5 apps que han canviat la forma de veure televisió – FÒRUM.ad\n5 apps que han canviat la forma de veure televisió\nel: 31/08/17 10:35\nLa televisió segueix sent el mitjà de comunicació preferit en les llars espanyoles. Cada espectador inverteix una mitjana de 222 minuts al dia, és a dir, 3,7 hores en una jornada, segons l’últim informe anual de l’EGM. Els hàbits que giren al voltant del consum de televisió han variat en els últims temps amb l’arribada de les aplicacions mòbils. El 87% dels espectadors utilitzen un dispositiu mòbil mentre veuen la televisió, segons dades d’Accenture a nivell global. Canviar de canal sense la necessitat d’usar el comandament a distància, veure la televisió directament des d’una app al mòbil o conèixer informació contextual mentre s’està veient una pel·lícula són algunes de les múltiples opcions que ofereixen avui en dia els smartphones en l’experiència de segona pantalla.\nL’aplicació Dive sincronitza la pel·lícula que s’està veient a través de l’àudio i dóna resposta a totes les preguntes que sorgeixen als espectadors mentre veuen un film. Qui és aquest actor? Quina cançó està sonant? On estarà gravada aquesta escena? L’app mostra de forma dinàmica, a mesura que avança la pel·lícula, informació referent a més de 20 categories (moda, curiositats històriques, música, cotxes…) A més, permet interactuar amb els elements informatius i guardar-los per consultar-los més endavant. Té més de 4.000 pel·lícules i sèries catalogades i està disponible per a iOS i Android.\nDive també està disponible a la sèrie Tizen de Samsung Smart TV i permet sincronitzar amb les pel·lícules i sèries que s’estan emetent en directe en els canals de televisió quan es prem el botó groc del comandament. En prémer “Dive in” s’entra directament en l’experiència de visionat i descobriment de la informació.\nDe vegades buscar el comandament de la televisió pot suposar un mal de cap o fins i tot de vegades poden sorgir picabaralles familiars per decidir qui ha d’agafar-lo per canviar de canal. Per evitar aquest tipus de conflictes, l’aplicació Peel Smart Remote permet usar el telèfon intel·ligent com a comandament a distància. D’aquesta manera, sempre es tindrà la possibilitat de canviar de canal o pujar el volum des del propi dispositiu mòbil.\nL’aplicació TVShow Time permet portar un control sobre els capítols vistos d’una sèrie. D’aquesta manera, s’evita repetir un capítol ja visionat. A més, té una comunitat de serièfils que reacciona als capítols que han vist a través de comentaris, mems o gifs. Com a novetat, evita que els usuaris rebin spoilers perquè les notícies i comentaris dels altres usuaris s’adapten al progrés de cada un.\nMirar el teletext per conèixer la programació és cosa del passat. L’aplicació mòbil Guia TV té un llistat amb la programació de més de 240 canals de televisió, des dels autonòmics i nacionals fins als internacionals. Es pot consultar la programació, guardar els favorits, compartir informació en xarxes socials o afegir la informació dels programes dins de Google Calendar.\nLes cadenes de televisió han apostat per llançar aplicacions mòbils per accedir als seus continguts en línia des de qualsevol part, sense haver d’estar davant de la televisió. Aquest és el cas de l’app MiTele, que possibilita gaudir online dels continguts emesos pels canals del grup Mediaset (Telecinco, Cuatro o FDF, entre d’altres). Per la seva banda, el grup Atresmedia té l’aplicació Atresplayer per accedir als informatius, programes o sèries dels seus canals (Antena 3, La Sexta o Mega) i fins i tot té integrades les emissores Onda Cero i Europa FM.\nEntrada Anterior: No al terror\nEntrada següent: Andorra Telecom ja té 12.000 clients de televisió de pagament i presenta novetats en els paquets\nAvui arriben els representants de les ‘fireballs’ d’Stonehaven convidades a la cremada de falles


Tu, jo i l'Otis: d’abril 2009\nAvui, estreno una secció nova. Llegiu, llegiu:\nCinema a Montjuïc... no.\nEspectacles a la casa Elizalde... no.\nCervesetes a les places de Gràcia... no.\nSant Joan... potser.\nSant Pere... no ho crec.\n15 d'agost... ni de conya.\nAniversaris de l'estiu... no ho crec pas.\n11 de setembre... tampoc.\nCalor enganxosa... sí.\nTuristes... més que aquí i tot.\nGelato di pistacchio... sí.\nGranita di caffè davant del Pantheon... aaaooooooo!!!\nEn resum.... de l'1 de juliol al 30 de setembre faré pràctiques a Roma. Em vindreu a veure?????\nPer Tu, jo i l'Otis a dijous, d’abril 30, 2009 5 ronronejos\nEtiquetes: aventures italianes, ella, feina\nCol.laboració amb el 104è joc literari d'en Tibau\nFa uns dies la Maia em va fer descobrir aquest bloc fantàstic: Tens un racó dalt del món. A través d'ell, l'escriptor Jesús M. Tibau ens proposa periòdicament diferents jocs literaris.\nAvui que puc, faig la meva petita aportació.\n- Ei, hola!\n- Ah, hola, no t’havia sentit.\n- Ja ho veig, has trigat molt a respondre.\n- Ai, perdona...\n- Què fas aquí dalt?\n- Ah. I t’has d’enfilar dalt d’un arbre per llegir?\n- No necessàriament, però aquí dalt s’hi està molt fresquet. I la mare no m’empaita, quan sóc aquí.\n- Fa una estona et cridava...\n- Ostres, no!\n- Sí, no recordo què deia. Què llegeixes?\n- És un llibre d’aventures molt xulo. Quan acabi te'l deixo.\n- Ah... jo és que no llegeixo gaire.\n- Llegir és avorrit.\n- Què dius ara!\n- Sí, a mi m’ho sembla.\n- Nooooo!! T’equivoques!!\n- Fffff... no sé què dir-te. A mi no m’ha agradat mai.\n- No? Llavors no llegeixes mai? No t’ha atrapat mai un llibre? No se t’ha fet tard i fosc mentre devoraves pàgines i pàgines, absort i encisat per una bona lectura? No t’has enganxat a una història tant intrigant que fa que no puguis deixar el llibre fins que no s’acabi el capítol? No t’has perdut mai en móns de fantasia, d’amor, de misteri, de terror, o en il·lustracions fantàstiques i plenes de color?\n- Ai... no.\n- Doncs no saps el que et perds. Puja dalt de l’arbre amb mi, que llegirem junts.\nPer Tu, jo i l'Otis a dimecres, d’abril 29, 2009 2 ronronejos\nEtiquetes: activitats, amics, ella\nNeix el món...\nAl final de tot.\nNo sé com ni gràcies a què,\nni per quin estrany mecanisme,\nTota aquesta angoixa, tota aquesta por que sento,\nNo sé com però em tranquil·litza.\n(la lletra sencera, d'aquesta i de totes les cançons del disc, aquí)\n(no entenc perquè no em deixa penjar la cançó directament... aiiixxxx)\nPer Tu, jo i l'Otis a dimecres, d’abril 29, 2009 1 ronronejos\nUn altre més, sí. Últimament no parem. Així tenim la butxaca.... foradada!!\nAhir vam sopar a La Caleta de Gràcia. Hi hem anat un parell de vegades, en grup i entre setmana. Vam menjar tapes, braves, chipis, xampinyons, gambes, escalivada, torrades... Lo clàssic, vaja.\nEn general, m'agrada, però trobo que les racions són una mica escasses. La picada d'escalivada tampoc no em va acabar de convèncer... m'imaginava una escalivada més tradicional.\nAvantatges: correcte, relativament a prop de casa i entre setmana hi ha lloc.\nDesavantatges: s'hi fuma, tot i que els dies que hi hem estat no molestava.\nPer Tu, jo i l'Otis a dimarts, d’abril 28, 2009 0 ronronejos\nEls Via fora! són una cadena. Només conec el de Riera de Sant Miquel, a Gràcia, tocant amb la Diagonal.\nFan torrades i amanides, taules de formatges, alguns plats calents. Pel que veig a la web, també fan cursets de tast de vins i de cerveses.\nAvantatges: està bé de preu i les torrades són molt bones.\nDesavantatges: fum, soroll, i direm que les cambreres són una mica fetes a la seva.\nAptes per a sopars de grups. Entre setmana és molt tranquil, divendres i dissabtes està a tope.\nPer Tu, jo i l'Otis a dimarts, d’abril 28, 2009 3 ronronejos\nCa la Sussaneta\nDissabte després del concert de la coral vam sopar a Ca la Sussaneta, Antic Bistro de Bruno.\nÉs molt a prop de Madrazo, zona alta (uh!).\nVam sopar de menú, 26€. Pica un pèl, però els primers i els segons estaven molt bé:\nespàrrecs amb pernil (del bo) i orada per mi. Crema de carbassó i orada, també, per Ell.\nLes postres... doncs les trufes eren del Mercadona, i la nata dels maduixots era d'esprai.\nFan baixar la nota, però en conjunt ens va agradar.\nEl local era buit i vam sopar sols. Pel que va dir el propietari, quan no hi ha futbol tenen gent.\nApte per a ocasions especials.\nEl passat divendres, vaig fer anys, i la Maria, sabent de la meva (nostra) nova afició –la cata, sigui de vins, de formatges o de cerveses- em va regalar precisament això: una cata de cerveses a l’Alula Gastronòmica www.aula-gastronomica.com.\nVal a dir que la cata va estar força bé, però el que realment va ser una nova font de coneixements va ser la introducció teòrica que en van fer, a través d’un powerpoint i un dossier imprès... Brutal.\n“Sabeu què és la malta?” aquesta va ser la primera i fascinant pregunta que ens van fer als inexperts assistents...\n“Un cereal, no?”, vam respondre alguns.\nDoncs no, la malta és la “glucosa” en què es converteix el midó de l’interior del cereal en el moment en què la futura planta vol començar a créixer... En fi, em podria estendre amb altres i interessants conceptes que ens van explicar, però això ja seria objecte d’un altre post...\nGràcies pel regal, Maria. Quan vulguis, ho repetim. :*\nPer Tu, jo i l'Otis a divendres, d’abril 24, 2009 1 ronronejos\nEtiquetes: activitats, ell, regals\nPer Tu, jo i l'Otis a dijous, d’abril 23, 2009 0 ronronejos\nSobre la asocialitat del traductor autònom\nAviat farà dos anys que treballo a casa i crec que puc començar a fer balanç d'alguns aspectes... no laborals, perquè la feina que faig (dins dels seus límits) m'agrada força, però sí més aviat psicològics. Algun psicòleg a la sala?\nCada un és com és. Jo no he brillat mai per la meva extroversió. Sóc filla única, sempre he sigut més aviat introvertida. En temps de la uni potser no tant, però ara sí, cada cop més. Me n'adono quan sortim i estem amb gent, que em costa, que sóc menys comunicativa i que moltes vegades em costa concentrar-me. Que la timidesa em lliga cada vegada més, i que la meva veueta no es fa sentir per sobre de la resta.\nAhir en parlàvem amb la Núria, està clar que el tipus de feina i la manera de fer-la ens afecta. Però em pot arribar a canviar el caràcter?\nTreballar sola no m'agobia. Estar sola a casa amb l'Otis no m'agobia. Prefereixo estar sola a les males companyies. Però crec que està accentuant alguns aspectes de la meva personalitat que potser no són del tot positius...\nEm pregunto si a la resta de professionals autònoms també els passa això, o si només són cabòries meves. Som asocials, els autònoms? De tant d'estar sols tenim problemes per socialitzar? O, al contrari, de tant d'estar sols busquem qualsevol excusa per sortir i veure gent?\nPer Tu, jo i l'Otis a dilluns, d’abril 20, 2009 4 ronronejos\nPerquè ets l'última persona que veig a les nits, i la primera que veig quan obro els ulls al matí.\nPerquè m'adormo agafada a la teva mà, i em costa agafar el son si no hi ets.\nPerquè em desperto cada dia amb un petó teu.\nPerquè avui fas anys. I espero passar-ne molts més al teu costat.\nPer Tu, jo i l'Otis a divendres, d’abril 17, 2009 4 ronronejos\nEtiquetes: ell, ella\nCarretera i manta... i paraigües!!\nDemà al matí a primera hora "fugim" cap al País Vasc amb els Elefants. Ens esperen hores de carretera, una casa rural a Amorebieta, pintxos, zuritos, sidra... i mal temps, segurament... però segur que ens ho passarem molt bé!!! com a mínim farem una bona desconnectada, que ja toca.\nMés notícies a la tornada.\nPer Tu, jo i l'Otis a dimecres, d’abril 08, 2009 3 ronronejos\nDoncs sí, ja tinc els resultats: 17/30. Per mitjana aritmètica seria un aprovat, però com que només superen la prova els 60 candidats amb els millors resultats... doncs està suspès.\nPer Tu, jo i l'Otis a dimarts, d’abril 07, 2009 0 ronronejos\nEtiquetes: ella, feina\nCultura i C3 Bar\nDissabte vam fer la ruta cultural completa: vam veure l'exposició del Rogers al CaixaFòrum, vam entrar al Pavelló Mies Van Der Rohe, vam dinar al C3 Bar i a la tarda vam veure Il·luminacions al CCCB.\nPer proximitat amb l'última exposició vam dinar al C3 Bar, que és el restaurant del CCCB.\nA favor: el menú està bé, el local és xulo i segur que a la terrassa s'hi estava de conya. A dins s'hi estava bé, també. Deuen tenir Wi-fi, hi havia gent amb el portàtil.\nTeníem taula reservada i havien perdut la nota de la reserva.\nLa majoria de plats portàven pesto. Si t'agrada, molt bé, però no cal abusar.\nVam dinar en 2:30 h i no perquè nosaltres anéssim lents.\nEntre les postres i el cafè vam haver d'esperar que una pobra cambrera acabés de dinar (a dues taules de distància de nosaltres). Es veu que la resta de cambrers no podien venir a dur-nos els cafès.\nDemanar el compte tres cops = una hora de temps. El van fer però no el van portar, i a sobre ens vam mirar malament quan vam anar a pagar a la barra.\nVam entrar a Il·luminacions més tard del que pensàvem, però vam tenir el temps just de veure tota l'exposició amb una mica més de detall que el dia de l'inauguració.\nEtiquetes: activitats, restaurants\nCom molts sabeu, el nostre barri està mal assortit de fruiteries. Per això, i per recomanació de la família, ens vam decidir a comprar la fruita a Recapte.\nAquesta empresa de Lleida ven fruita i verdura biològica de temporada. La porten a casa en una caixa setmanal (ells en diuen cistelles).\nJa fa més d'un any que les comprem. Tot i que s'ha de reconèixer que surt més cara que la fruita del súper (segons quin súper, clar), tot és infinitament més bo: la fruita té gust, té color i té olor!\nNi les fruites ni les verdures són iguals: cada peça té la seva forma. La que li correspon, és natural!\n(llàstima que els llimacs als enciams i a les escaroles també siguin naturals.... uix!)\nPer Tu, jo i l'Otis a dimecres, d’abril 01, 2009 2 ronronejos\nUna altra de restaurants:\nL'Orgànic és un lloc curiós d'aquests que hi ha pel Raval. És molt a prop de la Rambla.\nÉs vegetarià, fan menú al migdia i és econòmic.\nA més del menú, fan plats combinats i crec que també tenen carta.\nVal la pena fer la prova, com a mínim per veure el local.\nA l'entrada hi ha una petita botiga de productes biològics, infusions i similars.\nAvantatges: tots els anteriors.\nDesavantatges: no en recordo cap. El lloc és informal, no val per cites romàntiques!\nVeig que fa un any vam iniciar la crònica de restaurants i no l'hem continuada amb gens d'assiduïtat. Això no vol dir que no sortim de tant en tant a dinar o a sopar, vol dir que hem descuidat molt la secció Restaurants.\nÚltimament hem sopat sovint a l'"I què?" de Gràcia. Ens el van descobrir l'Arnau i la Carla (gràcies nens!)\nFan tapes, tipus nachos amb guacamole o formatge, braves, quiche de verdures. I pizzes i amanides, i altres plats calents. Les esbergínies farcides eren bones bones.\nAvantatges: està bé de preu i s'hi pot sopar fins força tard. A més del menjar, sempre tenen quadres exposats, molt xulos.\nDesavantatges: sempre és ple i se sent molt de soroll. I s'hi fuma.\nPer Tu, jo i l'Otis a dimecres, d’abril 01, 2009 0 ronronejos\nEl passat divendres, vaig fer anys, i la Maria, ...


