Cava ecològic de cultiu biodinàmic\nEls vins escumosos de Parés Baltà\nCava MicroCuvée. Escumosos brut nature d’anyada i de llarga criança\nLa tradicional varietat xarel.lo es retroba amb dues varietats històriques dins del món dels escumosos, el chardonnay i pinot noir. Totes elles prenen matisos propis per la influencia del clima i del terrer de les muntanyes del Penedès, a la nostra finca de Les Valls.\nÉs un escumós monovarietal de llarga criança, elaborat exclusivament amb garnatxa. Amb aquest cava volem reivindicar el gran potencial d’aquesta varietat tan arrelada a les nostres tradicions i recuperar d’aquesta manera la memòria dels nostres avantpassats.\nÉs un cava amb una personalitat irresistible que satisfà als paladars més exquisits. Elaborat majoritàriament amb una de les varietats tradicionals del cava, el macabeu de Cal Jepet, una vinya vella dins la finca de Cal Miret.\nNeix de la selecció del raïm de les nostres millors vinyes de varietats autòctones, juntament amb un punt de chardonnay. Donem especial protagonisme al xarel.lo, que constitueix l’ànima d’aquest cava i li proporciona una major estructura i volum en boca.\nÉs un cava amb aires contemporanis, on la fruita i la frescor dels escumosos d’elaboració clàssica es manté, però el cos que ens aporta el xarel.lo guanya protagonisme i d’aquesta manera augmenta la seva complexitat aromàtica.\nÉs un cupatge de les tres varietats tradicionals del Penedès: parellada, macabeu i xarel.lo. La parellada, cultivada a les muntanyes més altes de la regió, ens aporta la frescor, el macabeu ens dona la fruita i el xarel·lo ens proporciona el cos.\nSom viticultors amb una llarga tradició. Elaborem cava ecològic amb les varietats tradicionals del Penedès. El nostre compromís: la qualitat i el respecte per la natura.\nTots els nostres caves s’elaboren a partir de raïm cultivat a les nostres 5 finques ubicades al Penedès. Totes elles es treballen de forma biodinàmica des de l’any 2012 i ecològica des del 2002. Per tal de mantenir la màxima qualitat, la verema es realitza totalment a mà i, a algunes vinyes històriques, en petites caixes de 25kg per evitar l’oxidació del most.\nVinifiquem els nostres escumosos segons el mètode tradicional o champanoise, realitzant la segona fermentació en ampolla.\nA Parés Baltà elaborem un gran ventall de caves de llarga criança, alguns d’ells poden arribar a reposar al celler fins a 100 mesos. Aquests són els MicroCuvée: Blanca Cusiné, Rosa Cusiné i Cuvée de Carol.


Can Font Orgànic a la conferència de les perspectives agrícoles de la Unió Europea 2019, a Brussel·les. – Can Font Organic\nPost author:Francesc Font\nPost category:Blog Català\nEl dia 10 de desembre del 2019 va ser un dia que recordarem durant anys… Una família d’agricultors de Catalunya varem ser a les jornades sobre Perspectives Agrícoles de la Unió Europea, a Brussel·les (Bèlgica), per a explicar-nos davant la Comissió Europea i davant el comissari europeu d’agricultura Janusz Wojciechowski.\nLa conferència de Perspectives Agrícoles de la Unió Europea s’ha convertit en la reunió anual clau dels principals interessats europeus disposats a participar i debatre sobre el futur de l’agricultura a Europa i els desafiaments que s’aveïnen. Per aquest motiu vam acceptar la invitació que ens va realitzar la comissió després de veure el vídeo on expliquem nostre sistema de treball.\nEstem molt satisfets poder haver exposat a Brussel·les els nostres resultats econòmics i ambientals, així com les nostres tècniques basades en combinar tecnologia i agricultura orgànica. I estem molt satisfets de poder haver parlat de permacultura, agricultura orgànica i regenerativa i disseny keyline en un espai on generalment s’empren termes més convencionals.\nVideo sobre la participació de Can Font a la Outlock Conference 2019.


Família – Sisco a calesgami\nPublicat a 25 d'Agost de 2017 25 d'Agost de 2017\nMatinal feta en família, amb germans i el nebot més xicotet a un dels pics típics de la Serra d’Espadà. Molt tranquil·la i ràpida, de fet pensàvem que ens costaria més pujar (una hora i mitja)… el problema és la calor que feia, i que hi havia molta calitja i la visibilitat no era gran.\nCom pot veure’s a la foto anterior, és una zona de pedra de «rodeno» (com l’anomenem per la zona), pedra típica d’Espadà que s’emprava molt per a fer lloses per a empedrar les cases i després també els jardins, i com a pedra per a esmolar ganivets, tisores i altres estris tallants. També va ser xulo veure que hi ha moltes sureres i que encara es treballen.\nA part d’això va ser molt agradable trobar aigua corrent a la zona del bosquet (de sureres, òbviament), amb una quantitat important de falgueres:\n… i algun margalló:\nEn fi, una excursió molt xula per un racó ben bonic del terme de Fondeguilla, al mig de la Serra d’Espadà… només em va saber greu veure que la surera mare, tan imponent fa uns anys, era morta:\nEl track es pot descarregar des d’ací 😉\nPublicat a 25 d'Agost de 2017\nPublicat a 14 d'Agost de 2012 7 de Març de 2017\nJa tornem a ser per Lleida, després de 3 setmanes voltant pel món. Vam començar el cap de setmana del 21 i 22 de juliol a Esterri d’Àneu al festival de teatre Esbaiola’t, molt recomanable. Des d’allà vam saltar a l’altre costat dels Pirineus, creuant la Vall d’Aran, i vam estar-nos uns quants dies per Occitània, concretament al País de Foix, instaŀlats al càmping municipal de L’Avelanet (molt recomanable, per cert; vam estar molt ben atesos). Hi vam arribar dilluns i després d’instaŀlar-nos vam estar tota la tarda descansant i banyant-nos a la piscina. L’endemà vam anar a Montsegur, a pujar al seu castell, ja que tot va començar perquè volíem fer un tros del camí dels bons homes començant-lo pel final; però finalment vam canviar d’opinió i vam estar-nos pel país dels càtars sense fer el camí. Per cert, el castell de Montsegur potser és el que es troba en pitjor estat de tots els castells càtars, però té un gran simbolisme. Ens havien comentat que calia pagar una entrada per visitar les ruïnes del castell; el que no ens imaginàvem és que la taquilla era a poc de començar a pujar, ja que ens havíem plantejat de pujar i una vegada arribar a dalt decidir si hi entràvem o què… de manera que a poc de començar a pujar vam pagar l’«entrada a la muntanya del castell de Montsegur».\nAquell dia vam aprofitar i a la tarda vam anar a Foix, capital de l’antic comtat de Foix, on destaca el castell dels Comtes de Foix, omnipresent ja que és situat a dalt d’un turó que el fa visible per tot arreu. La veritat és que el castell de Foix no té res a veure amb el de Montsegur, si bé és cert que ha estat molt restaurat.\nL’endemà vam anar a veure la ciutadella de Carcassona que tan bones referències havíem sentit a dir. El que vam fer és una parada a Miralpeix abans d’arribar a Carcassona, ja que ens van comentar a Esterri que pagava molt la pena la plaça porxada, i realment és cert.\nPerò no només paga la pena la plaça, la catedral (de Sant Maurici) també és molt bonica, de fet ens va agradar més que la de Sant Nazari de Carcassona, i té un orgue imponent (com podeu veure a la següent imatge, feta sense flaix). El que no vam fer és una copa allà perquè el plat fort del dia era Carcassona i no sabíem quanta estona ens hi hauríem d’estar… queda pendent per una altra vegada 🙂\nPoc després de gaudir amb Miralpeix vam arribar a Carcassona. De fet des de la carretera ja vam extasiar-nos amb la imatge que hom té des de lluny (la següent imatge des de l’interior del cotxe ho certifica tot i que la qualitat és millorable):\nVam aparcar amb molta facilitat i ens vam dirigir a la ciutadella. Vam començar a passejar per l’exterior de les muralles i després pels carrerons plens de gent i a gaudir amb el munt de construccions interessants que hi ha. De fet caldria estar-s’hi uns quants dies per poder treure’n una mica el suc d’aquesta ciutat.\nTambé vam entrar a l’església de Sant Nazari, després vam dinar i tot seguit ens vam animar a entrar a la zona fortificada; vam haver de pagar entrada però pagava molt la pena.\nDesprés d’estar-nos unes 6 hores patejant la ciutadella de Carcassona vam decidir tornar-nos al càmping a descansar, ja que l’endemà volíem tornar a Lleida a fer «escala» després de la primera part de les vacances per Occitània i abans d’anar cap al País Valencià a passar la resta de les vacances amb les nostres famílies.\nLa segona part de les vacances la vam començar a Benicàssim, gaudint d’uns dies tranquils de platja. Vam estar també amb amics i el cap de setmana del 4 i 5 d’agost vam pujar a Sucaina, poble natal de la sogra. Allà sempre aprofitem per fer alguna excursió, i enguany no podia ser menys. El que ens va interessar més enguany era veure les restes iberes que havien trobat recentment a la partida de Los Cabanyiles (podeu veure el track ací). L’excursió des del poble és moooooolt fàcil però com que hi vam anar diumenge les restes estaven tapades; divendres hi havia els investigadors i van explicar què eren aquelles restes a la gent que les va visitar.\nDilluns 6 vam marxar cap a Moncofa, on hem passat la darrera fase de les nostres vacances. Al seu grau hi estiuegen els meus pares de fa molts anys. Ens hi hem estat uns dies però també hem aprofitat per anar a prendre una orxata a Alboraia, ja que les nenes només no n’havien pres mai d’aquesta qualitat; amb aquesta excusa també vam visitar València amb les nenes, que encara no l’havien patejada… val a dir que és plena de turistes, no la recordava així 😦\nDivendres 10 vam fer una excursió amb el meu germà, que ja s’ha convertit en tradicional cada vegada que ens estem uns dies per ca els meus pares. Aquesta vegada vam triar-ne una de curteta ja que la calor no aconsellava estar-se gaire estona al sol. També vam aprofitar el recull d’excursions per la Vall d’Uixó que va publicar el meu cosí Manuel Mariano (del qual ja us en vaig parlar) i concretament vam triar la ruta 14 que passa per les mines de Campoi, la Torrassa, les trinxeres i torna cap al molí de les mines de Campoi (podeu consultar el track ací).\nEn acabar l’excursió vam anar a dutxar-nos a ca el meu germà, ens hi vam quedar a dinar, i després del cap de setmana hem tornat cap a casa donant per acabades les nostres vacances estivals.\nL’estiu que ve més!


Josep Rull podrà anar el 20 d’agost a la Vall d’Hebron per l’operació del seu fill\nEls magistrats del Suprem demanen mesures de seguretat i diuen als Mossos que el permís no serveixi 'per altres finalitats'\nEls magistrats del Tribunal Suprem espanyol que han jutjat els presos polítics han donat un permís extraordinari a Josep Rull perquè surti de la presó el 20 d’agost vinent i pugui anar a l’hospital per l’operació que faran al seu fill. El permís és restrictiu, i diu que, havent rebut l’informe favorable de la junta de tractament de la presó dels Lledoners i tenint en compte que la fiscalia no s’hi oposa, ‘cenyeix exclusivament el permís a que Josep Rull pugui fer una visita al seu fill Roger Rull el dia 20 d’agost amb sortida i reingrés en els termes i horaris demanats pel centre penitenciari: sortida a les 6.30 del matí i reingrés tan bon punt finalitzada la intervenció quirúrgica i havent visitat el seu fill a l’Hospital Materno-infantil de la Vall d’Hebron.’ I afegeix que es prendran les mesures de seguretat necessàries ‘per al desplaçament a l’hospital, permanència amb custòdia dins de l’hospital i reingrés al centre penitenciari’. I encara més: ‘La força policíaca encarregada del trasllat [els Mossos d’Esquadra] evitarà que la sortida tingui cap altra finalitat diferent de l’autoritzada’.\nEl dirigent de Junts per Catalunya ha sortit dues vegades de permís des que ha tornat a la presó dels Lledoners per proves diagnòstiques del menor.\nAcabat el judici, el tribunal va denegar la llibertat de tots els presos polítics. La defensa de Rull va presentar aleshores un recurs de súplica perquè li permetessin d’acompanyar el menor durant l’operació.


