborals hi ha dos decrets que centren l’atenció el Reial Decret 39/1997, de 17 de gener, pel qual s’aprova el Reglament dels Serveis de Prevenció i el Reial Decret 486/1997, de 14 d’abril, sobre disposicions mínimes de seguretat i salut en els llocs de treball. En tots dos es regulen tots els passos i accions que s’han de dur a terme per garantir la seguretat dels treballadors en el seu lloc de treball i, a més, en els desplaçaments que el seu treball pugui originar. És important posar l’accent en aquest últim concepte ja que, de manera errònia, es pensa que l’avaluació de riscos només concerneix a l’oficina i els regs que es puguin donar entre les seves quatre parets quan aquesta avaluació va molt més enllà. Els trasllats in itinere, és a dir, des de casa fins a la feina i viceversa també són objecte d’estudi per tal d’evitar riscos.\nL’avaluació de riscos laborals s’ha de fer un cop s’inicia l’activitat empresarial o, si no, quan es produeixin canvis substancials en la mateixa. És per això que es podria dir que l’avaluació de riscos laborals s’ha de fer una única vegada en la vida de l’empresa.\nSobre l’obligació, aquesta recau sobre els directius de l’empresa ja que és obligatori que tota empresa compti amb una avaluació de riscos laborals i un posterior pla de prevenció.\nEtapes de l’avaluació de riscos laborals\nQuan es planteja la realització d’una avaluació de riscos laborals, el primer que cal valorar és qui va a dur-la a terme. Quan parlem d’autònoms o PIMES l’ideal és subcontractar aquesta tasca a una empresa externa que estigui especialitzada en aquest tema i tingui consultors formats en matèria de prevenció de riscos laborals.\nIndependentment de la persona que realitzi l’avaluació, aquesta sempre passa per tres etapes:\nEl primer que cal fer és analitzar tot el referent al lloc de treball. D’una banda s’hauran d’avaluar tots els possibles riscos existents i, de l’altra, la possibilitat que arribin a ocórrer. És important calcular aquesta probabilitat ja que no tots els riscos seran igual d’importants i / o probables, de manera que aquesta probabilitat ens ajudarà a prioritzar accions.\nUn cop realitzat l’anàlisi cal procedir a la valoració dels riscos. Cal veure quina importància té el risc en una escala de l’1 al 10 (normalment). Amb aquesta escala determinarem els riscos que sí que són importants sobre la salut i els que no afecten tant de manera directa.\nAmb tota aquesta informació es començaran a prendre les mesures necessàries per fer desaparèixer els riscos de major magnitud.\nSi encara la teva empresa no ha passat una avaluació de riscos laborals, pots posar-te en contacte amb nosaltres.


Benet Salellas: 'El Tribunal Suprem aplica un dret de guerra'\nEntrevista a l'advocat de Jordi Cuixart, amb qui repassem l'estat de la condemna del president d'Òmnium quan es compleixen tres anys del seu empresonament\nJordi Cuixart va complir divendres tres anys d’empresonament, tres anys d’una condemna de nou anys per sedició imposada pel Tribunal Suprem espanyol. És aquest tribunal que fa unes setmanes va treure’ls, a ell i a set presos polítics més, la possibilitat de gaudir del tercer grau. Un fet que ha suposat un cop dur per a tots ells i que s’afegeix a la duresa del dia a dia a la presó arran de la pandèmia. Benet Salellas, que forma part de l’equip de defensa del president d’Òmnium, es mostra poc sorprès sobre les decisions del Suprem i el seu ‘acarnissament sobre els presos’. Amb ell repassem l’estat de la condemna de Cuixart i quines són les perspectives de futur.\n—Divendres es van complir tres anys de l’empresonament de Jordi Cuixart. On éreu aquell dia?\n—Aquells dies em trobava dins la dinàmica parlamentària de la tardor del 2017 i recordo el xoc, evidentment, que ens va provocar la notícia de l’entrada a presó dels Jordis. En aquells moments érem conscients que s’obria un cicle repressiu d’una intensitat més alta del que havíem viscut llavors. Que la resposta que donava l’estat espanyol l’1-O era una resposta únicament de naturalesa repressiva.\n—Recordeu quan vau rebre l’encàrrec d’entrar a formar part de l’equip de defensa de Cuixart?\n—Vaig visitar per primera vegada en Jordi quan era a Soto del Real el febrer del 2018, aprofitant que em trobava a Madrid per un altre judici. A partir d’aquell moment el vaig visitar periòdicament per veure com evolucionava el procés. L’estiu del 2018 Òmnium Cultural i Jordi Cuixart van decidir de donar-li un enfocament de defensa política a la posició de Cuixart al judici i és aleshores quan em vaig incorporar al seu equip com un advocat més per tal de donar força a aquesta pota de perspectiva política al judici.\n—Com és ara el dia a dia de Jordi Cuixart?\n—El dia a dia d’en Jordi ara mateix és un dia a dia molt complicat. Arran del fet que ell s’ha fragmentat els permisos que té per haver complert un quart de la pena, i així poder sortir unes hores una vegada per setmana, quan reingressa, com que no se li pot fer la PCR fins passats uns dies i després cal esperar-ne el resultat, se’l manté en aïllament tots els dies de la setmana. I això vol dir romandre vint-i-tres hores al dia dins la cel·la. Treballem per veure com denunciem i revertim aquesta situació. Tots som conscients que l’epidèmia provoca situacions excepcionals, però això no pot fer que els presos hagin de passar vint-i-tres hores al dia dins una cel·la. Aquest és un règim d’aïllament que s’aplica als presos per terrorisme i que afecta greument la salut física i mental de qui el compleix. No podem normalitzar ni acceptar que la pandèmia provoqui que un pres hagi de passar vint-i-tres hores dins la cel·la. La presó ha de posar unes altres eines.\n—Clar, ara mateix un pres amb permisos té pitjors condicions dins la presó que un pres sense permisos.\n—Sí. Es fa una gestió molt perversa del tema perquè et diuen que gaudeixis tots els permisos junts i així no t’hauràs de sotmetre a aquests controls i situacions. Però evidentment en Jordi, per tal de mantenir el contacte amb els seus fills, que són molt petits, entén que el millor és fragmentar-se els permisos per mantenir el contacte periòdic. És raonable, i la presó hauria de respectar això i no castigar-ho.\n—I ho heu reclamat a la conselleria de Justícia?\n—Estudiem quina reacció jurídica fem. Però és evident que no podem tolerar-ho més dies.\n—Divendres les relatores de drets humans de l’ONU i el Consell d’Europa van demanar l’alliberament immediat de Cuixart. Com influeixen aquests posicionaments a un òrgan com el Suprem?\n—Crec que és molt important que tres anys després de l’ingrés de Cuixart a la presó, els organismes que són els referents internacionals en matèria de drets humans continuïn posicionant-se i mantenint de forma inamovible la seva opinió que Cuixart hauria d’estar en llibertat. Malauradament tenim un Tribunal Suprem que és una mena d’autarquia aïllada de la comunitat internacional de drets humans i no sembla que l’afectin aquests posicionaments, com ara el que va fer en el seu moment el Grup de Treball de l’ONU. Una autèntica pena que aquest tribunal se situï a aquesta distància dels drets humans.\n—Per què creieu que el Suprem es va atorgar la potestat de decidir sobre el 100.2 i el tercer grau, si fins llavors no era així?\n—Des del primer dia aquí hi ha hagut una dificultat d’anàlisi d’aquest procediment. Ara m’agradaria, si em permets, recordar fa un any que hi havia moltes veus, algunes de molt autoritzades, que deien que la gent estigués tranquil·la, que no es mobilitzés perquè al Nadal els presos serien a casa. Va ser una opinió mancada de tota anàlisi amb rigor. No es pot perdre de vista que aquest procediment es dóna en el marc d’un conflicte polític, amb una intensitat molt gran, on totes les decisions que s’han pres han estat en clau politicorepressiva, en clau excepcional, en clau de tensar al màxim el dret amb la lògica de castigar aquests presos i de fer-los servir com a ostatges. Per tant, de la mateixa a manera que els Jordis van entrar fa tres anys a presó provisional, quan no hi haurien d’haver entrat, la lògica de l’excepcionalitat també l’hem viscuda amb el judici, l’hem viscuda amb la sentència i la viurem amb l’execució de la sentència. Ningú no es pot imaginar que l’execució d’aquesta sentència serà ordinària i hi regiran les regles ordinàries; no, en aquesta execució regeix un dret de guerra aplicat per un tribunal en guerra amb Catalunya, que és el Tribunal Suprem espanyol.\n—Melero diu que el tercer grau cau per unes declaracions de la consellera Capella, en les quals, segons interpretava el tribunal, deia que ella era una instància revocadora de l’eficàcia de la sentència contra els presos polítics.\n—Em sembla una opinió molt legítima i una anàlisi en les claus que acostuma a utilitzar Melero. Jo crec que encara que la consellera hagués restat muda un any sencer, aquest tercer grau no hauria resistit el control del Suprem. Ells no estaven ni estan disposats a acceptar que aquests presos puguin sortir en llibertat, puguin continuar fent vida política i, per tant, puguin continuar reivindicant aquella causa que els va portar a presó. I això és així. Seria més fàcil que ens ho imaginéssim d’una altra manera, però malauradament així és l’ariet del règim del 78, que és el Tribunal Suprem.\n—El Suprem encara ha de decidir sobre el tercer grau i el 100.2. Amb el que dieu entenc que doneu per fet que quedarà revocat?\n—Sí, ho dono per fet perquè els elements ho indiquen. Tant aquell famós missatge que es va enviar mitjançant la premsa sobre les decisions que prendrien les juntes de tractament, com l’actuació dels diferents actors que hi ha hagut, ens porten a consolidar aquesta situació d’excepcionalitat. Jo no tinc cap dubte que el Tribunal Suprem revocarà el tercer grau i el 100.2 i continuarà acarnissant-se amb aquests presos.\n—També amb Bassa i Forcadell?\n—Serà una decisió pràcticament conjunta del tribunal per a tots ells i que resoldrà tots els recursos amb una única resolució, o amb diferents resolucions però amb el mateix contingut. Ara elles estan en llibertat simplement perquè el jutge de vigilància penitenciària que els va correspondre ha aplicat una interpretació molt més garant que la de Lledoners.\n—I llavors, de què dependrà que els puguin tornar a concedir aquests règims penitenciaris més flexibles i no quedar-se limitats als permisos del quart de pena?\n—Repeteixo. Som en un procediment on no regeixen les regles normals i a nosaltres se’ns fa molt difícil de fer propostes perquè partim d’una lògica que no és la que tenim en aquest cas. Jo crec que l’única via per a treure els presos de la presó és la pressió pública, política i col·lectiva. No em queda cap altra convicció. Hi ha qui pensarà que és més senzill anar a negociar a un despatx o anar a picar la porta de no sé qui, però jo sóc del parer que en un conflicte polític l’única via que tenim per a treure la gent de la presó és la pressió política, pública i col·lectiva.\n—No sembla que els jutges puguin canviar de parer per la pressió pública i el soroll ambiental?\n—Aquests jutges, concretament els del Tribunal Suprem espanyol, tenen una visió molt clara de què és el règim i què és l’estat, del qual ells en són el cim en relació amb el poder judicial. I per tant, si nosaltres no fem res, és molt clar quina és la inèrcia del sistema. Per tant, l’única via d’esperança que tenim que això pugui, d’alguna manera, revocar-se, refer-se o aturar-se, és la mobilització col·lectiva i l’organització de tots i totes a favor d’aquests presos.\n—Abans podria haver-hi un indult. Hi confieu?\n—Jo no he vist res que no sigui una tramitació ordinària com qualsevol altre indult, no he vist res que no vagi més enllà. Fins que no vegi els indults aprovats i concedits, no en podrem estar segurs. Tinc la impressió que depèn de voluntarisme polític, perquè més enllà de les declaracions, més grans o més petites, no hi ha indults concedits. Nosaltres sempre treballem perquè els nostres presos recuperin la llibertat, i qualsevol cosa que suposi això serà una bona notícia. Una altra cosa és que ens trobem enmig d’un conflicte polític on la lògica és, evidentment, que les normes s’interpreten de forma política i nosaltres hem d’aconseguir que la solució als presos sigui també un pas endavant en la solució del conflicte. Per tant, l’indult no seria la millor solució per al conflicte perquè darrere aquestes nou persones afectades hi ha milers de ciutadans i ciutadanes que són al punt de mira de la repressió. I l’única manera de resoldre la situació col·lectiva és una llei d’amnistia, que exigeix el mateix suport parlamentari que la reforma del codi penal de què es parla i que es diu que és a l’agenda del govern espanyol.\n—Però encara sembla més difícil aconseguir una llei d’amnistia. Per què no s’ha aprovat?\n—Perquè significa reconèixer un nivell de naturalesa política en el conflicte que determinats actors que fa anys que la neguen tenen dificultats per a assumir-ho. Però aquesta és l’única manera que nosaltres tenim de resoldre aquest conflicte, posar el comptador a zero i després negociar entre nosaltres per veure com exercim aquest dret d’autodeterminació.\n—Amb tots aquests elements, en Jordi Cuixart va ser sentenciat a nou anys de presó i n’ha complert tres. Quant de temps es pot passar entrant i sortint de la presó amb permisos fins que no recuperi la llibertat plena?\n—Malauradament, si no s’adopta cap mesura extraordinària –com ara una llei d’amnistia, un indult o una modificació del codi penal–, com que l’encarregat de supervisar aquesta execució sempre serà el tribunal que va ser cridat de forma extraordinària a entrar en aquests temes des d’una perspectiva política, penso que serà difícil d’assolir la plena llibertat fins a pràcticament el final de la condemna. Serem molt a prop d’un sistema de compliment pràcticament íntegre.\n—I el camí a Estrasburg com es troba? Tot depèn de quan el Tribunal Constitucional espanyol resolgui els recursos sobre la sentència?\n—El 29 d’octubre acabarà el termini que tenen les parts per a pronunciar-se en relació amb els recursos que vam formular el mes de març. A partir d’aquell moment el TC podrà començar a redactar i a deliberar la sentència. Per tant, s’obre un període incert que pot durar setmanes o anys. Nosaltres hem vist un TC que en determinats assumptes, especialment els relacionats amb Catalunya, ha tingut la capacitat de dictar sentències molt ràpidament. Tornem a ser, evidentment, davant una altra qüestió, aquest tempo, que té un calat vinculat a l’agenda política.\n—També poden retardar la resolució.\n—Bé, és una de les nostres pors. En aquesta sentència es resoldran moltes coses que tenen a veure amb quin és el grau i la qualitat dels drets humans i els drets fonamentals a l’estat espanyol. Aquella màxima que diu que la justícia quan és lenta, no és justícia, s’aplica en aquest cas més que mai. Si el TC no s’afanya a resoldre aquests recursos, ens demostrarà, un cop més, que la qualitat de la protecció dels drets humans a l’estat espanyol és molt baixa.\n—I els tempos d’Estrasburg, quins poden ser?\n—Mira, aquesta setmana entrant Estrasburg resoldrà sobre el cas Aturem el Parlament, i vam posar la demanda el 2016. Per tant, han trigat quatre anys. Sí que és cert que el cas de Cuixart i els altres presos és una causa on la gent és a la presó complint condemna, i això hauria de ser una raó perquè Estrasburg agiliti el procés. Però malauradament el ritme del tribunal és el que és i no podem perdre de vista que hi ha una possibilitat raonable que dictin sentència quan alguns dels presos ja hagin complert condemna.\n—Amb la perspectiva que dóna un any, continueu creient que no va ser un judici just?\n—Sí, perquè no era pensat per ser un judici just… Era pensat per ser un aparador de com el poder de l’estat tenia capacitat per a castigar la dissidència i la divergència, en aquest cas representada pels independentistes; tenia la funció de sobreexposar el relat policíac perquè pogués ser reproduït per determinats mitjans de comunicació; tenia moltes altres funcions en aquesta lògica de poder, però no la funció de generar un judici just perquè si fos així, l’hauríem celebrat a Barcelona i no a Madrid, que és el que diuen les regles del jutge natural, una regla fonamental en qualsevol sistema.


