Amb en Jordi Llovet – Marc Artigau EN RESIDÈNCIA\nPublicat a 26 de Març de 2020 10 de Juny de 2020 per Alejandro Garrido\nAmb en Jordi Llovet\nFeia unes setmanes que en Marc ens havia dit que un dilluns no vindria ell, que vindria un actor, un actor de la Sala Beckett, un amic seu, actor professional, que es deia Jordi. Només sabíem això. El 17 de febrer, de la ma del nostre mediador, el Víctor Muñoz, va arribar a l’Espai Garcilaso en Jordi. Ens va demanar que seguéssim fent una rotllana i, després de presentar-se breument, i presentar-nos també nosaltres, ens va animar a que li féssim totes les preguntes que volguéssim.\nLa veritat que aquell dia va ser dels meus preferits de l’optativa, ja que vam estar amb un actor professional. Em vaig bloquejar bastant a l’hora de preguntar, ara penso i li hagués preguntat mil coses més i molt més interessants, ja que tinc molts dubtes d’aquesta professió i m’agradaria que algú que en sàpiga més les pogués contestar. En fi, apart del bloqueig que vaig tenir a l’hora de preguntar, totes les coses i dinàmiques que vam fer em van encantar. (Jana Rodrigo)\nDesprés de preguntar-li un munt de coses (quan va fer la seva primera obra com a actor professional, què va estudiar, si és molt difícil la seva feina, si coneixia algun famós, si havia participat en alguna pel·lícula, si alguna vegada havia hagut d’improvisar…), en Jordi ens va proposar diverses dinàmiques.\nAquesta primera el Jordi la va anomenar splunge (‘esbandir’): convertir el nostre cos en una esponja.\nLa “mini relaxació” que vam fer al principi em va agradar molt, encara que també em feia moltes pessigolles que la Laia em fes aquells massatges. (Jana Rodrigo)\nLa següent activitat semblava fàcil, però…: entre uns quants havíem de traslladar un company que es deixava completament anar… (aquí en teniu tres vídeos).\nMai m’ha agradat gaire aquest joc, i mira que és molt, massa famós. Es diu que és per agafar confiança, i bueno, què vols que et digui, a mi em fa una cosa caure’m… Crec que és un problema de confiança ja que no confiava gaire en els meus companys ni en mi mateixa, no confiava que m’agafessin perquè sentia que pesava massa com perquè em subjectessin. (Jana Rodrigo)\nVam continuar amb el joc de les cadires, però caminant al ritme que ens demanés el Jordi (els tres següents vídeos).\nTambé el joc de les cadires em va semblar molt xulo i interessant, ja que t’havies de focalitzar en com caminaves i a on anaves; una pena que algunes persones només pensessin en guanyar anant ràpid… (Jana Rodrigo)\nA continuació, en Jordi ens va proposar una activitat molt curiosa: dos personatges dialoguen però un d’ells ha de contestar el que li diguin amb gestos els companys que té darrera el altre personatge (els quatre següents vídeos).\nI finalment, vam pujar a l’escenari a improvisar una escena a la consulta d’un mèdic (els personatges anaven canviant d’actors):\nCom sempre, no em va agradar com vaig actuar en les dinàmiques on ho haviem de fer, no sé per què però quan vaig a teatre em sento més segura i em fico en el paper per complet gaire bé sempre; en canvi, a l’optativa, no em poso gaire en el paper i estic bastant fora de l’escena, i encara que a vegades em concentro molt per fer-ho, se’m segueix fent molt estrany. Crec que és perquè tinc associats els companys de curs amb els estudis i els companys de teatre amb el teatre i l’actuació, o potser no és per això, no ho sé… Deixant això de banda, les dinàmiques que va proposar en Jordi em van semblar molt entretingudes i guais ja que participàvem tots i totes. Em vaig riure molt! (Jana Rodrigo)\nDe veritat que aquell dia va estar molt guai. Vam estar una bona estona interactuant amb en Jordi i coneixent-lo així una mica més com actor professional que s’hi dedica al món del teatre entre algunes altres coses que fa. Ens va explicar moltes coses sobre ell i experiències d’algunes obres que havia presentat, tot molt interessant i seguit. A l’hora de les activitats em van agradar moltíssim, sobretot l’última que havíem d’anar fent una obra de teatre improvisada a mida que anàvem avançant, i el Jordi ens deia cada quan s’havia de canviar personatge per un altre de nosaltres. Una altra activitat que vàrem fer va ser una anomenada per ell mateix “splunge”, que pot significar esponja. Aquella em va relaxar i em va fer estar més tranquil·la. Les activitats que duia a terme el nostre convidat actor s’assemblaven a les d’en Marc, però ninguna va ser la mateixa. En general la vista d’en Jordi va ser molt productiva i tinc bones sensacions d’aquell dia. Esperem que poguem tornar a tenir l’oportunitat de que vingui un altre cop, i si no és ell per qualsevol motiu algun altre actor o personatge en el món del teatre. (Laura Martí)\nAquell dia, el Marc Artigau no va poder venir. Però, a canvi, ens va enviar a un amic seu, que és professional en el món del teatre. Ell era el Jordi Llovet. Primer se’ns va presentar, ens va explicar qui era i què feia, i ens va deixar temps per fer-li les preguntes que volguéssim. Després vam passar a l’acció, i vam fer activitats dinàmiques com les que fem amb el Marc. Una va ser molt entretinguda. Va agafar a un company que tenia la cama trencada, i ens va explicar una historieta que hauria de representar el nostre company, amb altres tres companys. A mesura que anava avançant la història, treia gent de l’escenari i posava de nous, creant, així, més rols de personatges. Va ser molt divertit veure com es desenvolupava la gent a l’escenari, i com els nous intentaven quadrar la història antiga, amb la seva actuació. (Ivan Egido)\nEse día yo no estaba pero mis compañeros me contaron que fue una sesión muy entretenida, que se lo pasaron muy bien. Me hubiera gustado estar. (Sebastián López)\nEste día fueron interesantes las preguntas que le hicimos (hicieron) a Jordi Llovet. Yo no pregunté porque siempre que tengo que preguntar no sé qué preguntar, y entonces espero a que alguien pregunte y que me dé una idea para poder preguntar.\nLas actividades fueron bastante originales pero me dieron un poco de vergüenza. Había una actividad que era hacer una obra de improvisación y unos cuantos salieron a hacerlo, pero, de repente, Jordi me dice que salga y que diga una frase, entonces me puse muy nerviosa y le pregunté como 3 veces “¿qué era lo que tenía que decir?”. Salí diciéndome por dentro lo que tenía que decir pero también me decía que lo iba a estropear porque no sé improvisar, pero… no salió mal, bueno, la parte de ellos, la mía no me gustó nada. En resumen, fue divertido hablar con Jordi y hacer actividades con el. (Mara Solé)\nSupongo que Jordi me pareció una persona agradable, como algunas otras gentes que conozco… Me pareció divertido el hacer clase con él, a decir verdad, pensaba que sería algo como ¿más serio? Bueno, lo que quiero decir es que me pareció interesante su clase. (Xiaoyu Liu)\nAvui ha vingut el Jordi Llovet, un actor que jo personalment no coneixia. Hem fet una sèrie d’activitats molt xules (a mi allò d’improvisar em va agradar molt, i mira que a mi això no és que m’agradi molt). També vam fer una altra cosa en grups: es tractava d’agafar a una persona com si estigués estesa en una llitera i anar-la movent per tot l’espai. Al principi no em feia molta gràcia però després em va agradar molt. (Adrián Brosel)\nLa sessió d’aquest últim dilluns ha sigut diferent respecte a totes les altres que hem fet amb el Marc. En Jordi va decidir que primer de tot ens havíem de conèixer, i per això vam fer una ronda de noms. Fins i tot ens va deixar que li féssim una “entrevista”, i li vam preguntar bastantes coses. A mi em va semblar molt interessant el que va dir de la professió d’actor: “fer d’actor no és una feina, és un ofici, com la gent que fa ceràmica, has d’anar construint quelcom poc a poc”. Quan ja ens coneixíem una mica, vam pasar a l’acció. La primera dinàmica que vam fer va ser una de les meves preferides de tota l’optativa. Aquesta dinàmica consistia en que un grup de companys t’agafaven i et portaven per la sala estirat a l’aire; molts companys no es van atrevir, però jo ho vaig fer i em va semblar molt agradable la sensació. Per fer l’exercici era molt necessari confiar en els companys, ja que eren ells els que et portaven. Per acabar la sessió, vam fer un exercici d’improvisació bastant graciós. Tot i que m’agraden molt les classes amb en Marc, em sembla perfecte que també vinguin altres professionals del teatre. (Jordi Aragall)\nEste día fue bastante bien con Jordi porque nos contó cosas muy interesantes, que él ha hecho películas y ha estado con muchos famosos. Escuché y aprendi cosas que no sabía. Ese día no vino Marc pero igualmente nos divertimos mucho con Jordi. Lo mejor fue cuando nos contó lo de los famosos. Nos lo pasamos muy bien y esperamos más clases con Jordi. (Ramandeep Kaur)\nVa ser interessant poder parlar amb un actor de veritat perquè vam poder fer-li preguntes i parlar amb ell; ens va explicar moltes coses i va contestar a les nostres preguntes. Després vam fer improvisacions amb el que ens anava dient en Jordi i va ser molt divertit. (Carlota Enseñat)\nEse día fue muy divertido con Jordi, hemos hecho muchas actividades divertidas y me ha gustado mucho. Ese día me pareció muy largo, porque hemos hecho muchas dinámicas/actividades deferentes. (Kaixin Ji)\nEl dia que no va poder venir el Marc el va substituir en Jordi. Vam fer unes “dinàmiques” més estranyes del normal, i després vam fer improvisacions. Anava sobre un hospital, en el que hi havia un pacient al que havien operat malament i estava buscant al/la doctor/a, però aquest/a no volia venir a ajudar al pacient. Va ser divertit. (Clara Ferrarons)\nAquell dia m’ho vaig passar força bé, el Jordi em va caure bé i vam estar una estona parlant amb ell de com és la carrera d’un actor professional i després vam fer diferents dinàmiques. De les dinàmiques, algunes eren estranyes però està bé canviar de tant en quan. Finalment vam fer una improvisació molt divertida. (Marina Giménez)\nAquella classe m’ho vaig passar molt bé. Va ser divertit i a més en Jordi era molt amable. Vam fer dinàmiques vàries però em va agradar més la que vam fer al final de tot. Es tractava de fer un teatre improvisat i llavors ell el parava quan volia i canviava un dels que estava actuant per una persona de les del públic. Jo no vaig sortir a fer res però veure-ho des de fora era molt divertit. Van sortir combinacions molt “guais” de companys que s’entenien entre ells per improvisar. M’hagués agradat poder sortir però no tots vam fer-ho així que… També abans de començar tot li vam fer preguntes perquè ell és actor. Va ser una sessió diferent i divertida. (Laia Herrero)\nEstaba bastante emocionada por que viniera otro profesional a la clase. Ese día no hicimos mucho ya que solo estábamos preguntando nuestras dudas sobre los actores. (Hui Wang)\nM’ha agradat molt poder parlar amb algú que exerceix d’actor. Li hem fet moltes preguntes. Personalment m’ha sorprès molt que conegui algú que és famós; ara mateix no me’n recordo qui era però quan ho va dir sí que el reconeixia. Sincerament al principi pensava que no m’ho passaria bé, però va ser mol divertit i entretingut. Això de què em facin massatges no en feia molta il·lusió , però he de dir que al final em va agradar. I al joc de la confiança sí que ja havia jugat abans; menys mal que no vaig ser jo a la que havien d’agafar. M’ha encantat el joc de les cadires, va ser molt divertit i diferent, feia gràcia veure els demés caminant amb diferents ritmes i buscant cadires per seure’s. Vaig tenir sort i no vaig ser eliminada. He de comentar que anava en pijama perquè era la setmana de carnestoltes i esperava que més gent anés amb pijama. (Estefany Padilla)\nEntrada prèviaAnterior En petit comité\nEntrada següentSegüent Lectures de quatre primeres escenes!