La temptació de deslegitimar les eleccions | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nAlguns indicadors de la pandèmia són millors ara que quan es van convocar les eleccions. El canvi més important abans de la suspensió ha estat la irrupció de Salvador Illa com a candidat\nBarcelona 24 GEN 2021 - 20:25\tCET\nEl President en funcions, Pere Aragonès, aquest dissabte a Lleida. RAMÓN GABRIEL EFE\nEstà Catalunya condemnada a viure en una anomalia política perpètua? Començarem la campanya d'unes eleccions que ni tan sols sabem si se celebraran i la vida política catalana torna a dependre de la decisió d'un tribunal. No perquè aquest tribunal s'immisceixi en les decisions del Govern català, com sostenen amb vehemència els dirigents independentistes, sinó perquè les coses s'han fet malament. Molt malament. Hi ha un cansament enorme, tant pandèmic com polític, i molts volen girar full d'una vegada a una legislatura convulsa que s'ha convertit en un temps mort. Però si al final es vota i la participació disminueix, no és difícil aventurar que si els resultats no són els que l'independentisme desitja, abans que acabi el recompte haurà qüestionat la legitimitat dels resultats.\nPocs discuteixen la legislatura que ara s’acaba ha sigut temps perdut. Fa just un any, un president sobrepassat la va donar per acabada quan amb prou feines havien passat dos anys: els socis de govern eren incapaços d'entendre's. L'única sortida era passar per les urnes. Llavors va prometre convocar eleccions tan aviat com s'aprovessin els Pressupostos, però no ho va fer. Va preferir esperar que el Tribunal Suprem dictés una inhabilitació que estava cantada per endavant per poder presentar-se com a víctima en la nova cita electoral. D'aquest error pengen tots els altres. La coalició independentista va preferir deixar que els terminis correguessin per propiciar una convocatòria automàtica de les eleccions. La conjuntura, llavors, li era favorable. Les enquestes donaven ERC com a guanyadora i algunes apuntaven fins i tot una possible ampliació de la majoria independentista. L'únic dubte era si ERC sobrepassaria per fi JxCat.\nQuan Pere Aragonès va firmar el decret de convocatòria, la situació de la pandèmia ja era molt dolenta. La previsió era que empitjoraria després de Nadal i tot i així no es va plantejar la possibilitat de proposar un ajornament. De fet, alguns indicadors crucials com la taxa de reproducció (R0) i el nombre de morts estaven pitjor el dia que es van convocar les eleccions, el 21 de desembre, que el 15 de gener, quan Aragonès va firmar el decret de suspensió. El 21 de desembre la R0 era d'1,53, és a dir, que per cada 100 persones infectades s'encomanaven 150 més, i aquell dia es van notificar 40 morts. El dia de la suspensió, la R0 era d'1,35 i es van notificar 20 morts. És cert que el nombre de contagis era molt més alt al gener que al desembre, igual que els ingressos hospitalaris. Però això era exactament el que havien vaticinat els experts i el propi Govern, la qual cosa no li va impedir de convocar les eleccions. I ahir, la R0 estava per sota d'1 (0,97).\nVa resultar sorprenent que se suspenguessin els comicis per l'agreujament de la pandèmia sense restringir alhora activitats amb igual o major risc de contagi, com anar a comprar per les rebaixes. Si es pot anar a treballar, al teatre, l'escola o a dinar a un restaurant, s’hauria de poder votar amb seguretat. I, de fet, es pot. L'equip d'Ismael Peña López, responsable de la logística electoral, està fent un eball excel·lent per garantir la seguretat dels votants i els membres de les taules durant la jornada de votacions. Si es pot garantir la seguretat d'una caixera en un supermercat, s'ha de poder assegurar també que els membres de la taula estiguin protegits. Hi ha països que ho demostren: Portugal celebra aquest diumenge les eleccions tot i que es troba en confinament total.\nSi ja estava previst que la pandèmia empitjoraria, què ha canviat entre la convocatòria d'eleccions i la suspensió? La irrupció de Salvador Illa com a candidat del PSC i la possibilitat d'un gir electoral. Poc després que s'anunciés la seva candidatura, diverses enquestes auguraven un empat tècnic entre ERC i el PSC.\nQuan hi ha un canvi de tendència en una data pròxima a les eleccions, les enquestes solen captar-ne l'ona, però no la intensitat. L'última, el sondeig preelectoral del CIS conegut aquesta setmana, dona Illa com a guanyador i això ha remogut les aigües polítiques perquè confirma que hi ha corrent de fons. Les dades encara no són concloents però hi ha indicis clars que l'escenari polític pot canviar. I l'ansietat s'ha apropiat de la precampanya, especialment al bloc independentista. El baròmetre del CIS, basat en 4.000 enquestes, indica que la suma d'ERC, Junts i la CUP es quedaria nou dècimes per sota del 40% dels vots, deu punts menys que els que els atribuïa el baròmetre de desembre del CEO. Aquest sondeig, publicat tres dies abans de la convocatòria electoral, donava a l'independentisme un 49% dels sufragis i la possibilitat de superar per primera vegada el 50%.\nL'enquesta del CIS ha malmès aquesta expectativa. La reacció d'ERC ha sigut tornar-se a sumar a l'estratègia sobreactuada de Junts. Ambdós han recorregut a la retòrica victimista, amb hipèrboles i exageracions evidents, com que estem davant d'un nou 155 encobert o que els magistrats que decideixen sobre la suspensió de les eleccions formen part d'una conspiració de l'Estat contra Catalunya. Tornem al discurs de traç gruixut. I el que és pitjor, a la temptació de deslegitimar les eleccions. Però no és segur que aquesta vegada funcioni aquesta estratègia. La ciutadania pateix les conseqüències de la incompetència i la paràlisi governamental. Està molt cansada. El país no està per a orgues.


Intoxicats set adults i tres nens a Juneda a causa de la mala combustió d'un braser\nActualitzada 17/12/2018 a les 09:18\nL’accident va passar dissabte a la nit i van ser evacuats a l’hospital Arnau || Vuit van rebre l’alta hores després i dos van ser traslladats al Moisès Broggi per ser tractats a la cambra hiperbàrica\n© La intoxicació es va produir dissabte a la nit a Juneda.\nDeu persones, set adults i tres nens, van resultar intoxicades per monòxid de carboni dissabte a la nit a causa de la mala combustió d’un braser en una torre al municipi de Juneda, segons van informar ahir els Bombers de la Generalitat i el Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM). Els set adults i tres nens de 5, 8 i 14 anys, van ser evacuats en quatre ambulàncies del SEM a l’hospital Arnau de Vilanova de Lleida per tal de ser atesos com a conseqüència de la intoxicació per monòxid de carboni amb nàusees, entre altres símptomes. Set d’ells presentaven un pronòstic menys greu, mentre que tres més tenien un quadre lleu, segons va informar el SEM.\nAvís a les 23.07 hores. Els serveis d’emergència van rebre, a les 23.07 hores, l’avís de la intoxicació en un immoble de la partida de la Coma de Juneda.\nHospital. Deu persones van ser traslladades pel SEM a l’hospital Arnau de Vilanova. Vuit van rebre l’alta hores després i dos van ser traslladades a l’hospital Moisès Broggi.\nA Barcelona. Les dos persones, que van ser posteriorment traslladades fins a l’hospital Moisès Broggi de Sant Joan Despí, es van sotmetre a un tractament a la cambra hiperbàrica.\nEls serveis d’emergència van rebre l’avís a les 23.07 hores de dissabte. Es va produir en una torre situada a la partida de la Coma, als afores del poble, entre Puiggròs i les Borges Blanques.\nVuit dels intoxicats van rebre l’alta hores després a l’Arnau de Vilanova mentre que uns altres dos van ser traslladats a l’hospital Moisès Broggi de Sant Joan Despí perquè se sotmetessin a un tractament a la cambra hiperbàrica. Es fa a base d’oxigen pur en alta pressió per poder eliminar el monòxid de carboni. La cambra garanteix el transport d’oxigen als teixits, fins i tot quan l’hemoglobina i els glòbuls rojos no es troben en condicions de fer-ho, com ocorre en intoxicacions per gasos d’aquest tipus.\nL’alcalde de Juneda, Antoni Villas, va explicar que “ens han dit que són diverses parelles amb fills que estaven sopant. És una zona amb alguna torres, magatzems i granges”.\nPer una altra banda, quatre membres més d’una família també van resultar intoxicats dissabte per la mala combustió d’una caldera en un habitatge de Vallgorguina, al Vallès Oriental.\nUna de les intoxicacions més grans per monòxid de carboni a Lleida es va produir el febrer de l’any 2015 a Vilanova de la Barca, quan 39 persones d’entre 4 i 80 anys van haver de ser ateses a causa de la mala combustió d’una estufa de propà a linterior de la penya barcelonista del poble on havien acudit a veure la retransmissió d’un partit del Barça contra el Vila-real. En aquella ocasió, onze persones van ser evacuades al Moisès Broggi.\nAfectats per inhalar monòxid de carboni\nLa mala combustió de brasers i calderes, entre altres, provoca la intoxicació per monòxid de carboni (CO2). Si el cas és de certa gravetat, els afectats són evacuats a l’hospital Moisès Broggi de Sant Joan Despí per tal de rebre tractament a la cambra hiperbàrica. Al centre, especialitzat en aquest tipus de casos, reben un tractament preventiu d’una hora per poder eliminar el monòxid de la sang. La cambra hiperbàrica accelera la recuperació en la intoxicació ja que els pacients reben oxigen al 100 per cent sota pressió (com si fossin sota el mar).