Ajudem al Roque\n540€ de 700€ recaptat\nChoose Your Donation Amount: 10,00€25,00€50,00€Altra quantitat\nAquest any 1€ pot salvar vides\nPer una tinença responsable dels nostres animals\nVeure més actualitat de la spAm\nHi ha alguns animals que ho tenen molt difícil per a trobar una família. Pel seu passat, per estar malalts o per ser de la seva raça, la gent els rebutja. Si esteu pensant a adoptar, no els descarteu: des de la nostra protectora us ajudem a ajudar-los.\nEls vellets – si els adopteu els hi donareu un final de vida ple d’amor.\nEls malalts – necessiten famílies generoses que els vulguin cuidar\nEls GPP’s – són gossos com qualsevol altre, però la societat els ha estigmatitzat.\nEls que tenen pors – el seu passat els ha tornat desconfiats, però ells també necessiten trobar una llar.\nJo sí vull!\nUn refugi mai serà una llar, però mentre no siguin adoptats, seguirem vetllant perquè els animals abandonats trobin en els refugis que gestionem amor, escalf i protecció.\nEl nostre espai de salut des d'on són atesos tots els animals que ens arriben maltractats, amb problemes greus de salut, ferits, en males condicions o vellets.\ngossos i gats han estat adoptats, i ara tenen una nova vida.\ngossos i gats han estat acollits a cases de famílies voluntàries que els han ajudat a tirar endavant.\nintervencions veterinàries realitzades per vetllar per la salut dels animals de la protectora i dels adoptats en campanyes d’adopció.\nvoluntàries i voluntaris han estat al costat dels animals abandonats.\ngats de carrer han estat esterilitzats i retornats a les seves colònies.\nhan volgut conèixer d’aprop la realitat de l’abandonament i dels refugis d’animals\nEls gats que malviuen al carrer es veuen sotmesos diàriament a molts perills, com ara morir atropellats o veure’s afectats per malalties que redueixen la seva esperança de vida. Aquests felins, a més, evolucionen sense contacte humà, fet que fa inviable la seva introducció a una llar o centre d’acollida.


Gran festa per celebrar l'arribada dels Reis d'Orient a Castelló - Castelló Notícies\nInici Cultura Festes Gran festa per celebrar l’arribada dels Reis d’Orient a Castelló\nGran festa per celebrar l’arribada dels Reis d’Orient a Castelló\nCastelló va celebrar, el passat dia 5 de gener de 2022, la festa més esperada pels més menuts i menudes il·lusionats/des veïns i veïnes de Castelló, després del seu llarg viatge, els Reis d’Orient van fer parada al nostre poble per repartir els regals a totes les xiquetes i xiquets.\nLa Comitiva Reial va eixir al voltant de les 17.45 h des de la Plaça de l’Ajuntament de Castelló, abans, per avisar tothom de la sortida de Ses Majestats va haver un castell de focs artificials.\nMelcior, Gaspar i Baltasar van fer el recorregut pels carrers de Castelló muntats a cavall i en tot moment van estar acompanyats dels patges reials, la cavalcada l’encapçalava una colla de xirimiters i tabaleters que durant tot el recorregut van estar amenitzant la festa, a més a més les xiquetes i xiquets van poder gaudir d’inflables gegants, play mòbils i personatges de Disney.\nPer finalitzar la comitiva i com no podia ser menys la banda Jove de la nostra Lira Castellonera, dirigida per Raül Seguí, interpretà melodies adients a la festa donant-li l’esplendor que es mereix aquest gran esdeveniment.\nPer garantir la seguretat de totes les persones assistents es va pregar que no seguiren la cavalcada i tan xiquetes i xiquets i la resta de la gent, esperava el seu pas a les voreres amb la mascareta i respectant la distància de seguretat durant gran part del recorregut.\nEls Reis d’Orient van fer unes breus parades a l’Església, a la Plaça del País Valencià, a l’Ermita, i a l’Ajuntament, perquè tots els xiquets i xiquetes pogueren veure millor ses Majestats. La celebració va transcórrer de forma tranquil·la i des de qualsevol punt del recorregut els més menuts i menudes van poder gaudir d’aquesta vesprada màgica.\nPicant damunt del nom podeu veure les fotos de Joanjo Puertos\nArticle anteriorRelats breus de Fira ‘Un dia per a recordar’ d’Iman El Hor El Haiba\nArticle següentJornada de portes obertes i acte institucional del Severí Torres\nEls Emissaris dels Reis d’Orient estaran el diumenge a Castelló\nTaller de cuina en línea per a joves a partir de...\nT'agrada cuinar? Vols aprendre noves receptes? En aquest taller amb la dietista Hajar Houbbane (@hajar_diet) aprendreu a cuinar dos receptes de cuina fit, des de...\nJa s’ha “armat” el Betlem (un any més), per Josep Miquel...\nSi t’agrada el joc d’escacs acudeix a la reunió-sopar del Club...\nObituari – FRANCISCO JOAQUÍN VAÑO CASANOVA