El cap de Mas i les llàgrimes del soci – Yo soy ElefantAna\nEl cap de Mas i les llàgrimes del soci\nNo recordo si abans o després de fer callar definitivament el presentador de TV3 amb un “si vostè fos el cap de la CUP podria respondre-li la pregunta, però vostè no és el cap de la CUP, oi, Xavi Coral?”, un encara envalentonat Artur Mas va ser capaç (o potser incapaç) d’alliçonar-nos amb un discurs “magistral” sobre política i història.\nI específico que “magistral” és una ironia perquè segons van dir a la tertúlia d’en Basté, l’escriptor Douglas Coupland ha documentat un estudi que calcula que un 80% de persones de tot el món no entèn la ironia.\nUna de les perles que va soltar el 129 ex president de la Generalitat de Catalunya, aquest “gran líder” (ironia) políglota i “polivalent” (no ironia) és que “les revolucions se guanyen a les urnes”. El que pretenia era ridiculitzar i banalitzar els principis de la CUP, però no cal ser “el paio més ben preparat per liderar el prussés” (ironia) per saber que les revolucions NO es guanyen a les urnes, i sinó que li ho preguntin a la decapitada Maria Antonieta.\nTot i que tampoc el cap de Mas ha rodat a les urnes, ningú ha entonat cap Marsellesa. De fet, si és possible l’autodecapitació, jo em decanto per aquesta opció. La decisió sembla estar motivada per l’únic sentiment que mou més muntanyes que la fé. Com aquell culé que prefereix les derrotes del Madrid a les victòries del Barça, jo diria que només la satisfacció de veure la decepció del seu adversari natural i soci deslleial ha mogut Mas a fer aquest pas tan dolorós per a ell.\nDeduim i esperem que el subjecte objecte del desig immolador del pare del 9N és reservarà, aquesta vegada, el dret i l’orgull de plorar en la intimitat unes quantes llàgrimes de ràbia.


Autor: MURAKAMI, HARUKI Editorial: EMPURIES Llançament: 01/11/2019 Consulta disponibilitat\nAutor: MURAKAMI, HARUKI Editorial: TUSQUETS Llançament: 01/06/2019 Consulta disponibilitat\nMURAKAMI, HARUKI HARVILL jueves, 17 de enero de 2019\nAutor: MURAKAMI, HARUKI Editorial: HARVILL Llançament: 17/01/2019 Consulta disponibilitat\nAutor: MURAKAMI, HARUKI Editorial: EMPURIES Llançament: 01/01/2019 Consulta disponibilitat\nAutor: MURAKAMI, HARUKI Editorial: TUSQUETS Llançament: 01/01/2019 Consulta disponibilitat\nAutor: MURAKAMI, HARUKI Editorial: TUSQUETS Llançament: 01/10/2018 Consulta disponibilitat\nAutor: MURAKAMI, HARUKI Editorial: EMPURIES Llançament: 01/10/2018 Consulta disponibilitat\nAutor: MURAKAMI, HARUKI Editorial: TUSQUETS Llançament: 01/04/2018 Consulta disponibilitat\nAutor: MURAKAMI, HARUKI Editorial: EMPURIES Llançament: 01/04/2018 Consulta disponibilitat\nAutor: MURAKAMI, HARUKI Editorial: LABUTXACA Llançament: 01/03/2018 Consulta disponibilitat\nAutor: MURAKAMI, HARUKI Editorial: TUSQUETS Llançament: 01/03/2018 Consulta disponibilitat\nAutor: MURAKAMI, HARUKI Editorial: TUSQUETS Llançament: 01/10/2017 Consulta disponibilitat\nAutor: MURAKAMI, HARUKI Editorial: LABUTXACA Llançament: 01/10/2017 Consulta disponibilitat\nMurakami explica els secrets de la seva vida com a escriptor. Coneixerem les seves maniesa l&#x02019;hora d&#x02019;escriure, els seus hàbits, el mètode que utilitza, els e... MURAKAMI, HARUKI EMPURIES sábado, 1 de abril de 2017\nAutor: MURAKAMI, HARUKI Editorial: EMPURIES Llançament: 01/04/2017 Consulta disponibilitat\nAutor: MURAKAMI, HARUKI Editorial: TUSQUETS Llançament: 01/04/2017 Consulta disponibilitat\nSis relats profunds i subtils que exploren la mentalitat masculina japonesa. Sis relats en què els protagonistes són homes sols. Les dones són les grans absents d&#x02019;aques... MURAKAMI, HARUKI LABUTXACA sábado, 1 de abril de 2017\nAutor: MURAKAMI, HARUKI Editorial: LABUTXACA Llançament: 01/04/2017 Consulta disponibilitat\nMURAKAMI, HARUKI VINTAGE BOOKS viernes, 11 de noviembre de 2016\n¿En qué momento, de qué forma, nos ha guiado Haruki Murakami sin que nos demos cuenta hasta el mismo centro de un sueño? De su mano, envueltos en sus palabras con ritmo de jazz, no... MURAKAMI, HARUKI ZORRO ROJO martes, 1 de noviembre de 2016\nAutor: MURAKAMI, HARUKI Editorial: ZORRO ROJO Llançament: 01/11/2016 Consulta disponibilitat


Els locals nocturns de Cambrils s'uneixen en una ruta dedicada als gintònics\nEls combinats s'elaboraran amb la nova tònica catalana Le Tribut.\nCambrilsTónic Tour té lloc del 4 al 14 de maig i el preu de cada copa serà de 7,50 euros\nActualitzada 03/05/2017 a les 11:39\nEls amants del gintònic tenen una cita a Cambrils del 4 al 14 de maig. Durant aquests dies se celebrarà la CambrilsTónic Tour, una ruta en la qual els assistents podran degustar la preparació de diferents gintònics als locals nocturs del municipi a un preu de 7,50 euros. Els combinats es preparan amb la tònica Le Tribute, una nova marca catalana de Vila-nova i la Geltrú que volen promocionar.\nEls locals participant són M’Art, Opera, Marró Café, La Central de Cambrils, Dejá-vú Chill-out, Siddharta Cambrils, Mar del Priorat, Pacific Rock, Tita Conchi, Caoba, Gabana Caribe, Avant Beach, Roxy i Beach Point.\nAquesta ruta és la primera acció fruit de la unió de tots els locals nocturns de Cambrils, que volen tornar a ser un referent nocturn on la gent vulgui anar a sopar, ballar i gaudir de la nit. L’organització afirma que aquesta només és el primer de diversos esdeveniments que han preparat per aconseguir potenciar la nit cambrilenca.


Les protestes a l'Iran ja deixen almenys 106 morts, segons Amnistia Internacional\nLes manifestacions s'encomanen a més d'un centenar de ciutats, incloses totes les principals urbs\n4 min. Barcelona 20/11/2019 17:06\n651x366 Un banc cremat pels manifestants contra l'augment del preu del combustible, a la ciutat de Shahriar, a l'oest de l'Iran / ATTA KENARE / AFP Un banc cremat pels manifestants contra l'augment del preu del combustible, a la ciutat de Shahriar, a l'oest de l'Iran / ATTA KENARE / AFP\nLa pujada del preu de la gasolina que el govern de l'Iran va decretar divendres (del 50% per a la subvencionada i del 400% en el combustible no racionat) ha desencadenat una nova onada de protestes al país que, segons Amnistia Internacional, ha deixat ja 106 morts. La crisi econòmica, l'impacte de les sancions nord-americanes i el rebuig d'una part de la població al sistema polític teocràtic de la República Islàmica estan al darrere de les protestes. El president iranià, Hassan Rouhani, ha elevat aquest dimecres el to contra els manifestants assegurant que "el poble iranià no deixarà que els seus enemics es beneficiïn d'aquesta situació, encara que puguin tenir queixes sobre la gestió del país". El líder suprem Ali Khamenei ha acusat "grups contrarevolucionaris" lligats als Estats Units, l'Aràbia Saudita i Israel d'instigar els disturbis amb l'objectiu de deslegitimar les protestes. El règim ha bloquejat internet per impedir l'extensió de les protestes i silenciar fora del país l'abast de la repressió.\n"Mai havíem vist protestes d'aquesta intensitat: és la crisi més greu de la República Islàmica, per l'abast a tot el país, amb un centenar de ciutats implicades, incloses totes les grans urbs, i la violència dels dos costats. Algunes fonts parlen de més de 200 morts i entre 3.000 i 5.000 ferits. I sembla que la majoria de víctimes es concentren a les zones àrabs i kurdes", explica Massoud Sharifi Dryaz, professor de la UAB.\nLa clau és l'esgotament d'una classe mitjana que ha vist com el seu nivell de vida ha caigut en picat a causa de les sancions nord-americanes. Tot i que l'Iran és un dels països on la gasolina és més barata i subvencionada (ara costa uns 14 cèntims d'euro el litre fins als 60 litres mensuals), la pujada, que ha sigut inesperada, ha inflamat el malestar latent entre un sector important de la població iraniana, que pateix una forta crisi econòmica. A més, la xarxa de transport públic iraniana és molt deficient, i el preu de la gasolina acaba repercutint sobre tots els productes bàsics.\nI és que les sancions imposades per l'administració de Donald Trump, que es va despenjar unilateralment de l'acord nuclear amb l'Iran del 2015 avalat per les grans potències, han posat molts iranians contra les cordes: la inflació supera el 36% i el Fons Monetari Internacional preveu que l'economia iraniana caigui un 10% a finals d'aquest any. A més, la patacada és ploure sobre mullat: el 2017 ja hi va haver protestes arreu de l'Iran contra l'encariment del cost de la vida.\nRàpidament les protestes s'han girat contra el sistema polític teocràtic que regeix el país des de la revolució del 1979 que va enderrocar el règim del xa. Els manifestants han cremat sucursals bancàries, oficines dels representants de l'aiatol·là Ali Khamenei o seminaris xiïtes. El règim s'ha desprestigiat molt en els últims anys, amb els escàndols de corrupció que han emergit en la pugna entre el sector conservador i l'ultraconservador, que es retreien mútuament els draps bruts.\nLes protestes que han esclatat en els últims mesos a l'Iraq i al Líban, on els xiïtes han sortit a qüestionar la dominació iraniana, també han afeblit la posició regional i interna de Teheran. L'amenaça que la desestabilització del país podria conduir a una guerra civil com a Síria ha quedat en no res perquè han sigut precisament els xiïtes, teòrics beneficiats de la política de l'Iran sobre els seus veïns, els que han sortit als carrers de Bagdad o de Beirut. Després de l'esclat social de l'hivern del 2018, la protesta s'ha reprès amb més força. "Els iranians es pregunten per què els seus governants han invertit tants diners fora del país, sense aconseguir res, mentre a dins no paraven d'empobrir-se i només viuen bé les classes altes lligades al règim", explica Sharifi Dryaz. I la promesa de preservar el gruix de la població de l'impacte de les sancions nord-americanes ha quedat en no res.


“Per a la més bella”, va dir la deessa Eris, mentre oferia una poma daurada en un banquet on hi havia unes quantes dones. Tres d’aquestes, Afrodita, Atenea i Hera, van sentir que els pertanyia l’obsequi. I, com era d’esperar, es van enemistar per això. Diu la llegenda (més aviat, la mitologia) que aquella poma de la discòrdia va ser l’origen de la guerra de Troia. Avui, per sort, l’abundància d’aquesta fruita fa que sigui innecessari haver de disputar-se’n el gaudi. Només al nostre país en mengem gairebé 10 quilos per persona a l’any, una xifra que la col·loca entre les més consumides a casa.\nLes pomes ocupen un lloc excel·lent en el nostre cistell del mercat, sobretot a Galícia, al País Basc i a Astúries, on es mengen de manera més intensiva. Segons les xifres oficials, representen el 10 % de tota la fruita que comprem. Però, a diferència d’unes altres, aquesta varietat té vida més enllà de la cuina.\nUN SÍMBOL I UNA FONT DE SALUT\nLes pomes són riques en vitamines i minerals com el potassi, el fòsfor o el calci, a més d’aportar aigua, folats (grup de compostos similars a l’àcid fòlic químicament i nutricional) i molt poques calories (a penes 50 calories en 100 grams). També contenen fibra dietètica i pectines, unes molècules complexes que són molt beneficioses per a l’intestí. I, per si no n’hi hagués prou, són molt bones. Un bon compendi de qualitats saludables que pràcticament no varia entre els múltiples tipus de pomes… Segons algunes recerques, al món hi ha més de 7.500 varietats d’aquesta fruita. A Espanya es cullen a l’octubre, però s’emmagatzemen. Aquesta pràctica, sumada a la importació, fa que les diferents versions que tenen estiguin en general disponibles durant tot l’any.\nPerò no totes són iguals a l’hora de cuinar. Algunes tenen una textura més bona per a fer-les servir en amanides. D’altres, una consistència òptima per a bullir-les o rostir-les al forn. N’hi ha d’idònies per a rebosteria, o per a acompanyar carn i peix. I si bé podem fer servir qualsevol poma que tinguem a casa, el resultat serà diferent segons la varietat que agafem. Et donem algunes pistes per a distingir-les i triar la que s’adapti més bé als teus plats.