Prou d’incumpliments en prevenció - El nostre ciutat\n23 abril 2021 11:20\nOpinión, PACO LUQUE\nUn any després ròssec…\nHem suportat un confinament domiciliari fa un any , i des de llavors, una successió de mesures restrictives de tota índole que maregen fins al més pintat ens han marcat el rumb i les possibilitats d’actuació en les nostres vides.\nConfinaments perimetrals de Comunitats Autònomes, de Províncies i Municipals en ciutats de més de 50.000 habitants, de cap de setmana… Tot això per a fer front a situacions sanitàries molt complicades i tractar de salvar o perjudicar el menys possible l’economia. Encara que no tots els sectors s’han vist afectats per igual, res a veure l’hostaleria i l’oci que pateixen situacions extremes, amb l’alimentació o productes de la llar que a penes han notat la crisi i en uns certs moments han incrementat les seues vendes.\nPer a salvar l’economia en general, i també perquè no dir-ho, la de tots els treballadors, per més complicada que ha estat la situació sanitària ( i hem passat moments realment crítics ) s’ha mantingut l’activitat laboral en la major part del teixit productiu.\nAquesta circumstància ha provocat situacions de risc en l’àmbit laboral afegides a les quals habitualment patim i continuem patint.\nSi analitzem la realitat , enguany tornem a veure com un altre empresari, aquesta vegada al febrer a Alboraia, abandona a un treballador que pateix una caiguda en altura a les portes del centre de salut i es produeix la seua mort després de passar 30/40 minuts des de l’accident fins a ser atés. Sembla que cada any hem de suportar episodis com aquest.\nUn total de 780 persones van morir per accident laboral en el 2020 a Espanya, un 2% més, malgrat estar marcat l’any per l’enfonsament de l’activitat per la pandèmia de la COVID-19. Encara que va haver-hi menys treball, l’externalització de la prevenció, l’increment de la càrrega i la inclusió de les morts per COVID reconegudes van elevar la dada.\nSegons l’estadística del Ministeri de Treball i Economia Social, es van produir 595 morts durant la jornada de treball, 53 més que en el 2019. Els 113 restants van ser in itinere, en el trajecte del treball a casa o viceversa, 40 menys que l’any anterior.\nAmb aquesta perspectiva, és miraculós que no s’haja produït un cataclisme COVID en els centres de treball, ja que costa tant reduir accidents tan evitables com les caigudes en altura tot apuntava a grans focus de contagi en l’àmbit laboral.\nClar que, tal vegada, calia evitar-ho per a no veure’s obligats a confinar seccions o fins i tot la totalitat de les instal·lacions.\nEn qualsevol cas, són les plantilles dels sectors essencials els que han evidenciat una major incidència de les causes del virus en moltes ocasions sense el seu degut reconeixement per part de les autoritats. Últimament s’ha reconegut la COVID-19 com a malaltia professional en les persones treballadores sanitàries i sociosanitàries, però s’hauria d’incloure en el llistat espanyol de malalties professionals per a estendre la cobertura a més professionals exposats.\nSi des de fa anys, veiem que les condicions de precarietat que inclouen parcialitat en la contractació i tremenda temporalitat desencadenen morts en l’acompliment de l’activitat professional, i s’incrementen des de la reforma laboral de 2012 que va accentuar la precarietat, com no podem albirar el terrible impacte que la pandèmia està produint en les xifres de sinistralitat laboral?\nÉs just recordar cada any que centenars de persones treballadores patim en l’acompliment del treball les conseqüències de malalties professionals i accidents, com just és denunciar que les principals causes són originades per la precarietat en les condicions de treball.\nPerò més just és reivindicar, lluitar i aconseguir que es complisca amb el que s’estableix en llei des de 1995 per a salvaguardar la salut en els llocs de treball, per la qual cosa sembla ser que, el temps ens l’indica, és necessari incrementar la pressió d’inspecció de treball per a forçar d’una vegada per sempre la implementació de les mesures que es recullen degudament en la llei i el seu desenvolupament.Reconeixent la labor que els delegats de prevenció realitzen en el seu dia a dia, es fa patent que no és suficient amb això perquè no tots els empresaris respecten la llei com es demostra en les dades reflectides, la qual cosa precisa d’actuacions contundents a fi de perseguir i erradicar les conductes que propicien aquesta xacra.\nPaco Luque. Responsable Salut Laboral i Medi Ambient a la Comissió Executiva Intercomarcal de CCOO Comarques Centrals\n28 D’ABRIL DE 2021, DIA INTERNACIONAL DE LASALUT I SEGURETAT EN EL TREBALL


Avancem amb decisió (Després del dia que els catalans van decidir sortir al carrer).\nLa meva generació no va ser protagonista de l'Assemblea de Catalunya ni va votar el referèndum de la Constitució. L'anhel de reconeixement del dret a decidir es fa més evident entre generacions que no han tingut oportunitat de construir l'arquitectura política actual. És comprensible que després de 30 anys de pujolisme sociològic als federalistes a a favor d'Espanya els costi reconèixer que ens trobem en un atzucac ja que cada cop es fa més complicat trobar aliats en la generació posterior a la seva, i principalment per la manca d'aliances a l'altra banda de l'Ebre. Es fa evident que és la nostra generació la que ha liderar la renovació del...\n09 de Setembre del 2012\nLes dones del PSC manen a Twitter\nDiuen els experts que el 80% de l'èxit d'un article són els títols. I jo he dubtat si posar alguna cosa així com "Informe sobre l´ús del Twitter al PSC" però m'ha semblat molt avorrit. Certament la sorpresa ha estat comprovar que les dones encapçalen els tres rànkings. Una bona demostració que la influència de les dones cada cop és present a la política catalana i en bona part és gràcies al compromís d'organitzacions com el PSC.\nL'estudi està elaborat a partir dels 84 dirigents del PSC que tenen càrrec orgànic i institucional (Parlament, Corts espanyoles i Parlament europeu). Dels 84 són 58 (69%) els que disposen de compte de Twitter.\nAquests 58 dirigents han fet 118302 tuits, una mitjana aproximada de dos mil tuits per persona. La persona més activa és Montserrat Capdevila, diputada al...


Donació de llibres i materials sobre Dret civil per part del senyor Josep Cerdà Gimeno, notari jubilat - Hemeroteca - Actualitat - Universitat de les Illes Balears\nSeccions: Donació de llibres i materials sobre Dret civil per part del senyor Josep Cerdà Gimeno, notari jubilat\nDonació de llibres i materials sobre Dret civil per part del senyor Josep Cerdà Gimeno, notari jubilat\nEl senyor Josep Cerdà Gimeno ha fet una donació de llibres a la Universitat de les Illes Balears. L'acte ha tingut lloc a la Seu universitària d'Eivissa i Formentera, i hi han assistit el Rector de la UIB, doctor Llorenç Huguet; la vicerectora de Projecció Cultural i Universitat Oberta, doctora Joana Maria Seguí; la vicerectora de Professorat i Seus Universitàries, doctora Maria Antònia Fornés; i la professora del Departament de Dret Privat doctora Olga Cardona.\nEl senyor Cerdà és notari jubilat, i ha exercit a Formentera, Santa Eulària des Riu i Eivissa. També és doctor en Dret per la Universitat de València (2005). Va contactar amb la professora Olga Cardona, que imparteix l'assignatura de Dret Civil a la Seu universitària d'Eivissa i Formentera, per tal de cedir part dels seus arxius i materials, que versen majoritàriament sobre institucions de Dret privat. Entre els materials cedits a la UIB destaquen:\nDocuments preparatoris de les seves obres. D’entre aquests treballs previs destaquen les versions definitives dels Comentarios al Código Civil y Compilaciones Forales, dirigits per Manuel ALBALADEJO, tom XXXI, vol. 2nA i 2nB (EDERSA, 2002) i del seu llibre Costumbres jurídicas en las Pithiusas (Ed. DYKINSON, 2011). En aquests treballs previs s’estudien les institucions del Dret civil pitiús, tradicionalment anomenat «Dret foral».\nFitxes de caràcter didàctic, escrites a mà, que versen fonamentalment sobre institucions del Dret mercantil.\nMaterials diversos relatius a l’origen de la Comissió d’Experts del Dret Civil Balear, creada el 1998 (precedent de l’actual Comissió Assessora de Dret Civil Balear, òrgan de consulta i assessorament de l’Executiu autonòmic en matèria de Dret privat).\nExemplars del Boletín de la Academia de Jurisprudencia y Legislación de Baleares (números I a XV, ambdós inclosos).\nCòpies d’articles de revistes jurídiques, nacionals i estrangeres.


Quarta Edició Concurs Aquí Hay Química | Aquí hi ha Química - Part 2\nCategoria: Quarta Edició Concurs Aquí Hay Química\nDe: Maria Victory Cirer, Paula Jareño y Agnès Ollers\nL'aparició del POST-IT no va ser premeditada; va sorgir "per error". En el vídeo s'explica com es van inventar aquestes notetes de colors i la química que hi ha darrere.\nOn està la química en el nostre dia a dia?\nDe: María Sabater Pereira\nCol·legi: Lluís Vives\nHe escollit un exemple d'un dia quotidià en el qual utilitzem materials i aliments relacionats amb la química. Molts de nosaltres no ens haurem adonat, i precisament he triat aquesta idea ja que arriba a ser molt interessant.\nDe: Miguel Antonio Rotger Llasera\nReaccions que succeeixen de manera habitual en la cuina.\nDe: Marc Jiménez Virgili\nCol·legi: Viaró Global School\nAquest vídeo mostra diversos exemples de la química en la vida diària, tots molt senzills de veure.\nDe: Diego López Sánchez\nCol·legi: Hamelin-Laie International School\nEn el vídeo s'explica amb quins elements de la taula periòdica es formen els diferents colors que veiem en els focs artificials. També explica diferents característiques d'aquests elements.He decidit fer aquest tema perquè en els focs artificials es pot trobar molta química, i ja que és molt divertit observar-los, volia aprendre més a fons sobre ells, i descobrir com aquests explosius de colors eren generats.\nDe: Cristina Stockfleth Batllerià\nCol·legi: Hamelin - Laie International School\nEl meu vídeo mostra la química que pot haver-hi en una habitació, ja que tothom té una i la fa servir cada dia. He decidit aquest tema perquè és una manera de demostrar a un públic ampli de persones que la química està per tot arreu, fins i tot per un mitjà tan proper a nosaltres com pot ser una habitació.\nDe: Elena Salom Ferrer, Marta Fernandez Gomez i Maria Busquets Oliver\nL'exemple que hem ensenyat és un producte que tothom té a la seva casa, un llevataques que ens facilita la vida reduint el temps de rentada i, a més, moltes vegades fa que no hàgem de gastar diners en roba nova per taques impossibles.\nLa tensió de la superfície\nDe: Pablo Pretus Soler\nAquest vídeo mostra com actua la tensió de la superfície. He decidit escollir-ho perquè m'ha semblat molt interessant i fàcil d'entendre gràcies a aquest exemple.\nDe: Alex Puigdelloses Ferrer\nEn aquest vídeo podem observar com les reaccions químiques que s'han dut a terme, tenen una explicació molt factible i fàcil d'entendre. Gràcies a la participació d'aquest concurs i a la realització d'aquest vídeo he aconseguit desenvolupar nous coneixements, que m'ajudaran al llarg del curs.\nDe: Judit Ugas Merino\nCol·legi: Ies Vallès\nTots nosaltres vivim i som química. Tot funciona gràcies a la química. Aquest vídeo mostra una petita pinzellada d'algunes reaccions que es duen a terme dins el cos i no en som conscients.