Canigó. Revisió regles SonarQube mòduls core\nDarrera actualització: 11-06-2020\nDins de l’abast de la versió 3.4.4 del Framework Canigó s’ha realitzat la revisió del codi font a partir de les regles de SonarQube als mòduls core de Canigó. Podeu consultar l’abast complet de la versió 3.4.4 a les Release Notes, apartat Canigó 3.4.4.\nDes de l’Oficina de Qualitat s’ha escollit SonarQube com a eina que s’encarrega de detectar bugs, vulnerabilitats i defectes en el codi. Aquesta eina pot ser integrada a l’entorn de desenvolupament, lo que permetria una inspecció continua, i pot ser instal·lada a un servidor. S’han definit unes portes o Quality Gates amb unes mesures mínimes que han d’acomplir els lliurables, que els proveïdors hauran de configurar en els seus respectius entorns.\nS’han revisat i solucionat els problemes detectats pel SonarQube als següents mòduls de Canigó:\nPodeu consultar el detall de la versió de cada mòdul a la Matriu de Compatibilitats al Portal de Frameworks i Solucions d’Arquitectura.\nPer a més informació sobre l’eina de revisió de codi font establerta per l’Oficina de Qualitat podeu consultar: https://qualitat.solucions.gencat.cat/.


El tram nord de la variant d'Olot ja té en marxa els dos estudis previs al projecte - Ràdio Olot\nEl tram nord de la variant d'Olot ja té en marxa els dos estudis previs al projecte\nTerritori ha adjudicat aquest dilluns l’estudi informatiu després de desencallar el document d’impacte ambiental, ara farà un mes. El termini de redacció per a l’estudi informatiu és de 8 mesos i té un pressupost de més de 200.000 euros.\nZona de l’Hostal del Sol, per on ha de passar la futura variant (Ràdio Olot)\nEl 8 de maig la Generalitat anunciava que tirava endavant l’estudi d’impacte ambiental del tram nord de la variant d’Olot. Gairebé un mes després, aquest dilluns, Territori ha informat que també ha licitat l’estudi informatiu. Això permetrà avançar en els tràmits previs per a la redacció del projecte definitiu del tram de l’Hostal del Sol. Els dos estudis haurien d’estar acabats a principis de l’any que ve. Tots dos tenen una durada de vuit mesos.\nLa licitació d’aquest dilluns s’ha fet per un valor de més de 200.000 euros que haurà d’avançar la Generalitat a l’espera de tancar el finançament amb l’estat espanyol, part implicada en el tram de l’Hostal del Sol.\nEl Departament de Territori avança que la futura carretera de la zona nord tindrà quatre quilòmetres de longitud i tres connexions amb la xarxa local: dos als extrems de l’enllaç entre el túnel de la Pinya i l’A-26, i un altre a l’alçada del polígon de Pla de Baix.\nA l’espera de les Preses\nAmb els dos estudis licitats, el tram nord de la variant d’Olot avança sense notícies de la part de les Preses. Els estudis del sector de la Vall d’en Bas estan al caure. S’espera que en les pròximes setmanes surtin publicats els resultats dels dos documents que han de definir els límits i marges del projecte definitiu de la variant de les Preses.\n243 queries in 0,765 seconds.


Actualitat - Escola Mare de Déu del Mont\nAquesta web ha deixat d'estar actualitzada. Visita'ns a:\nFotos Festa Final de Curs 2014-2015\nFotos Festa del Somni\nRepresentació de contes a Infantil dels Germans Grimm\nPer acabar el curs els nens i nenes d'Infantil han representat les obres de teatre del contes treballats en el projecte del Germans Grimm.\nP-3 La rateta que escombrava l'escaleta.\nP-5 Les set cabretes i el llop.\nEls alumnes de 6è ja hem tornat de les colònies de final de curs. Hem anat a Camprodon, a la casa de colònies Torre del Coll. Hem fet un munt d’activitats com circuit d’aventura, ruta en bicicleta, quads, inflable, tir amb arc, joc de nit, ballaruca i moltes altres. Ha estat genial!!! Hi tronaríem amb els ulls tancats!! Moltes gràcies a tots per fer-ho possible!\nOficis a P-5\nA P-5 hem estat estudiant els oficis. Hem parlat de les diferents professions dels nostres pares i mares i el pare de la Duna, que és fuster, ens va venir a construir una caseta per a insectes per l’hort de l’escola!.\nTambé vam fer la sortida a les Dependències de la Policia Municipal de Girona i una apicultora ens va visitar a l’aula per explicar-nos el sorprenent món de les abelles!.\nHem après moltíssim i ens ho he passat d’allò més bé!.\nP-5 a la biblioteca Allende\nContacontes a la Bibliomont\nAhir a la biblioteca del centre hi va haver sessió de contacontes. Familiars de l'escola ens van explicar "El país dels nats" d'Enric Sala. Ho van fer genial i ens ho vam passar molt i molt bé.\nMercat de Can Gibert\nLa setmana passada, els alumnes de 6è vam anar a vendre productes del nostre hort al mercat de Can Gibert.\nEl dimarts dia 12, els alumnes de 5è vam anar a vendre al mercat de la Plaça del Lleó.\nTot i la calor que ens va fer, va ser molt i molt divertit.\nVa venir molta gent a comprar-nos verdures. Fins i tot, l'alcalde ens va comprar un manat d'alls tendres.\nEls nens i nenes de P-3 de l'escola i P-2 de l'escola bressol "El Tren" hem viatjat a la lluna\nDilluns i dimarts passats un grup d'estudiants del grau superior d'educació infantil de Montilivi van venir a l'escola a realitzar una activitat amb els nens i nenes de P-3 i els de P-2 de l'escola bressol el Tren.\nAmb elles vam conèixer en Quicot un gosset que volia viatjar per l'espai. En Quicot va aconseguir arribar a la lluna i des d'allà ens va ensenyar com són les coses a l'espai.\nEns ho vam passar molt bé i vam fer un nou amic.\nA l'escola vam celebrar la diada de Sant Jordi amb un munt d'activitats. Al matí, vam anar a veure teatre al centre de la ciutat, vam fer intercanvi de punts de llibre, vam visitar la parada de roses i llibres dels alumnes de 6è,... A la tarda, vam entregar els premis dels jocs florals i després a la pista, els alumnes de 3r van fer dues actuacions de Fama i els de 4t ens van ballar una sardana molt original i ens van convidar a fer la cloenda amb tots ells. Un dia molt especial i bonic!