Dražen Petrović - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDražen Petrović, conegut com El geni de Šibenik, (Šibenik, 22 d'octubre de 1964 - Denkendorf, Alemanya, 7 de juny de 1993) va ser un jugador de bàsquet croat. Va començar jugant en l'equip de la seva ciutat natal fins que el 1984 Mirko Novosel el va dur a la Cibona Zagreb, on va guanyar tots els títols possibles, incloses 2 Copes d'Europa i 1 Recopa. En 1988 va fitxar pel Reial Madrid i aquesta temporada conquista la Copa del Rei i la Recopa d'Europa, en una final inoblidable en la qual anota 62 punts.\n7 juny 1993 (28 anys)\n1979–1984 KK Šibenik\n1984–1988 KK Cibona\n1988–1989 Real Madrid Baloncesto\n1990–1993 Brooklyn Nets\nPlata Barcelona 1992 Bàsquet masculí\nEstàtua de Dražen Petrović a la ciutat de Zagreb.\nL'any següent va marxar a l'NBA. Va fitxar pels Portland Trail Blazers, però a l'equip d'Oregon no va gaudir de la confiança de l'entrenador i no va tenir la oportunitat de demostrar el seu talent. Va ser traspassat als New Jersey Nets, on per fi va aconseguir demostrar que era un dels majors talents de la història del bàsquet. Va morir el juny de 1993, víctima d'un accident de trànsit. Després de la seva mort, el seu número, el 3, va ser retirat dels New Jersey Nets. Petrovic va ser inclòs en el Basketball Hall of Fame l'any 2002. Va obtenir el premi Mr. Europa el 1986 i el 1993.\nEl seu joc es caracteritzava tant per un domini perfecte de la pilota actuant tant d'escorta com d'aler, com un bon segon base quan l'oficial estava ben marcat per l'equip rival. En l'u contra u era imparable. També era un excel·lent tirador i passador i realitzava jugades antològiques i de fantasia. Va ser un dels millors jugadors d'Europa. El seu major defecte era l'excés d'individualisme i li faltava defensar amb major contundència. Era un jugador fonamentalment d'atac.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Dražen Petrović\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Dražen_Petrović&oldid=26403979»\nDarrera modificació: 19 feb 2021 a les 13:41\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 feb 2021 a les 13:41.


El fotògraf de l’UJI, Juan Plasencia, presenta a la Llotja del Cànem el reportatge «Fila Siete»\nUJI Notícies El fotògraf de l’UJI, Juan Plasencia, presenta a la Llotja del Cànem el reportatge «Fila Siete»\nEl fotògraf de l’UJI, Juan Plasencia, presenta a la Llotja del Cànem el reportatge «Fila Siete» El treball recorre visualment més de 20.000 quilòmetres de distància a la recerca del patrimoni cinematogràfic\n29/01/2016 | SCP\nJuan Plasencia, tècnic de fotografia del Laboratori de Comunicació de l'UJI. | FOTO: Àlex Pérez\nFila Siete és el títol de l'últim reportatge del fotògraf Juan Plasencia, tècnic de fotografia del Laboratori de Comunicació de la Universitat Jaume I, que arreplega 43 dels últims cinemes de sala única, gestió privada i dedicació exclusiva al cinema que queden oberts a Espanya a través d'una col·lecció fotogràfica de més de 70 imatges. Un recorregut visual que Juan Plasencia ha realitzat per tota la geografia nacional recorrent més de 20.000 quilòmetres en el seu propi vehicle. Després de quasi dos anys de treball, el fotògraf presenta a la Llotja del Cànem, Seu de la Ciutat, aquest recorregut en una exposició que es pot visitar fins al 25 de febrer.\nFila Siete és un treball documentalista a la recerca de les últimes sales de cinema que encara respiren romanticisme i amor per l'ofici. Espais socials que, segons assenyala Plasencia, «des de sempre han format part de la cultura de la nostra societat i que avui sobreviuen, quasi únicament, de l'altruisme dels seus propietaris i d'una altíssima especialització». Moltes d'aquestes sales compten amb més de mig segle d'existència i fins i tot algunes, com és el cas del Cinema El Retir a Sitges o la Sala Mozart a Calella, superen el segle d'existència. En definitiva, es tracta d'una col·lecció fotogràfica que parla sobre cultura i patrimoni i la necessitat de no deixar perdre aquests espais màgics.\nLa mostra es pot visitar en horari de dimarts a dijous de 18:30 a 20:30 hores i divendres i dissabtes d’11:30 a 13:30 i de 18:30 a 20:30 hores. Posteriorment, Fila Siete es podrà veure a partir del 7 de març de 2016 en la sala d'exposicions de l'Acadèmia del Cinema a Madrid.


Ciència Espacial timeline | Timetoast timelines\nBy Pol Coria\nGalileo Galilei va presentar la seva “nova creació” a Venecia, un tub amb dues lents, el telescopi. Gràcies a aquest aparell, Galileu va veure que el Sol, considerat fins llavors símbol de perfecció, tenia taques. L'astrònom va realitzar observacions directes de l'estrella, aprofitant quan els núvols s'interposaven al disc solar, o en els matins i capvespres, quan la intensitat lluminosa era més suportable, una pràctica que li va deixar totalment cec a la fi de la seva vida.\nL’alemany Johannes Kepler va descobrir les lleis sobre el moviment dels planetes, que explicava coses com que els planetes giren al voltant del Sol fent una òrbita el·líptica, no circular; i que quan més a prop del Sol més ràpid es movien.\nL’escriptor francés Julio Verne publica la seva obra “De la Tierra a la Luna”. Aquesta obra va ser un intent de descriure per primera vegada poc científicament els problemes que calia resoldre per aconseguir enviar un objecte a la Lluna.\nVan construir el “Cohete V2”, va servir per per atacar objectius aliats durant la Segona Guerra Mundial per part de l’exèrcit alemany. És curiós que Hitler en un principi no creia en la viabilitat del projecte i era molt poc el seu suport econòmic amb aquesta causa, ja que en la seva producció van tenir lloc més de sis mil modificacions i nombrosos intents fallits.\nL’Sputnik I fou un satèl·lit no gaire més gran que una pilota de futbol, enviat a l’espai per la Unió Soviètica en plena guerra freda. A les 22:28 h del 4 d’octubre de 1957 va ser enviat en un cohet, minuts després la Unió Soviètica va anunciar que s'havia aconseguit posar en òrbita el primer objecte artificial en la història de la humanitat.\nSputnik II (Laika)\nEnvien Sputnik 2, aquest no estava vuit, sinó que van enviar un ésser viu (la gossa Laika) amb l’objectiu principal de provar que era possible soportar l’aussencia de gravetat i sobreviure en òrbita. Laika va durar entre 5 i 7 hores a l’espai, però finalment va morir per l’estrès i els sobrecalentament de la càpsula.\nEstats Units envia el seu primer satèl·lit. Explorer l, es va mantenir en òrbita fins l’any 1970. Aquest satèl·lit podia mediar temperatures, impactes de meteorits…\nEstats Units va posar en òrbita un petit satèl·lit, Vanguard I, aquest ha sigut el satèl·lit que més temps ha estat orbitant la terra. Va quart satèl·lit posat en òrbita en la història, el segon per part dels Estats Units, i el satèl·lit més antic que segueix en òrbita, ja que els seus predecessors (Sputnik 1, Sputnik 2 i Explorer 1) van tornar a entrar a l'atmosfera poc després del seu llançament. La darrera comunicació del Vanguard 1 es va rebre l'any 1964.\nS’observa per primer cop la cara oculta de la Lluna. La sonda soviètica Luna 3 va fotografiar les fotos que després van ser enviades per ràdio fins la Terra.\nMercury Redstone III\nVan enviar a Alan She-pard en la nau Mercury Redstone 3, a realitzar un vol suborbital de 15 minuts a uns 100 km per hora. Va ser el primer vol espacial tripulat dels Estats Units, també va ser un intent per part dels estats units per enviar un astronauta en òrbita al voltant de la Terra, abans que la Unió Soviètica durant la Guerra Freda.\nVostok 5 va ser una missió del programa espacial soviètica juntament amb la missió Vostok 6; permetent a les dues naus espacials Vostok s'acostessin una de l'altra en òrbita i establir contacte per ràdio.Estava tripulat per Valentina Tereshkova, la primera dona cosmonauta en arribar a l’espai exterior.\nMart Ú és un projecte privat per a muntar una colònia permanent d'humans al planeta vermell (Mart) cap a l'any 2023. Aquest projecte és portat per l'investigador neerlandès, Bas Lansdorp. Es van portar satèlits de comunicació al planeta el 2018 i després de diverses etapes, finalment voldran llançar el 2022 un primer equip d'humans a Mart. Fent així que arribant a l'any 2023, hi visquin permanentment i enviar un nou equip de quatre astronautes cada dos anys després de l'enviament inicial.\nRanger VI i VII\nLes Ranger van ser les primeres sondes nord-americanes , desenvolupades en l'any 1960 pel Jet Propulsion Laboratory (JPL). El seu objectiu principal era fotografiar la Lluna per obtenir informació sobre les característiques de la superfície lunar, amb vista a el desenvolupament dels programes Surveyor i Apol·lo.\nRanger VIII, Lluna IX i Zond III\nEs va llançar el Ranger 8, el Lluna 9 i el Zond 3, que va fotografiar una zona de prop de cinc milions de quilòmetres quadrats de la cara llunar que només visible des de la terra.\nLa sonda Lunar Orbiter fa la primera foto de la terra des de la lluna. El programa Lunar Orbiter, van 5 missions orbitadors no tripulats a la Lluna, el seu principal objectiu era buscar una bona zona d'aterratge per l’Apolo, es van fer mapes de la superfície.\n“Un petit pas per l’home, un gran pas per la humanitat”\nNeil Armstrong, Buzz Aldrin y Michael Collins van ser els primers a trepitjar la lluna amb l’Apollo 11. La nau Apollo 11 va ser enviada a l'espai pel coet Saturn V des-de florida, Estats Units. Es va enlairar el 16 de juliol de 1969, va arribar a la Lluna el 20 de juliol.\nSpirit és el primer dels dos robots que forma part de el Programa d'Exploració de Mart de la NASA. La nau va aterrar amb èxit al planeta Mart a les 04:35 UTC de el 3 de gener de 2004 i va finalitzar la seva activitat al març de 2010, moment en què va deixar d'enviar comunicacions.\nÉs el segon dels dos vehicles tot terreny no tripulats de la NASA que van aterrar a Mart. Opportunity va arribar al planeta Mart el 25 de gener de l'any 2004. El juny de 2018 es va perdre comunicació amb el vehicle.\nEl Curiosity és un rover que està explorant el cràter Gale a Mart, com a part de la missió Mars Science Laboratory que està realitzant la NASA. Els objectius principals del curiosity son obtenir informació sobre el clima de Mart, investigar si la vida Mart podria haver estat possible, i també preparar una possible futura exploració per part d’humans.