La mala temporada eleva el preu dels bolets a Solsona\ndilluns, 21 d'octubre de 2019 10:47\nL'aiguat que diumenge a mig matí va caure a Solsona va suposar, a la pràctica, la fi de la dotzena Fira del Boletaire del Solsonès i la segona Solsbirra Fest unes poques hores abans del que l'organització havia programat i que es preveia al migdia.\nUna part destacada de paradistes va optar per avançar la seva marxa i el nombre de visitants també va disminuir de manera notable. Malgrat la pluja d'ahir, la fira «ha anat força bé», explicava el conseller comarcal de Fires, Joan Codina; i considera que «aquest any hi ha hagut més gent al carrer que l'any passat». Unes sensacions que eren compartides per una part dels paradistes consultats, que es referien a les bones vendes del dissabte. Així doncs, la Fira del Boletaire del Solsonès ha salvat els mobles en una edició que es preveia complicada per la mala temporada de bolets i per la tensió política que viu el país.\nTot i la mala temporada micològica, els visitants a la fira van poder endur-se rovellons, llenegues, ceps i una àmplia varietat de fongs, provinents en la seva majoria de l'alta muntanya de la Cerdanya; però a un preu més elevat que en altres fires ja que «la llei de l'oferta i la demanda fa que els preus pugin quan hi ha escassedat de bolets», explica Joan López, veterà venedor de bolets de Solsona. Uns preus que, per altra banda, són diferents tot i pertà-nyer a la mateixa espècie «segons la mida i l'aspecte» afirma López. Així, enguany i pel que fa als bolets més demanats, els rovellons es venien a uns 20 euros el quilo i la llenega negra s'enfilava fins als 30 euros el quilo.\nLa pluja va ser un inconvenient innegable per a la fira solsonina, però el mal temps va provocar un augment de visitants a l'exposició micològica que cada any organitza als baixos de la casa consistorial el Grup de Natura del Solsonès (GNS), conjuntament amb la Societat Catalana de Micologia i el Centre Tecnològic i Foestal de Catalunya, on molts visitants es van resguardar de la pluja. D'altra banda, la fira que s'ha fet aquest cap de setmana també ha estat un aparador immillorable per als nois de la colla Gegants de l'Hort, una vintena de joves solsonins d'entre 5 i 15 anys que han aprofitat el certamen boletaire per posar a la venda marxandatge (com ara bosses, mocadors, etc.) relacionat amb aquesta colla i també per mostrar també les seves habilitats.


Convocatòria Erasmus+ Estudis Doctorat 2018-2019\nInici > Tipus d'estudi > Estudis de doctorat > Convocatòria Erasmus+ Estudis Doctorat 2018-2019\nSuïssa ha quedat exclosa de participar en el programa Erasmus+. Per sol·licitar un ajut dins el fons del Swiss-European Mobility Programme cal contactar directament amb l'Oficina de Relacions Internacionals de la universitat suïssa de destí. Podeu consultar més informació en aquest enllaç:\nAquesta convocatòria s’obre amb la finalitat de promoure el programa Erasmus + entre els doctorands de la UAB. El programa Erasmus+ possibilita el reconeixement posterior dels estudis cursats a l'estranger. Aquest reconeixement d'estudis es farà seguint el Learning Agreement (acord d'estudis) que el doctorand haurà acordat amb el seu coordinador/a del programa de doctorat abans de marxar.\nEl doctorand abona l' import de la matrícula a la universitat d'origen i gaudeix de matrícula gratuïta a la institució d' acollida, on té dret als mateixos serveis que reben els alumnes locals, en igualtat de condicions. La universitat d'acollida haurà de facilitar la informació necessària sobre els cursos oferts, les possibilitats d'allotjament i els procediments d'inscripció.\nLa resolució d’adjudicació de places de destinació de la convocatòria no implica necessàriament la concessió d’un ajut econòmic, la qual cosa dependrà de l’aprovació dels pressupostos destinats al programa per les diferents institucions implicades.\nPer a poder fer una estada Erasmus+ cal tenir la nacionalitat, residència permanent o temporal, o estatus de refugiat o apàtrida d'un dels estats participants dins el programa Erasmus+ (veure llistat a l’apartat d’Informació general).\nEstar matriculat a la UAB en un programa de doctorat durant el curs 2018/19.\nNo haver realitzat amb anterioritat estades de les modalitats Erasmus+ estudi o pràctiques a nivell de doctorat que superin els 9 mesos, atès que segons el comptador d’estades Erasmus+ es poden fer fins a un màxim de 12 mesos per cicle d’estudis dins el programa Erasmus+. No es tindran en compte les estades a Suïssa.\nL’estada s’ha de realitzar en el marc d’un acord interinstitucional Erasmus+ entre ambdues institucions. En cas de no existir un acord vigent amb la institució on vulgueu realitzar la mobilitat, se’n podrà signar un de nou, sempre i quan aquest acord estigui signat abans de realitzar l’estada.\nAmb anterioritat a la realització de l’estada, el doctorand, el coordinador del programa de doctorat a la UAB i el tutor a la institució de destinació hauran de signar l’Acord d’Estudis (Learning Agreement for Studies).\nTenir la conformitat del director/a, així com la conformitat del coordinador/a del programa de doctorat pel que fa al pla de treball, que ha d’estar perfectament recollit en les línies de recerca del programa de doctorat.\nAdquirir el compromís de sol·licitar la Menció de Doctor Internacional.\nL’estada mínima serà de 3 mesos i es poden fer fins a un total de 12 mesos per cada cicle d’estudis.\nLes estades s'han de dur a terme durant el curs 2018/19.\nNo haver fet altres estades superiors a 3 mesos en centres internacionals durant el període de doctorat.\nAny acadèmic dels doctorands (aquest criteri té 3 puntuacions possibles):\nConvocatòria Erasmus Doctorat 2019/20\nDocumentació justificativa dels requisits de participació i dels criteris de selecció\nCarta de compromís del doctorand conforme sol·licitarà la Menció de Doctorat Internacional.\nPla de treball amb la conformitat del director o tutor i conformitat del coordinador del programa de doctorat.\nLearning Agreement signat per la UAB i per la institució estrangera, on s'indiqui el pla de treball i les dates previstes de l'estada, o bé una Carta d'invitació de la universitat estrangera on s'indiqui el pla de treball, les dates previstes de l'estada i on s’especifiqui que aquesta estada es farà en el marc del programa Erasmus+ Study PhD.\nCurriculum vitae amb la trajectòria acadèmica del doctorand (participació en congressos, articles, etc.... ).\nPer participar en el Programa Erasmus+ Estudis Doctorat, cal emplenar la sol·licitud electrònica (Sol·licituds i Consulta d'intercanvi OUT - Estudiants sortints).\nLa convocatòria per al curs 2018/19 tindrà 3 períodes de sol·licitud i resolució de concessió d’estades i ajuts:\n1ª resolució: 14 de setembre de 2018, per a les sol·licituds rebudes entre el 2 i el 13 de juliol de 2018. Període d’acceptació / renúncia: fins al 21 de setembre de 2018. En aquesta resolució s’atorgaran fins al 40% dels recursos disponibles.\n2ª resolució: 14 de desembre de 2018, per a les sol·licituds rebudes entre el 15 i el 30 de novembre de 2018. Període d’acceptació / renúncia: fins al 21 de desembre de 2018. En aquesta resolució s’atorgaran fins al 40% dels recursos disponibles.\n3ª resolució: 13 d’abril de 2019, per a les sol·licituds rebudes entre el 15 i el 30 de març de 2019. Període d’acceptació / renúncia: fins al 24 d’abril de 2019. En aquesta resolució es concedirà el 20% d’ajuts disponibles més els ajuts que no hagin quedat coberts en les resolucions anteriors.\nLes resolucions es faran públiques al web de la UAB www.uab.cat, apartat Mobilitat i Intercanvi Internacional – Erasmus Estudis Doctorat – Resolucions i Documentació Obligatòria.


La segona galeria i la més interior estan connectades entre elles i també a dues biblioteques que les flanquegen per una altra terrassa cruciforme –de nou, una addició tardana. A partir del segon nivell i cap amunt, les devata abunden als murs, ja siguin soltes o en grups de fins a quatre. El recinte del segon nivell fa 100 per 115 metres, i pot ser que originalment estigués inundat per representar l'oceà al voltant del mont Meru. Tres conjunts d'esglaons a cada costat condueixen a les torres de les cantonades i a les gopura de la galeria interior. Les escales molt empinades representen la dificultat d'ascendir al regne dels déus. Aquesta galeria interior, anomenada Bakan, és un quadrat de 60 metres amb galeries axials que connecten cada gopura amb el santuari central i a santuaris secundaris localitzats sota les torres de les cantonades. Els teulats de les galeries estan decorats amb el motiu del cos d'una serp que acaba en forma de cap de lleó o de garuda. Llindes i frontons esculpits decoren les entrades a les galeries i els santuaris. La torre de sobre del santuari central s'aixeca 43 m fins a una alçada de 65 m per sobre del terra; a diferència de les de temples-muntanya anteriors, la torre central s'eleva per sobre les altres quatre que l'envolten. El mateix santuari, ocupat originalment per una estàtua de Vixnu i obert per tots cada costat, fou tapiat quan el temple fou convertit al budisme theravada: els nous murs presentaven Budes dempeus. El 1934, el conservador George Trouvé va excavar el forat sota el santuari central: estava ple de sorra i aigua –el seu tresor ja havia estat robat– però hi trobà un dipòsit de fundació sagrat de pa d'or dos metres per sobre del nivell del terra.\nA partir de la cantonada nord-oest, i en sentit antihorari, la galeria oest mostra la batalla de Lanka (del Ramayana, en la qual Rama derrota Ravana) i la batalla de Kurukshetra (del Mahabharata; mostra l'anihilació mútua dels clans Kaurava i Pandava). A la galeria sud continua l'única escena història, la processó de Suryavarman II i, finalment, els 32 inferns i els 37 paradisos de la mitologia hindú. A la galeria est es troba una de les escenes més cèlebres, el Batut de l'oceà de llet, que mostra 92 asura i 88 deva utilitzant la serpent Vasuki per batre el mar sota la direcció de Vixnu (Mannikka compta tan sols 91 asura, i explica que els nombres asimètrics representen el nombre de dies des del solstici d'hivern fins a l'equinocci de primavera, i des de l'equinocci al solstici d'estiu).A continuació es troba Vixnu derrotant asura (addició del segle XVI). Per acabar, la galeria nord mostra la victòria de Krixna davant Bana(on, segons Glaize, «la qualitat [de l'obra] es troba al seu punt més baix») i una batalla entre els déus hindús i els asura. Els pavellons de les cantonades nord-oest i sud-oest mostren ambdues escenes a escala menor; algunes romanen sense identificar, però la majoria tracten sobre el Ramayana o la vida de Krixna.\nEls carreus, suaus com marbre polit, foren col·locats sense morter amb juntes molt estretes que, a vegades, eren fins i tot difícils de veure. Els blocs es mantenien junts gràcies a encaixos de caixa i metxa en alguns casos, mentre que en d'altres s'utilitzaren acoblaments de cua d'oreneta o, simplement, la gravetat. Presumptament, els blocs es posaven a lloc amb una combinació d'elefants, cordes de fibra de coco, politges i bastides de bambú. Henri Mouhot notà que la majoria de carreus tenien forats de 2,5 cm de diàmetre i 3 cm de profunditat; els més grans en tenien més. Alguns estudiosos han suggerit que eren utilitzats per ajuntar els blocs amb barres de ferro, però d'altres postulen que el seu propòsit era aguantar piquetes o estris semblants per ajudar a la maniobra de col·locació al lloc.\nEl monument fou construït a partir de quantitats enormes de gres, tanta com es féu servir per construir la piràmide de Khefren d'Egipte (més de 5 milions de tones). El gres havia de ser transportat des del mont Kulen, una pedrera situada aproximadament a 40 km al nord-est. Presumptament, la pedra era transportada amb barques solera pel riu Siem Reap, la qual cosa s'havia de fer amb cura per evitar bolcar les embarcacions, les quals transportaven molt de pes. Un enginyer modern estimà que en l'actualitat es tardaria 300 anys a completar Angkor Vat; tot i això, el monument fou començat poc després que Suryavarman pugés al tron i fou acabat poc després de la seva mort, no pas més de 40 anys més tard.\nPràcticament totes les superfícies, columnes, llindes i fins i tot sostres d'Angkor Vat estan esculpits. Hi ha milers de relleus que il·lustren escenes de la literatura índia els quals inclouen unicorns, grifons, dragons alats que estiren carros, guerrers que segueixen un líder que munta un elefant i noies dansaires celestials amb pentinats elaborats. Per exemple, tan sols el mur de la galeria està decorat amb gairebé 1.000 metres quadrats de baixos relleus. Els forats en alguns dels murs del monument indiquen que podrien haver estat decorats amb fulles de bronze, les quals eren molt preuades en l'antiguitat i foren un dels objectius principals dels lladres. Per exemple, mentre excavava a Khajuraho, Alex Evans, un pedraire i escultor, va recrear una escultura de pedra d'uns 1,2 metres que tardà 60 dies a esculpir; Roger Hopkins i Mark Lehner també van dur a terme experiments en una pedrera de pedra calcària: dotze pedrers van tardar 22 dies a extreure 400 tones de pedra. La força de treball per extreure el gres, transportar-lo, esculpir-lo i instal·lar-lo deuria haver recaigut en milers de persones, incloent-hi molts artesans d'altes aptituds. Les habilitats necessàries per esculpir aquestes escultures foren desenvolupades segles abans, tal com demostren alguns objectes que han estat datats del segle VII, abans que els khmer arribessin al poder. (Continuarà)\n(La fotografia és d'un dels temples visitats)