L’handbol blaugrana, analitzat a fons per la cadena nord-americana ESPN - FC Barcelona\nHomeSeccionsHandbolPrimer EquipNotíciesL’handbol blaugrana, analitzat a fons per la cadena nord-americana ESPN\nL’handbol blaugrana, analitzat a fons per la cadena nord-americana ESPN\nwww.fcbarcelona.cat - 22/11/2011 | 00:00\nAquesta és només una part del reportatge que la cadena nord-americana va gravar durant el mes d’agost després de seguir l’activitat del Barça Intersport L’objectiu del reportatge és mostrar al públic americà el que significa el FC Barcelona i l’handbol a Europa\nFoto: ARXIU FCB\nESPN Barça Intersport\nAl mes d’agost, l’equip de la que és considerada una de les cadenes d’esports més importants del món, ESPN, aterrava a Barcelona. L’objectiu era realitzar un reportatge sobre com és el treball d’un equip del màxim nivell dins de l’esport europeu, i alhora mostrar als EUA que el FC Barcelona és un club poliesportiu amb més esports que el futbol. La plantilla escollida va ser la del Barça Intersport.\nD’aquesta manera, i durant quatre dies, els tècnics i els jugadors de l’equip d’handbol blaugrana van ser els protagonistes d’un rodatge que va tenir com a escenaris principals el Palau Blaugrana, el Camp Nou, el Museu i la ciutat de Barcelona. L’equip de la cadena ESPN, format per cinc persones, van fer un seguiment acurat de cadascun dels entrenaments i de totes les activitats que duia a terme la plantilla dirigida per Xavi Pascual.\nAquests elements, units a entrevistes personals, així com exemples tècnics i tàctics del joc de l’handbol, són els elements clau d’un reportatge del qual ara podem gaudir d’un primer tast, amb Víctor Tomás, Jesper Noddesbo i Viran Morros com a protagonistes principals.


Encarna Serrano: El currículum ens exclou - Social.cat\nDivendres, 29 de gener de 2021 | 12:15 h\nDiplomada en Treball Social per la Universitat d’Alacant (UA). Prop de 30 anys treballant en entitats del tercer sector en processos d’acompanyament a persones cap a la inclusió. Des de 2012 treballant a Intermedia com a responsable de l’àrea d’intermediació amb empreses i actualment com a directora operativa. Implicada en àrees d’innovació i creació de nous models de negoci en la direcció del projecte IntermediaJOB.\nDes que ha començat la pandèmia més de 80.000 persones han perdut la feina a Catalunya*. La xifra és esgarrifosa. Però abans del mes de març, quan va començar la crisi del coronavirus, a Espanya ja hi havia gairebé 2 milions de persones patint l'atur de llarga durada. Si aleshores, les persones en situació de vulnerabilitat ja tenien molt difícil la inserció laboral, ara el panorama es presenta encara més complicat.\nEls i les professionals que ens dediquem a l'orientació laboral sabem molt bé que les persones amb trajectòries laborals discontinues o aquelles que tenen menys experiència o formació (moltes d'elles amb situacions afegides de vulnerabilitat) ho tenen molt complicat per superar processos de selecció en els que només es té en compte el currículum. Si a tot això li sumem les barreres a conseqüència dels prejudicis d'edat, de gènere o fins i tot de procedència... no queda altre remei que defensar i començar a treballar perquè un altre model de selecció s'estengui a totes les àrees de selecció de les empreses.\nCalen empreses més inclusives. Cal que instaurem un sistema de selecció de personal que tingui en compte les competències que realment fan falta per dur a terme les tasques d'un lloc de feina i que aquelles persones que tinguin les habilitats i els coneixements per fer-les tinguin un accés igualitari en els processos de selecció.\nI més enllà del fet que les persones incrementarien les seves oportunitats d'ocupabilitat, basant la selecció de professionals en el model de competències, les empreses aconseguirien trobar les persones que realment encaixessin a les seves vacants. Les dades són clares. Segons l'informe Infoempleo d'Adecco 2019, 8 de cada 10 empreses tenen dificultats per cobrir vacants i el 62% reconeix haver deixat deserta alguna vacant per no trobar candidats/es adequats/es. Però, en canvi, si visites qualsevol portal de feina, trobes que a la majoria de les ofertes s'hi poden veure fins a 300 inscrits.\nQuè passa, doncs? Molta gent busca feina, moltes empreses no troben el talent entre els currículums dels i de les aspirants. L'experiència en el camp de l'orientació i la inserció laboral ens diu que el currículum és un sistema que no funciona. Ha quedat obsolet. Però sobretot és excloent i injust, perquè oculta el talent de moltes persones vàlides per un lloc de feina, incloent-hi aquells coneixements i habilitats adquirits en àmbits informals.\nDoncs bé, ara que ens trobem davant una crisi laboral desmesurada, on moltes empreses han hagut de tancar, on milers de treballadors/es ja no podran tornar al sector en què treballaven perquè senzillament tardarà molt temps a recuperar-se...com han d'afrontar una nova cerca de feina totes aquestes persones?\nSi a Fundació Intermedia hem demostrat des de fa anys, acompanyant a persones en situació de vulnerabilitat cap a la inserció laboral, que la clau de l'èxit es troba en la selecció per competències, en l'encaix entre ofertes i persones candidates que realment compleixen les habilitats, coneixements i aptituds que requereix el lloc de treball, ara, més que mai, i davant la crisi que haurem d'afrontar veiem que el canvi de model és l'única solució.\nUn canvi de model que aposti per una major definició de llocs de feina en clau de competències, per un canvi de mirada en la selecció del requisit al coneixement necessari, per programes formatius de desenvolupament i adquisició de nous coneixements i habilitats, per espais de treball amb ambients i condicions afavoridores de les carreres professionals i vitals.\nPer oferir oportunitats d'accés a la feina més igualitàries. Perquè les empreses puguin realitzar processos de selecció més àgils i eficaços i perquè hi hagi menys rotació i una major estabilitat als llocs de feina. Parlem de qualitat de vida, tant de les persones com de les empreses. Parlem de futur i d'innovació, perquè la pandèmia ha truncat les oportunitats laborals de moltes persones, però també ha accelerat i ha empès la innovació. Deixem enrere el currículum i centrem la mirada cap als processos de selecció de professionals per competències.


Badanotis :: El CRAD prepara un mes de febrer amb sortides culturals i cinema en clau de dona\nEl CRAD prepara un mes de febrer amb sortides culturals i cinema en clau de dona\nRedacción - 28/01/2014 08:24\nEl Centre de Recursos i Assessorament per a les Dones de Badalona ja té preparades les activitats d'aquest mes de febrer que novament combinen sortides, xerrades i exposicions. Per començar, el dimecres 5 de febrer a les 18.00 hores es farà la Trobada de dones de Badalona al CRAD. Coordinadora de Grups i Vocalies de Dones i de la Federació dones Badalona.\nEl Dimecres 11 de febrer a les 17.30 hores tidnrà lloc la sessió de cinema en clau de dona “The Mother”. Director: Roger Michell. Guión: Hanif Kureishi. Amb: Anne Reid, Daniel Craig, Cathryn Bradshow, Peter Vaughan, Anna Wilson- Jones, Danira Govich Després de la mort del seu marit, May (Anne Reid), una dona madura que viu als afores de la ciutat, va a Londres a veure la seva família. Durant la seva estada, es veu arrossegada per la vida dels seus fills. A la gran ciutat, lluny de la seva llar, May té la impressió d’haver-se convertit en una dona invisible per als altres i que la seva vida està acabada. Però, de cop, s’enamora de Darren, un home molt més jove (Daniel Craig) i que és també amant de la seva filla. Fòrum: Les relacions mares i filles. Parlaran del pas del temps i de com, amb l’edat, les dones es fan invisibles com a tals per a la societat i la família. També de la relació, sovint difícil, entre mares i filles, la rivalitat, la còpia de models i el rebuig a ser com la mare en un període de la seva vida.\nCompleta l'agenda l'activitat del dimecres 19 de febrer a les 9.30 hores; serà una sortida cultural: ‘Fem el carrer’. Es visitarà el Museu Nacional d’Art de Catalunya i es farà un itinerari urbà pel Raval de Barcelona. Pel que fa al punt de trobada és al metro Pep Ventura a les 9.30 hores.\n‘Jo faig el carrer’ és la mostra de Fotografies de Joan Colom (1957- 2010) que acull el Museu Nacional d’Art de Catalunya. Més de 500 fotografies que abasten tota la seva trajectòria. Hi trobareu les imatges més conegudes, preses quasi clandestinament als anys 1960 al ‘Barri Xino’ de Barcelona: fotografies en blanc i negre de la gent del carrer que han esdevingut icones. Visita comentada. Preu: 3.50 €. Cal inscripció prèvia.\nLa visita del matí a l’exposició es complementa a la tarda amb un itinerari urbà que recorre els carrers que van servir d’escenari per a les fotografies de la mostra:\nItinerari urbà: ‘La Barcelona de Jean Genet’\nEl punt de trobada és davant del Liceu a les 16.00 hores. La urbanització de la Rambla va fer possible l’obertura de la ciutat en direcció al Raval. El 1790 s'inaugurava al carrer Conde del Asalto (actual Nou de la Rambla) cosa que va permetre obrir la major part dels carrers de la zona. Allí es van instal·lar les primeres fàbriques d'indianes (com la d’Erasme de Gómina, el 1780, a la Riera Alta) i els palaus dels rics, com els Güell. Amb el temps el Raval es va anar transformant en una zona plenament industrial i es va començar a construir massivament habitatges de pèssima qualitat per allotjar els obrers. També van proliferar las tabernes, cafès i prostíbuls. Tots ells concentrats al carrer de Trentaclaus (Arc del Teatre) i els seus voltants De la mà de l’obra de l’escriptor francès Jean Genet descobrirem una Barcelona inaccessible i perillosa. Al seu llibre Diari d’un lladre, Genet descriu el ‘Barri Xino’ dient que ‘El Paral·lel és una avinguda de Barcelona paral·lela a les cèlebres Rambles. Entre aquestes dues arteries, hi ha un munt de carrers estrets, foscos i bruts’’.\nAltres activitats d'agenda\nDimecres 26 de febrer a les 18.00 hores tindrà lloc la Conferència i espectacle: ‘La sensibilitat de les dames màgiques’. A càrrec de Teia Moner, directora artística del festival de màgia ‘Dames Màgiques’. Teia Moner ens acosta a la màgia actual realitzada per dones, incorporant a la seva xerrada alguns trucs del seu espectacle Minimal Màgic. Minimal Màgic: És un espectacle de màgia, objectes i titelles sense paraules. Una paròdia de la màgia o una manera innovadora de fer màgia, això sí, amb uns personatges ben menuts, les mans, que realitzen aquesta disciplina sense adonar-se’n. Aparicions, desaparicions, levitacions, manipulació de grans aparelles... però tot a escala reduïda. Un espectacle per a deixar-se meravellar i ser reduït pels encanteris d’una de les arts més velles i eternes. Lloc : Centre Cultural Escorxador - Nau 3.\nMés informació en 93 387 54 88