"No s'ha de canviar de centre sinó construir una centralitat que abasti totes les perifèries", explica Carles Torner amb relació als plantejaments de Ngũgĩ wa Thiong’o. Aquest escriptor kenyà d'ètnia kikuiu que ahir va omplir el CCCB va escriure en anglès fins al 1977, quan va publicar teatre en kikuiu i les autoritats van empresonar-lo. Aleshores, en un d'aquells moments epifànics en què t'adones que has estat esclau dels teus complexes i pors, Thiong'o es va decidir a escriure en la seva llengua.\nLa primera novel·la moderna escrita en llengua kikuiu va escriure-la ell, en una cel·la de Nairobi. Ho va fer sobre paper de vàter, ens explica, i creu convenient comentar-nos que el paper que els donaven era aspre i dur. Resulta que gràcies a Amnistia Internacional (i al patiment que les autoritats volien donar al seu cul) va sortir de la presó i amb aquella obra fundacional va salvar una cultura.\nCom que l'amençaven de mort, es va exiliar a Londres, on va publicar "La política lingüística de la literatura africana". Diu que quan anava pel món presentant aquesta conferència se li atansaven maoris, samis i altres pobles indigenes, i li donaven les gràcies per haver-los explicat tan bé les seves misèries. Thiong' va veure que tots els pobles colonitzats patien les mateixes alienacions. I que darrere de tots els pobles colonitzadors hi havia la mateixa filosofia: "Mata l'indi que aquest pobre porta dins i així salvaràs l'home".\nExplica Thiong'o que un expert en la salvació d'homes va ser Pierre Foncine, el fundador de L'Alliance Français. Calia fermar les colònies a la metròpolis a través del vincle psicològic més sòlid. I quin és el vincle més solid que es pot donar entre pobles? La llengua. Per explicar-nos els efectes desastrosos de la raó imperial Thiong'o fa un símil molt clar: quan un nen veu que els seus pares el vigilen a la distància, gosa anar més lluny, però si no els veu es desorienta i queda paral·litzat. Els pobles colonitzats són com aquests nens, porucs i insegurs de la base. Són algú que viu el seu cos com un estrany. S'autoboicotegen, perquè la falta d'arrels genera un estat permanent d'incertesa, de dubtes sobre les capacitats que tens i els reptes que pots afrontar.\nThiong'o acaba la seva conferència fent una defensa de la horitzontalitat de llengües, que ja admet que també presenta problemes, però que no tenim temps d'abordar. Marxo contenta d'haver conegut l'autor de Somnis en temps de guerra, l'abanderat del kikuiu, una llengua amb sis milions de parlants. Com el català fa trenta anys, que de paper de vàter aspre i imperial també n'ha viscut una mica.


El Barça supera totes les adversitats a Getafe (0-2)\nBarcelona. Dissabte, 28 de setembre de 2019. 17:52\nActualitzat Dissabte, 28 de setembre de 2019. 18:06\nPer fi guanya el Barça lluny de casa. I ho ha aconseguit en el dia que tenia menys recursos ofensius, amb Leo Messi lesionat, sense Ansu Fati, i en un camp tan complicat com és el del Getafe. Els gols de Luis Suárez i Junior Firpo han donat tres punts moralment claus per als blaugrana per reenganxar-se a la lluita pel liderat de la Lliga Santander (0-2).\nEl pitjor dia possible\nEl futbol del Barça sense Messi no és el mateix, però encara és pitjor aquesta temporada si tampoc hi és Fati ni un il·lusionant Dembélé, que s'ha esborrat del partit de Getafe a última hora per una nova lesió. Els blaugrana no estan fent bé la feina en l'apartat mèdic i tampoc en el dels resultats.\nPerò en el partit que més malament pintava, en un camp complicat, contra un rival dur i sabent que aquesta temporada encara no s'havia guanyat cap partit a domicili, ha arribat la sorpresa. El Barça tampoc ha millorat el seu futbol, ha estat espès i lent, però aquesta vegada sí ha sabut aprofitar-se de les poques oportunitats que ha tingut.\nLuis Suárez, Griezmann i Carles Pérez han format l'atac del Barça. I en un nou partit han tingut molts problemes per trobar socis que els enviessin pilotes en zones de perill. Però la insistència de Carles Pérez i el control de joc al mig del camp amb la parella De Jong-Arthur han estat la clau.\nPer contra, el Getafe s'ha mostrat com sempre: incisiu, agressiu i contundent. Però el Barça, contra tot pronòstic, ha sabut combatre'l. I fins i tot en defensa ha millorat i Ter Stegen ha estat salvador.\nDos gols reconfortants\nEl mateix Ter Stegen també s'ha atrevit a fer un pas endavant, i en una de les seves sortides per evitar el contracop del conjunt madrileny, ha vist atent Luis Suárez, a qui li ha fet una assistència perfecta de 50 metres. L'uruguaià ha fet un esprint impensable i ha resolt amb una vaselina quan tenia el porter rival avançat. I just abans del descans el Barça ha començat a confiar en els tres punts.\nUna sensació creixent per als culers, que han aprofitat per rematar a l'inici del segon temps. Quatre minuts de la segona meitat i un nou xut sec i potent de Carles Pérez ha acabat forçant, ara sí, un gol blaugrana. Junior Firpo, que ha completat un deficient partit a nivell defensiu, ha estat més llest que ningú i ha aprofitat el rebuig per gairebé sentenciar amb un remat des de la frontal de l'àrea petita. I segon gol.\nUn Barça crescut i que mica en mica ha anat veient com tot i agafar més control, el Getafe no deixaria de ser agressiu, ha pogut consolidar el marcador amb més múscul. Han entrat Semedo, Rakitic i Todibo, obligat per l'expulsió de Lenglet, per conservar una victòria moralment clau en aquest inici de temporada.\nContra totes les adversitats hagudes i per haver, el Barça ha aconseguit tres punts en un dels camps més complicats de la Lliga. Després de perdre a San Mamés, d'empatar al Sadar, de perdre al Nuevo Los Cármenes i d'empatar al Signal Iduna Park, ja es pot dir que aquesta temporada els blaugrana saben guanyar lluny del Camp Nou. Primera victòria fora de casa des del 23 d'abril. I a la classificació de la Lliga se situen provisionalment a un punt del líder, el Reial Madrid.


Avís legal-D’acord amb l’article 10 de la Llei 34/2002, de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i Comerç Electrònic, informem que aquesta pàgina web i el domini xxxxxx.com pertanyen a NOM EMPRESA, amb domicili a ADREÇA, telèfon +34 972 XX XX XX, correu electrònic xxx@xxxx.com i CIF Xxxxxxxx.\nD’acord amb l’article 10 de la Llei 34/2002, de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i Comerç Electrònic, informem que aquesta pàgina web i el domini xxxxxx.com pertanyen a NOM EMPRESA, amb domicili a ADREÇA, telèfon +34 972 XX XX XX, correu electrònic xxx@xxxx.com i CIF Xxxxxxxx.\nLa totalitat del contingut d’aquesta pàgina web, tant els logotips, els textos, els dissenys o altres elements, així com l’estructura de la pàgina web, el disseny, les combinacions de colors o la forma de presentació dels continguts, està afectat per drets de propietat intel·lectual i industrial de titularitat de NOM EMPRESA o de terceres persones amb qui NOM EMPRESA ha convingut el seu ús. Aquests drets han de ser respectats pels usuaris de la pàgina web. NOM EMPRESA difon tota aquesta informació per mitjà de la seva pàgina web amb la finalitat de fer publicitat dels seus productes i serveis. NOM EMPRESA adverteix que tots aquests elements i referències únicament poden ser utilitzats amb aquesta finalitat i citant sempre la seva procedència i referències d’identificació. No és lícita la seva transformació o alteració, ni tampoc la comunicació pública o qualsevol altra forma d’explotació per qualsevol tècnica o procediment sense autorització expressa de NOM EMPRESA.\nL’usuari d’aquesta pàgina web hi accedeix per compte i iniciativa pròpia. I NOM EMPRESA no es responsabilitza dels errors o omissions que puguin afectar els seus continguts. Les referències que es presenten a xxxxxx.com tenen una funció exclusivament informativa i no obliguen al titular de la pàgina web fins a la confirmació de l’acceptació d’un contracte. NOM EMPRESA no podrà ser considerada responsable de cap dany derivat de la utilització d’aquesta pàgina web, ni de cap actuació realitzada sobre la base de la informació que s’hi facilita.\nNOM EMPRESA declina qualsevol responsabilitat respecte a la informació de qualsevol tipus continguda en altres pàgines web a les quals s’hi pugui accedir per mitjà d’enllaços des d’aquesta pàgina web. La funció dels enllaços introduïts a la pàgina web és la d’informar sobre l’existència d’altres fonts d’informació sobre el tema tractat a la pàgina d’origen i no suposa cap suggeriment o invitació a l’usuari a visitar les pàgines web de destí. NOM EMPRESA no és responsable del resultat obtingut a través d’aquests enllaços que no són controlats ni verificats per NOM EMPRESA.\nEn compliment de l’article 5 de la Llei Orgànica 15/1999 de 13 de desembre de Protecció de Dades de Caràcter Personal NOM EMPRESA informa que les dades personals recollides des d’aquesta pàgina web no seran enregistrades a cap fitxer ni seran objecte de cap classe de tractament.\nAutorització per enllaçar amb xxxxxx.com\nServeis immobiliaris - L'Escala


Jornades d'empresa - Voluntariat Social Corporatiu - Viver de Bell Lloc\nInici / Què fem / Serveis a empreses i administracions / Parc d’Activitats Agroecològiques / Jornades d’empresa\nDes de la Fundació Viver de Bell-lloc oferim diversos serveis adreçats a les empreses en el Parc d’Activitats Agroecològiques.\nOrganitzem activitats a l’aire lliure per fomentar valors, compromís i treball en equip, sempre en contacte amb la natura i molt a prop de Barcelona.\nOrganitzem jornades a mida per motivar equips: sessions de team Building, dinàmiques de grup i activitats diverses a l’aire lliure. És una bona ocasió per promoure la cooperació, els hàbits de vida saludables i el respecte per la natura. A més, és un servei molt valorat per les empreses que volen enfortir els seus equips.\nReferències d’algunes empreses que han realitzat aquest tipus de jornades: Grifols, Novartis, Tac Osona.\nLes empreses i entitats són cada cop més responsables amb les persones i amb el medi ambient. Si treballes a una organització socialment responsable és el moment de fer el teu Voluntariat Social Corporatiu. Aquest tipus de voluntariat consisteix en facilitar la mobilització del talent, temps i energia de l’equip d’una empresa o entitat, a favor del desenvolupament social.\nA la Fundació Viver de Bell-Lloc disposem del Parc d’Activitats, l’Espai de Natura Can Lluís i el Viver, on s’ofereixen diverses activitats adaptades a tot tipus de públic.\nSom experts en desenvolupar activitats de Voluntariat Social Corporatiu, ja que hem comptat amb la col·laboració d’empreses i entitats com: Ricoh, Caixabank, Sage Spain, Volkswagen, realitzant tasques relacionades amb les persones i el medi ambient.\nEl PAA es trasllada a la teva seu\nDes del Parc d’Activitats, també realitzem activitats, tallers, xerrades i botigues pop-Up de manera puntual a les vostres dependències. Aquestes activitats són òptimes per instal·lar-les en jornades de portes obertes, social days, dia de l’empleat, setmana de voluntariat…\nAlgunes de les referències que tenim són: UOC-Universitat Oberta de Catalunya, NOVARTIS Farmacèutica, SAGE Spain, Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya…