La protesta per la mancança d'ajudes al transport metropolità serà dimecres - À Punt\nLa protesta per la mancança d'ajudes al transport metropolità serà dimecres\nEls alcaldes de l'àrea metropolitana de València reclamaran els 38 milions d'euros que els van prometre.\nFoto de família dels alcaldes i les alcaldesses de l'Àrea Metropolitana de València\n12 d'abril 2018 - 04:08\nEls alcaldes de l'àrea metropolitana de València ja han fixat una data per a reclamar els 38 milions d'euros que necessita el transport metropolità. Serà dimecres, 18 d'abril, a Madrid. El president de la Mancomunitat de l'Horta Sud i alcalde de Mislata, Carlos Fernández Bielsa, ha explicat a À Punt Notícies que primer es concentraran davant el Ministeri d'Hisenda per a demanar una entrevista amb Cristóbal Montoro, i llegiran un comunicat. Posteriorment acudiran al Congrés dels Diputats i es reuniran amb diferents grups parlamentaris.\nEn aquesta concentració participaran una seixantena d'alcaldes de l'àrea metropolitana de València, així com representants del govern autonòmic valencià. Els primers edils consideren injust i intolerable que els pressupostos generals de l'Estat d'enguany no incloguen cap partida per al finançament del transport metropolità a València, com ja havien reivindicat la Generalitat i els ajuntaments. Segons els càlculs de l'Autoritat de Transport Metropolità de València, des del 2011 l'àrea metropolitana de València ha deixat de percebre de l'Estat més de 300 milions d'euros en subvencions, mentre que altres àrees d'Espanya n'han percebut més de 1.500.\nValència és la tercera àrea més poblada d'Espanya, però en el projecte dels pressupostos generals de l'Estat per a 2018 no es contempla cap partida per a subvencionar el transport. Els 238 milions d'euros que inclouen els pressupostos es destinaran a millorar els transports en altres comunitats com Madrid, Barcelona i les Canàries.


França no permetrà que Djokovic participi en el Roland Garros - Diari de Girona\n17·01·22 | 10:23\nNovak Djokovic EUROPA PRESS / AFP7 / JEAN CATUFFE\nEl Govern francès, que fa una desena de dies havia assenyalat que Novak Djokovic podria participar en el torneig de Roland Garros encara que no estigués vacunat, ha rectificat i avisa que tots els que competeixin hauran de tenir la pauta completa, igual que s'exigirà al públic i als professionals implicats. La rectificació va arribar de la mà de la ministra d'Esports, Roxana Maracineanu, en la nit de diumenge a dilluns, hores després que el Parlament adoptés definitivament el projecte de llei que imposarà un certificat de vacunació per a moltes activitats de la vida social, el qual inclou assistir a espectacles esportius. En un missatge en el seu compte de Twitter, Maracineanu va constatar que s'ha adoptat aquest certificat sanitari, de manera que «des que es promulgui la llei, serà obligatori per entrar en els espais ja sotmesos al passaport sanitari (estadis, teatres o salons) per al conjunt dels espectadors, dels practicants, dels professionals, francesos o estrangers». La ministra va aprofitar per agrair al moviment esportiu la seva acció de «convicció dels últims i pocs no vacunats» i va insistir que uns i altres tenen ara intenció de treballar junts per «preservar les competicions» i promoure el passaport de vacunació «a escala internacional».\nHavia sigut la mateixa Maracineanu la que el 7 de gener passat, en ple contenciós polític i judicial a Austràlia per la presència de Djokovic malgrat la seva negativa a vacunar-se, havia assenyalat que el serbi sí que podria participar en el Roland Garros, programat entre finals de maig i començaments de juny. La responsable francesa d'Esports va argumentar llavors que França aplicaria una excepció a l'obligació del certificat de vacunació als esportistes en les competicions internacionals, de manera que no se'ls aplicaria la nova normativa francesa i podrien competir fins i tot sense estar immunitzats. Ho va justificar amb l'argument que en les competicions internacionals regeixen els «protocols obligatoris imposats per les federacions» que, segons va donar a entendre, estarien per sobre de la normativa francesa.\nDjokovic és deportat d’Austràlia\nEFE/Andrea López Pastor


← 25 de novembre, dia internacional per a l’eliminació de la violència contra la dona\nPosted on 2 Desembre 2016\tby EAP Santa Eugènia de Berga\nLa Mireia Bellvehí, adjunta i infermera de l’EAP Santa Eugènia de Berga participa de l’entrevista a un professional del nostre entorn\nDins la meva família hi ha hagut gent dedicada al món sanitari, farmacèutics, infermers i també món de la docència, jo vaig tenir clar que el que m´atreia era el mon sanitari.\nDes del juny 1986\nVaig tenir la sort de fer les meves practiques de primària al consultori de Taradell amb l´Herminia i va coincidir en el temps l´inici de la reforma d´atenció primària o sigui que vaig poder estar al principi d´aquesta ABS fins que en vaig treure les oposicions i vaig anar a treballar a ABS Montornes-Montmelo, desprès vaig treballar Roda de Ter i Manlleu i finalment amb un concurs de trasllat fa 8 anys vaig tornar a ABS Santa Eugènia de Berga “no es loco quien a casa vuelve” em van dir els meus companys.\nTot i que es considera que es una carrera de ciències, te molt de vessant humanística hi he pogut sempre fer molta formació en el àmbits que en motivaven i sempre he penasant que som un privilegiats pel fet de poder cuidar a les persones.\nEs la millor feina del món, el fet de poder estar amb contacte amb les persones i poder estar amb els seus processos vitals és molt gratificant i oportunitat per créixer a nivell personal.\nLa burocratització del sistema, les reunions que no són productives, ara que estic a gestió a vegades el poc marge de decisió en qüestions importants, que a vegades es poden aconseguir però amb molt d´esforç.\nPer la meva trajectòria professional i el fet d´haver estat a diferents ABS i diferents serveis, pediatria, adults, urgències i gestió, m´agrada que quan en tornen a veure en un altre servei en recorden com a professional. Cada cop que he estat amb els diferents serveis sempre he procurat tenir la màxima implicació i disfrutar amb la feina.\nTinc pendent un viatge a Venecia amb el meu marit i els meus fills per celebrar els meus 50 anys.\nLlibre són seguidora de l´obra de Salvador Pániker. Pelicul.la Memòrias d´Africa.\nSenderisme , cinema , lectura fa uns 2 anys que faig ” el camino de Santiago”, tot el que sigui compartir bones estones amb els meus amics i família.


Lopetegui fitxa pel Madrid\nActualitzada 13/06/2018 a les 10:55\nEl tècnic deixarà la selecció espanyola després del Mundial per substituir Zidane a la banqueta blanca || La Federació va anunciar al maig, després de l’elecció de Rubiales, la seua renovació fins al 2020\nEl Madrid va anunciar ahir que Julen Lopetegui, tècnic de la selecció espanyola, serà el seu entrenador durant les pròximes tres campanyes, ocupant el lloc que va deixar Zidane. “Lopetegui s’incorporarà al club després de la participació de la selecció espanyola al Mundial, després de dos anys al capdavant de l’equip nacional”, va assenyalar el club blanc. La notícia del seu fitxatge va ser totalment inesperada, perquè no estava entre els candidats després de la també sorprenent marxa de Zidane fa dos setmanes i després de la consecució de la tercera Lliga de Campions consecutiva. El basc es troba actualment a Rússia amb l’equip espanyol, que debuta divendres al Mundial davant Portugal, on juga Cristiano Ronaldo, el futur del qual al club és ara mateix incert. A més, al maig, després que Luis Rubiales fos elegit president de la Federació Espanyola, es va anunciar la seua renovació fins al 2020 amb la selecció, que ara haurà de buscar de forma imprevista un relleu. Lopetegui ha estat l’elegit pel club per liderar un nou projecte en el qual el seu perfil dista molt del del seu predecessor i que sembla una aposta per un altre estil futbolístic, més centrat en la possessió, encara que a favor del tècnic està el seu coneixement d’un club en el qual va estar en la seua carrera esportiva, als despatxos i també a la banqueta. El tècnic d’Asteasu, de 51 anys, va arribar a finals dels 80 al filial del Madrid i, encara que va arribar a fer el salt a la primera plantilla, amb prou feines va tenir oportunitats. Després va desenvolupar la seua carrera com a porter a Primera amb el Logronyo, Barcelona –de 1994 a 1997– i Rayo Vallecano. Gairebé dos dècades després, va tornar al Madrid com a cap dels observadors internacionals i va dirigir el Castilla, on únicament va estar una temporada. A partir de llavors, es va vincular a la Federació i a les seues categories inferiors fent el salt al Porto, en el qual va estar temporada i mitja. El 2016 va ser nomenat successor de Vicente del Bosque en una selecció absoluta amb la qual va aconseguir el bitllet per al Mundial de Rússia i amb què està encara invicte després de vint partits.\nL’empresa lleidatana IASO ha estat l’encarregada de fabricar i instal·lar la coberta del Zenit Arena de Sant Petersburg, un dels estadis on se celebrarà el Mundial de Rússia. El recinte, amb capacitat per a 68.000 espectadors i dissenyat per Kisho Kurokawa amb la finalitat de simular una nau espacial al costat del Bàltic, és també conegut com el Krestovsky Stadium i va ser inaugurat l’any passat.\nL’estadi s’ha cobert amb una cúpula d’ETFE transparent formada per noranta-sis coixins del mateix material. L’ETFE és un material lleuger i de llarga durabilitat que permet crear construccions amb llibertat de formes. Gràcies al seu disseny integrador, la coberta es pot obrir i tancar amb facilitat, depenent de les condicions meteorològiques exteriors. A més, el plantejament d’aquest projecte garanteix que la llum natural passi a través de la coberta quan està tancada, al mateix temps que manté les condicions òptimes per jugar. La coberta mesura 18.000 metres quadrats, 5.000 dels quals són de la coberta fixa.\nAquest és un dels projectes de referència del departament d’arquitectura tèxtil de l’empresa IASO a nivell mundial, juntament amb la coberta transparent de l’Allianz Riviera de Niça i la reconstrucció de la tribuna de l’estadi de Dijo, entre d’altres.