Ensenyant 24 de 410 Propietats - PAG 2/35\nPis - Valladolid (La Rubia) , Superfície Construïda 77m2, 2 Habitacions, 1 Banys, Ascensor.\nPis - Valladolid (Delicias) , Superfície Construïda 89m2, 110m2, 3 Habitacions, 1 Banys, Ascensor.\nXalet - Castronuevo de Esgueva (Pueblo) , Superfície Construïda 90m2, 1509m2, 3 Habitacions, 1 Banys,...\nLocal comercial - Valladolid , Superfície Construïda 190m2.\nAdossada - Traspinedo (Parque romedal) , Superfície Construïda 227m2, 1780m2, 3 Habitacions, 2 Banys,...\nPariat - Valladolid (Zona sur) , Superfície Construïda 269m2, 5 Habitacions, 3 Banys, piscina, Urbanització.\nPariat - Valladolid (La Victoria) , Superfície Construïda 247m2, 167m2, 82m2, 4...\nVenda 62.946 €\nPis - Villanubla , Superfície Construïda 75m2, 2 Habitacions, 1 Banys, Ascensor.\nVenda 158.700 €\nAdossada - Cabezon de Pisuerga (Pueblos) , Superfície Construïda 168m2, 156m2, 3 Habitacions, 2 Banys.\nAdossada - Cabezon de Pisuerga (Pueblos) , Superfície Construïda 168m2, 156m2, 3 Habitacions, 2...\nVenda 168.245 €\nXalet - Boecillo , Superfície Construïda 145m2, 752m2, 5 Habitacions, 2 Banys, piscina.


Catalunya suma 762 casos i preocupa l'increment de positius a Barcelona, l'Hospitalet i Lleida - Regió7\nCatalunya suma 762 casos i preocupa l'increment de positius a Barcelona, l'Hospitalet i Lleida\n16·07·20 | 23:10\nCatalunya ha sumat 762 nous positius per covid-19 confirmats per PCR o epidemiològicament en un dia, segons les últimes dades del departament de Salut. Això situa la xifra global de positius en 69.903, però puja fins a 79.595 si es tenen en compte també proves serològiques (1.293 més). De tots els casos nous amb prova confirmada, 178 corresponen a la regió sanitària de Barcelona ciutat, 197 més a la regió metropolitana sud (123 a l'Hospitalet) i 192 a la de Lleida (178 al Segrià). Pel que fa a les morts, les funeràries n'han reportat 4 de noves, i la xifra total és de 12.631. Hi ha 47 pacients en estat greu.\nA les residències hi ha un total de 15.240 persones confirmades com a positives. Són 78 més que els informats el dia anterior. Si se sumen tots els casos dels últims 7 dies a la ciutat de Barcelona s'observa que hi ha un total de 685 casos nous, sense comptar els tests serològics. Des de l'inici de la pandèmia, comptant també tests serològics, se n'han reportat 21.856 a la capital. A la regió metropolitana sud hi ha hagut 455 casos positius en la darrera setmana.


Fils eslástics | Clinica Beltran y obradors\nEls fils es sutura de tracció rígids acaben esquinçant els teixits on estan implantats, a causa de les traccions contínues pel moviment, i perden així la funció per a la qual han estat implantats.\nLes sutures elàstiques han solucionat aquest problema; amb la seva elasticitat permeten el moviment, sense provocar la secció dels teixits; romanen en la seva posició original i amb el temps es comporten com un lligament, mantenint la tensió original.\nA Clínica Beltrán i Obradors les sutures elàstiques han estat incorporades des de fa uns 3 anys, sent particularment útils en la suspensió del coll, de les galtes, de la zona de les celles i també per la tècnica de mastopèxia periareolar.\nLa implantació dels fils elàstics per tracció, tot i ser sutures quirúrgiques, es pot realitzar amb anestèsia local, en règim ambulatori, sense necessitat d’ingrés hospitalari.\nFIL ELASTICUM COLL + LIPOSUCCIÓ SUBMENTONIANA\nLa nostra experiència és totalment positiva, i estem observant contínuament noves possibilitats d’ús.\nPoden combinar-se amb liposucció, lífting, cirurgia mamària o qualsevol tipus d’intervenció que realitzem.\nLIFTING CERVICOFACIAL + LIPOFILING + FILS ELÀSTICS COLL\nEl fil Elasticum és un fil no absorbible, és una sutura elàstica muntat en una agulla no traumàtica de dues puntes; aquest fil no talla en els teixits i es transforma en un lligament.\nAquests fils exerceixen una tracció contínua i transporten volums de teixit exactament on cal, a prop del defecte; la dissecció de la pell és mínima o ja no és necessària.


Festes. Al llarg dels carrers de Ferran i de Jaume I es forma un paisatge nadalenc dissenyat per l’arquitecte Jordi Darder.\nLa proposta artística s’estendrà des de la Rambla fins a via Laietana pels carrers de Ferran i de Jaume I, amb una proposta més coral que mai.\nEl pessebre és una celebració de la vida i utilitza el ritual agrari i els animals domèstics que el representen com a protagonistes del cicle natural que, després de tants mesos, tornem a recuperar, amb la complicitat del teixit comercial, les escoles i els veïns i veïnes del barri, i la generositat de creadors de moltes disciplines artístiques.\nEl pessebre és, enguany, un paisatge que escampa els seus personatges pels balcons i terrats, i també ocupa, de manera ben singular, les façanes de la Generalitat i l’Ajuntament.\nA la vegada, i com a gran novetat, proposa una exposició de pessebres en aparadors de comerços, bancs i espais institucionals que, dissenyats per artistes des de llenguatges tan diferents com el diorama, l’escultura, el vídeo, la tipografia, la forja artística, la fotografia o l’art floral, mostren la vitalitat d’aquesta tradició nadalenca.\nEl projecte està signat per l’arquitecte Jordi Darder, que assegura que no l’hauria pogut portar a terme sense la suma de tanta complicitat i entusiasme col·lectius.\nSense límit d'aforament\nRecuperem el tradicional pessebre de la plaça de Sant Jaume, que enguany s’estendrà des de la Rambla fins a Via Laietana pels carrers de Ferran i de Jaume I, amb una proposta més coral que mai.