Plujademais: Cazatormentas i Caza Peligrosa\nCazatormentas i Caza Peligrosa\nEscric aquesta entrada per confessar-me públicament (sort que no ho llegirà ningú) d'un pecat d'esquirolisme i de rebentar preus que també em comprometo públicament a no repetir.\nEs tracta de dos capítols de cadascuna de les sèries del títol, a traduir de l'anglès al castellà per al client final Discovery Channel.\nEn el cas de Storm Chasers -Cazatormentas-, eren dos documentals d'uns quaranta-llargs minuts sobre paios que es dediquen a empaitar tornados per estudiar-los científicament. El preu que em van oferir eren 30€ el rotlle (rotlle=10 minuts, pels qui no conegueu l'argot), amb l'excusa que no parlaven massa. Va resultar que parlaven prou, i que a més el transcriptor tenia la santíssima barra de posar (inintelligible) cada dos per tres, moltes vegades precisament quan el personatge parlava de coses científiques de tornados i similars.\nA l'altre, Caza Peligrosa, de vint minuts l'episodi, també hi havia un munt de diàlegs sense transcriure, especialment dos diàlegs llargs que els caçadors xiuxiuejaven i el transcriptor se'ls havia menjat amb patates. Vaig arribar a la conclusió que era sord/a.\nEn aquest cas, no escric l'entrada tant per comentar les traduccions com pel fet que s'estiguin pagant aquests preus realment vergonyosos. En el cas de la traducció audiovisual, la llei de l'oferta i la demanda i del mercat lliure estan tenint una repercusió negativa evident en la qualitat dels productes finals.\nD'una banda, cada vegada són més els canals existents. Com que el creixement de nombre de canals no és paral·lel amb el creixement d'espectadors, trobem canals de televisió amb menys audiència, que per tant no poden demanar tant per la publicitat de la que es mantenen, i per tant el negoci no és tan senzill com era amb 5 o 6 canals a molt estirar. Això fa que els canals collin cada vegada més els estudis de doblatge per obtenir preus barats que els compensin el negoci que no fan amb la publicitat. I de retruc, els estudis collen els traductors.\nCom que els traductors audiovisuals som individus que anem per lliure i per tant no estem organitzats, els estudis sempre acaben trobant un traductor que els faci la feina al preu ridícul que proposen. Recordo que el novembre del 2008, a la primera CITA (Conferència Internacional de Traducció Audiovisual) de Barcelona, un company de Madrid explicava com allà cada vegada és més freqüent donar les traduccions a estudiants, que amb l'excusa de poder entrar en el mundillo accepten el que els vulguin oferir.\nAquí Catalunya tenim la sort que TV3 homologa els traductors, de manera que aquí no pot passar que acabin traduint els estudiants desitjosos d'entrar al món laboral. Això sí, de moment no estem organitzats, tot i que el 20.3.2010 hi ha organitzada una primera reunió per parlar de temes 'sindicals'. A veure si en surt alguna cosa, que la nostra desunió és la seva força.\nPublicat per Marc Barrobés a 18:00\nBig Boy 13 de març de 2010 a les 0:17\nArriba los traductores, a ver si se unen, podrían hacer una huelga como la que hace no mucho hicieron los guionistas en Hollywood...visca la unió!!\nJo mateix 30 de març de 2010 a les 14:17\nNomés dir que me'n van oferir més, els vaig demanar 36 euros el rotlle i van acceptar.\nDoneu-me la mort\nHi ha eleccions?\nLes nevades, el PSC i el programa Haarp\nEl blues de la reserva - Capítol 2\nIndependència i Unió Europea?


JDS RULES CA | jdworldtour\nJUTGES - DJs - MC\nEl període d’inscripció on-line comença el 16/12/2019 i finalitza el 14/02/2020.\nEl 15/02/2020, les inscripcions es realitzaran només al lloc de l’esdeveniment.\nL’organitzador es reserva el dret de limitar el nombre de participants i tancar el període d’inscripció abans de la data indicada.\nPreu d’inscripció (per ballarí):\n(màx. 2 categories per ballarí)\nLa competició pot ser enregistrada en vídeo i fotografiada. Mitjançant l’enviament de la inscripció, el ballarí atorga a l’organitzador els drets d’ús de qualsevol vídeo o fotografia del participant per a fins propis o comercials de l’organitzador.\nQuan rebem la inscripció, enviarem un correu electrònic amb les instruccions de pagament. Només estaran confirmades les inscripcions pagades!\nBALLARINS! NO COMPREU ENTRADES REGULARS! NOMÉS SÓN PELS ESPECTADORS!\nHEU DE PAGAR LA QUOTA DE REGISTRE PER PODER PARTICIPAR A LA COMPETICIÓ!\nLa competició funcionarà amb les normes oficials de Juste Debout, les mateixes que s’apliquen a la final a París. El concurs serà de batalles 2vs2 per a les categories de Hip Hop, House, Popping i Locking.\nCada parella pot formar-se de ballarins del mateix sexe o oposat.\nNo hi ha limitacions ni restriccions d’edat (2vs2) ni nacionalitat sobre els ballarins.\nLa música de la competició serà escollida per l’organitzador.\nL’àrea de competició és aproximadament de 6x6 metres.\nNOU! Cada ballarin(a) pot assistir al màxim. 3 Qualificadors de Juste Debout en cada estil (anteriorment només un)\n1ª PART – SELECCIÓ DE BALLARINS – RONDES DE QUALIFICACIÓ:\nUna ronda d’1 minut per parella\n2ª PART – BATALLES: QUARTS, SEMI I FINAL:\nLes 8 millors parelles de cada categoria de la 1ª part, passaran als quarts de final.\nQuarts de final: cada ballarí té 1 ronda d’1 minut per batalla.\nSemifinals: cada ballarí té 1 ronda d’1 minut per batalla.\nFinal: cada ballarí té 2 rondes d’1 minut per batalla.\nNomés es permet 1 rutina per equip i per batalla. Fer més d’una rutina, farà que la parella quedi eliminada automàticament de la competició!\nEl registre anticipat és obligatori per a tots els ballarins. El pagament s’ha de realitzar online en el moment de fer la inscripció. El registre dels ballarins estarà obert al lloc de la competició el dissabte 15/02/2020 de 12:00 a 15:30h (veieu els respectius horaris per cada categoria a l’apartat “Horari per ballarins”).\nHORARI PER A BALLARINS:\n12.00-15.30 Registre ballarins\nPOPPING: Registre tanca a les 13.30\nHOUSE: Registre tanca a les 14.00\nLOCKING: Registre tanca a les 15.00\nHIP HOP: Registre tanca a les 15.30\n13.00 Obertura de portes per al públic\n14.00-15.30 Ronda de qualificació (Popping, House)\n15.30-15.45 Descans – cypher obert\n15.45-16.45 Ronda de qualificació (Locking, Hip Hop)\n16.45-17.30 Descans – cypher obert\n17.30-17.45 Actuacions del jurat de Juste Debout\n17.45-19.00 ¼ finals + Semifinals (Popping, House)\n19.00-19.15 Descans – cypher obert\n19.15-20.30 ¼ finals + Semifinals (Locking, Hip Hop)\n20.30-20.45 Descans – cypher obert\n20.45-22.00 Finals + Cerimònia d’entrega de premis\nL’organització es reserva el dret de realitzar canvis a l’horari.\nEls guanyadors de cada categoria participaran a la final de Juste Debout celebrada a París el dia 1 de Març de 2020. Els guanyadors rebran un bitllet d’anada i tornada de Barcelona a París. Si el guanyador surt d’una altra ciutat que no sigui Barcelona, els desplaçaments es realitzaran amb els mitjans de transport més assequibles (avió/tren/autobús) fins a la quantitat màxima del valor del bitllet des de Barcelona. L’allotjament a París no estarà cobert per l’organitzador.\nEls participants no estan assegurats per l’organitzador de la preselecció.


Rafel Luján | dijous, 19 d'abril del 2012, a les 20.32\nSón imatges de l'atac a una cafeteria de la plaça d'Urquinaona tretes d'Internet. En un moment del vídeo es veu com un jove amb la cara tapada, una bufanda marró al coll i una motxilla blava dóna cops contra el vidre del local. Poc després, apareix una segona persona encaputxada i amb un còctel molotov a la mà. Immediatament, l'establiment comença a cremar. Ells són, segons la investigació, dos dels detinguts d'avui. La policia els imputa els delictes d'incendi, desordres públics i danys, entre d'altres. Igual que a un altre dels arrestats, que suposadament també va participar en aquests incidents. I no són les úniques destrosses que pot haver provocat. Els Mossos l'acusen, a més, de rebentar l'aparador d'El Corte Inglés de la plaça Catalunya. Com el quart detingut que hi ha hagut a Barcelona. Tots són joves d'entre 21 i 28 anys. La majoria de nacionalitat espanyola i amb antecedents penals per desordres públics, atemptat a l'autoritat o tinença d'armes o explosius. I la llista continua. Els detinguts són ara en dependències policials i s'espera que en les properes hores passin a disposició judicial. La policia els ha pogut identificar gràcies a imatges com les que va gravar l'unitat especial que es va crear mesos enrere per tenir proves contra els esvalotadors. Vídeos i fotografies que han d'ajudar els jutges a l'hora de dictar sentència o de dictar mesures preventives contra ells. Segons els Mossos, les quatre detencions que hi ha hagut avui a Barcelona formen part de la investigació sobre els incidents de la vaga general. La policia ja ha avisat que en les properes setmanes n'hi podria haver més. Els arrestats d'avui se sumen als 79 que ja hi va haver el 29 de març. Tres d'ells continuen a hores d'ara en presó provisional.\nEls detinguts a Barcelona són tres nois i una noia d’entre 21 i 28 anys i se’ls imputen delictes d’incendi, desordres públics i danys. Tres d’ells tenen antecedents per delictes contra la seguretat i desordres públics. Tres dels detinguts haurien participat en l’incendi de la cafeteria Starbucks, i l’altra hauria participat en els incidents a les portes d’El Corte Inglés. La valoració dels danys ocasionats a la cafeteria ascendeix a 72.000 euros, mentre que els danys ocasionats al centre comercial pugen a 43.000 euros. Els quatre detinguts passaran a disposició judicial durant els propers dies.\nEls Mossos haurien detingut dues persones més a Tarragona que haurien participat en els aldarulls que es van produir a la ciutat, entre els que hi ha el llançament de pedres contra la seu del PP i l’agressió a un agent de Mossos d’Esquadra. Amb la detenció d’aquestes sis persones, els Mossos d’Esquadra donen per tancada la primera part de l’operació policial.


Hegemonia catalana en els segons estatals d'esquí de muntanya sense selecció - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nNotícies - 11/02/2019\nHegemonia catalana en els segons estatals d’esquí de muntanya sense selecció\nEls esquiadors de muntanya catalans han seguit demostrant que a hores d’ara no tenen rivals d’àmbit estatal. Oriol Cardona (Ski Club Camprodon) i Clàudia Galícia (Club Esquí Cerdanya Skimo Team) han guanyat les tres especialitats (esprint, individual i vertical) dels campionats que s’han disputat aquest cap de setmana a Boí.\nPer segona temporada consecutiva els campionats estatals no han comptat amb la presència de la Selecció Catalana d’Esquí de Muntanya com a combinat autonòmic després de la negativa d’aquesta per participar en campionats estatals, com a conseqüència de l’empresonament de dirigents catalans després dels fets del 20 de setembre i del referèndum de l’1 d’octubre. La Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya manté la seva postura engegada l’any 2017 de no participar a proves estatals i de no voler que els colors de Catalunya es vegin en els diferents pòdiums.\nEls esportistes catalans han participat en aquests campionats inscrits amb els seus clubs i han seguit demostrant el seu domini total de la competició. Dels divuit pòdiums absoluts un total d’onze han sigut medalles catalanes.\nClàudia Galícia en un dels moments de la cursa. Foto: David Ariño – Dynafit\nGalícia i Cardona es vesteixen d’or\nEn categoria femenina, Clàudia Galícia, ha demostrat que viu un moment molt dolç de forma i ha complert tots els pronòstics tancant el cap de setmana amb un triplet i com a gran dominadora de l’esquí de muntanya estatal. L’osonenca ha dominat totes les categories on ha pujat al més alt del pòdium amb autoritat. Galícia, que actualment és líder de la Copa del Món ISMF, ha sumat tres ors (esprint, individual i vertical), trencant el malefici que l’acompanya a les curses internacionals aquesta temporada, on sembla abonada a la plata.\nJúlia Casanovas es va penjar dues medalles Foto: Ig Júlia Casanovas\nLes tres medalles d’or de Clàudia Galícia no han estat els únics metalls catalans, ja que Júlia Casanovas (Club Esquí Cerdanya Skimo Team) ha aconseguit també dues medalles més. Casanovas ha ensenyat una de les seves millors cares després d’un començament irregular de la temporada. El bronze en individual i la plata en esprint han confirmat a la jove esquiadora de Pi de Cerdanya com una de les clares aspirants a l’or en pròximes edicions.\nCal destacar les importants absències de l’osonenca Marta Garcia (Club Esquí Cerdanya Skimo Team), que va preferir reservar forces per la Copa del Món del pròxim cap de setmana, i de la berguedana Clàudia Sabata (Club Esquí Berguedà), amb molèsties físiques, que podrien haver fet augmentar els metalls de les catalanes.\nEn categoria masculina, el cap de setmana a Boí va tenir un nom propi, el d’Oriol Cardona. El de Banyoles segueix sense cadena i va arrasar en totes le categories. Cardona continua creixent a ritme de pas doble i ara per ara és el gran dominador de l’esquí de muntanya català i estatal.\nOriol Cardona segueix intractable. Foto: Jesús Dyañez Ig Oriol Cardona\nOriol Cardona es va penjar al coll tres ors en esprint, individual i vertical i va mantenir una bonica lluita per les medalles amb el seu company i amic Marc Pinsach (Colla Excursionista Cassanenca).\nPinsach, de fet, va acompanyar a Cardona en les proves d’esprint i individual, on el duet gironí va ocupar els dos primer calaixos del pòdium amb idèntic resultat.\nOriol Cardona i Marc Pinsach es troben en plena temporada a la Copa del Món que els portarà el 20 i 22 de febrer fins a la Xina on disputarà la sisena prova de la competició. Cardona i Pinsach es podrien tornar a posar els colors de la Selecció Catalana a del 13 al 16 de març a la Pierra Menta, on l’any passat van aconseguir una destacada quarta posició a la general.\nLes medalles masculines absolutes dels catalans les va tancar el solleric Pere Rullan (La Molina Skimo Club), que va superar a un dels favorits, al madrileny Antonio Alcalde, i va tancar un pòdium 100% català a la prova vertical. El bronze de Rullan va ser la rúbrica d’un cap de setmana amb clar color de casa nostra però on la senyera no va pujar a cap pòdium.\nPel que fa a les categories inferiors, cal destacar també el bon paper dels diferents components del CTEMC que van sumar victòries i podis en totes les categories.