Mostra de València entregarà un premi a la distribuïdora de la pel·lícula guanyadora a Espanya - Valencia noticies\nLa 37 edició d’este certamen, que se celebrarà del 20 al 30 d’octubre, també augmentarà la dotació econòmica dels guardons de la Secció Oficial\nEl festival Mostra de València-Cinema del Mediterrani augmentarà enguany la quantia del seu principal premi, la Palmera d’Or que, destinat a la productora del film guanyador, passarà de 25.000 euros a 30.000 euros. A este import s’afegiran altres 15.000 euros que rebrà la distribuïdora espanyola que adquirisca els drets de la pel·lícula guanyadora per al territori espanyol. A més, la Palmera de Plata augmentarà també la seua dotació i passarà de 15.000 € a 20.000 €. “L’objectiu del festival és incentivar l’estrena a Espanya de la pel·lícula guanyadora i que el film puga arribar al màxim de públic possible”, tal com ha explicat la regidora de Recursos Culturals i presidenta de l’Organisme Autònom Mostra de València i Iniciatives Audiovisuals, Gloria Tello.\nMostra de València-Cinema del Mediterrani, que se celebrarà del 20 al 30 d’octubre, compte per a la seua edició de 2022 amb un pressupost de 611.000 euros, “la major quantitat des que l’Ajuntament de València va recuperar el festival en 2018”. “Este increment reforçarà les seues principals línies d’actuació, basada en la qualitat, contemporaneïtat i pertinència de les pel·lícules seleccionades; en la presència de figures de l’àmbit cinematogràfic mundial per a acostar-les a ciutadania, premsa i professionals del sector; en l’oferta d’activitats complementàries que enriquisquen el programa global, i en la publicació d’obres divulgatives relacionades amb el cinema del mediterrani i les seues principals figures”, tal com ha manifestat la regidora.\n«Este augment pressupostari forma part del compromís d’este Ajuntament amb l’impuls del sector audiovisual, des del punt de vista econòmic i social, a més de consolidar el festival com a motor de dinamització de la cinematografia mediterrània», ha reiterat Gloria Tello, després d’assegurar que este festival, des del seu retorn en 2018, “s’ha convertit en un certamen de referència en l’àmbit nacional i internacional, mantenint-se fidel a la seua cita presencial amb el públic fins i tot en la difícil situació de pandèmia que encara afecta la cultura”. “L’augment de la quantia en els premis i la implementació d’un estímul a la distribució contribuirà al fet que Mostra de València continue creixent en qualitat i continguts”, ha conclòs.\nLa ràdio d’À Punt programa una setmana especial pel Dia Mundial de la Ràdio


Curs Tractaments Capilars | C&C Academia Casanova\nCurs Tractaments Capilars\nCurs Tractaments Capil·lars\nTot perruquer-estilista, abans de recomanar qualsevol tipus de xampú, loció... ha de tenir clar com és l'anomalia que sofreix el client. Per a això, és necessari un estudi exhaustiu del cuir cabellut i cabell de la persona a tractar.\nUn bon diagnòstic és la base fonamental d'un bon tractament. En aquest curs us ensenyarem la forma de realitzar-ho detalladament i para, posteriorment, poder fer les recomanacions corresponents.\nAquest curs va destinat a aquelles persones relacionades amb el món de la perruqueria que desitgin adquirir els coneixements bàsics de com fer un estudi del cabell i cuir cabellut per al seu posterior tractament.\nCurs de 8 hores de duració.\n3.Explicació dels productes:\n9.Aplicació dels productes.\n10.Manteniment dels clients.\nDiploma Curs “Tractaments Capil·lars”


Barcelona, la ciutat que els espies continuen visitant | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nBarcelona, la ciutat que els espies continuen visitant\nLa lluita antiterrorista, els antisistema i el procés mantenen viu l’interès per la capital catalana\n19 MAI 2021 - 21:58\tCEST\nOperació antiterrorista a Barcelona el gener del 2019. CARLES RIBAS\nHan passat els anys, però Barcelona continua mantenint viu l’interès dels espies d’arreu. Fonts coneixedores del món de la intel·ligència, els confidents i les confidències assenyalen quatre elements que fan que la ciutat segueixi sent important per als interessos estratègics de països i empreses: la lluita contra el gihadisme, el procés independentista, els moviments antisistema i una ciutat atractiva amb visitants d’arreu del món.\nEn el primer dels casos, el terrorisme gihadista ha utilitzat Barcelona i Catalunya com una mena de hub de la seva activitat, indiquen les mateixes fonts. I posen com a exemple el terrorista suïcida Mohamed Atta, que es va estavellar contra les Torres Bessones de Nova York el setembre de 2001. Atta va participar en una reunió a Tarragona, juntament amb altres persones, el juliol del mateix any. Un altre exemple és el del terrorista Belgacem Bellil, que va idear des de Badalona i Vilanova i la Geltrú l’atemptat el 2003 contra la base italiana a Nasiriya, a l’Iraq.\nUn altre pla, no poc controvertit, ha estat el paper que el procés independentista català ha jugat en la protecció dels interessos econòmics i polítics no només d’Espanya, sinó de diverses potències europees i internacionals. Això ha propiciat, segons aquestes mateixes fonts, un increment notable de la intervenció de diferents serveis secrets. El paper de Rússia ha estat constantment present als mitjans.\nBarcelona també és coneguda per la seva llarga tradició antisistema, amb protestes cícliques que, només tenint en compte l’última dècada, ha deixat de manera repetida episodis d’aldarulls al carrer. Aquesta mena de moviments es nodreixen de persones de tot Europa, amb el conseqüent interès pels seus propis països d’origen.\nPer últim, Barcelona és una ciutat per on passen cada any milions de turistes, alguns d’ells segurament persones d’interès... “És un lloc que visita molta gent, també qui té objectius per seguir o per trobar de vacances”, expliquen aquestes mateixes fonts, que assenyalen que la pandèmia del coronavirus ha suposat una frenada temporal.\nEls serveis secrets a Espanya recauen exclusivament en el CNI. La seva missió és la protecció dels actius econòmics, industrials i de seguretat clàssica del país. En l’actualitat, l’única estació d’intel·ligència estrangera que actua de forma permanent a Barcelona, tot i que de manera no reconeguda, segons fonts coneixedores del sector, és la nord-americana. Això no vol dir que no hi pugui treballar tothom.\nUn dels casos històrics que més rebombori mediàtic va causar va ser el 2002, quan els Mossos d’Esquadra van frustrar el que suposen que era l’intent de cometre un crim a Catalunya per part de l’espionatge francès. Van detenir a Manresa dos agents dels serveis secrets del país en possessió d’una arma de guerra amb mira telescòpica al maleter del cotxe... Les gestions del general Philippe Rondot van permetre que els seus dos agents marxessin d’Espanya sense ser jutjats.


divendres, 16 / de gener / 2015 12:34\nEl Centre Europeu per la Formació Professional (CEDEFOP) publica una nota informativa sobre les causes i conseqüències de l’abandó educatiu en les etapes postobligatòries i, més concretament, en la Formació Professional. Incorpora un ventall de propostes i accions reeixides portades a terme en diferents estats europeus.\nPer tal d’ajudar els joves a escollir opcions d’educació, formació i trajectòries professionals adequades, els països han començat a integrar programes consistents en breus períodes de pràctiques laborals no remunerades (work-tasters) i capacitats de gestió professional incloses als plans d’estudi de l’ensenyament obligatori i han reforçat les activitats de caràcter orientatiu.\nJORNADA FORMATIVA DE TÈCNICS D’EDUCACIÓ\ndivendres, 09 / de gener / 2015 10:44\nEl dimecres 28 de gener es durà a terme a Girona la 30ª trobada de tècniques i tècnics d’Educació de l’Àmbit Local.\nAmb el tema Educació i Acció Municipal: horitzó 2015. Imaginem necessitats, projectem camins, la jornada serà un moment de reflexió sobre les competències i actuacions educatives en l’àmbit municipal, sobre els aspectes de l’educació més sociològics i filosòfics, sobre les noves tecnologies que li han de donar suport i sobre tot allò que ens ha d’acompanyar en aquest recorregut cap endavant.\nMés informació: http://www2.girona.cat/ca/educacio_jornadeshoritzo2025.\nOrganitza: Àrea d’Educació i Esports de l’Ajuntament de Girona i Tekhne-Associació Catalana de Tècnics i Tècniques d’Educació en l’Àmbit Local.\nVOLUNTARIAT EUROPEU, UNA OPORTUNITAT DE VIURE UNA EXPERIÈNCIA INTERNACIONAL\ndijous, 04 / de desembre / 2014 09:20\nXerrada sobre el Voluntariat Europeu a l’Oficina Jove del Pla de l’Estany Cal Drac\nSaps que hi ha un programa, finançat per la UE, que et permet fer un voluntariat a Europa de mitja i llarga durada amb les despeses pagades?\nSi tens menys de 30 anys i ganes de viure una experiència internacional, aquesta és una opció molt interessant!\nVine a la xerrada i t’explicarem en què consisteix el programa i com ho pots fer per participar-hi.\nDia: 12 de desembre de 2014\nLloc: Oficina Jove del Pla de l'Estany - Cal Drac\nActivitat gratuïta prèvia inscripció omplint el formulari que trobaràs al web de l’Oficina Jove\nL'Oficina Jove del Pla de l’Estany Cal Drac ha estat acreditada com a Entitat d'Enviament de Voluntaris (EVS) dins el programa Erasmus+ finançat per la Unió Europea, i dóna suport en tot el procés als i les joves que vulguin participar al programa.\nSOCIAL OPEN LEARNING. COM LES XARXES D’APRENENTATGE EN LÍNIA ESTAN TRANSFORMANT L’EDUCACIÓ?\ndivendres, 28 / de novembre / 2014 08:58\nL’11 de desembre de 2014 a 2/4 de 7 de la tarda, a l’Auditori del MACBA, es portarà a terme una nova edició dels Debats d’Educació. En aquesta ocasió, el convidat serà Philipp Schmidt, Director’s Fellows del MIT Media Lab, fundador de la Universitat Peer 2 Peer.\nPàgina 7 de 16 Primera Anterior 2 3 4 5 6  8 9 10 11 Següent Última


Manresa tanca el Museu Comarcal per un esfondrament\nArran de l’execució de l’obra dels nous accessos, s’han detectat mancances estructurals en els sostres de les plantes de l’edifici que ocupa actualment l'equipament\nOperaris treballant en els nous accessos del museu on hi havia la Sala Ciutat. Foto: Jordi Preñanosa\nA causa d’un esfondrament parcial del sostre de la planta segona (paviment planta 3a) de l’ala oest de l’antic Col·legi Sant Ignasi de Manresa, l'Ajuntament ha considerat adient fer una diagnosi de l’estat de l’estructura de l’edifici, motiu pel qual caldrà tancar una bona part del Museu Comarcal. L’esfondrament va tenir lloc en una àrea dins la zona d’obres (no visitable ni oberta al públic), d’uns cinc metres quadrats. També es va detectar que la resta del forjat presenta deformacions i mostra un aspecte del paviment no uniforme.\nAixí doncs, s’ha pogut constatar que a les ales nord i oest de l’antic col·legi hi podria haver deficiències en l’estructura. Els sostres que presumiblement presenten mancances estructurals són els situats entre la planta primera i la planta segona del museu i els situats entre la planta segona i la tercera. Amb l’objectiu de poder analitzar l’abast de les deficiències estructurals, s’han iniciat els treballs de retirada de tots els cel rasos de les ales nord i oest del museu per poder deixar a la vista el conjunt de l’estructura d’aquesta part de l’edifici. Així mateix, s’han contractat treballs d’anàlisi de les bigues de fusta d’aquests sostres i, també, treballs de valoració de la capacitat estructural dels sostres actualment existents. Així mateix, s’han contractat els treballs de redacció dels projectes de reforç i substitució que calgui preveure per garantir la seguretat estructural d’aquesta part de l’edifici.\nAquests fets obliguen a tancar una bona part dels espais expositius. Segons ha informat el consistori, no serà fins que s’acabin els treballs d’anàlisi de l’edifici que es podrà determinar la durada de les afectacions en les activitats del museu. A partir d'aquest cap de setmana el museu ja estarà tancat per a la visita de públic. Només es mantindran obertes les sales d'exposició temporal a la planta baixa, i l’Espai Memòries i la sala on s’exposen les pintures d’Antoni Viladomat, a la planta segona.\nLes actuacions que es duran a terme tenen un cost total de 24.062,32 euros i es desglossen en dues fases. La primera té un cost de 8.037,82 euros i consisteix en els treballs de retirada del fals sostre que oculti forjats amb bigues de fusta a l’ala nord i oest de les plantes primera i segona de l’antic col·legi Sant Ignasi per tal de realitzar un estudi exhaustiu del seu estat. La segona fase consisteix en els treballs d’assistència tècnica per a la consolidació de sostres de l’edifici. Té un import de 16.024,50 euros i consisteix en l'anàlisi de l’estat constructiu i de la capacitat portant dels sostres esmentats (uns 1.600 metres quadrats), situats entre les plantes primera i segona i segon i tercera; i la redacció del projecte executiu de consolidació, reforç estructural i/o substitució dels sostres afectats de l’edifici. El projecte inclourà les solucions a adoptar, el cost total i les possibles fases d’execució.\nEls resultats d’aquesta diagnosi permetran conèixer a fons l’estat real de l’estructura del museu. Es preveu que aquests resultats es coneixeran al llarg del primer trimestre del 2018.\nArxivat a: CENTRE HISTÒRIC MANRESA 2022 TURISME