L’incendi forestal de Martorell i Castellví segueix actiu pendent del vent\nEls Bombers es concentren a atacar abans del migdia les flames, que han arrasat unes 225 hectàrees\nMig centenar de persones segueixen evacuades de casa seva en tres hotels, a més de 20 avis d’una residència\n14 de de juliol del 2021. 18:39\nL’incendi de Castellví de Rosanes i Martorell declarat aquest dimarts a la tarda segueix actiu, tot i que el seu perímetre està controlat en un 80% i hauria afectat unes 225 hectàrees. No obstant, segons el cap del dispositiu dels Bombers, Ricard Expósito, l’objectiu ara és acabar amb les flames en el 20% de terreny restant abans que entri la marinada al migdia, fet que podria complicar les tasques d’extinció. Expósito ha fet aquesta valoració des del centre de comandament de Sant Andreu de la Barca. Unes 70 persones segueixen fora de casa seva, en hotels.\nEls Bombers han treballat durant tota la matinada en un foc probablement causat per una negligència humana. Set helicòpters i avionetes s’hi han incorporat quan s’ha fet de dia, i s’hi sumaran quatre més en les pròximes hores. L’olor de cremat s’ha estès per l’àrea metropolitana de Barcelona portada pel vent.\nLes 52 persones que van ser evacuades de casa seva dimarts, principalment de la urbanització de Taió, segueixen allotjades en tres hotels de Sant Andreu de la Barca (Ibis i Bristol) i Sant Esteve Sesrovires (Les Torres), però estan en bon estat de salut. De la mateixa manera ho estan la vintena d’avis d’una residència que també van ser traslladats fora de la zona de perill.\nHumitat relativa alta\nEls Bombers de la Generalitat s’han desplegat durant la matinada al Baix Llobregat amb 67 dotacions terrestres per l’incendi de Castellví i Martorell. La intensitat de les flames ha baixat considerablement, coincidint amb l’increment progressiu de la humitat relativa durant la matinada, que ha vorejat el 60%. Tot i així, i especialment al flanc dret de l’incendi, hi ha hagut alguns rebrots a causa del vent que ha començat a bufar a la zona.\nLes tasques dels efectius del Departament d’Interior s’han focalitzat a evitar que el fum arribés a l’autopista AP-7 i s’hagués de tallar el trànsit com va passar durant diverses hores en les primeres hores de l’incendi.\nCollserola en flames una altra vegada\nEl risc d’incendis forestals com a conseqüència de les poques precipitacions de les últimes setmanes, sumat al vent, va portar dilluns Protecció Civil a decretar l’alerta 3, que ha tancat quatre espais naturals a Catalunya. Tant és així, que a Collserola s’ha declarat un altre incendi a primera hora de dimecres, el segon en pocs dies, i a Lloret de Mar i Tossa també se n’ha produït un altre al costat de la carretera GI-682.\nEl de Collserola s’ha controlat poc abans de les vuit del matí, però ha contribuït a arrossegar l’olor de cremat fins a Barcelona.\nNo obstant, l’incendi forestal de moment més virulent de l’estiu, el de Castellví i Martorell, comptava amb entre el 60% i el 70% del perímetre controlat, tal com ha explicat Joan Rovira, cap dels bombers de la regió metropolitana sud. Quan els helicòpters sobrevolin la zona, es realitzarà una nova valoració del nombre d’hectàrees afectades, que serien unes 200, aproximadament.\nAncorar el perímetre\nA Martorell i Castellví, el Grup d’Actuacions Forestals (GRAF) i els Equips de Prevenció Activa Forestal (EPAF) han treballat amb eines mecàniques, manuals i amb foc tècnic en diferents punts de l’incendi per ancorar el perímetre, com per exemple a les zones més pròximes de l’AP-7 i en un barranc pròxim a la urbanització de Taió.\nMés enllà del foc de Martorell, Collserola i Lloret, dimarts es va declarar un altre incendi forestal a Riner (Solsonès), que va arrasar 7,52 hectàrees: 1,08 de terreny forestal i 5,72 agrícola, segons els Agents Rurals.\nL’incendi va ser causat per l’impacte d’un llamp en un arbre. És el tercer incendi per llamps a la zona des de la tempesta de l’11 de juliol.\nUn estiu «més complicat»\nEl director general de Prevenció, Extinció d’Incendis i Salvaments, Joan Delort, ha admès en una entrevista a Els matins de TV3 que es preveu un estiu més complicat que els anteriors.\nBombers Martorell Incendis forestals


Ens agrada quan t’enfades, Suárez (Toni Padilla)\nEns agrada quan t’enfades, Suárez\nTONI PADILLA 18/05/2015 00:00\nJust un any després del títol de Lliga de l’Atlètic de Madrid al Camp Nou, el Barça guanyava la Lliga al Vicente Calderón i tancava el cercle. Fa un any Luis Suárez s’acomiadava d’Anfield sense saber encara si seria blaugrana. I un any després, al Calderón, Suárez va viure el partit des de la graderia, perquè Luis Enrique no va voler córrer cap risc i el va deixar fora de la convocatòria, ja que el davanter havia tingut molèsties contra el Bayern i no arribava del tot fi al duel. Suárez s’havia fet un fart de pencar aquesta setmana i, volant cap a Madrid, confiava poder ser titular. Sense pensar en la final de Copa ni en Berlín, sense pensar en res més que no fos el pròxim partit. Així ha construït el seu èxit aquest Barça. Lluitant cada pilota com si fos l’última. Pensant que cada partit era una final. Només a la segona part contra el Bayern els jugadors es van relaxar una mica. La resta de partits des de la famosa derrota a Anoeta han sigut rock’n’roll.\nSuárez va acabar amb cara de nen emprenyat fent voltes pels túnels del Calderón un cop li van dir que no es vestiria de curt. L’uruguaià, que només havia guanyat abans una lliga a Europa, amb l’Ajax, volia ser sobre la gespa, volia guanyar el títol suant. Una declaració d’intencions d’un home que és pura acció i que s’ha acabat convertint en un dels factors clau d’aquesta plantilla. Un cop Suárez va agafar el ritme i va començar a crear automatismes amb Messi i Neymar, el Barça va explotar. L’inici de la ratxa golejadora de l’uruguaià va coincidir amb els millors partits del Barça. I sense ell la màgia ofensiva s’ha pansit una mica. Al segon temps contra el Bayern, en atac, el Barça no va existir. Al Calderón tot l’equip va posar-s’hi, però l’atac va ser menys constant que els dies que juga Suárez, un corcó que fa enfadar els rivals amb el seu joc físic, baixant pilotes, fixant centrals i desmentint el tòpic que parla de golejadors egoistes.\nSuárez emprenya els rivals i s’emprenya com una mona quan no juga. Al camp de l’Eibar, quan el van substituir, va marxar fent rebequeries. I quan va saber que no jugaria el partit clau contra els homes de Simeone, no es va poder estar de mostrar-se enfadat. Donant cops als murs, jugant amb una ampolla i fent ganyotes. Com les feia Messi quan no va poder jugar la final de la Champions el 2006. Com fa Neymar quan el canvien. Part de l’èxit d’aquest Barça s’ha bastit gràcies a les emprenyades dels jugadors. Els han estimulat. Ja ens agrada.


'Don Limpio' a TV3 - Notícies Comunicació - Notícies Comunicació - e-notícies\nComunicació · 8 de Juny de 2011. 13:10h.\nL''APM?' parodia l'operació de neteja de Plaça Catalunya que va ordenar el conseller Felip Puig\nEl programa d’humor de TV3 APM? ha fet una paròdia de l'operació de neteja de Plaça Catalunya que va ordenar el conseller d'Interior, Felip Puig, amb l'anunci de la marca de productes de neteja 'Don Limpio'.\nEl programa ha manipulat les imatges de l'espot publicitari de la marca i ha substituït la cara de 'Don Limpio' per la del conseller Puig. A més, la peça barreja imatges de l'anunci del producte amb l'actuació dels Mossos durant l'operació de neteja de la Plaça Catalunya ocupada pels indignats.\n"Com vols que em mantingui net amb tanta gent?", es pregunta. En la peça audiovisual es van intercalant frases pronunciades pel conseller d'Interior durant la roda de premsa postarior als fets com "l'objectiu era garantir que es pogués netejar" o que "només actuaven els camions de neteja" amb imatges de les càrregues policials que es van produir el divendres 27 de maig.\nFelip Puig és 'Don Limpio'\n#4 Toni, BCN, 08/06/2011 - 22:04\nAPM, el millor programa de televisió.\n#3 joan, manresa, 08/06/2011 - 19:35\nEl Casal,19,25h.--De manera molt fineta i subtil,a can TV3 va clavant ganivets a qui governa la Generalitat.Només cal veure el TN.Nit..,ahir van estar amb antena mes temps tota l'oposició que no el govern.,i els comentaris i moviment de cejas marca de la casa..Han de fer neteja del viver d'esque\n#2 Isidre, Valls, 08/06/2011 - 15:41\nNeteja, el que es diu neteja a fons, a on cal fer-la és a la Corpo tripartita.\n#1 Pere, CATALONIA IS DIFERENT, 08/06/2011 - 13:36