Xisco Bonilla, Acupuntor, Massatgista i Naturòpata des de 1995.\nSa seva percepció holística de la salut comença des de molt jove, practicant ses diferents tècniques de naturopatia, seguint ses indicacions des gran Trofóleg espanyol, Nicolás Capó. Ja amb vint anys dirigeix ses seves inquietuds cap a sa meditació i sa filosofia zen, iniciant-se en sa pràctica des Kendo. Des de 1995, amb una visió ja plenament holística i energètica de s'homo, comença a oferir els seus serveis, primer com a naturòpata, fitoterapeuta i trofóleg (Institució d'Estudis Superiors de Naturopatia i Biocultura) a una herboristeria de Palma i, poc més tard, obrint sa seva pròpia consulta\nen la qual afegeix s'Acupuntura, es Massatge, sa Reflexologia i es Drenatge Limfàtic (Imita 1996, Natural & Psychic Sciences Institute 1996). Complementa sa seva formació amb Reiki (1993), Kinesiologia Touch For Health (1996), Homeoparía (Lab. Dr. Reckeweg 1997, DPH 2004), Biosals de Shüssler (Formacó rebuda pel Llat. en farmàcia Don José Luís Vazquez Colomina, màxim coneixedor en Españya d'aquesta teràpia, 1995), Oligoteràpies (Dietakés 1999, Dietbel 2006), Quiromassatge (Euroinnova 2019), Acupuntura en l'esport i estètica (Euroinnova 2020), Acupuntura estètica facial Whitelotus System (Whitelotus 2020), Acupuntura Veterinaria (Euroinnova 2021), Acupuntura Emocional EFT i Acupuntura umbilical (La Danza de la Sabiduría 2021).\nMembre de Practitioner's Register de la Fundación Europea de MTCI nº: PR: 3833-12112\nMembre de APENB, Asociación Profesional Española de Naturopatía y Bioterapia ®\nAmb totes ses mesures de prevenció COVID 19\nEs millor servei personalitzat d'atenció an es client. Materials d'un sol ús. Agulles Esterilitzades d'un sol ús. Màxima higiene. Olis i cremes naturals de sa màxima qualitat. Satisfacció garantida.\nMaterials de Massatge: Servei a domicili amb llitera. Llençols de llitera d'un sol ús. Olis naturals d'ametlles dolces, amb o sense olis essencials (depenent des tipo de massatge).\nCremes de massatge naturals, de màxima qualitat, amb o sense olor, específiques també per pells tatuades.\nCupping, massatge amb ventoses de vidre o de buit per succió, en consulta o a domicili. Massatge de pedres volcàniques calentes a domicili i en consulta.\nMaterials d'Acupuntura / Auriculoteràpia: Servei a domicili amb llitera. Llençols llitera d'un sol ús. Agulles d'acupuntura i auriculoteràpia esterilisades, d'un sol ús.\nElectroacupuntura i detecció de punts amb estimuladors específics a domicili i en consulta, esterilisats després de cada ús. Llavors naturals per auriculoteràpia. Bolles magnètiques per auriculoteràpia.\nVentoses tradicionals de vidre. Ventoses de buit per succió. Moxa en pur i en agulla calenta, amb i sense fum.


L'Escola Pau Vila denuncia robatoris a l'interior | betevé\nLa direcció assegura que des l'estiu han augmentat les incursions nocturnes a les instal·lacions i, en alguns casos, ha desaparegut material escolar\nAnna Feliu | dilluns, 22 de març del 2021, a les 22.55\nLa direcció de l’Escola Pau Vila, situada al barri de la Font de la Guatlla, a la falda de Montjuïc, assegura que en els últims mesos ha augmentat la sensació d’inseguretat a la zona. Alerten que, des de l’estiu, s’han incrementat les incursions nocturnes a les instal·lacions i en alguns casos han robat tauletes, ordinadors i una impressora.\n“Fan malbé mobiliari i fogueres a les terrasses”\nEl director Lluís Mir explica que “tot i que en el passat ja hi havien hagut episodis en què diverses persones accedien a les instal·lacions de nit per jugar a futbol o fer alguna altra activitat, la situació ha empitjorat en els últims mesos“. Mir diu que les entrades es produeixen setmanalment i sovint causen desperfectes, ja que “entren a les terrasses, fan malbé mobiliari i fan fogueres”.\nPer posar fre a aquesta onada, l’escola ha instal·lat sensors perimetrals connectats a una alarma, que esperen que els ajudin a reduir les entrades a les nits.\nInseguretat i poca accessibilitat\nMir explica que, als vespres, als voltants de l’escola, que està en un entorn natural, es tornen molt insegurs per a les famílies, ja que “s’han arribat a patir intents de robatori i l’actuació d’algun exhibicionista”. El director assegura que el problema també es viu en altres centres educatius i espais de la muntanya i, per això, demanen a l’Ajuntament que augmenti la presència policial a la zona.\nLa inseguretat no és l’únic problema que arrossega l’Escola Pau Vila. Des de l’AFA asseguren que fa anys que es queixen de la brutícia i la poca accessibilitat als entorns al centre. Asseguren que una de les rampes més utilitzades per als alumnes —la que comunica l’escola amb la plaça de les Matemàtiques— no compleix la normativa i no és accessible.\nRodrigo Plaza explica que hi ha zones “que no tenen manteniment i la brutícia s’hi acumula durant mesos”. A més, Plaza assegura que en algunes zones de la muntanya hi ha “hagut despreniments importants i inundacions en dies de pluja.“, una problemàtica que fa anys que dura.\nEl districte assegura que ha activat els agents cívic i la policia de barri\nDes del districte de Sants- Montjuïc afirmen que són conscients dels dos problemes. Pel que fa a la inseguretat, afirmen que els delictes han baixat al districte, tot i que reconeixen que “hi ha hagut algun incident a la zona de Montjuïc”. Per disminuir aquestes incidències, el districte assegura que s’ha activat la presència d’agents cívics a la zona, així com policia de barri.\nPel que fa als problemes als entorns, des del districte confien que els accessos milloraran amb l’execució de les actuacions incloses dins el programa Protegim les escoles. En concret: es limitarà l’accés i l’estacionament de vehicles, amb pilones, senyalització i pintura”.\nDes de l’AFA i l’escola consideren que aquestes accions no són suficients i demanen una actuació estructural que tingui en compte les característiques de l’entorn natural de l’escola, “que és molt diferent al de centres situats en altres punts de Barcelona”, diu Plaza.\n— escoles — Parc de Montjuïc — robatoris