ESGLESIA DE MANACOR: DESVETLLAR-NOS\nJesús ho va repetir un cop i un altre: “esteu sempre a punt”. Era la seva preocupació: que el foc inicial s'apagaria i els seus seguidors se dormirien. És el gran risc dels cristians: instal·lar-nos còmodament en nostres creences, “avesar-nos” a l'evangeli i viure adormits en l'observança tranquil·la d'una religió apagada. ¿ Com despertar ?\nPrimer, retornar a Jesús i sintonitzar amb l'experiència primera que ho desfermà tot. No val instal·lar-nos “correctament” en la tradició. Hem d'arrelar nostra fe en la persona de Jesús, tornar a néixer de son Esperit. Res més important dins l' Església. Sols Jesús ens pot menar de bell nou a l'essencial.\nNecessitem revifar l'experiència de Déu. L'essencial de l' Evangeli no s'aprèn des de fora. Ho descobreix cada un en son interior com a Bona Nova de Déu. Cal aprendre i ensenyar camins per a trobar-nos amb Déu. Poc serveix desenvolupar temes didàctics de religió o discutir qüestions de “moral sexual”, si no desvetllem en ningú el gust per un Déu amic, font de vida digna i feliç.\nMés encara. La clau des de la qual Jesús vivia a Déu i mirava la vida sencera no era el pecat, la moral o la llei, sinó el sofriment de la gent. Jesús no només estimava als desgraciats sinó que no estimava res més o part damunt d'ells. No seguim les petjades de Jesús si vivim més preocupats per la religió que pel sofriment de les persones. Res desvetllarà l' Església de sa rutina, immobilisme o mediocritat si no ens commou més la fam, la humiliació i el sofriment.\nImportant per a Jesús és sempre la vida digna i feliç de les persones. Per això, si nostre “cristianisme” no serveix per a fer viure i créixer, no serveix per l'essencial per noms pietosos i venerables amb el qual el vulguem designar.\nL'Advent és un temps apropiat per a reaccionar. No hem de mirar els altres. Cada un hem de sacsejar-nos del damunt la indiferència, la rutina i la passivitat que ens fa viure adormits.\nPublicat per Joan a 7:57


El blog d'en Pere Nieto: Empenta\nL’esquerra sovint té el problema de ser sols reactiva. En aquests darrers temps tinc la sensació que ens costa explicar quins són els nostres plantejaments, els nostres objectius, com volem fer les coses. Sols ens trobem còmodes quan reaccionem a plantejaments que posen en dubte el nostre model, caldrà canviar d’estratègia. Posaré un parell d’exemples.\nA Barcelona, després de molt temps més preocupats per la minoria del govern, pel recorregut de l’AVE i pel procés del PAM (en aquest cas absolutament necessari), arriben els hotelers i ens obren els ulls. Parlen d’una ciutat de postguerra i de la necessitat d’incrementar la imatge de Barcelona aparador, per no matar la gallina dels ous d’or. Aquestes declaracions ens permeten sortir responent en positiu. Explicar que aquest no és el nostre model de ciutat. Es poden resoldre punts concrets d’enllumenat, però un excés de llum no és el nostre model. Volem una ciutat conscienciada en l’estalvi energètic i en l’estalvi d’aigua. Barcelona ha d’apostar per objectius diferents. I ara estem sentint més opinions en aquest sentit. El govern de la ciutat, i més encara per la part que em toca ICV, hauria d’estar constantment explicant propostes de futur, model de ciutat, valors que aportem.\nUn altre exemple és el de la reacció davant les declaracions dels bisbes. L’altre dia ja les vaig definir com a mancades d’ètica, però potser s’està fent un gra massa. Tinc una mica la sensació que el PSOE vol explotar al màxim aquesta polèmica per tal de garantir que la gent d’esquerres es mobilitzi. L’objectiu, però, hauria de ser mobilitzar a la gent a favor d’un model concret de societat que volem defensar.\nPublicat per Pere Nieto a 22:14


ERC es consolida com a primera força a Piera - Vila de Piera\nPortada > Actualitat > Notícies > ERC es consolida com a primera força a Piera\nERC es consolida com a primera força a Piera\nEl partit republicà ha aconseguit un 27 % dels vots i 5 regidors, seguit del PSC i de Junts per Piera que han obtingut 4 cadascun\nAhir diumenge 26 de maig, Piera va viure una nova jornada electoral marcada per un augment de la participació que va arribar al 56,9 % del total de votants inscrits en el cens electoral, el que suposa quatre punts més que en les anteriors eleccions municipals.\nEsquerra Republicana de Catalunya va aconseguir la victòria en els comicis amb un 26,97 % dels vots i 5 regidors al consistori. El Partit dels Socialistes de Catalunya es va convertir en la segona força amb un 22,58 % dels vots i 4 regidors, els mateixos que Junts per Piera, que va sumar el 20,3 % dels vots escrutats. Per darrere, i amb un regidor cadascun al consistori, van quedar Ciutadans-Partido de la Ciudadanía amb un 9,7 % dels vots, Ara es Demà-En Comú Guanyem, amb un 7,43 % dels vots, la CUP, que aconsegueix representació amb el 7,08 % dels vots i, finalment, el Partit Popular amb el 5,14 % dels vots. Podeu veure la distribució del vot per meses electorals en el document adjunt.\nRecordem que el consistori està format per un total de 17 regidors. Atès que cap de les formacions polítiques ha obtingut la majoria absoluta, serà necessari establir un diàleg i arribar a pactes que permetin crear un nou govern municipal per als propers quatre anys. La constitució dels ajuntaments està prevista per al dissabte dia 15 de juny.\nEleccions Municipals 2019 (PDF, 19 kB)\nResultats obtinguts per meses i districtes electorals en les eleccions municipals del 26 de maig de 2019


Els Raptors cauen davant dels Hornets, malgrat Calderón\nEl ràfec serbi Peja Stojakovic va ocupar el lloc de líder del lesionat Paul Chris per anotar 28 punts que van permetre als Hornets de Nova Orleans vèncer per 101-92 als Raptors de Torontó i trencar una ratxa de quatre derrotes consecutives.\nAl contrari del que va succeir amb els Raptors que van perdre el cinquè partit seguit, malgrat que la tornada al cinc titular del base espanyol José Manuel Calderón els va mantenir de líders al marcador fins al tercer període amb parcial de 64-69.\nPerò una vegada més, els Raptors, només amb la consistència de Calderón, que va jugar 35 minuts, i el pivot Jermaine O'Neal, que van aportar 24 punts, però sense el jugador franquícia, el ràfec Chris Bosh, lesionat, no van poder aguantar el mateix ritme en defensa i atac per deixar anar el triomf en els últims 12 minuts.\nAl costat de Stojakovic, que va aconseguir la seva millor anotació en el que va de temporada després d'aconseguir-ne 7 d'11 triples, el ràfec David West va aportar un doble-doble amb 17 punts, 10 rebots i sis assistències per als Hornets (29-18), que van disputar el seu segon partit consecutiu, sense Paul, que sofreix una estrebada muscular a l'engonal.\nPerò els Hornets aquesta vegada van tenir la inspiració de Stojakovic que va desarborar a la defensa dels Raptors amb els tirs des de fora del perímetre, el mateix que la resta de l'equip que, amb 15 triples, va empatar la millor marca de la temporada.\nStojakovic va obrir el camí del triomf quan faltaven 4:48 minuts per concloure el partit i va anotar el seu últim triple, però els Hornets en van aconseguir uns altres cinc més en aquell període de temps.\nEl ràfec reserva James Posey aquesta vegada sí va ser el sisè jugador dels Hornets i l'escorta Casual Butler també va respondre en atac per a ambdós aportar 17 punts cada un.\nEl partit va estar igualat en tots els apartats del joc i, al final, els 15 triples en 32 intents dels Hornets per 7-14 dels Raptors van ser els que van establir la diferència al marcador final.\nO'Neal, que en va anotar 10 de 16 tirs de camp, va aportar sis rebots i tres assistències per encapçalar una llista de cinc jugadors dels Raptors que van tenir dobles dígits, inclosos quatre titulars.\nEl pivot italià Andrea Bargnani va aconseguir 19 punts (7-14, 2-4 i 3-5), amb quatre rebots i tres assistències per ser el segon màxim encestador dels Raptors.\nMentre que Calderón, que en el partit anterior davant de Los Angeles Lakers no va poder jugar en ressentir-se de les molèsties que arrossega a la seva cama dreta, va tornar al cinc titular dels Raptors per dirigir el joc i va aportar 16 punts, però cap en el quart període.\nEl base espanyol, que en va anotar 6 de 9 tirs de camp, inclosos 1-2 triples, i 3-4 des de la línia de personal, no va ser clau en el joc d'atac dels Raptors durant el quart període.\nCalderón va repartir vuit assistències, va capturar cinc rebots, va recuperar tres pilotes i el va perdre només una vegada, encara que el seu equip en va tenir 16 per 13 dels Hornets.\nD'altra banda, nova ensopegada dels Grizzlies, que han perdut a casa davant dels Clippers per un contundent 105-126 en un partit en el qual Marc Gasol només ha pogut aportar 3 punts i 5 rebots. També ha estat bastant discret Rudy Fernández en la derrota dels Blazers en la pista dels Thunder (102-93). El mallorquí només ha fet 3 punts; el seu company d'equip Brandon Roy ha estat el màxim anotador del partit amb 32. L'ha seguit molt de prop Kevin Durant, que amb 31 punts i una gran actuació ha estat l'home més destacat dels Thunder.