Onze de dotze lavabos del Parlament britànic tenien restes de droga\nCàmara dels lords al Parlament britànic.\nEl president de la Cambra ha anunciat que s'obrirà una investigació policial\nActualitzada 05/12/2021 a les 18:16\nEl president de la Cambra dels Comuns, Lindsay Hoyle, va avançar aquest diumenge que informarà la policia perquè investigui sobre traces de cocaïna trobades en diversos lavabos del Parlament britànic.\nHoyle va declarar que espera que s'apliqui la llei de manera «completa i efectiva», després que el diari 'The Sunday Times' hagi revelat que onze de dotze lavabos sotmesos a prova en el palau de Westminster van donar positiu per restes de droga.\n«Les informacions sobre consum il·lícit de drogues en el Parlament (...) són profundament preocupants i les elevaré amb urgència a la Policia Metropolitana aquesta setmana», va declarar el president de la Cambra Baixa a la BBC.\nHoyle va suggerir que contempla la possibilitat d'utilitzar gossos ensinistrats per a detectar substàncies il·legals dins del Parlament.\nEls llocs on s'han trobat rastres de cocaïna estan repartits per tot l'edifici, i inclouen els banys mixtos en una de les zones de premsa, així com lavabos d'homes i dones pròxims al despatx del primer ministre, Boris Johnson, i el seient del president dels Comuns.\n'The Sunday Times' assegura que «moltes fonts han descrit consum ocasional de cocaïna per part d'un grup de diputats», i indica que dos «venedors» de droga van ser arrestats i altres 13 persones detingudes per posseir substàncies il·lícites «dins o a l'entorn del recinte parlamentari» en l'últim any.\n«Desenes de diputats, lords, consellers, investigadors i empleats han compartit les seves històries sobre abús de drogues en els passadissos del poder del Regne Unit sota condició d'anonimat», descriu el periòdic.\n«Existeix una cultura de la cocaïna al Parlament», afirma un «veterà de Westminster», que assegura que «alguns són noms familiars de la casa, uns altres són joves i ambiciosos diputats i funcionaris».\nAquestes revelacions arriben abans que el Govern anunciï aquesta setmana un pla per a lluitar contra el consum de drogues il·legals entre la població.\nComenta el contingut : Onze de dotze lavabos del Parlament britànic tenien restes de droga


Oriol Sabater: "Anar a veure goril·les al bosc era com anar a Disneylandia"\nOriol Sabater: «Anar a veure goril·les al bosc era com anar a Disneylandia»\nEl fill de l'etòleg que va portar el Floquet de Neu a Barcelona va aprendre a dibuixar a l'Àfrica al costat del seu pare.\n12 de d’abril del 2019. Actualitzada 13 de d’abril del 2019 a les 00:33\nVa ser professor de dibuix durant 39 anys a La Llotja i per descobrir l’origen de la seva vocació ens hem de traslladar a la Guinea Equatorial dels anys 50 i 60, on el seu pare, Jordi Sabater Pi, famós per portar el goril·la Floquet de Neu a Barcelona, observava i dibuixava la naturalesa amb esperit científic. Oriol Sabater Coca (Guinea, 1953) és el comissari de l’exposició L’art de la ciència al Museu d’Història de Catalunya, que fins al 19 de maig mostra una selecció dels dibuixos de Sabater Pi, incloses uns meravellosos quaderns de camp. La Universitat de Barcelona custodia el fons del naturalista, que està en gran part digitalitzat i és d’accés obert.\nEls pares ens marquen.\nEl meu pare se’n va anar a Guinea als anys 40 fugint de la misèria de la Barcelona de la postguerra i va acabar treballant en una finca de cafè en una de les regions més inhòspites del país, que llavors era una província espanyola. Hi va aprendre la llengua fang i va començar a fer els seus primers treballs d’antropologia humana. Li deien que estava boig, però ell era un aventurer que anava a contracorrent i tenia les idees molt clares.\nVostè va néixer en aquella finca.\nSí. Els meus pares s’havien casat per poders i la meva mare, Núria Coca Estadella, una persona fora de sèrie, va agafar un barco des de Barcelona per fer una travessia de 28 dies fins a Guinea. Sense ella, que s’encarregava de tot, el meu pare no hauria fet ni el 20% del que va fer.\n¿Com és criar-se en una plantació colonial?\nVaig viure a Guinea fins als 15 anys i vaig anar a l’escola a la missió catòlica dels claretians, on blancs i negres estudiàvem junts. Va ser una infància meravellosa en un país exuberant. És un record de llibertat total.\n¿Acompanyava el seu pare a les sortides al bosc per observar els goril·les?\nA partir dels 10 anys el meu germà i jo podíem anar amb ell durant les vacances escolars. Si havia d’estar cinc o sis dies a les muntanyes d’Okorobikó, m’advertia que dormiríem en poblats indígenes, menjaríem el que trobéssim i ens passaríem el dia al bosc. “No vull sentir que tens gana o set, t’hauràs d’aguantar”, deia.\nEra una persona d’una disciplina fèrria i molt espartà, però jo era una criatura i per a mi anar al bosc a observar goril·les era com anar a Disneylandia. Arribàvem al bosc a trenc d’alba carregant poc més que un sarró amb una llibreta i dues càmeres. Ens acostàvem als goril·les sense fer soroll, ajupits, i els observàvem durant hores. Estar a 40 o 50 metres d’un mascle dominant era meravellós.\n¿Hi era quan li van oferir al seu pare un goril·la blanc?\nNo. Just aquell any  m’havien enviat a Manresa a estudiar batxillerat, així que em vaig perdre la trobada amb el que va acabar sent el primer reclam turístic mundial de la ciutat de Barcelona.\nAmb la independència de Guinea, el 1968, van tornar a Barcelona.\nEstàvem acostumats a viure en una societat petita i familiar, anàvem sols a la platja, entràvem a casa d’un i d’un altre per fer tertúlies, i ens passàvem el dia menjant mangos, pinyes i papaies. De cop ens van fer pujar a un barco i ens van ficar en un pis alt i sorollós sense poder sortir al carrer. Va ser un impacte molt fort a tots els nivells.\n¿Diria que la llavor de la seva vocació de dibuixant es va sembrar a Guinea?\nSí, el meu pare sempre anava amb la seva llibreta i d’aquí va néixer la meva necessitat de dibuixar. Ell em va inculcar aquesta actitud d’observació i d’anàlisi pacient. Sempre deia: “Si observes, coneixes; si coneixes, estimes, i si estimes, protegeixes”. El dibuix és una eina més d’aprenentatge, una manera de conèixer el nostre entorn que ens porta a valorar-lo i a protegir-lo. Hauria de ser una assignatura obligatòria.\nIl·lustració Guinea Equatorial Gent corrent


L'Informatiu - "Sí, ens queixem, però encara hem de reclamar més"\nAquest dijous 17 de març s'ha posat en marxa l'OMIC itinerant coincidint amb el 30 aniversari del servei a Santa Perpètua i la celebració de la Cinquena Setmana del Consum. La tècnica de Consum i responsable de l'OMIC, Ana López, explica els objectius i les principals queixes i consultes dels consumidors perpetuencs. Afirma que "encara hem de reclamar més" ja que contribueix a modificar i millorar la normativa sobre el consum.\nCom ha funcionat aquest primer dia de l'OMIC itinerant?\nBé. Els usuaris com han de concertar cita prèvia, el funcionament és el mateix que si estem a la Granja Soldevila. Aquí disposem d'ordinador i podem atendre igual, fer consultes, fer el registre. I en principi ha funcionat bé, estic contenta.\nQuin és l'objectiu del servei?\nAcostar-nos més a la ciutadania per que hi ha persones que comenten que s'han de desplaçar una mica més per adreçar-se a la granja Soldevila. Que l'oficina de l'OMIC estigui més lluny, no sigui un problema perquè la ciutadania Santa Perpètua pugui utilitzar aquest servei. I van pensar en els centres cívics, i van començar per Can Folguera pel volum d'usuaris d'aquest equipament municipal. La propera sortida de l'OMIC itinerant serà el 14 d'abril al Centre Cívic El Vapor, en el mateix horari que a Can Folguera, a partir de les 9.30 hores.\nAquest servei s'ha posat en marxa coincidint amb l'aniversari de l'OMIC. Ha canviat molt el tipus de queixes i consultes en aquests 30 anys?\nSí que ha canviat. Abans estaven relacionades amb la salut, principalment les consultes eren sobre l'oli de colza. Les primeres associacions de consumidors estaven formades per mestresses de casa, i després, es van integrar persones amb diferents treballs. Avui en dia, les consultes i queixes estan vinculades amb la telefonia, internet, i subministrament bàsics. I cada vegada més, amb les entitats financeres i les assegurances.\nUna de cada dos consultes a l'OMIC de Santa Perpètua era sobre telefonia l'any 2015. S'ha reduït en els darrers anys?\nSí. S'ha reduït per que s'han reduït el número de reclamacions. Van tenir una incidència general amb Vodafone que va incrementar el percentatge. Abans era un 75% de queixes i ara el percentatge és de 50%. Però segueix sent la telefonia el sector amb major número de reclamacions. I ara estem tenim moltes consultes sobre els nous comptadors d'electricitat.\nEl consumidor de Santa Perpètua és una persona que reclama, o només es queixa amb amics i familiars i no presenta formalment la reclamació?\nSegons els resultats i indicadors dels Cercles intermunicipals d'OMIC, nosaltres estem per sobre de la mitjana de casos atesos. I això vol dir que Santa Perpètua reclama, no només parla. Tot i això, jo penso, no en el cas del municipi, sinó en general, que la ciutadania diu molt però no reclama el que hauria de reclamar. Tenim cada cop més eines per presentar reclamacions. Ens hauríem de conscienciar més. Es la única manera de canviar les coses. I realment es poden canviar. Hi han hagut canvis normatius de consum que ha estat motivats pel número de reclamacions dels consumidors. Si no tenim queixes no poden modificar les lleis sobre consum i això és important. Penso que s'ha de reclamar, i reclamar més.