Fabricant de morters, revestiments, adhesius\ncontacte directe: Joan Lleal (Responsable de Promoció de la Prescripció)\nCONTACTAR AMB MAPEI SPAIN, S.A.\nFABRICANTS DE MATERIALS PER A LA CONSTRUCCIÓ COM MORTERS, REVESTIMENTS O ADHESIUS ENTRE ALTRES.\nEntre les solucions que els podem oferir trobem morters especials per a la fixació de tot tipus de mobiliari urbà (fanals, bancs, pilones, arquetes); productes per el manteniment urbà de carrers, ja siguin en petites reparacions o en el disseny de carrers nous; productes per la protecció i conservació de l'acer (pèrgoles de places públiques, tanques escolars o qualssevol tipus d'element urbà); sistemes anti-grafit; revestiments per paviments exteriors com carrils bici, places públiques o pistes poliesportives; tot tipus d'adhesius per ceràmica, pedra natural, pre-fabricat de formigó, llambordins de granit; sistemes complets per pavimentació de recintes esportius (base de morter especial, morter autoanivellant, adhesius per PVC, vinil, moqueta, tatami, etc...); sistemes complets per col·locació de gespa artificial; sistemes per la impermeabilització de piscines, grades, cobertes enjardinades o de tot tipus; sistemes per rehabilitació de façanes inclòs de caràcter històric; sistemes per el reforç i l'adequació anti-sísmica d'edificis; sistemes per millorar l'eficiència energètica, disseny de formigó mitjançant additius especials, productes amb baixa emissió de VOC's que permeten l'obtenció de punts en projectes GREEN, LEED, BREAM.\n1. MORTERS ESPECIALS:\n- morters de reparació i fixació\n- restauració del recobriment d' armadures\n- restauració estructural\n- reparació de fissures estructurals\n- reparació de fissures superficials\n- reparació de fractures en soleres\n- pilars i murs\n- reparació paviments d'asfalt\n- embornals i tapes de registre\n- ancoratges i fixacions ràpides\n2. ENCOLAT ESTRUCTURAL:\n- encolat de prefabricats de formigó\n- encolat de platines d'acer.\n- pont d'unió\n3. REFORÇ ESTRUCTURAL :\n- encolat de plaques d'acer sobre formigó\n- encolat de làmines de fibra de carboni sobre formigó\n- reforços amb fibra\n- reforç d'estructura de ram de paleta\n4. CONSOLIDACIÓ I SANEJAMENT DE FORMIGONS, MAÇONERIES I OBRES DE RAM DE PALETA:\n- consolidació de maçoneries\n- sanejament d'obra\n- sistemes deshumidificants.\n- beurades d'injecció\n- formigons amb morters de base de calç\n- morter de calç estructural\n5. ARREBOSSATS I LLISCATS:\n- Hidrofugació de façanes\n- Arrebossat i pintat elàstic per a façana microfisurada\n- Nivellat de superfícies de formigó i d'arrebossats\n- Revestiments acrílics amb pintures o arrebossats acolorits\n- Revestiments de base siloxànica\n- Revestiments amb silicat de potassi modificat\n- Pintures anti-acarbonatació\n- Pintures acríliques per a interiors i exteriors\n6. SISTEMA PER L'AÏLLAMENT TÈRMIC PER L'EXTERIOR:\n- Sistema SATE amb acabat continu "sistema MAPETHERM"\n- Sistema SATE amb acabat ceràmic de gran format "sistema TILE SYSTEM"\n- Morter anivellador i elàstic per l'arrebossat d'antics sistemes SATE\n- Sistemes amb membranes cimentoses\n- Emulsions bituminoses\n- Impermeabilització de les estructures enterrades\n- Impermeabilització de les estructures exteriors\n- Juntes i accessoris\n- Segellat i impermeabilització de juntes i accessoris\n- Sistemes basats en poliurea pura i híbrides\n- Realització de recrescuts d'assecat ràpid\n- Anivellament de soleres amb morters anivelladors\n- Realització de paviments radiants\n- Morters especials per a pavimentció urbana i semi-urbana "Mapestone System"\n- Realització de paviments continus decoratius\n- Realització de paviments elàstics "Mapefloor Comfort System"\n- Revestiments per pistes poliesportives "Mapecoat TNS Multisport"\n- Revestiments per carrils bici "Mapecoat Tns Urban System"\n- Paviments antilliscants i bacterians per a la indústria alimentària\n- Paviments decoratius amb formigó desactivat "Color Paving System"\n9. COL·LOCACIÓ DE CERÀMICA I PEDRA NATURAL:\n- Adhesius per a la col·locació de ceràmica i pedra natural\n- Sistema complet per a la col·locació i segellat de llambordes i pre-fabricats de formigó "sistema MAPESTONE"\n- Sistemes per a l'aïllament acústic a l'impacte sota paviment\n- Morters per a construcció submarina\n- Per a la col·locació de gespa artificial\n- Per col·locació de paviments esportius de PVC i goma\n- Per col·locació de paviment lleuger\n- Per col·locació de parquet\nSERVEIS PER AL PROJECTISTA\nEl nostre compromís es tradueix en l'existència de nombrosos serveis adreçats al projectista:\n• Divulgació general en conferències, xerrades i jornades en col·legis professionals i escoles tècniques. Vam participar també en congressos, exposicions i fires del sector.\n• Visites personalitzades, en les que estudiem conjuntament amb el prescriptor les solucions concretes per a cada projecte.\n• La nostra pàgina web www.mapei.es que, en el seu apartat Zona Tècnica, conté documentació completa i actualitzada sobre els nostres productes i solucions.\nBancs de Preus\nFacilitem l'accés lliure a la majoria de Bancs de Preus existents actualment al mercat, on es poden descarregar arxius en format FIE BC3 amb partides d'obra dels sistemes i solucions Mapei, importables als seus programes d'amidaments.\nBiblioteca BIM de sistemes Mapei\nDonem suport als dissenyadors que necessiten projectar un model BIM, amb una selecció de solucions per a noves construccions i rehabilitacions. Les propostes, que cobreixen tots els aspectes de la construcció, poden consultar-se en http://product.mapei.it/en/bim (en anglès).\nDes de la que facilitem documents de suport de tot tipus:\n• Especificacions tècniques i r ecomanacions de productes.\n• Mitjançant mostres de sistemes constructius realitzades en\n• Mostres a peu de obr a.\n• Arrancada d'obra.\n• Visites a obra.\nAmb les seves 16 línies de productes d'alta tecnología, Mapei cobreix tots els sectors de la construcció moderna reflectint, a més, un fort compromís amb el medi ambient. Més de 5.000 productes Mapei ajuden als projectistes i als constructors a dur a terme projectes innovadors certificats LEED, d'acord a l'U.S. Green Building Council. El grup compta tanmateix amb les certificacions ISO 9001, ISO 14001 i OSHAS 18000.\n- Front marítim de Barcelona; renovació del paviment semi urbà.\n- Plaça de Catalunya de Barcelona; col•locació de paviment.\n- Ajuntament de Barcelona; campanya de col•locació de pilones per el contracte de manteniment àrea infraestructures.\n- Campanya de manteniment de infraestructures Autopistes Aumar 2014.\n- Barri de Sant Pere de Terrassa; col•locació de paviment pre-fabricat de formigó.\n- Passeig plaça Major de Sabadell; pavimentació zona semi-urbana.\n- Plaça Joan Miró de Montmeló; impermeabilització i col•locació de paviment.\n- Hospital Sant Joan de Déu; revestiment acrílic de la plaça exterior.\n- Escola Inmaculada Concepció; revestiment de pista poliesportiva.\n- Passeig de Vara del Rei de Eivissa; col•locació de paviment amb formigó desactivat.\n- Sagrada Família de Barcelona; col•locació de paviment radiant, encolat de pedra natural, rejuntat i segellat del paviment del temple.\n- Remodelació del barri de Torrelago a Valladolid; col·locació de sistema d’aïllament tèrmic per l’exterior.\n- Rehabilitació del Barri de Sant Roc de Badalona; renovació del sistema SATE.\n- Club Natació Sabadell; impermeabilització de piscines i spa.\n- Estadi Municipal Bernat Coll d’Arenys de Mar; impermeabilització de grades amb membrana continua de poliurea.\n- Estadi Sarrehima de Barcelona; impermeabilització de grades amb membrana continua de poliurea.\n- Passos zebra a Benicàssim; col•locació de passos zebra amb paviment porcelànic.\n- Manteniment TaBASa Túnel del Cadí.\n- Centre Esportiu Isla a Tres Cantos (Madrid); realització de pista multisport.\n- Plaça de Catalunya de Reus; col.ocació de paviment de pedra i rejuntat.\n- Piscina Municipal de Taradell; impermeabilització i col·locació de ceràmica.\n- Rehabilitació piscines entrevies de Madrid.\n- Rehabilitació estructural de la Casa Puig d’Argentona.\n- Reforç de mitgeres de la Casa Batlló de Barcelona.\n- Reforç de voltes pavelló de Sant Rafel, Sant Manel i Sant Leopold complex del Hospital de Sant Pau i de la Santa Creu.\n- Reforç interior de la xemeneia de Quart (Girona).\nPlaça exterior St Joan de Déu\nPaviment Sagrada Família\nPas vianants Acces Safety\nREPARACIONS AMB ASFALT AMB FRED\nL'ASSISTÈNCIA TÈCNICA, AL SERVEI DEL PRESCRIPTOR\nSOLUCIONS MANTENIMENT VIARI\nPAVIMENTS ARQUITECTÒNICS DE PEDRA\nSOLUCIONS EQUIPAMENTS I SERVEIS MUNICIPALS


7 raons per les quals hauríeu de desconfiar de la gent massa agradable - Bloc\n¿Sospiteu amb gent massa amable?\nEsteu convençuts que hi ha més del que sembla?\nPot ser que tingueu raó ...\nDes de la primera infància, la majoria de nosaltres ens inunda el missatge que hem de ser simpàtics amb la resta de persones. En general, això és bo, ja que anima els nens a ser menys dolents i més suaus, compassius i generosos, però també pot generar tota una sèrie de patrons de comportament poc saludables.\nDe vegades, la simpatia es pot portar massa lluny i, quan ho és, hi ha moltes bones raons per desconfiar-ne:\n1. Les persones que insisteixen que són agradables poques vegades ho són\n'Sóc una persona molt agradable!' = un senyal instantani perquè pugui enlairar-se corrent i no mirar mai enrere.\nBàsicament, les persones poques vegades són el que diuen ser i aquells que afirmen que són d’una manera determinada solen compensar excessivament el que no són.\nUna senyora no ha d’anunciar què és, només es pot dir pel seu comportament. El mateix passa amb una persona agradable que les seves accions parlen molt de qui són, de manera que no han de reiterar-ho en cada ocasió.\nA més, és més que probable que la persona massa simpàtica sàpiga perfectament que és manipuladora, però intenta desesperadament demostrar el contrari. Una persona tan somrient de vegades pot resultar ser una caldera de conill disfressada.\nO bé, podrien tenir ...\n2. Complex Màrtir\nTambé conegut com a complex màrtir / víctima, es tracta d’una síndrome que afecta més persones de les que us podríeu adonar i que és una bomba de temps.\nLes persones amb complexos màrtirs sacrifiquen la seva pròpia felicitat, salut i benestar per tenir cura dels altres, alhora que generen ràbia i ressentiment sota la superfície.\nMantenen una façana d’interessament i servitud, posant per davant les necessitats d’altres persones, i exigeixen que es produeixin aprecis i lloances pel seu comportament a canvi.\nSi no reben aquests reconeixements, ho aconsegueixen passiu agressiu i es dirigeix cap a la culpabilitat dels que l'envolten.\nLes persones amb síndrome de 'cavaller blanc' tendeixen a ser atrets pels màrtirs perquè desenvolupen un codependència amb un altre.\nEl cavaller veu el patiment del màrtir i intenta desesperadament salvar-lo d’ells mateixos, mentre el màrtir s’aferra a la seva closca protectora de servitud que pateix i llança contra el cavaller per intentar fer-los canviar les seves circumstàncies.\nEn última instància, acaba sent una relació tòxica per a tots dos i anirà a l’infern aviat o es veurà arrossegat a una situació llarga i brutal gairebé impossible d’extreure’s.\n3. Poden ser manipuladors\nSer massa amable també és una forma de manipular un intent d’aconseguir el que voleu mostrant un afecte injustificat.\nTant si es tracta de la donzella estereotípica de la rutina d’angoixa que algunes dones es posen per convèncer un senyor passatger que l’ajudi, com si emmascara alguns homes narcisistes per atraure una parella, ser 'massa agradable' pot ser un signe de motius posteriors.\nAquest comportament, tot i que no es presenta de forma malintencionada, fins i tot es pot veure en nens. Quantes vegades un nen ha de tenir un gran somriure i s’ha abstingut de jugar en un intent de negociar una delícia per part d’un adult? Heck, fins i tot els pares fomenten aquest comportament negociant amb els seus fills i donant-los recompenses per ser bons.\nNo és d’estranyar, doncs, que alguns nens es converteixin en adults que pensin que poden treure el que volen de la gent posant el seu millor somriure. Intercanvien efectivament la seva simpatia per altres avantatges en lloc de ser simpàtics per això.\n4. No es permeten ser completament humans\nLa simpatia constant és una façana i no bona. Mireu, el que passa amb un ésser humà madur és que tots venim amb una veritable voràgine d'emocions que van des de la bondat i la compassió fins a la ràbia i la desesperació.\nQuan algú és simpàtic tot el temps, pot estar segur que té tota mena d’emocions que bullen sota la superfície.\nTot i això, tenen tanta necessitat de ser percebuts com a bons, amables i dolços que no es permeten ni experimentar sentiments que podrien interpretar com a 'negatius', i molt menys expressar-los.\nAixò no és saludable per cap tram d’imaginació.\nSi us relacioneu amb algú com aquest, és probable que hagueu de fer front a una explosió d’emoció en algun moment del futur previsible. Tots aquests sentiments reprimits s’acumulen al llarg dels anys, generalment causant problemes amb ansietat i depressió, o pitjor encara.\nUn bon dia, tot això s’acumularà fins al punt que ja no el pot contenir i acabaran tenint un atac de nervis o un episodi psicòtic, i això és un embolic infernal per a la neteja de tots els implicats.\n5. O bé, estan drogats\nNo descartis-ho directament: en realitat és molt versemblant. Si la persona tan simpàtica i coneguda que no es molesta, frustra ni s’enfada, siguin quines siguin les circumstàncies, és del tot possible que s’automedicinitzi fins a arribar a la catatonia.\nPer descomptat, podrien utilitzar algun tipus de medicaments amb recepta, però fins i tot aquests permeten a la gent sentir la riquesa i l’amplitud de l’emoció en algun nivell.\nAquells que estan arrebossats permanentment amb somriures beatífics i que no se senten desconcertats fins i tot en les circumstàncies més extremes només podrien quedar-se enlaurat. Els analgèsics opioides poden crear aquest efecte en les persones, però també ho poden fer altres drogues, tant legals com il·lícites.\nSigui com sigui, és una altra situació en què aquesta suposada simpatia és un subproducte més que autèntic i pot acabar perjudicant tant el somrient com els que es troben en els seus cercles immediats.\n6. Són Realment molest\nLa gent agradable és avorrida com el puré de patates i els entrepans de pa blanc. Sí, està bé, una persona agradable pot ser tolerable durant un breu període de temps, però la dolçor constant de la sacarina pot ser irritant de manera aclaparadora. Un mos de pastís de triple xocolata està bé, però un tros complet (i encara menys la meitat del gateau) us farà nàusees.\nS’agraeix quan la gent ens fa simpàtics, però també cal que ens interpel·lin. Necessitem gent que esgarrapiï i sigui bastarda sarcàstica i que tingui una aparença d’una personalitat més enllà de la d'un flam massa ensucrat.\nSigueu sincers: amb quin tipus de persona preferiu passar l’estona un divendres a la nit? Algú amb qui puguis agafar l’oratge en un turment mutu (de bon humor)? O una persona que us recriminarà que heu jurat perquè no és bo fer-ho?\n7. La simpatia no és honesta\nAlgú que és massa simpàtic és, sens dubte, un mentider. Ells mentir-se a si mateixos sobre com se senten realment a dins i menteixen a altres persones per assegurar-se que no molestin a ningú, fins i tot quan això sigui perjudicial.\nEstan tan preocupats per molestar els altres o per ser percebuts com poc amables que seran completament deshonests ... i ningú ho vol. No realment.\nAquí teniu un exemple: un nen (anomenem-lo Billy) treballa en una obra d’art i es dirigeix al seu pare per obtenir informació. El pare el prodiga amb elogis i ànims sobre el meravellós que és, i quan Billy el reclama crítica constructiva perquè sent que necessita una millora, el pare estimat es burla i li diu que és perfecte.\nAleshores, Billy perd la fe en el seu pare perquè sap ben maleït que els papis li besen la part posterior i no sent honest amb ell ... i un cop es trenca la confiança, és realment difícil tornar a revifar.\nEn les relacions amb adults, triar la simpatia per sobre de l’honestedat pot generar no només desconfiança, sinó també ressentiment.\nEl conflicte és inevitable a la vida, però en general volem (i necessitem) ser capaços de fer-ho confiança els nostres amics íntims i parelles romàntiques, de manera que quan som conscients d’això ens estan mentint només per estalviar els nostres sentiments, que poden destruir la confiança a un nivell fonamental. Per sempre.\nSiguin quines siguin les raons que la motiven, la majoria de la gent sap instintivament que la simpatia excessiva no és un tret natural de tenir. Hi ha gent agradable a tot arreu, però hi ha una escala lliscant al llarg de la qual es pot moure. Aneu massa cap al bon final i es perd l’equilibri. Desconfieu de qualsevol persona que sembli una mica massa agradable en el seu comportament general.\njeff hardy hell a una cel·la\nalexa bliss bitlles per sopar\npatrimoni net de kevin o leary