Col·lisions frontals Col·lisions drontals en accidents de trànsit\nCol·lisions frontals 11 maig, 2020 Noticies, Novetats accidents trànsit, advocat col·lisio frontal, advocats trànsit, asseguradora col·lisió frontal, causes de col·lisió frontal, col·lisió frontal, concurrència de culpes en una col·lisió, indemnització en col·lisió frontal, massa dels vehicles en una col·lisió, perits trànsit, reconstrucció accidents trànsit, Reconstrucción accidentes tráfico, sinistre vial, tipus de col·lisió, víctimes trànsit, xoc frontal\n1 Què entenem per una col·lisió frontal?\n2 Xifres i causes de les col·lisions frontals a Espanya\n3 Què analitza un expert en reconstrucció d’accidents de trànsit en una col·lisió frontal?\n3.1 Empremtes i vestigis\n3.2 Posició final dels vehicles implicats i trajectòria post col·lisió\n3.3 Velocitat dels vehicles en el moment de l’impacte i velocitat prèvia de circulació\n3.4 Anàlisi dels danys i deformacions apreciats en els vehicles implicats\n3.5 Anàlisi dels conductors i de la resta d’ocupants implicats en la col·lisió frontal\n4 Relació entre la massa dels vehicles i els resultats d’una col·lisió\n5 Altres aspectes interessants a tenir en compte en la reconstrucció del sinistre\n6 Què podem fer per evitar una col·lisió frontal?\nQuè entenem per una col·lisió frontal?\nÉs el tipus de col·lisió que es produeix quan dos vehicles en moviment impacten en la seva zona davantera. En funció de quin sigui el punt de col·lisió entre els dos, podem trobar 3 supòsits:\nels eixos longitudinals dels vehicles coincideixen, l’angle que formen els eixos longitudinals dels vehicles quan topen és 0º: parlem en aquests casos de col·lisió frontal centrada o alineada\nla zona davantera d’aquests vehicles impacta en la seva zona anterior de manera parcial i els eixos longitudinals de col·lisió són paral·lels però no coincidents: es tracta d’una col·lisió excèntrica o desalineada dreta o esquerra\nl’angle que formen els eixos longitudinals dels vehicles és inferior a 90º: es tracta d’una col·lisió frontal angular\nXifres i causes de les col·lisions frontals a Espanya\nDesprés de les sortides de via, les col·lisions frontals són el sinistre vial més comú a Espanya. Així, el 2019 un 23% de sinistres vials ocorreguts a Espanya van ser per col·lisió frontal, mentre que l’any anterior van sumar un 27% (en vies convencionals) i un 28,13% el 2017; segons dades de la DGT.\nLa DGT afirma també (dades de 2017) que set de cada deu sinistres vials per col·lisió frontal van ser deguts a la invasió de carril de sentit contrari per part d’un dels conductors, mentre que en un de cada deu accidents va intervenir un avançament antireglamentari. Els factors concurrents més importants van ser l’alcohol i / o drogues il·legals (42% dels casos), la distracció (36%), el cansament o son (22%) i la velocitat inadequada (19%).\nQuè analitza un expert en reconstrucció d’accidents de trànsit en una col·lisió frontal?\nA l’hora de descriure els aspectes que tenim en compte en una col·lisió frontal no ens aturarem en aquest article a tots els elements d’anàlisi i estudi necessaris i comuns en tot procés de reconstrucció d’un sinistre vial. Posarem l’accent i descriurem els elements específics de les col·lisions frontals, que són el tema que ens ocupa, si bé no hem de perdre de vista que en el procés global de reconstrucció de l’accident tindríem en compte més dades i aspectes que aquí, per motius d’extensió i profunditat, no esmentarem.\nUna de les qüestions fonamentals per reconstruir aquest tipus d’accidents és determinar qui envaeix el carril contrari, perquè hi ha vegades en què això no és obvi. Per aclarir-ho, ens basarem, en primer lloc, en les empremtes i vestigis que poden quedar a la via després de la col·lisió, per fixar-nos a continuació en la posició final dels vehicles implicats i, després, determinar les velocitats.\nEmpremtes i vestigis\nles empremtes de frenada o de derrapatge poden donar-nos indicis en aquest sentit. Per exemple, si veiem petjades de frenada que comencen al carril esquerre i continuen i s’aturen al carril dret, està clar que va ser el cotxe de carril esquerre el que va envair el carril contrari.\nels solcs o rascades a la calçada produïts pels baixos dels vehicles en l’instant de màxim solapament durant la col·lisió també ens ajudaran a determinar el punt on es va produir l’impacte.\nles restes de líquid i / o d’infraestructura dels vehicles a la via també poden donar-nos pistes. Així, si veig un esclat d’oli al carril dret o una resta d’oli des del carril dret fins a la posició final, puc determinar més fàcilment el punt de col·lisió.\nPosició final dels vehicles implicats i trajectòria post col·lisió\nUna altre de les dades que pot ajudar-nos per aclarir qui va envair el carril contrari és conèixer la posició final dels vehicles implicats en la col·lisió i definir les trajectòries post col·lisió dels mateixos. Per exemple, si estem reconstruint una col·lisió frontal excèntrica, sabem que en aquest tipus de col·lisions la direcció de la força principal d’impacte no passa pel centre de gravetat dels vehicles, sinó que indueix un gir dels mateixos sobre el seu eix vertical que provoca un desplaçament. Aquesta anàlisi, associada a un estudi dels danys dels vehicles, pot aclarir pistes sobre el punt on es va produir l’impacte entre tots dos.\nVelocitat dels vehicles en el moment de l’impacte i velocitat prèvia de circulació\nUn cop sabem quin és el punt de col·lisió, haurem de determinar la velocitat dels vehicles en el moment de l’impacte, així com també la velocitat prèvia de circulació en el cas d’existir maniobres evasives de frenada. La velocitat dels vehicles en el moment de l’impacte es pot calcular:\nfent un balanç d’energies mitjançant el principi de conservació de l’energia (l’energia no es crea ni es destrueix, només es transforma d’unes formes en unes altres.)\nper altres principis físics com el principi de conservació de la quantitat de moviment (la quantitat de moviment és el producte de la massa per la velocitat)\nmitjançant el teorema de delta v, que ens permet calcular la variació de la velocitat experimentada per cada un dels vehicles arran de la col·lisió, en funció de l’energia de deformació de cada un d’ells, de les seves masses i del coeficient de restitució dels materials.\nA més, si un dels vehicles implicats és un camió o un vehicle articulat, també es pot fer una anàlisi del registre de sistema tacogràfic.\nAnàlisi dels danys i deformacions apreciats en els vehicles implicats\nEl vehicle té un paper doble en la reconstrucció d’accidents de trànsit. D’una banda, com a determinant de l’energia cinètica, forces i acceleracions que es posen en joc en tot tipus de col·lisions i, de l’altra, per ser el continent dels cossos que pateixen l’impacte en el moment de la col·lisió. En el cas d’una reconstrucció per col·lisió frontal, és important mesurar les deformacions dels vehicles implicats si és possible, per a aquest propòsit existeixen diferents aproximacions teòriques, destacant entre les més conegudes el mètode de Kenneth L. Campbell i el de Raymond McHenry.\nEl mètode de Campbell sobre el comportament dels vehicles a les col·lisions estableix un model numèric que relaciona la profunditat de deformació amb la velocitat d’impacte; mentre que el mètode de McHenry, (desenvolupat a partir dels treballs de Campbell), ens permet calcular la velocitat de col·lisió d’un vehicle a partir de les seves deformacions, relacionant la força desenvolupada durant l’impacte i la deformació.\nA més de les deformacions que puguem observar en els vehicles, hi ha altres elements dels mateixos que poden donar informació valuosa al perit reconstructor, com, per exemple:\nl’estat dels pneumàtics: uns pneumàtics en mal estat poden ser una de les causes desencadenants de la invasió de carril contrari\nel quadre d’instruments: si, per exemple, l’agulla ha quedat clavada en un valor de revolucions, coneixent la velocitat, sabent què marxa estava engranada i amb les dades de la caixa de canvis de fabricant de el vehicle, podem analitzar la compatibilitat entre r.p.m. , i velocitat.\nanalitzar els elements de sistema de retenció dels ocupants dels vehicles per saber si estaven en ús en l’instant de la col·lisió: això ho farem inspeccionant els elements d’aquests sistemes (pretensor, limitador de càrrega, banda de el cinturó, sivella, reenviament … ) i considerant les lesions dels conductors i de la resta d’ocupants dels vehicles.\nAnàlisi dels conductors i de la resta d’ocupants implicats en la col·lisió frontal\nEn el cas que els ocupants dels vehicles que haguessin topat no fessin ús de el cinturó de seguretat, aquests seguirien la seva trajectòria fins a impactar contra algun obstacle que frenés el seu desplaçament o fins i tot podrien arribar a sortir projectats cap a l’exterior del vehicle (especialment si fossin menors).\nSi, d’altra banda, els ocupants sí haguessin utilitzat els cinturons de seguretat però no ho haguessin fet correctament, les lesions serien molt diferents en funció de si haguessin sortit projectats cap amunt o cap avall. En el cas que haguessin sortit projectats cap amunt, el cap podria impactar amb el parabrisa, el marc del voltant, el pilar davanter, el volant i / o el mirall retrovisor. Com que la columna vertebral absorbeix l’energia en aquest tipus d’impactes, depenent de la posició de coll, es podrien produir lesions cervicals de divers tipus, que condicionarien lesions inestables de columna o lesions medul·lars altes. Si, per contra, el conductor hagués sortit projectat cap avall per una retenció ineficaç del maluc tot i portar el cinturó, les lesions més freqüents serien: traumatisme en genolls, traumatisme en malucs, luxació posterior, hemorràgies, lesions intestinals o de la zona dorsolumbar …\nFinalment, cal subratllar també com, tot i portar correctament col·locat el cinturó de seguretat, en el cas d’impactes molt severs on arriba a col·lapsar l’estructura de el vehicle, l’habitacle de seguretat es redueix i alguns elements del vehicle (quadre de comandament, volant , muntants …) es poden desplaçar cap a enrere, impactant amb els ocupants i provocant-los lesions.\nRelació entre la massa dels vehicles i els resultats d’una col·lisió\nDes d’un punt de vista físic, en una col·lisió entre dos vehicles amb diferent massa i circulant a diferents velocitats, les sol·licitacions a les que es veuran sotmesos els ocupants dels dos vehicles guardaran una relació directa amb el delta V (Δv) experimentat, que serà en general major per al vehicle de menor massa; o, en cas d’igualtat de masses, serà més gran per al vehicle que circula a menys velocitat, en tant que serà el vehicle amb menor energia en el moment de la col·lisió.\nAixí, en una col·lisió frontal, el vehicle amb menys energia serà arrossegat en sentit contrari a què circulava, experimentant un canvi de velocitat (Δv) que serà la diferència entre la velocitat d’impacte i la velocitat posterior al xoc. Si bé és cert que, a major massa del vehicle tenim menys possibilitats de gravetat de lesions en una col·lisió frontal; també ho és que, en una col·lisió frontal entre dos vehicles de massa elevada es produiran danys i lesions més grans que en una col·lisió entre dos vehicles de menor massa. Perquè ho entenguem: tindrà més gravetat una topada frontal entre dos camions de 25 tones cadascun que una col·lisió frontal entre dos turismes.\nAltres aspectes interessants a tenir en compte en la reconstrucció del sinistre\nA més de tot l’esmentat fins aquí, és interessant sempre estudiar les maniobres evasives prèvies a l’instant de col·lisió, ja que hi ha la possibilitat que, en el moment de l’impacte el vehicle que circula en sentit contrari no sigui el que ho feia inicialment. Per posar-vos un exemple aclaridor, anem a esmentar un dels accidents que hem reconstruït fa poc: un vehicle A veu davant seu a la carretera a un vehicle B circulant en sentit contrari, per evitar la col·lisió, A envaeix el sentit contrari, just quan B se n’adona de la seva distracció i s’incorpora a carril de sentit correcte, topant els 2 vehicles en aquest segon carril, i sent A el que circula en sentit contrari a l’instant de la col·lisió. Podem trobar que en l’atestat la força instructora estableixi el punt de col·lisió correctament i afirmi, perquè així era, que A circulava en sentit contrari, però si podem demostrar que era B qui inicialment ho feia, l’atribució de culpes varia considerablement.\nQuè podem fer per evitar una col·lisió frontal?\nÉs evident que no podem preveure que un altre vehicle envaeixi el nostre carril en sentit contrari, però sí que podem reduir el risc de lesions en funció de la velocitat a la qual circulem, de l’estat dels pneumàtics, de l’estat de la resta d’elements del vehicle (realitzant les pertinents revisions i manteniment). De la mateixa manera, podem minimitzar els errors humans amb una conducció responsable: evitant el consum previ d’alcohol o drogues abans de pujar al cotxe, evitant distraccions amb el telèfon mòbil, evitant avançaments en zones d’escassa visibilitat …