Hola! Som Ponent Lovers! | Fundació Casal l'Amic\nHola! Som Ponent Lovers!\nHola! Som la Marta i el Borja, i tots dos vam iniciar el moviment Ponent Lovers des d’un grup a la plataforma virtual de Facebook, però ara també ens podràs trobar a Instagram i Twitter. Ponent Lovers és un moviment altruista, autofinançat (no finançat ni promogut per cap entitat ni grup municipal), format per dues persones amb ganes de canviar, avançar, crear xarxes, unir i dialogar. El nostre objectiu principal és mostrar i demostrar que hi ha una altra manera de VEURE, ENTENDRE i RESPIRAR els barris de Ponent de Tarragona.\nVolem donar veu a totes les persones, entitats i associacions de Ponent i reivindicar que Tarragona és Ponent i Ponent és Tarragona.\nSón necessàries més activitats, projectes i propostes que incloguin als barris així com més polítiques socials que ens ajudin a avançar com a societat multicultural. La seguretat i la neteja són drets bàsics i essencials, també formen part de la nostra preocupació, però no som partidaris/as d’associar la inseguretat i la delinqüència exclusivament als nostres barris ni a un sol tipus de col·lectiu.\nLa nostra activitat principal, per tant, es basa en valorar els aspectes positius dels barris de Ponent sense deixar de reivindicar els nostres drets bàsics com a ciutadans i ciutadanes de la ciutat de Tarragona.\nUna mica més sobre nosaltres…\nEn aquesta ocasió i per no allargar molt l’article us presentarem a la Marta, creadora del grup al Facebook, l’espurna inicial de Ponent Lovers:\n“Hola! Sóc la Marta, mestra d’Educació Infantil des de fa 10 anys i Tècnica Superior en Dietètica des de fa 15, també mare d’una nena de 2 anys i mig. M’agrada la música, el cine fantàstic, cuinar i les sortides a la natura. Treballo com a mestra a una escola del barri i em dedico a la divulgació en nutrició de manera altruista. També, des de fa molt poquet formo part de l’associació de veïns i veïnes del meu barri, com a secretària i responsable de xarxes socials”.\n“Visc a Camp Clar des que tenia 1 any, ara en tinc 39. Visc aquí, treballo aquí i faig vida aquí, encara que per motius familiars i vinculació emocional també freqüento altres zones de la ciutat de Tarragona, pobles de Catalunya i ciutats d’altres comunitats d’Espanya”.\n“La meva mare era manxega, de Miguelturra, Ciudad Real, i va venir a Catalunya amb una part de la seva família als 14 anys, a La Riera de Gaià. El meu pare era lleidatà, de Rocafort de Vallbona, i van venir a Tarragona amb els meus avis quan ell era jove també. Els meus avis per part de pare, la Delfina i el Ramon, van tenir durant molts anys una botigueta a la Part Alta, al carrer La Nau. Ara, aquesta botiga és un local social, com a dada curiosa”.\n“En aquesta petita biografia no poden faltar les oliveres! Ni els ametllers, ni les vinyes, ni els camps de blat, de civada, d’ordi… Ni l’olor de granges de porcs just a l’entrar a Rocafort de Vallbona! Una olor que es movia entre el fàstic i l’adoració perquè era signe que ja estava allí, un cap de setmana més.\nNi puc deixar d’esmentar les hores i hores que el meu avi, ‘el meu padrí’, es passava pujat al tractor! Les hores que “la meva padrina” passava cuinant per a vint! La terra, el fred, el sol, la roca, la “marinada” de les tardes “sota el campanar”, el Mariano, “el Canyet i el seu acordió al cafè”, “les borrasses”. La bicicleta amunt i avall amb els cosins i les cosines de La Riera, els genolls pelats, la platja, el salitre, el yayo curro al futbol. Això ho de dir en la meva llengua materna: estar en la calle con los vecinos y vecinas más grandes de la urbanización y subir cuando la mama me llamaba a viva voz por el balcón porque empezaba ‘Heidi’, la Feria de Abril en Bonavista, las sevillanas, el tren de la bruja y el olor a pinchitos, las múltiples fiestas de cada barrio cuando llegaba Junio, orquestas, patatas bravas, algodón de azúcar, coches de choque…”.\n“Per tant, com es pot arribar a intuir, vaig créixer entre la multiculturalitat d’un barri obrer a Tarragona i la calma de dos petits pobles dedicats a l’agricultura i a la ramaderia. I com jo, sé que molts i moltes que m’esteu llegint també”.\n“Qui ha crescut a un barri com el meu sap de què parlo: expressions, costums, sabors i olors provinents de Castella i Andalusia, llocs d’on provenen la majoria de persones que, com la família de la meva mare, havien vingut a Catalunya buscant un futur millor. Al bloc on jo visc, tothom ens coneixem des que vam arribar. Els meus veïns més propers, les meves veïnes més properes m’han vist néixer, créixer, caminar, anar a l’escola, a l’institut, a la facultat, festejar, casar-me, ser mare… Han estat testimonis i partícips de molts moments de la meva vida, els més feliços i també els més tristos. El meu vincle amb el meu barri és emocional i té una història. Com el teu”.\n“Com podria doncs no voler valorar al barri i a les persones amb què he compartit tantes experiències? Tothom té una història a Ponent. Tothom té un vincle especial amb el seu barri. Tothom té una ideologia o altra. Tots i totes tenim les nostres diferències, però és precisament aquest fet el que ens ha fet especials als ponentins i les ponentines de Tarragona i és per això que un dia vaig decidir iniciar aquest moviment perquè juntes i junts sumem molt més que per separat, perquè hi ha una altra forma de viure, veure i respirar els barris de Ponent. Perquè de les nostres diferències en podem aprendre tant o més que de les nostres similituds, així ha estat històricament.\nAixí doncs: fem barri! Fem Ponent! Ponent en positiu!”.\nMarta i Borja.\nPreviousFomentem l’ocupació juvenil\nNextLa Biblioteca Pepita Ferrer torna al Mercat de Torreforta


Segudet | BonDia Diari digital d'Andorra.\nInici / Segudet\nImatge d'una de les tirolines del bosc de Segudet.\nDt., 21/07/2020 - 14:25\nEl bosc de Segudet d'Ordino estrena un parc de tirolines\nEl Comú d'Ordino ha estrenat un nou parc de tirolines al bosc de Segudet en col·laboració amb l'empresa d'activitats i guies Experiència en muntanya.\nLlegir més sobre El bosc de Segudet d'Ordino estrena un parc de tirolines\nLa filòloga, ahir al comú ordinenc.\nDt., 23/07/2019 - 10:45\nLa filòloga Lídia Rabassa va presentar ahir el tercer i últim volum de la toponímia de la vall d’Ordino, un projecte que es va començar a gestar el 1996 amb el primer volum dedicat a la Cortinada, Arans i l’Ensegur, va continuar el 2016 amb un de segon dedicat a Llorts i el Serrat, i que es completa ara amb el dedicat a Sornàs, Ansalonga, Segudet i Ordino.\nLlegir més sobre Lídia Rabassa completa la toponímia de la vall d’Ordino\nEl consell del Comú d'Ordino.\nDc., 29/08/2018 - 02:30\nPartida de 12.000 euros per il·luminar el riu de Segudet\nEl Comú d’Ordino destinarà aproximadament uns 12.000 euros per il·luminar el riu de Segudet, a partir del pont que creua a Ordino. El projecte preveu la instal·lació de tires LED en l’aresta de cada esglaó submergides en l’aigua.\nLlegir més sobre Partida de 12.000 euros per il·luminar el riu de Segudet\nLlegir més sobre Vida i mort de la primera laurediana


Treball de camp al vessant meridional del Bc de la Conca. El Pla dels Castellassos. – Graëllsia\nTreball de camp al vessant meridional del Bc de la Conca. El Pla dels Castellassos.\nAprofitant la bonança del mes de setembre vam anar a prendre dates i observacions diverses aquesta vegada al vessant meridional del Barranc del Toscar, una de les capçaleres del Barranc de la Conca. El recorregut, iniciat a la Font dels Xorros del Toscar, ens portà fins a la Font del Roure i seguint a mitja alçada del vessant fins al Pla dels Castellassos.\nA l’inici del recorregut un senderó ens portà per una zona d’obaga on la vegetació estava caracteritzada per la presencia de roures de fulla petita (Quercus faginea) i abundant i ufanós matollar a pesar de l’estiu eixut que havíem viscut . Passat la Font del Roure amb feixes d’interessant flora com alguna tardana orquídea, seguim trobant abundancia de roures fins que l’exposició als forts vents i a la solana fa canviar la vegetació arrapant-la al terra. Enfront contrastant amb el verd que ens envoltava, una espectacular visió del vessant septentrional de la vall, de roca gairebé nua, on es podien reconèixer cada plec, cova o racó que ja tenim ben explorats d’anteriors itineraris.\nEn arribar al Castellassos, antigues terres de conreu amb bancals ens donen la benvinguda. L’aigua de la font es recollida en un bassi per abeurar a les raberes, ara de bous, abans però de cabres i ovelles.\nTant en la font del Castellasos com en la del Rouret o de les Aiguades, les petjades dels animals al fang sec ens recorden que en èpoques de pluges aquests llocs converteixen en veritables aiguamolls ja que ens trobem en afloraments de guisos i margues propis del Triàsic que estem trepitjant i que no permeten escolar-se l’aigua ràpidament.


La selecció catalana masculina es disputarà l'accés amb la resta d'equips del grup A, que són: Andorra, Madrid, Andalusia i Navarra. Al grup B hi ha Astúries, Galícia, Euskadi i València. Les dates del campionat seran el 15, 16, 17 i 18 de juny. Per altra banda, l'equip femení forma part d'un únic grup. Juntament amb Astúries, Galícia, Madrid, València i Euskadi es disputarà el títol en cinc jornades, que se celebraran del 16 al 18 de juny.\nLa selecció catalana masculina sub16 estarà formada per jugadors nascuts als anys 2001 i 2002, amb possibilitat d'incorporar a la plantilla dos jugadors del 2003. L'equip femení sub18, per jugadores de l'any 1999, 2000, 2001, 2002 i 2003.\nLa primera jornada de l'equip masculí serà dijous 15 de juny, a les 11.30h, contra Madrid. La selecció femenina s'enfrontarà a Galícia al primer partit, divendres 16 de juny.