edr : Maika Makovski: "'Chinook Wind' mostra un canvi de direcció profund, d'estat d'ànim"\nSumariNotíciesDiscosEnderrock TVAgenda\t> <\nPremi Enderrock de la crítica al millor disc en llengua no catalana de l'any Maika Makovski: "'Chinook Wind' mostra un canvi de direcció profund, d'estat d'ànim"\n"Jo sempre darrere la voluntat de les cançons", confessa Maika Makovski en aquesta entrevista, i és així com se l'ha emportat amunt el seu gran talent i el vent del seu últim 'Chinook Wind' (Warner, 2016). Guanyadora del Premi Enderrock de la crítica al millor disc en llengua no catalana de l'any, el seu directe es va estrenar a l'últim Mercat de la Música Viva de Vic, fent el concert inaugural d'aquella edició. Text: Helena Morén Alegret. Foto: Lores\nQuè et suposa rebre el Premi Enderrock 2017 de la crítica al millor disc en llengua no catalana de l'any?\nEm sembla que, més que mai, aquest és un món amb una quantitat i un volum de soroll molt importants... i el reconeixement s’agraeix, i també perquè ajuda que s'escolti, a donar la possibilitat que persones afins et trobin en aquesta cambra reverberant tan bèstia.\n"Canada" és el lloc de naixement d'artistes com Joni Mitchell o Leonard Cohen. En aquest disc invoques aquest indret com a bressol creatiu?\nQuan vaig treure el disc em van deixar un comentari a les xarxes: “Molt bé la música, però això de Canadà és tan tendenciós...! Només falta una cançó que es digui Copenhaguen”. I bé, el que va passar és senzillament que em vaig enamorar d’un canadenc. Si hagués estat de l’Alt Urgell, el disc començaria amb una cançó anomenada "Lleida", però el cor és capritxós (i el cor és el primer!)\nSents que “Canada” et trasllada a un altre paisatge sonor com el que mostres en aquest disc, amb la complicitat dels vents i les cordes?\n"Canada" és un tema crucial en aquest disc. És l’obertura de l'àlbum, i ho vaig fer molt conscientment, perquè mostra un canvi de direcció profund. Tot i que quan vaig gravar no ho vaig fer amb els Quartet Brossa, ja sabia que seria una gira de teatres, de cordes, de vents. Volia deixar-ho clar, per una banda, i per l’altra, marcar un estat d’ànim des del principi, amb aquesta peça que és tan temperamental.\nT’has sentit més còmoda en aquest disc amb la guitarra acústica que amb l’elèctrica?\nSé que molts cops no ho sembla, però gran part de les guitarres del disc són elèctriques, i als directes també. Fa poc em van dir “així és com haurien de sonar totes les acústiques!”, i jo vaig respondre “el lutier tindrà feina, perquè aixó és una Telecaster”. La gran diferència ha estat la saturació. Abans no sabia tocar sense saturar l’ampli. Estic molt orgullosa del so tan peculiar i tan “gruixut” (com diria el Paul Fuster) que portava, però aquestes cançons volien això altre més enlairat i menys terraqüi, i jo sempre vaig darrere la voluntat de les cançons.\nCom va ser la participació i l'evolució dels vents amb el Quartet Brossa (dos violins, viola i violoncel) [i després en directe amb Pep Mula a la bateria i Pau Valls a la trompa]?\nSembla mentida, perquè és un format tan curiós i atípic (quartet de corta, guitarra elèctrica, trompa i bateria... quina bogeria!), però ha estat fàcil amb tots. Al disc els temes estan gravats mà a mà amb el John Parish. Ell feia bases rítmiques, jo guitarres i teclats. Les cordes són del magnífic quartet femení de Beth Porter, i els vents del gran Gavin Fitzjohn. Per al directe, l’Aleix Puig del Brossa ha fet unes adaptacions meravelloses i molt poderoses de gairebé tots els temes. Pere Bartolomé també, amb "Frozen Landscape", i Pau Valls es va encarregar de portar un tema disco-rock com “Language" a aquest format. Amb la mà al cor i com mai ho he dit, això que estem fent s’ha de veure i de viure: al març presentarem el disc a Barcelona.\nLa producció de nou de John Parish et reconforta? Admires i/o t’han influenciat altres artistes que ha produït ell com PJ Harvey o Eels? John Parish ha produït els dos discos més complicats que he fet; el tercer, l’homònim, i aquest. Aquesta vegada el necessitava molt, perquè estava tota sola davant una muntanya de cançons d’èpoques i estils diferents, sense la meva estimada banda de sempre, i sobretot sense un visió definida de què fer amb tot aquest material que se m'havia estat acumulant sobre l'esquena durant quatre anys. Del Parish com a productor hi ha joies… Chore of Enchantment de Giant Sand, Cavallier de Tom Brosseau, òbviament Eels, PJ Harvey, Dominique A... Cada dia sóc més conscient del seu geni i la meva sort.\nCritiques cert sector de la indústria discogràfica a “Bulldog”. Creus que encara hi ha indústria discogràfica. No tot va cap a un món més artesanal, excepte quatre grans noms –tu que ho has viscut a Bristol o Nova York–?\nEn aquest país no hi ha hagut mai indústria. Ho sento molt, però gairebé tots els mànagers han començat a fer-ho sense cap preparació, i el que és pitjor, gairebé tots els artistes tenen històries horroroses de traïció, robatori i manipulacions diverses. La indústria discogràfica és també un pou curiós on encara tenim homes de gris que recorden amb nostàlgia quan la pasta els sortia per les orelles. Esperen als seus despatxos que aparegui una sensació que ho peti per fitxar deu propostes 'clon' i no s’arrisquen gaire per si de cas s’equivoquen: per a aquests individus és tot una qüestió de xifres, tenen el cable desconnectat del cor i de les tripes. D'altra banda tenim discogràfiques independents, que tenen raó d’estar cremades, però aquestes sí que viuen dels artistes minoritaris i llavors, contra el que es pensa, sovint tenen contractes més lleonins encara que les multinacionals. Però finalment hi ha persones a aquesta pseudoindústria, persones meravelloses que treballen en multinacionals o independents o en agències de management, grans o petites, o en promotores... i creuen en la música, i tenen criteri propi i no el que dicta l'NME, ni la llista de vendes, i creuen en el que els fa vibrar, i són legals, i s’ho curren tant com si fosin militants o guerrers. Aquests són els meus herois i heroïnes de la indústria.\nEl vent de Chinook et porta les teves arrels macedònies (“Makedonija”). Per a quan un disc amb més arrels mallorquines o catalanes? ;-) O també n’hi ha que tu reconeixes com a tals en aquest mateix disc?\nParlava amb l’Aleix (Puig) de fer un disc amb músics macedonis, d’Andalusia, de Mallorca i Catalunya, i cançons tradicionals d’aquests llocs. És geogràficament difícil però em ve tant de gust! Seria tan punk mesclar una gajda amb una gralla, un kemane amb una guitarra espanyola i un tapan amb un cajón!


Saber més respecte al cognom Piétri és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Piétri sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Piétri.\nEl cognom Piétri en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Piétri, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Piétri és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Piétri\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Piétri en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Piétri, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Piétri que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Piétri, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Piétri. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Piétri és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Piétri del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Piétri en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Piétri poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Piétri és un cognom més freqüent, i en quins països Piétri és un cognom insòlit o inexistent.


Hikone Biwako Hotel Shiga Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n63 Hirata-cho, Hikone, Hikone, Shiga, Japó, 522-0041 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Hikone Biwako Hotel?\nBarri Hikone Hikone Maibara Hikone Otsu Hikone\nMés informació sobre Hikone Biwako Hotel\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Hikone Biwako Hotel es troba a la zona de Hikone de la ciutat de Shiga. El centre de la ciutat és només a i l'aeroport és només a minuts. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nHikone Biwako Hotel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Shiga. Magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, restaurant, premsa són només algunes de les comoditats que fan que Hikone Biwako Hotel sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Shiga, el Hikone Biwako Hotel és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Jordi Pujol, president\n«Vivim la màxima hostilitat contra Catalunya\ndels últims 55 anys»\nL’ex-president de la Generalitat, que va manar a Catalunya amb carismàtica prudència durant 23 anys, Jordi Pujol i Soley, 80, va venir dimecres a l’auditori de Caixa Sabadell, per parlar, en teoria, d’el llegat de Vicenç Vives.\nL’auditori es va omplir d’un púbic d’edat i ell va demostrar que conserva intacte el seu atractiu dialèctic i la seva capacitat de convèncer.\nArran de la sentència del Constitucional, Montilla ens diu que està molt enfadat. Ens el creiem o està fent teatre?\nUn president de Catalunya ha d’estar indignat. I suposo que ho està. Si no, no hauria plantejat la manifestació del dia 10.\nPotser vol liderar el descontentament per després frenar-lo.\nPot ser. Però si la manifestació fracassa serà un fracàs d’en Montilla.\nCatorze articles retocats de quasi 300 tampoc són tants, diuen.\nMiri, el catecisme té uns 200 articles, però si treus aquell que diu «Existeix un Déu creador»... m’entén? Només són quatre paraules, però són les més importants.\nEs miri com es miri aquest Estatut no va?\nEl judici final que s’acabarà fent de l’Estatut serà sempre negatiu pel que representa d’imposició, d’humiliació de desgast i d’hostilitat.\nEl català eternament emprenyat és un estratègia perquè s’acabin cansant «d’aquests pesats»?\nEscolti, el nacionalisme català ha salvat l’estabilitat política espanyola més d’un, dos i tres cops. Tot just fa 15 dies CiU va evitar que Espanya fos intervinguda com Grècia.\nNingú no ens pot acusar doncs d’eterns emprenyats?\nExacte. Som més responsables nosaltres que en Rajoy que vota no o en Zapatero que ha negat la crisi durant dos anys quan l’aigua ja ens entrava per totes les finestres.\nDoncs la crispació Catalunya Espanya no para de créixer.\nNo m’espanta. M’espantaria més que Catalunya ho acceptés d’una manera mesella.\nEstem tocant fons?\nEstem vivint la màxima hostilitat contra Catalunya dels últims 55 anys.\nPer què diu que ha fracassat la seva via catalanista?\nLa meva, la de Vicenç Vives, la d’Espriu i tants d’altres. Volíem fer una Catalunya forta dins del marc espanyol, però això s’ha demostrat impossible.\nDescatalanitzen més els polítics de Madrid o els emigrants de Catalunya?\nEls emigrants no venen a descatalanitzar res. Per molts polítics espanyols, en canvi, aquest és l’ideal de la seva vida he-he.\nSi li demano si és independentista no em respondrà, ja ho sé.\nMiri, jo sóc català per damunt de tot i això és compatible amb ser espanyol. Ara bé, si des de Espanya em diuen que per ser espanyol no puc ser català com a mi m’agrada i que no em respectaran com vull que em respectin...\nDoncs que no m’interessa.\nSi mai hi ha un referèndum, té clar què ha de votar?\nSí. I ja li explicaré llavors.\nUs manteniu en l’ambigüetat perquè si CDC es posiciona, el partit es trencarà per la meitat?\nPerò escolti, per què fa tantes elucubracions? CDC ha demostrat la seva potència i solidesa en el poder i en set anys de desert.\nQuè el feia donar un cop de puny a la taula quan era president?\nM’enfadava fins i tot en públic, com aquell dia que vaig baixar del cotxe perquè m’apedregaven.\nI aquell Pujol enano habla en castellano?\nNo em va molestar gens. Primer perquè era una estupidesa i segon perquè l´animadversió d´aquella gent contra catalunya ja fa 50 anys que la conec.\nCatalunya és Jordi Pujol?\nNo, com deia l´Epriu jo només en sóc el seu més humil servidor.\nLa màxima satisfacció?\nRes m’ha fet tant feliç com haver tingut l’honor d’haver estat reelegit sis vegades pels catalans.\nQuan es mana tant de temps s’adopten tics autoritaris.\nNo sempre. Alguns amb molt poc poder esdevenen vanitosos i altres amb molt de poder continuen ben humils. Jo no puc jutjar-me.\nVeu els partits de la Roja?\nNo. Només vaig veure Brasil-Costa d’Ivori i... què vol que li digui: 3-1. No segueixo gaire ni el Barça. I miri que sóc culé, eh?\nQuè li costa acceptar de la seva jubilació?\nRes. Ho he d’acceptar tot per una raó molt senzilla: perquè toca. Ara toca no ser president.\nPerò segur que truca a Artur Mas cada dia.\nEns truquem molt poc. Ni ell necessita el meu consell ni un expresident ha d’interferir.\nInsisteixo: quants cops?\nA vegades estem un mes sense parlar i a vegades ens truquem dos cops en una setmana.\nEL DO DE LA CONCENTRACIÓ\nLa bona organització de Caixa Sabadell ens va tancar en una petita habitació on el mateix Pujol va donar ordres estrictes de que no ens molestés ningú.\nEm va tenir deu minuts en silenci, assegut al seu costat, mentre llegia amb atenció quasi obsessiva i actitud gairebé meditativa cada una de les preguntes que li faria. «Algunes no li contestaré» va advertir. Però les va contestar totes... a la seva manera.