BENVINGUT A L’HORA AMATEUR: ELS MILLORS MOMENTS D’ALBERT ROSENFIELD - ARTS + CULTURA\nBenvingut a l’hora amateur: els millors moments d’Albert Rosenfield\nA través de la gloriosa i abrasiva interpretació del difunt Miguel Ferrer, Albert Rosenfield es va convertir ràpidament en un dels Twin Peaks ' el més dimonisament estimat. En un món ocupat per extravagants i excèntrics, l’agent Rosenfield va ser un exemple especialment obert de la tendència de Lynch a l’aberrant. Amb una llengua aguda i cínica, el patòleg de l’FBI era una delícia prolífica i robadora d’escena.\nPer celebrar la vida de l’actor, hem recopilat els nostres moments preferits a partir de les aparicions del seu personatge més conegut al programa. Amb Ferrer confirmat per aparèixer a la tercera sèrie de l’espectacle de culte de Showtime, no us inclogueu aquesta llista al maig de 2017.\nCortesia de CBSDistribució de televisió\nINTRODUCCIÓ DE ROSENFIELD\nEn una introducció contundent, Albert Rosenfield s’anuncia a la ciutat de Twin Peaks amb un mordaç aplom. Quina carai de tipus d’operació de dos bits es queden sense aquesta casa de l’arbre, Cooper? He vist alguns ocells remansos, però aquest lloc s’emporta el pastís, declara, sense esborronar-se. L’escena és un remolí de dos minuts d’oprobi espinós, en què el menyspreu del patòleg per la ciutat rural es projecta sobre tothom que coneix; és una demostració magnètica del caràcter de Rosenfield i de la manera com opera. Aquí no hi ha cap rastre d’aquestes belleses socials: ni un piu.\nN’HI HA TINGUT PROU?\nRosenfield té absolutament zero calfred. Cap. Nada. Després d’anunciar-se als habitants de la ciutat, no perd temps en ofendre encara més el Twin Peaks residents. Començant la seva tirada amb Tinc compassió que em surt del nas, amic: sóc el sultà del sentiment, es llança a una canalla sense restriccions que inclou diversos dels seus Albertismes més eloqüents. Eliminant termes com ara boob boob i maridatge de fenc amb indiferència endurida, Albert Rosenfield demostra que era l’aïllador creatiu original de la televisió. Li dóna un cop de puny del xèrif Truman, però encara no n’hi ha prou per aturar-lo. Un granit de bales seria bo, respon, mentre es recull. No us podeu imaginar que és el primer cop que ha pres.\nSUICIDI DE MODA\nNo hi ha dubte que l’Albert és un home polifacètic, però mai no l’hem tingut de moda. En una de les marques polítiques del patòleg, els esclats polisíl·labs, realitza una anàlisi breu però mesurada dels nous fils de l’agent Cooper, arribant a la conclusió que, tot i que el seu company s’ha allunyat del suïcidi de la moda, ha aconseguit un èxit de la camisa de franela. És una prova més de l’enfocament de la interacció amb què diu-què-estàs pensant el personatge de Ferrer, alhora que serveix per il·lustrar que, malgrat l’exterior espinós, no es limita exclusivament a l’assoliment complet.\nLA INTUICIÓ DE COOPER\nTot i que és l’assassinat de Laura Palmer el que marca els fets Twin Peaks en moviment, l’assassinat de Theresa Banks és el que posa Cooper, Rosenfield i co al cas. Durant una conversa a la seva oficina de Filadèlfia Twin Peaks: Fire Come Walk With Me , Cooper descriu al seu col·lega com intueix que l'assassí de Banks tornarà a atacar, abans de descriure amb exactitud - i correctament - la propera víctima com una dona rossa i sexualment activa, que està consumint drogues i cridant ajuda. La resposta de Rosenfield? Ben maleït Cooper, que realment ho redueix: parleu de la meitat de les noies de secundària a Amèrica!\nT’ESTIMO, XERIF TRUMAN\nAlbert Rosenfield és un dels exemples més desconcertats de la fascinació de David Lynch per la idea de la dualitat de personatges. Quan un altre argument entre Truman i ell amenaça de convertir-se en físic, Rosenfield lliura el més memorable dels seus monòlegs vertiginosos, en què condemna ràpidament les represàlies violentes i anuncia que camina al costat de Ghandi i Martin Luther King com a proveïdor d’amor. El seu pacifisme només contribueix més al seu estatus de Twin Peaks 'Personatges més ricament complexos; Rosenfield fluctua entre la implacable mutilació verbal i la difusió de la solidaritat pacífica per voluntat bipolar. T’estimo, xèrif Truman, conclou, deixant a tothom, especialment al públic, completament desconcertat sobre el que realment tracta. En una ciutat plena de paradoxals i desconcertants, Rosenfield és un dels seus enigmes més estranys.