Muntanyes d'una vida: El Setè Sentit\nHermann Buhl a l'aresta del Chogolisa (1957), on trobaria la mort.\nfoto: Kurt Diemberger\nAcabo de llegir el llibre "El Setè Sentit" de Kurt Diemberger on, a part de descriure les seves aventures a muntanya, exposa la seva filosofia i forma d'entendre l'alpinisme i l'aventura de la vida.\nDescriu el sisè sentit com la intuïció, la raó, la veu interior, el sentit comú ... i el setè sentit com l'impuls i el desig a l'autorealització. Els escolta com dues veus oposades que li parlen en situacions de muntanya on cal escollir: el sisè sentit tendeix a reprimir, a la prudència i el setè és força i motivació a fer allò que un sent, a realitzar-se.\n"A quina veu cal escoltar? qui decideix en última instància? Tú, el destí o Déu? Qui és el timoner invisible?"\nQuants cops ens arrisquem a morir per viure plenament?"\nSituacions on és difícil trobar un equilibri entre aquestes dues veus i on la tria significa molt.\nEstem en una aresta, s'intueix el cim pròxim, el vent bufa molt fort, el cim ens crida, què fem?\nCarena cap al cim (2009)\nUn llibre intens, molt recomanable i que fa pensar.


Prut Yaremche Ucraïna - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSvobody Street 275, Yaremche Centre, Yaremche, Ucraïna, 78500 - Veure al mapa\nMés informació sobre Prut\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Prut és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Yaremche. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Prut, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, instal.lacions de barbacoa.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de sauna, pesca, parc infantil, equitació. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Yaremche, faci de Prut la vostra llar.


Hurtado, quarta en el Mundial de 3x3 - Diari de Sant Adrià\nHurtado, quarta en el Mundial de 3×3\n16/10/2016 – La jugadora del Snatt’s Femení Sant Adrià completa una gran experiència a la Xina, malgrat quedar fora del podi.\nLa participació de la selecció espanyola femenina al Mundial 3×3 celebrat a la Xina ha estat realment positiva. El combinat format per Cris Hurtado, Aitana Cuevas, Paula Palomares i Gema García superaria totes les expectatives inicials, tot i que al final Espanya s’acabaria quedant fora de les medalles.\nFent una primera fase espectacular, amb tres triomfs (un contra Estats Units) i només una derrota, la selecció assoliria la classificació pels quarts de final, ronda on Espanya tornaria a exhibir un gran nivell.\nEl bloc de Cris Hurtado, del Snatt’s Femení Sant Adrià, superaria Hongria amb una enorme superioritat (13-21) i se citaria amb Ucraïna per buscar una plaça en la final.\nQuan el combinat nacional ja acariciava com a mínim la plata, Ucraïna les deixaria fora del partit definitiu del Mundial 3×3 (15-19). Després d’encaixar la segona derrota en tot el campionat, Hurtado, Cuevas, Palomares i García mirarien de reaccionar guanyant el bronze contra els Estats Units, però en aquesta ocasió les americanes no es deixarien sorprendre (20-14).\nAmb una quarta posició i amb la sensació d’haver fet un bon paper, la selecció espanyola femenina torna aquest cap de setmana cap a casa, després d’un campionat del món més que emocionant. El Snatt’s recuperarà Cris Hurtado a partir de la pròxima setmana.\nArticle anteriorA casa són feliços (36-31)\nArticle següentGols contra el desgast (0-3)


Inspirats per la ciència - Revista Mètode\nInspirats per la ciència\nJa hi ha guanyadors de la cinquena edició d’Inspiraciència, una iniciativa que relaciona ciència i escriptura d’una manera lúdica i participativa. Al concurs, impulsat per la Unitat de Cultura Científica de la Delegació del Consell Superior d’Investigacions Científiques (CSIC) a Catalunya i l’Institut de Ciència de Materials de Barcelona (CSIC), s’hi han presentat vora 380 persones de tot l’Estat espanyol. Els requisits per participar-hi eren escriure relats curts inspirats en la ciència, d’un màxim de 800 paraules, en català, castellà, eusquera o gallec.\nEls premis es van entregar ahir en un acte en la biblioteca barcelonina de la Sagrada Família. En total han sigut nou premiats i nou finalistes en les categories de relat adult (a partir de 18 anys) i de relat juvenil (menors de 18 anys) en català, castellà, eusquera i gallec. L’elecció del jurat ha tingut en compte l’originalitat de les propostes, la qualitat literària i el contingut científic. A més, cal afegir-hi els dos relats premiats pel públic, seleccionats per votació popular. Trobareu la llista completa dels guanyadors i finalistes a la web del CSIC.\nInspiraciència és una iniciativa del CSIC que relaciona ciència i escriptura d’una manera lúdica i participativa. A la imatge, els guanyadors i finalistes de la cinquena edició del concurs.\nTot seguit us oferim els relats guanyadors de la categoria juvenil en català i en castellà. El primer, És culpa nostra, de Marta Alfonso Poza, és una descripció amb trets orwellians d’una societat dividida per una gran epidèmia. El segon, Boro, de Francisco José Álvarez Reino, es tracta d’un peculiar monòleg d’un professional de la química estimulant els joves a interessar-se per aquesta disciplina.\nInspiraciència compta amb el suport de la Vicepresidència Adjunta de Cultura Científica del CSIC i de les delegacions de CSIC a Aragó, Galícia i València. Compta també amb el finançament de la FECYT, del Ministeri d’Economia i Competitivitat. A més, són moltes les entitats que donen suport a aquesta iniciativa, com les Biblioteques de Barcelona, l’Escola d’Escriptura de l’Ateneu Barcelonès, l’Escuela de Escritores, l’Editorial Galaxia, l’Asociación de Escritoras e Escritores en Lingua Galega, Euskal Etxea Centre Cultural Barcelona, l’Asociación de Escritores de Euskadi i la revista Mètode.


A l’Escola de l’Ésser estem d’enhorabona i celebració: s’incorpora al nostre fons bibliogràfic un llibre molt especial, l’obra que recull les ensenyances del Mestre en meditació Xavier Puigdevall.\nEl llibre, una profunda i clara aproximació eclèctica a l’essència de la meditació i de l’atenció, admet, com totes les obres escrites des de la veritable compassió i el profund coneixement de la matèria tractada, múltiples lectures. Tantes probablement com lectors. A tall d’exemple, en destaquem dues, de lectures, que, tot i provenir de persones d’àmbits ben diferents, conflueixen en l’amor a l’aportació sàvia i compassiva que representa aquesta obra.\nAquestes dues visions, i les moltes altres dels afortunats lectors que ja han pogut gaudir d’aquest llibre, tenen un clar denominador comú: amb aquesta obra, l’autor s’ha despullat espiritualment de manera honesta i profunda.\nL’obra, d’estil sorprenentment pedagògic tenint en compte la complexitat d’allò que tracta, és fruit del què l’autor ha experienciat, investigat i après de Mestres de diverses i sàvies tradicions espirituals. I les ensenyances que conté no només són el resultat d’una investigació permanent, són també el preàmbul de quelcom necessari en tot acte realment compassiu: l’acció solidària.\nI és que, tal i com manifesta el Mestre Xavier Puigdevall, “la compassió ha de ser activa perquè el camí espiritual tingui un veritable sentit“. Aquesta és una obra que possibilita créixer en el camí espiritual, sempre íntim i intern, col.laborant en un món, extern i ben palpable, que reclama que les paraules es converteixin en aigua.


Mesquida considera «deslegitimades» les «teories conspiratives» sobre l'11-M\n17 abril 2021 23:02\nDe la Vega demana a Aznar que sigui «més respectuós amb les víctimes i la Justícia»\nJoan Mesquida, director general de la Policia i la Guàrdia Civil, en una imatge d'arxiu.\nEl director general de la Policia i de la Guàrdia Civil de l'Estat, Joan Mesquida, assegurà ahir que després de la recent sentència de l'11-M han «quedat deslegitimades» les «teories conspiratives» sobre l'ocorregut i les idees que els autors dels atemptats «no són en deserts remots». Mesquida es referia així, en una conferència de premsa celebrada a Washington, a les paraules pronunciades dimecres per l'expresident del Govern espanyol José María Aznar, qui reiterà que «els que idearen» els atemptats terroristes de l'11 de març del 2004 a Madrid «no estan ni en deserts remots ni en muntanyes llunyanes».\nEn aquest sentit, indicà que ara s'ha de «mirar al futur» i opinà que Espanya es pren «seriosament qualsevol amenaça» del terrorisme islàmic. Mesquida inicià dimarts una visita de tres dies als EUA en la qual ha mantingut reunions amb els responsables de seguretat nord-americans. Les paraules d'Aznar també provocaren la reacció de la vicepresidenta Primera del Govern, Maria Teresa Fernández de la Vega, qui es referí a les paraules de l'expresident afirmant: «Es poden vendre llibres i ser més respectuosos amb les víctimes i la Justícia».\nMentre al si del Partit Popular els diferents dirigents van evidenciar ahir diferències de criteri a l'hora d'interpretar la sentència de l'11-M. La mostra més evident tingué lloc dimecres en el programa 59 segundos de TVE, on el batle de Madrid, Alberto Ruíz-Gallardón, va afirmar que «els autors són els qui diu la sentència en els seus diferents graus de culpabilitat». «Són els jutges i fiscals els que establiran si hi ha o no més responsabilitats en l'11-M», va afegir el primer edil madrileny.