Els independentistes superen de nou els unionistes a Escòcia La República\nEscòcia ha recuperat una majoria social independentista, segons una enquesta del diari ‘The Herald’ publicada aquest dilluns. Per primera vegada des del 2008, quan la crisi econòmica va fer caure el suport independentista, una majoria dels escocesos asseguren que votarien que ‘sí’ en un referèndum. Amb tot, la diferència entre els partidaris del sí i del no és de només un 1%. Un 39% dels ciutadans votaria per un estat propi, mentre que un 38% preferiria mantenir la unió amb Londres. La tendència mostra un augment dels independentistes, que creixen un 2%, mentre que els unionistes cauen un 7% respecte a l’últim sondeig. Els indecisos estan a un dels seus nivells més alts, al 23%.\nEn general, les dades indiquen una caiguda del suport per la unió amb Londres que es vincula amb un augment dels indecisos i una tendència a l’alça dels partidaris de l’estat propi. De fet, el 38% de contraris a la independència és la xifra més baixa mai en un sondeig a Escòcia. La dada significa una caiguda del 7% en el suport per la unió des del darrer sondeig. L’altre gran punt de debat, i on se centren els polítics, és el 23% d’indecisos. Els que encara han de decidir si votarien que ‘sí’ o ‘no’ en un referèndum continuen creixent, i ja són un 5% més que en la darrera enquesta.\nDes del passat 5 de maig, el govern de l’independentista Alex Salmond té majoria absoluta a Edimburg. Aleshores, el mateix Salmond va admetre que havia aconseguit atraure el vot de ciutadans no independentistes que veuen en el seu partit, l’SNP, ‘l’única força que defensa els interessos d’Escòcia’ en una època de retallades. El seu programa electoral es basava, sobretot, en la negociació de més poders amb Londres i amb una fita independentista a llarg termini.\nAmb tot, des de la formació del segon govern obertament independentista a Escòcia, el suport per l’estat propi creix. Arran de les eleccions, la distància entre els partidaris del ‘sí’ i del ‘no’ es va reduir a vuit punts, després que en el pic de la crisi econòmica i dels rescats bancaris el suport per la unió fos de més de quinze punts. Ara, per primera vegada des del 2008, i amb un govern de l’SNP que té la majoria absoluta per organitzar un referèndum, un sondeig mostra una majoria partidària de la independència.\nUn portaveu d’Alex Salmond ha defensat que l’enquesta és el resultat dels ‘atacs’ del govern central, liderat per conservadors i liberal demòcrates. ‘Fins ara el govern britànic ha rebutjat respectar el resultat de les eleccions escoceses del maig, pel que fa a la necessitat de més poders, i ha restaurat les velles històries de la por’, ha defensat.\n‘El poble d’Escòcia no respon bé a aquestes històries de la por’, ha afegit el portaveu, que ha indicat que la ‘campanya negativa’ no funciona i que ‘els partits unionistes encara no ho han après’. ‘Com més tractin a Escòcia de forma paternalista, més gent a Escòcia mirarà cap a un futur millor’, ha pronosticat.


El manuscrito perdido: VISITA AL CENTRE OCTUBRE I A LA VALÈNCIA GÒTICA\nPublicado por EVELYN en 3:51\nArantxa sanchez 2 de febrero de 2010, 12:05\nQué Bé el vam passar!\nN'hi ha que repetir Eveliin!\nEVELYN 2 de febrero de 2010, 12:55\nGràcies Arantxa, síiii, hem de repetir.\nJa ho parlarem demà i a vore que inventem!!! besets guapa\nalvaro 3 de febrero de 2010, 8:32\npos si salimos to bieen ahi jje\nxé¡ que bé ho varem passar :)\nSergio 14 de febrero de 2010, 13:04\nVa estar molt bé(: per mi,repetir també,pero sense caminar tant Evelyn!!:P


La Intersindical reclama el traspàs urgent de les competències dels cossos d’habilitació “nacional” (Interventors, Secretaris i Tresorers) a la Generalitat, com ja passa al País Basc - La Intersindical\n14 de juny de 2022 Intersindical-CSC Països Catalans, Portada 0\nLa polèmica generada arran del cas de la Diputació de Lleida posa de manifest la greu anomalia del sistema de provisió de funcionariat de l’administració local, a la qual és urgent que el Govern hi posi solució.\nArran de la polèmica generada per la convocatòria per a proveir el lloc de treball de Tresorer/a de la Diputació de Lleida, i la no inclusió del requisit de tenir un nivell de suficiència en llengua catalana, des de La Intersindical hem observat que aquest model de convocatòria és l’habitual en les places que es convoquen en comissions de serveis, nomenaments de personal interí i de personal accidental del funcionariat de l’Administració local amb habilitació de caràcter nacional.\nCal aclarir que les places dels Secretaris, Interventors i Tresorers de les administracions locals són ocupades per funcionaris que depenen de l’estat espanyol, de manera que és l’Administració central qui regula les bases d’obligat compliment quan s’ofereix una plaça en un ens municipal.\nAra bé, això no impedeix que l’Administració que oferta la plaça no pugui incloure entre aquestes bases el requisit de tenir un mínim coneixement de català, com deixa palès el Reial Decret 128/2018,regulador del règim jurídic dels funcionaris de l’administració local amb habilitació nacional.\nVal a dir que la pràctica totalitat de les convocatòries per a proveir llocs de treball d’aquests tipus, no incorporen el requisit del coneixement del català, la qual cosa és l’autèntica anomalia del sistema, i aquest fet pot comportar una vulneració dels drets lingüístics de la ciutadania en relacionar-se amb l’administració local, la més propera, i una diferència rellevant amb la resta de personal de la institució, a banda de ser una problemàtica evident per a desenvolupar les seves tasques de manera eficient. Si a més a més tenim en compte que els secretaris, els interventors i els tresorers de les administracions locals són peces clau per al correcte funcionament d’aquestes institucions, i aquests professionals són incapaços de fer-ho en llengua catalana, l’efecte castellanitzador de l’activitat institucional es multiplica perillosament.\nEl problema és que aquests tipus de funcionaris no són massa nombrosos, i en el conjunt de l’estat hi ha més demanda que oferta. Si tenim en compte que les posicions de Secretaria, Intervenció i Tresoreria de les administracions locals són figures de presència obligada per al correcte funcionament d’aquestes institucions, tenim el còctel perfecte perquè, si es demana el nivell de suficiència de català, la seva mancança a les institucions locals sigui massiva.\nAquesta problemàtica, que és gravíssima, només se soluciona reclamant urgentment que es transfereixin a la Generalitat les competències dels cossos d’habilitació “nacional”, és a dir, que aquests funcionaris passin a dependre de la Generalitat, com els funcionaris bascos depenen de l’administració basca. Això permetria que fos l’administració catalana la que fes directament el procés selectiu, com ja es van fer anys enrere, i ja garantís el coneixement el de la llengua en aquest tràmit. També provocaria que la majoria d’aspirants a funcionariat d’aquests cossos fossin directament ciutadans residents a territoris de parla catalana i/o coneixedors en perfectes condicions de la llengua.\nEn qualsevol cas, des de la Intersindical, considerem de vital importància per a la salut del català que tant la Diputació de Lleida com la resta de les administracions locals del nostre país incloguin el requisit lingüístic en qualsevol de les seves convocatòries de proveïment de llocs de treball.\nLes treballadores i treballadors d’aigües Danone de Sant Hilari, inicien mobilitzacions per reivindicar una puja salarial, d’acord amb l’augment de l’IPC.


moianès.net, el portal del Moianès i rodalies - Sant Joan del Galí, en el camí del Lluçanès\nOsona: Sant Joan del Galí, en el camí del Lluçanès\nEnviat el Dimarts, 05 de gener a les 18:48:11 per Redaccio\nNo fèiem cas de les catastrofístiques prediccions meteorològiques del Servei Barceloní del temps, - ells en deien Servei Català -, com del Parlament, la Generalitat, i la major part d’institucions i organismes, que a major glòria dels barcelonins consumíem quasi en un 100% els recursos econòmics de tot el Principat. Dúiem roba d’abric, paraigües, capellines,.... i sobretot , com sempre , les nostres màquines de retratar; tenim assumit que dissortadament anem fem la crònica d’un passat esplendorós, que desapareix ràpidament davant la indiferència quan no l’acció culpable dels nostres responsables polítics i de la ciutadania en general.\nSentint cruixir sota els nostres peus l’herba gelada, envoltats d’un silenci quasi reverencial, quan passaven pocs minuts de les 8,00 del mati, el Feliu Añaños i Masllovet, l’Antoni Uriz i l’Antonio Mora Vergés, recollíem imatges d’aquest indret ple d’encís; el fred intens no aturarà la nostra tasca; hem però de continuar el nostre viatge que ens portarà una vegada més al Lluçanès.


Antic gos de mostra danès - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n281 (FCI )\nCap de l'antic gos de mostra danès.\nL'antic gos de mostra danès és una raça canina de grandària mitjana amb marques marrons originari de Dinamarca.\nEl seu nom en danès és gammel dansk hønsehund, que literalment significa gos de caça d'aus. Es troba en el grup 7, secció 1 de la Federació Cinològica Internacional.\nLa seva constitució és forta, una de les seves característiques més clares és la gran diferència entre el mascle i la femella. Mentre el mascle és potent i substanciós, la femella és més lleugera, espiritual i capritxosa.\nAltura: Mascles: 54-60 cm, es prefereix per sobre de 56 cm. Femelles: 50-56 cm, es prefereix per sobre de 52 cm.\nPes: Mascles: 30-35 kg. Femelles: 26-31 kg.\nDóna la impressió de gos callat i estable però que mostra determinació i coratge. Durant la caça progressa lentament, sempre mantenint contacte amb el caçador i complint la seva tasca de gos de mostra, discretament, sense pertorbar al seu voltant. La raça està pensada per a gossades tant grans com petites.\nEs tracta d'un gos familiar sempre que faci suficient exercici. És ràpid i actiu i viu en llocs a l'aire lliure i d'interior, però no és gens convenient per a llocs petits.\nAntic gos de mostra danès (1915).\nL'origen de la raça pot traçar-se fins a l'any 1710, quan un home anomenat Morten Bak, habitant de Glenstrup, a prop de la ciutat de Randers i Hobro, a Dinamarca, va creuar gossos bastards (possiblement descendents d'antics gossos de mostra espanyols) durant 8 generacions amb gossos de granja de grans taques negres, fins a obtenir una raça pura de gossos blancs i marrons anomenats Bakhounds o Old danish pointers. Els grangers anomenaven als seus gossos de granja Bloodhounds (Gos de Sant Hubert), però és possible que fossin una branca bastarda de descendents de gossos Squire, al seu torn descendents de gossos de Sant Hubert.\n"Old Danish Pointer - Royal Canin".\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Antic gos de mostra danès\nKennel Club Danès DKK Arxivat 2004-12-23 a Wayback Machine. breed standards\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Antic_gos_de_mostra_danès&oldid=26211079»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 feb 2021 a les 10:15.