Preguntes freqüents – Stop masificación – L'Hospitalet\nStop masificación – L'Hospitalet\nSalvemos Cosme Toda\nIrregularitats del projecte\nPer què us oposeu a la reurbanització d’una zona que estava pràcticament abandonada?\nNo ens oposem, en SMLH Cosme Toda, considerem que cal reurbanitzar la zona, però s’ha de fer d’una manera sostenible, que garanteixi el benestar dels seus veïns. 1432 habitatges en 32 blocs, ens sembla desproporcionat per a aquest àrea. Atès que a cada habitatge hi habitaran una mitjana de 3 a 4 persones, la zona de l’antiga fàbrica i la dels horts de l’ AV Josep Tarradellas (que sumats tenen una superfície inferior a 0’07 km2) es veuria sobrepoblada amb 4700 nous veïns.\nI si construeixen nous pisos, no reactivarà la zona amb més comerç i més ocupació?\nLa tendència, tristament, en els últims anys és la de la imposició de franquícies de grans marques que s’estan menjant al comerç local de proximitat que no pot fer front als elevats lloguers que es demanen en els locals de les noves promocions. Això en gran mesura és fruit de la gentrificació que no només afecta Barcelona, sinó que ho fa ja també a l’Hospitalet, que veu com molts dels seus veïns no poden pagar els seus lloguers. Noves promocions de pisos de preus desorbitats (com ho serà la de la constructora Stonweg a la zona de Cosme Toda) no fan sinó contribuir a agreujar el problema i fer més gran la bretxa social en els nostres barris.\nD’altra banda un augment de la població implica un augment també en l’oferta de treballadors, tenint en compte que la demanda de llocs de treball és limitada, no creiem que garanteixi l’ocupació sinó tot el contrari.\nA què us referiu quan dieu que demaneu una reurbanització sostenible?\nQuan parlem de sostenibilitat, parlem d’una gestió del sòl responsable i de la importància social i ecològica que suposa aquest aspecte.\nUna reurbanització sostenible, ha d’haver estat fruit d’una planificació a llarg termini que contempli els aspectes econòmics, socials i mediambientals en la zona a urbanitzar:\nEl projecte ha de ser econòmicament viable per no comprometre més recursos econòmics dels estrictament necessaris, ja que aquests són sempre limitats, i les necessitats de la societat, sempre superiors als recursos disponibles.\nA més s’ha de garantir l’accessibilitat a l’habitatge a preus raonables i ser contemplada no únicament com un benefici per la venda del sòl sinó també com un compromís en la implementació dels serveis.\nUn projecte urbà ha de respondre a les demandes socials del seu entorn, millorant la qualitat de vida de la població, i assegurant la participació ciutadana en el disseny del projecte.\nL’urbanisme ha de provocar la menor alteració en l’entorn en què s’insereix: causar el menor impacte possible sobre el medi ambient i el territori, així com en el paisatge urbà.\nLes noves edificacions han de generar un impacte acústic mínim. Consumir el mínim de recursos i energia i generar el mínim possible de residus i emissions.\nHe sentit que faran equipaments culturals. Què té això de dolent?\nL’estratègia política en aquests casos centra els seus esforços en prometre millores sense materialitzar-les amb fets, especialment quan estan a prop la revalidació de les urnes. Prometre per exemple un districte cultural, és una cosa que normalment ajuda a revaloritzar sòl en desús a costa de portades als diaris, per després comercialitzar-lo. A més, tenim alguns exemples de promeses incomplides com el soterrament de les vies de tren, el nou C.A.P per a la Florida, la restauració del Castell de Bellvís …\nSi edifiquen més al barri, ¿la zona es revaloritzarà i el meu pis valdrà més diners?\nLa revalorització d’un barri no té una relació positiva directa amb la quantitat d’habitatges que es construeixen, al contrari, la llei de l’oferta i la demanda demostra com en llocs on la massificació immobiliària crea un excés d’oferta en el mercat acaba sent impossible de ser absorbit, i per tant els preus baixen. Que és el que va succeir en els anys 2007 i 2008.\nUna altra dada: la Florida té una densitat poblacional de 74.205 hab / km² mentre que el barri del Centre de 13.070 hab./km², on diries que costa més el metre quadrat d’habitatge?\nUn altre escenari possible és el que la gentrificació acabi incrementant els preus de l’Hospitalet, en aquest cas, els veïns actuals acabin havent de mudar-se per no poder pagar les seves hipoteques o els seus lloguers desproporcionats. Quantes persones coneixes que en contra de les seves expectatives han hagut de marxar a viure lluny de l’Hospitalet?\nEl que està demostrat que puja el valor de l’habitatge en un barri és la quantitat i la qualitat dels seus serveis, així com la proximitat i accessibilitat a espais amplis i verds.\nÉs fàcil criticar i oposar-se, però … proposeu alguna alternativa?\nEn SMLH Cosme Toda, proposem:\nReduir el nombre d’habitatges a un màxim de 400.\nQue els edificis no superin en cap cas les 5 o 6 plantes d’alçada que és la mitjana dels que ja hi ha a la zona, de manera que causaria un impacte molt menor en el paisatge urbà.\nQue el 40% dels nous habitatges siguin de protecció oficial, però real.\nQue tot el projecte giri al voltant del enaltiment del patrimoni cultural que suposa l’edifici del Cosme Toda que creiem ha de ser ben visible i el centre d’una gran plaça.\nQue com a primer pas abans de posar un sol maó, l’ajuntament concreti de quins serveis dotarà a la zona perquè el projecte sigui sostenible.\nEn qualsevol cas creiem que abans d’iniciar cap obra, l’ajuntament ha de consensuar quin tipus de reurbanització volen els veïns.\nSandra en La rosa mustia de Luxemburgo


Vars + Risoul (zona Vars), Estat de les pistes, webcams, previsió del temps. - Esquiades.com\nInfo esquí Vars + Risoul (zona Vars)\nOfertes Vars + Risoul (zona Vars)\nVeiem que tens tantes ganes com nosaltres de reservar la teva propera esquiada a Vars + Risoul (zona Vars) . ¡Arribes aviat! Pròximament pujarem ofertes per esquiar a les dates favorites Vols estar a el dia? Subscriu-te a la nostra newsletter! Així podràs seguir les noves ofertes disponibles en totes les estacions i també ofertes especials, curiositats de les estacions d'esquí i fins i tot sortejos. I no oblidis seguir-nos a les nostres xarxes socials. Segueix-nos a Facebook | Segueix-nos a Instagram\nVeure més ofertes a Vars + Risoul (zona Vars)\nDarreres info útil i notícies d'esquí Vars + Risoul (zona Vars)\nEl temps a Vars + Risoul (zona Vars)\nL'estació d'esquí Vars costat de Risoul forma un dels majors dominis esquiables de l'Sud dels Alps Francesos , la Foret Blanche. Com és possible que sigui relativament desconegut? Mira tot el que et pot oferir esquiar a Vars!\nLes pistes es troben perfectament connectades entre si i formen gairebé 200 quilòmetres de pistes. És un resort hivernal perfecte per a famílies que busquen una estació d'esquí coqueta i agradable.\nLes condicions de neu són molt bones i els preus més que raonables. Sabies que és una de les millors estacions per aprendre a esquiar? I també per millorar la teva tècnica!\nL'estació d'esquí Vars està edificada a 1850 m d'altitud al cor dels Alts Alps. Els seus cims arriben fins a més de 3000 m (Massís dels Écrins i de l'Queyras) i és beneficiada amb molta neu i un clima mediterrani.\nLes pistes d'esquí de La Foret Blanche són fàcils i llargues. Els esquiadors amb poc més d'una setmana de pràctica poden passar de l'domini de Vars a Risoul i viceversa sense problemes. Genial! Això també es deu a el gran equip de professionals que es troben a l'estació. Sempre disposats a tirar-te un cop de mà.\nEsquia amb Esquiades.com a Vars i Risoul\nAmb Esquiades.com gaudiràs d'un viatge d'esquí a La Foret Blanche a el millor preu.\nRecorda que totes nostres paquets d'esquí inclouen hotel i forfet. Així com el règim que desitgis. I això no és tot! Durant el procés de reserva pots afegir complements com ara: l'assegurança d'esquí (molt important), lloguer de material d'esquí, descompte per no-esquiadors, lloguer de vehicle, etc ...\nVinga! No esperis més i coneix Vars-Risoul amb Esquiades.com :)\nGaleria d'imatges Vars + Risoul (zona Vars)