Roser Pros entrevista a… Jorge D’Alessandro (I): “La improvisació és una mala companya de viatge” | TARRAGONA 21\tSubscriu RSS\n3 dic 2011\tRoser Pros entrevista a… Jorge D’Alessandro (I): “La improvisació és una mala companya de viatge”\nD'Alessandro, el dia de la seva presentació com a nou tècnic grana.\nUn dels més famosos entrenadors de la història del futbol anglès, que va aconseguir portar al Liverpool FC al més alt de la lliga anglesa, va ser Billy Shankly. En certa ocasió, aquest entrenador va dir que “el futbol no és una qüestió de vida o mort, és molt més que això”. Una frase per a la història, que segurament poden subscriure totes les persones que viuen el futbol amb una passió desfermada, que s’entusiasmen amb cadascuna de les actuacions que els jugadors del seu equip preferit, fan o no fan al terreny de joc i viuen el futbol d’una forma tal, que és una part indispensable de la seva vida. Podeu triar qualsevol seguidor de qualsevol equip que conegueu, en qualsevol categoria que se us pugui acudir. Sempre passa el mateix. Molt sovint, el futbol posa un pegat balsàmic sobre les ferides obertes que supuren per altres qüestions més punyents com l’economia, la política o la societat.\nSegons diu l’actual entrenador del Nàstic, Jorge d’Alessandro (Buenos Aires, 1949), a Tarragona la passió futbolística es viu d’una forma ideal i els seguidors granes tenen molt sovint, una actitud exemplar igual al propi estadi com als estadis que visiten en el transcurs de la lliga de Segona A.\nJorge d’Alessandro, va iniciar la seva carrera com a futbolista professional amb el Club Atlético San Lorenzo de Almagro, en la posició de porter, a l’Argentina. Va formar part de la disciplina del “Ciclón” entre els anys 1968 i 1974 coincidint amb el moment en el qual, el seu club va conquerir quatre lligues de la primera divisió del seu país. L’any 1974 d’Alessandro va fitxar per la Unión Deportiva Salamanca, essent el porter titular d’aquest equip durant 9 temporades consecutives a la Primera Divisió Espanyola i malgrat diferents topades molt greus, mantingudes al terreny de joc, una de les quals li va costar l’extirpació d’un ronyó, va vestir la samarreta del Salamanca al llarg de 234 partits.\nEs va retirar amb 34 anys dels terrenys de joc, però no va perdre de cap manera la seva vinculació amb el futbol, ja que es va convertir en l’entrenador de l’equip de categoria inferior del Club Unión Salamanca. Tot just fa un mes, d’Alessandro ha fitxat com a entrenador pel Nàstic de Tarragona i es pot dir que “amb ell, va arribar la revolució”.\n“Acceptar ser el tècnic del Nàstic va ser una qüestió una mica complicada”, confessa d’Alessandro, “però em sentia àvid i amb moltes coses per fer, amb molt d’estudi a l’esquena i tenia idees que fins al moment no podia exposar i el Nàstic em proporciona la possibilitat de posar a la pràctica els meus estudis, la meva investigació sobre la metodologia d’entrenament, perquè el futbol també és una professió en la qual cal investigar permanentment i estar a l’avantguarda pel que fa a mètodes, sistemes, etc., i bé, per a mi també és un bon banc de proves per posar-me a prova a mi mateix. Jo sempre dic que sóc molt voraç en les meves ànsies de coneixements i necessito sempre seguir aprenent”.\nD’Alessandro ha substituït a Joan Carles Oliva a la banqueta del Nàstic, després que l’equip no només no aconseguís bons resultats sota la batuta del lleidatà, sinó que per atzar, desencerts i mala sort, s’entaforés a l’extrem inferior de la classificació de la seva categoria. El canvi d’entrenador va portar, una setmana després, una autèntica revolució al camp, i el Nàstic va clavar-li 5 gols al Sabadell, un resultat que ningú esperava però que va ser molt i molt celebrat. “Jo no he percebut el canvi perquè no vaig estar en l’etapa anterior”, explica d’Alessandro, “però sí he percebut la rebuda, l’esperança, el missatge d’esperança. Els resultats ens estan acompanyant perquè hi ha hagut una resposta estadística, que a mi no m’agrada perquè és molt freda, però si he percebut aquest ambient”.\nA hores d’ara, a les alçades del calendari en les quals ens trobem, veient les vacances de Nadal aproximar-se a tota pressa, la pregunta és obligada: el Nàstic pot salvar la categoria? D’Alessandro respon sense pensar-s’ho massa: “Jo crec que si, que estem construint un projecte. Crec que tenim temps, encara que la situació és difícil i patirem moltíssim per aconseguir el nostre objectiu, però també cal anar construint. No és qüestió que la fi justifiqui els mitjans, però a mi em agrada, a part d’això, deixar un llegat, una estructura de treball, una esperança i crec que aquest és un actiu que es va afegint a l’objectiu”.\nD’Alessandro, doncs, es mostra optimista quan parla de construir un projecte, però aquesta construcció requereix esforç i sobretot, temps. Es disposa de temps, encara? “Estem fent útil el temps, perquè el problema ve quan aquest temps es malgasta. Com deia Baltasar Gracián “el que és bo, si a més és breu, és dos cops bo”, així que esperem que es compleixi aquest dogma i avancem molt ràpid i amb efectivitat”.\nEstadística pura i dura\nEls números no enganyen i els resultats són els que són. El Nàstic sortirà del pou de la cua, de cara a Nadal? D’Alessandro somriu i contesta: “Jo no vull posar-me el vestit de rei mag per a res; m’encantaria, però no, segurament no hi serem a temps. Jo crec que hem de seguir treballant en aquesta línia. Hem traçat unes línies mestres que ens porten fins a aquestes pròximes vacances i després cal reprendre amb l’últim bloc de la categoria, com si fos una mini pre-temporada, però al final també tindrem les mires posades en aquest final de vacances. Ens posarem a treballar ben de pressa tant aviat acabin”.\nArribats a aquest punt i moment, què li sobra o què li falta al Nàstic? “Bé jo crec que mai sobra res”, reflexiona d’Alessandro. “El que li falta és consolidar la seva història d’acord amb l’equip, unir forces, unir l’afició, que l’equip tingui un esperit competitiu, jo crec que va per aquí. Aconseguir una comunió. Jo crec modestament que hem aconseguit que l’afició ens doni suport. La gent té un fi olfacte i sap que s’està treballant molt i bé. Crec que la gent ens està recolzant en tot, especialment en la dificultat i aquest és el missatge a transmetre i la manera de créixer . Nosaltres tenim una idea futbolística i la portarem a terme. A partir d’aquí, el temps respondrà”.\nTenir una idea futbolística vol dir no anar pas improvisant sobre la marxa, sinó tenir un objectiu marcat, perfectament definit. “És clar, nosaltres ja tenim un estil propi i és el que d’aquí fins al final de la temporada marcarà el nostre destí. La improvisació és una mala companya de viatge i és el primer element per al caos. Nosaltres no improvisem res, no hi ha sorpreses. És a dir, de portes cap a dins, cap mena de sorpresa. La sorpresa la pot aportar l’atzar: una pilota que s’estavella contra el pal, un penal com el del partit contra l’Alcoyano que no ens van xiular, amb el qual podíem haver guanyat. Era un penal clar i guanyar el partit vol dir tornar amb tres punts cap a casa, però bé, això no ho podem dominar. El que sí podem controlar és el treball, l’esforç, els volums de càrrega, tot això està sota control”.\nAquesta part d’atzar ha acompanyat negativament el Nàstic durant molt de temps, quan l’equip contrari ha fet un gol en el darrer moment, quan la infermeria tenia més jugadors que no es podia permetre… “Sí”, contesta d’Alessandro, “però jo crec que cal sembrar per recollir. És a dir, la mala sort també es conrea i per tant, cal trencar aquesta inèrcia amb bons costums, bons hàbits i bones rutines. Aquestes rutines són les que intento inculcar al meu equip, bones rutines que faran, al capdavall, que la sort s’assenti al nostre costat perquè és una companya de viatge que s’aixeca, que ve, que va, però al final n’hi ha per a tots i aquest moment s’ha d’aprofitar”.


Quins aliments es poden consumir?, celiaquia, Diari de Girona\nQuins aliments es poden consumir?\nLactis i derivats, carns i peixos sense arrebossar, verdures i hortalisses, llegums i arròs són alguns dels aptes\nCÈLIA ROCA La FACE (Federació d´Associacions de Celíacs d´Espanya) ha elaborat una llista d´aliments que SÍ es poden conumir amb garanties i dels que NO es poden consumir.Aliments lliures de gluten.\nAliments que per naturalesa no contenen gluten.\n* Llet i derivats: formatges, formatges d'untar sense sabors, mató, nata, iogurts naturals, quallada.\n* Tot tipus de carns i vísceres fresques, congelades i en conserva al natural.\n* Embotits: cecina, pernil serrà i pernil cuit de qualitat extra.\n* Peixos frescos i congelats sense arrebossar, marisc fresc i peix i marisc en conserva al natural o en oli.\n* Verdures, hortalisses i tubercles.\n* Arròs, blat de moro, tapioca, així com els seus derivats.\n* Sucre i mel.\n* Olis i mantegues.\n* Cafè en gra o mòlt, infusions i refrescs de taronja, llimona i cola.\n* Vins i begudes escumoses.\n* Fruits secs crus.\n* Sal, vinagre de vi, espècies en branca, en gra i totes les naturals.\nAliments que poden contenir gluten. Aquells que per naturalesa no contenen gluten, però poden arribar a incorporar-lo pel procés tecnològic o per contaminació creuada.\n* Embotits: choped, mortadel·la, xoriço, botifarra, salsitxes, etc.\n* Formatges fosos, d'untar de sabors, especials per a pizzes.\n* Conserves de carn, mandonguilles, hamburgueses.\n* Conserves de peix amb salsa, amb tomàquet fregit.\n* Salses, condiments i colorants alimentaris.\n* Succedanis de cafè, xocolata i cacau i altres begudes de màquina.\n* Fruits secs torrats o fregits amb farina i sal.\n* Caramels i llaminadures.\n* Alguns tipus de gelats.\n* Succedanis de xocolata.\nAliments que contenen gluten. Es tracta de productes elaborats a partir dels cereals prohibits per als celíacs.\n* Pa, farina de blat, ordi, sègol.\n* Pastes, pastissos i pastissos.\n* Galetes, pa de pessic i productes de rebosteria.\n* Pasta alimentària: fideus, macarrons, tallarines ...\n* Figues seques.\n* Begudes destil·lades o fermentades a partir de cereals: cervesa, aigua d'ordi.\n* Productes manufacturats en què entri en la seva composició qualsevol de les farines ja esmentades i en qualsevol de les seves formes: midons, fècules, sèmoles, proteïnes.\n* Hòsties de la comunió.\nEls productes farmacèutics poden contenir gluten, farines, midons o altres derivats per a la preparació dels seus excipients. Amb data 12 de Juliol de 1989, de la Direcció General de Farmàcia i Productes Sanitaris (BOE núm. 179) hi ha una Resolució per la qual es donen normes per a la declaració obligatòria de gluten present com a excipient, en el material de condicionament de les especialitats farmacèutiques:\n* Les especialitats farmacèutiques d'ús humà en què figuri com a excipient gluten, farines, midons o altres derivats dels anteriors, que procedeixin de blat, triticale, civada, ordi o sègol, hauran d'indicar en el seu material de condicionament i en l'epígraf referent a la seva composició la seva presència quantitativament.\n* Els prospectes de les especialitats afectades hauran d'incloure la següent advertència, a més de les corresponents als principis actius que figurin en la seva composició: «Advertència: Aquest preparat conté (en cada especialitat s'indicarà l'excipient corresponent segons el punt 1r). Els malalts celíacs han de consultar amb el seu metge abans de utilitzar-lo. Aquesta resolució va entrar en vigor l'any 1991, de manera que els medicaments fabricats l'any 1992 ja s'ajusten a aquesta norma i mitjançant la lectura del prospecte pot saber-se amb certesa si conté gluten o no.\nL'Agència Espanyola del Medicament, dependent del Ministeri de Sanitat, va publicar una circular (circular 2/2008) amb totes aquelles substàncies que poden utilitzar-se com excipients en els medicaments i que se sap que poden provocar algun tipus d'al·lèrgia o intolerància. És obligatori advertir-ho en els prospectes, etiquetatge i fitxes tècniques dels fàrmacs que continguin alguna d'elles.La circular actualitza el llistat de excipients que poden provocar alguna acció o efecte que constitueixi un risc en determinades circumstàncies o per a poblacions concretes.\nPer a cada un d'aquests compostos, el text estableix la informació que s'ha d'incloure en el prospecte i en la fitxa tècnica del medicament per tal d'assegurar la seva correcta administració i ús.\nLa circular fixa tant la informació dirigida als professionals sanitaris com aquella que ha d'arribar al pacient o usuari, adaptant la seva redacció als respectius destinataris.\nLa llista defineix i estableix, per a cada excipient, tant el llindar o quantitat de substància a partir del qual pot mostrar un efecte advers com la via d'administració per la qual es pot produir aquest efecte. La publicació indica que, en els medicaments ha de quedar especificada la presència de midó de diferents cereals o gluten, que generen intolerància als celíacs, el llindar d'aquesta substància queda fixat en 20 ppm Parts per milió).


L'activitat científica del Campus de Gandia UPV va aconseguir l’any 2018 la major xifra des de la creació del Campus - Campus de Gandia Ciencia\nL’activitat científica desenvolupada des del Campus de Gandia de la Universitat Politècnica de València va aconseguir l’any 2018 un pic històric de 5.301.000 euros; aquesta xifra triplica el volum econòmic d’investigació subscrita respecte al 2017 i duplica el valor de 2016. Aquesta xifra és la major aconseguida des de la creació del campus, superior fins i tot al nivell de 2006, anterior a la crisi.\nLes accions de contractes i convenis d’R+D subscrites en 2018 provenen principalment de contractes i convenis amb empreses (un 47%), seguits per contractes amb l’administració (37%) i 16% altres entitats.\nQuant a l’origen de les accions d’R+D+i competitiva, s’ha produït un ascens d’accions finançades per la Generalitat Valenciana, Administració Central, Unió Europea i uns altres, en aquest últim any.\nEl 55% del finançament privat provenia d’empreses de la Comunitat Valenciana i un 38% de la resta d’Espanya. Un 4% de les accions tenen el seu origen en empreses europees i un 3% de la resta del món.\nPer a Jesús Alba, director del Campus de Gandia de la UPV, aquestes xifres demostren el gran impacte del treball realitzat en investigació del Campus en el seu entorn socioeconòmic més pròxim, la gran qualitat de la investigació del centre, que el capacita per a aconseguir finançament competitiu, així com la confiança de les empreses i institucions en la investigació que es realitza des de la universitat. El director del Campus ha apuntat que es continuarà apostant per donar a conèixer les capacitats i resultats del personal investigador amb la finalitat d’augmentar el retorn i de retenir el talent que s’està formant.\nEstà integrat per 65 persones, de les quals 49 són doctors/es; el personal investigador suma 61 sexennis d’investigació, indicador que acredita el reconeixement al seu alt nivell científic.\nA més, la unitat mixta conformada per la UPV i l’Institut Espanyol d’Oceanografia -Unitat de Tecnologia per a Estudis Marins (UTEM), amb seu al Campus (embulls del port de Gandia), està desenvolupant projectes científics de gran entitat.\nAnàlisi bibliomètric del Campus de Gandia