Química verda, un futur per a la gestió forestal? | Sostenible\nA Catalunya tenim gairebé un 60% de superfície arbrada, és a dir, biomassa llenyosa que és una matèria primera renovable que estem utilitzant molt poc, i que genera perill d'incendi si s'acumula sense una bona gestió. Si aquesta quantitat de biomassa forestal és abundant seria molt interessant destinar-ne una part a la química verda", exposa Jordi Bartrolí, degà de la facultat de Ciències de la UAB i doctor en Química Analítica i Orgànica. "Retirar les plantes seques, la fusta caiguda i matèria llenyosa que s'acumula pel bosc és car. L'Administració atorga ajudes als silvicultors per tal que facin un mínim manteniment del bosc, netejant alguns camins, però l'aprofitament d'aquest recurs encara és molt baix, aprofitem només entre un 20 i un 30% de la matèria forestal sobrant", destaca Bartrolí. La densitat dels boscos és una característica important de Catalunya i la química verda podria ser una via interessant per gestionar els residus forestals.\n"Cada zona o regió té les seves particularitats i Catalunya és una zona molt boscosa, a diferència d'Espanya o d'Europa. El que tenim no ho acabem d'apreciar ni ho acabem de gestionar del tot bé, perquè aquesta densitat de boscos si no s'administra bé, es neteja i es retira la fusta sobrant, genera perill d'incendi", ens diu Bartrolí. I precisa "no es tracta d'arrasar els boscos, sinó de treure les 3 o 4 tones/anuals que hi ha d'excés de bosc (en forma de fusta, branquillons, herbes) i no permetre que s'acumulin dins del bosc de manera poc ordenada". Actualment, el silvicultor ha de pagar entre 35 i 40 euros com a mínim per tona/any de biomassa que fa retirar del bosc.\nBiorefineries: energia i materials a partir de biomassa\nUna de les maneres per transformar la biomassa en productes diversos és la piròlisi, tot i que no és l'única. La gasificació, la torrefacció o el refredament, entre altres procediments, són també metodologies que s'apliquen durant la transformació que genera la biorefineria. "La piròlisi, però, és la via que permet arribar a obtenir un biocombustible en estat líquid, que pot resultar molt útil a mig i llarg termini, perquè és el més semblant que trobem al petroli. Permet emmagatzemar-se i es pot transportar bé, a diferència de combustibles en estat gasós", explica Bartrolí.\n"Les biorefineries transformen la biomassa forestal en diversos productes: hi ha una fracció líquida, una de sòlida i una de gasosa. Depenent del procediment que utilitzem, obtindrem més quantitat de fracció sòlida, com en el cas de la torrefacció, o bé fracció líquida, com és el cas de la piròlisi", afegeix Bartrolí. "La fracció líquida seria la que es podrà utilitzar com a biocombustibles (biooil), la sòlida és el que entenem com a biochar (carbó vegetal, que pot servir com a abonament per als camps) i la fracció gasosa-en forma de gas metà- serveix com a energia per tornar a engegar el mecanisme que a partir de biomassa generarà -de nou- biooil (majoritàriament) i biochar i gas. A partir de la fracció sòlida i líquida se'n poden extreure, també, altres subproductes per generar substàncies químiques i materials" recorda Jordi Bartrolí.\n"La fracció gasosa, però, es pot aprofitar per tancar el cicle energètic i evitem que el gas surti a l'exterior". Bartrolí apunta que "la piròlisi permet -a partir de biomassa forestal- generar allò que Jorge Wagensberg ha anomenat petroli beaujolais, és a dir, un petroli jove produït a partir d'un procés de laboratori".\nNeus Puy, investigadora de l'Institut de Carboquímica de Saragossa-CSIC, explica que a partir de biomassa forestal i mitjançant la piròlisi busquen "obtenir un combustible pirolític i productes químics". D'una primera matèria renovable sobrant, n'extreuen un producte de valor afegit, que és "l'oli de piròlisi o biooil, aquest petroli beaujolais que serveix per produir gasolina, gasoil i productes químics, com sucres, fenols, àcids acètics, entre d'altres". Es tracta d'un biocombustible, perquè està creat a partir de fusta.\n"El biooil serveix per a la fabricació de benzina i dièsel convencional i també per a la producció de combustibles de segona generació. És a dir, mentre que el bioetanol i el biodiesel són carburants de primera generació, derivats de plantacions per al consum humà com és la canya de sucre; els combustibles de segona generació es creen a partir de biomassa llenyosa o de biomassa de residus agrícoles o forestals", destaca Bartrolí.\nI quins altres productes i aplicacions es poden generar a partir de la biomassa forestal en biorefineries? "Levoglucosan, acetones, furans, àcid acètic, formaldehid, bona part dels compostos químics que es poden obtenir a partir de la petroquímica, els podem aconseguir a partir de les biorefineries", subratlla Bartrolí. Així doncs, a més dels biocarburants, obtenim "bioplàstics, és a dir, polímers biodegradables i materials compostables". Al Canadà, aprofiten les biorefineries per exteure "aromes per al salmó fumat i també se n'extreuen excipients per a la fabricació de productes cosmètics", en paraules de Jordi Bartrolí.\nJosep Castells, president de l'Institut Univ. de Ciència i Tecnologia de Barcelona (IUCT) remarca que "les innovacions en química verda s'estan enfocant en la correcció de les ineficiències que tenim en el sistema de plàstics actual. La química verda, a més, també està ajudant a que no es generin tants residus en el procés de fabricació de productes, i consegüentment està abaratint els preus de producció, perquè eliminem fases en el sistema de producció. A més, les biorefineries minimitzen l'ús de components tòxics sobre la salut humana. Es generen productes més eficients i amb un nivell toxicològic menor".\nPiròlisi: dos sistemes, dues visions\n"Existeixen dues filosofies pel que fa a la piròlisi", diu Bartrolí. "La tecnologia és relativament senzilla, però la piròlisi es pot fer o bé a gran escala, o bé a través d'unitats mòbils". Per exemple, a Suècia s'utilitza el primer sistema. "Si tenim una central de piròlisi a gran escala, tota la biomassa s'ha de transportar a la unitat de producció i això consumeix energia i genera contaminació. A més, hem de pensar que quan transportem biomassa estem transportant aire i aigua, a més de branques i llenya, és a dir, molt volum i molt poc pes", exposa Bartrolí.\n"Aquesta primera opció és vàlida si parlem de boscos plans, de fàcil accés, però en el cas de Catalunya, on els boscos tenen més aviat pendents pronunciades i un relleu marcat, les unitats de piròlisi mòbils són una bona opció". Es tracta de sistemes amb remolcs, que circulen pels llocs on hi ha biomassa forestal sobrera i la recullen, la trossegen, la processen i n'extreuen els productes derivats resultants", explica Bartrolí. Si bé en la primera de les opcions el desavantatge era el consum d'energia pel que fa a transport, en aquesta segona opció el punt negre és que "no hi ha una gran capacitat per emmagatzemar els productes derivats de la biomassa forestal processada. De cada hectàrea es poden arribar a generar entre 600 i 700 litres de biooil i una part de biochar (carbó vegetal), que serveix com a adob per als camps", resumeix Bartrolí.\nConvé recordar que aquest carbó vegetal es pot utilitzar com a "filtre en processos de depuració d'aigua i en el filtratge d'aigua de piscines", comenta Jordi Bartrolí, que afegeix que "aquest carbó vegetal és on es concentra la major part de lignina i, per tant, seria molt convenient per als boscos que se'ls retornés aquest biochar per fer-los més porosos".\nDificultats i oportunitats\nQuines dificultats hi ha, per tirar en marxa aquests processos?\n"Agafar aquesta fusta sobrant dels nostres boscos per fer-ne mobles-com fan en altres països- a Catalunya surt molt car, ja que importar fusta és molt més econòmic" ens diu Bartrolí. "D'altra banda, treure aquesta biomassa del bosc, transportar-la fins a laboratoris i utilitzar-la per a processos de química verda tampoc és molt més barat, perquè cal contractar personal qualificat i surt molt més econòmic deixar que els boscos s'autoregulin i s'aclareixin sols, encara que això ens resti eficiència energètica", opina Jordi Bartrolí.\nUn altre dels obstacles importants és la dificultat per trobar finançament. "Les persones hauríem de ser conscients de la necessitat d'un canvi emergent en el camp energètic i caldria facilitar la investigació en energies renovables i alternatives al petroli. Trobar projectes en aquesta línia amb la crisi econòmica costa molt i el finançament és molt important de cara a avançar en recerca", destaca Puy. Castells hi coincideix: " En els moments actuals aconseguir fons per invertir en investigació no és gens fàcil. El repte és, doncs, aconseguir un fons de capital risc on es pugui invertir en accions innovadores en el camp de la química verda. Existeixen iniciatives així en el terreny de la biomedicina però no pas en el sector de la química verda".\nBartrolí també destaca que cal un canvi de mentalitat per part de la societat. "En el context que cada vegada serà més car el petroli, tot canviarà. El cotxe va cap a l'electricitat, però tot sovint caldran també combustibles líquids i el cas més clar és el dels avions. Un avió no podrà portar una bateria elèctrica de grans dimensions i pes que el mantingui en l'aire i, per tant, necessitarà un combustible líquid com podria ser un biocarburant", remarca Bartrolí. "Ara bé-afegeix- el low-cost potser desapareixerà".\n"Tècnicament i tecnològicament és possible la hidrogenació de la biomassa forestal. El principal obstacle és el canvi de mentalitat. Els reptes que té avui la societat no són tecnològics, sinó que són socials. Hem de pensar que en un món finit, l'energia infinita no existeix. La solució ve de les ciències socials: la tecnologia té un sentit sempre i quan tingui un límit, el consum d'energia haurà de ser més petit d'ara endavant", vaticina Jordi Bartrolí.\n"El nostre repte és millorar el procés de producció de biooil, perquè encara té un ph molt àcid, té bastant d'aigua i és una barreja d'una gran multitud de productes químics en baixes proporcions", explica Bartrolí. "Volem eliminar el màxim d'aigua que puguem, aconseguir un ph més neutre i fer que les cadenes de mol·lècules siguin més llargues", afegeix Bartrolí. I com es fa això? "Es pot fer de dues maneres: la primera, a través de processos catalítics en la direcció de reduir l'acidesa, en el moment de producció del biooil. I la segona, fent un tractament a posteriori del biooil, a través de la nanoquímica. Estem investigant quines nanopartícules caldria afegir al biooil per reduir l'acidesa i eliminar l'aigua sobrant". En aquesta segona línia d'investigació estan treballant els departaments de química de la UAB, explica Jordi Bartrolí.\nParal·lelament, l'Institut de Carboquímica de Saragossa-CSIC investiga en la fase prèvia a la producció de biooil. "A través de reactors de catàlisi riolítica, estem dissenyant uns processos de refinament específics per intentar millorar les propietats del biocombustible i fer que pugui ser utlilitzat en motors convencionals, rebaixant el nivell d'oxigen i l'acidesa", ens diu Neus Puy.\n"La biotecnologia industrial és un camp punter. Durant el procés químic de transformació d'una matèria en una altra, s'utilitzen microorganismes per aconseguir la síntesi i això té força avantatges: la tipologia de residus de producció disminueix i també disminueix el consum energètic en tots els processos", comenta Josep Castells. Quin és el desafiament, doncs? "Fer un canvi d'enginyeria, passar de les tecnologies habituals a la nanotecnologia. Utilitzar microreactors o nanoreactors i deixar de necessitar grans instal·lacions amb tots els perills (si s'utilitzen components perillosos, inflamables) que això comporta", opina Castells.\nAlgunes empreses destacades en la producció energètica amb biomassa forestal:\n-BTGBTL (Països Baixos)\nEls quatre tipus de biomassa existents\nBIOMASSA FORESTAL: Engloba els boscos, la llenya, les branques caigudes, herbes que creixen descontroladament i tot allò que conforma el bosc. Si se n'extreu una part petita es podria dedicar a la química verda i les biorefineries. És important, però, que enginyers forestals i especialistes ambientals determinin la proporció de biomassa forestal que és sobrera i que cal retirar per fer una bona gestió i conservació dels boscos, de cara a evitar incendis i aprofitar els residus forestals.\nBIOMASSA DE RESIDUS AGRÍCOLES: Tots aquells conreus i plantacions que no es poden aprofitar de cara a l'alimentació humana. D'aquests residus agrícoles se'n poden obtenir productes com bioplàstics, biocarburants o excipients per a la farmàcia, la cosmètica o l'alimentació.\nBIOMASSA PROCEDENT DE RESIDUS INDUSTRIALS: Entren dins aquest grup totes aquelles deixalles industrials, producte dels diferents processos de manufactura.\nBIOMASSA PROCEDENT DE CULTIUS ENERGÈTICS: Aquest últim tipus de biomassa ha rebut moltes crítiques, perquè utilitza com a biomassa plantacions de cultius en zones abans destinades a plantacions alimentàries. Les veus més crítiques argumenten que aquesta mena de plantacions fan encarir el preu dels aliments i no ajuden a pal·liar la fam al món.\nLa biomassa més abundant de totes pel que fa a tonatge és la biomassa de producció agrícola.