Mor un vianant atropellat a la N-II a Fornells de la Selva\nÉs el segon accident de trànsit mortal aquest cap de setmana\nEl punt de l'accident a Fornells de la Selva ACN\nBarcelonaEls Mossos d'Esquadra investiguen les causes de l'atropellament mortal ahir a la tarda a la carretera N-II a Fornells de la Selva, al Gironès. Un cotxe va envestir un vianant, de 38 anys i veí d'Almeria, que va morir a conseqüència de l'impacte.\nL'accident va passar poc abans de les cinc de la tarda. Per causes que es desconeixen, el turisme va atropellar el vianant a la carretera N-II, a Fornells de la Selva. Segons informa l'ACN, l'home va ser envestit pel cotxe quan travessava per un pas de zebra regulat amb semàfor, però es desconeix si estava vermell o verd.\nSet patrulles dels Mossos, dues ambulàncies del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) i efectius de la Policia Local es van desplaçar fins al lloc dels fets. Els agents van practicar les proves d'alcoholèmia al conductor.\nAquest atropellament és el segon accident de trànsit mortal del cap de setmana. Ahir al matí va morir un conductor que va caure amb el cotxe al canal dret de l'Ebre, a Roquetes.\nMor un conductor després de caure amb el cotxe al canal dret de l'Ebre a Roquetes\ntrànsit atropellament vianant


Però tu em feies riure – Blog de l'Aniol\n18 de novembre de 2010 2 de gener de 2021\nJa fa més d’un dia que has marxat i encara se m’entelen els ulls quan hi penso. Ja no et veuré mai més en un dinar familiar en aquesta vida, qui sap si en una altra. Te n’has anat ràpid, sense que ningú me’n digués res fins ahir mateix a la tarda. Estrany venint de tu, perquè sempre eres el qui destacaves més, el qui la deies més gran, el qui eres capaç de fer-nos quedar enganxats a la cadira per no deixar de riure.\nDeien que havies jugat a rugbi. Tu sempre explicaves coses dels teus fills i filles, ara néts i nétes. No sabent mai si estaves parlant en castellà sobre coses de Madrid, o en català i reivindicant vés a saber què. Sempre amb les mans tremoloses i els dits amputats però amb la ment prou ràpida per a saber dir-la ben grossa al moment i que tots ens oblidéssim a l’instant de qualsevol preocupació.\nMalgrat ser de la família no t’havia conegut fins fa no gaires anys. Potser perquè no combregaves amb ningú, tu anaves a la teva i amb els teus, amb els que t’acabaves fent teus, com ho vaig acabar fent-me jo, que recordo ara com m’assentava i em feies seure sempre al teu costat a escoltar-te i riure.\nEn recordo moltes de bestieses que vas fer per a divertir-nos, la última començar a derrapar amb el cotxe en cercles mentre feies sonar música ranxera a tot volum, o quan vas agafar un barret i vas començar a demanar almoina pel restaurant ruboritzant a tothom.\nDeien que eres molt vell i atrotinat, però eres més actiu que molts dels que et rodejaven. Dintre una família que no sempre se m’ha fet amable ni alegre, eres tu qui almenys un cop l’any ens havies descobert que es podia riure i somriure estant en família, que no tot era explicar-nos batalletes i sopars de duro, o fer resums de l’any.\nTe n’has anat tu Paquito, qui em feia agafar flat amb qualsevol comentari enginyós. Perquè trobo a faltar molta gent, però tu em feies riure. 🙁\nEls dies són grisos des de fa setmanes o qui sap si mesos, no ho sé, només ho compto quan m’estic deprimint encara més. I només em faltava afegir-te a tu com a difunt aquest any, qui sap si el pròxim l’hauré de comptar en aquest (tampoc en vindrà d’un més als dos o tres que ja portem) o en el següent. És com si tot(hom) anés fent-se la seva felicitat mentre jo vaig esgarrapant les parets d’un profund pou pel qual vaig caient una mica més cada dia, i veiés com s’escola tot l’a on podria aferrar-me amb cada persona coneguda a qui haig d’acomiadar. No en sabré, no vaig pensar en aprendre’n de vosaltres i de seguir el que fèieu vosaltres fent-ho jo. Us trobo i us trobaré a faltar. Ja no sé què coi més dir, no estic gens animat hòstia puta merda tot, s’està fent massa gros això. 😥\nEntrada anteriorNavegant la tercera onada\n0 respostes a “Però tu em feies riure”\n18 de novembre de 2010 a les 13:36\n24 de novembre de 2010 a les 22:52\nGràcies Menxu per l’abraçada.


Xavier Malet, el dissenyador del cartell de la Festa Major de Gràcia | betevé\nLa seva proposta, inspirada en l'obra de Raymond Biesinger, ha estat la guanyadora entre les 72 candidatures que es van presentar al concurs\nAitana Molina | Neus Valls | dimarts, 13 d'abril del 2021, a les 15.55\nCom si fos un joc d’encaixar, com el tetris, Xavier Malet ha volgut captar els elements principals de la Festa Major de Gràcia i en especial de la cultura popular, per fer-los un homenatge. Aquest dissenyador gràfic, gracienc de tota la vida, creu que la pandèmia ha deixat oblidades aquestes tradicions i ha volgut fer un cartell optimista, sense mascaretes i amb petons i abraçades.\nVolia donar èmfasi al món de la festa de Gràcia, a la cultura popular tan castigada per la covid”\nXavier Malet, autor del cartell de la Festa Major de Gràcia 2021\nUn cartell inspirat en Raymond Biesinger\nNo és la primera vegada que el Xavier, que es dedica al disseny gràfic i la creació publicitària, també fa il·lustracions, es presenta al concurs del cartell de la Festa Major. Ara, en aquesta edició és quan ha aconseguit fer-se amb el primer lloc, amb un treball diferent del que fa habitualment.\nSub Pop, obra de l’any 2013 de Raymond Biesinger (fifteen.ca), il·lustrador en qui s’ha inspirat Xavier Malet\nMalet explica que la seva font d’inspiració ha estat fruit de la casualitat. La seva filla fa Comunicació Audiovisual i estava estudiant l’il·lustrador canadenc Raymond Biesinger, que li va cridar l’atenció per les seves formes geomètriques, que semblen un caos però amb ordre: “Em va inspirar a l’hora de fer el cartell. Una mica com el joc del Tetris no? Cada peça va per la seva banda, però després totes han d’encaixar sí, o sí”.\nPassió per les festes i la cultura popular\nJo vaig a les festes, les seguim i aquí a casa tinc un element dels decorats. La festa de Gràcia és molt màgica”\nL’autor del cartell és un habitual de les festes gracienques i un seguidor de la cultura popular, en especial dels castellers o els correfocs. De fet, el que més li agrada és capturar-les amb la càmera. Una afició que té des de ben jove i que també l’ha portat a participar en diversos concursos de fotografia de la Festa Major de Gràcia. Per això, durant les festes de la Vila es lleva ben d’hora per captar amb l’objectiu la tranquil·litat dels carrers guarnits abans no s’omplin de gent.\n‘Qüestió d’ous’, la fotografia de Xavier Malet que es va enduu el 2n premi al Concurs de Fotografia de la Festa Major de Gràcia 2016\nColors, petons i abraçades per somiar en les festes de sempre\nPer fer el cartell, el Xavier va dibuixar elements essencials de la festa com el drac de Gràcia, els castellers, un diable, un músic, un fester pintant, decorats, la torre del rellotge, les típiques edificacions de la Vila o el sol i la lluna, que recorden els gegantons i que fan referència a la festa de dia i de nit. Després, ja a l’ordinador els va pintar amb un ampli ventall de colors i va començar a jugar entre ells per fer la composició final.\nL’autor del cartell ha volgut recrear petons i abraçades que amb la pandèmia han desaparegut\nEl resultat, un cant a l’optimisme davant la situació actual. Per això, es pot observar que les mans dels personatges són com abraçades quan s’entrellacen i els seus petons dibuixen cors. Una manera més de desitjar que la festa torni a ser com abans de la covid-19, després que l’any passat ja hagués de ser pràcticament virtual.\n— cultura popular — disseny gràfic — Festes de Gràcia


A la fi i com sempre, el 31D és la DIADA de Mallorca - Revista L'Altra Mirada\nConseller de MÉS al Consell de Mallorca*\nFoto Ple del Consell del 23 de desembre.\nEls símbols són importants. No ens defineixen, però sí ens ajuden a definir-nos, davant nosaltres mateixos i davant els altres. No debades durant segles (i fins fa ben poc, Bauzá exempli gratia) s’han perseguit i intentat empetitir els nostres símbols, perquè amb ells es perseguia i s’intentava empetitir la nostra existència com a poble. Però seguim existint, i ens seguim identificant com a col·lectiu: per això l’existència i la tria d’una diada aixeca tantes passions.\nUna diada ha de servir perquè la ciutadania, se celebri, però també s’auto-reconegui, s’auto-afirmi, es reivindiqui i es reflexioni. Malgrat que en la tria de la data sigui inevitable pouar en la nostra història, es tracta més de parlar de present i de futur.\nLa diada d’un país no pot ser una simple bauxa -que n’hi ha d’haver-, ni un seguit d’actes protocol·laris -que també n’hi ha d’haver-. Perquè tengui sentit ha de ser sobretot una acció popular, col·lectiva, participativa i participada.\nI precisament això és el que va fer fracassar el 12 de setembre, que va ser des dels seus inicis una festa institucional inventada per polítics, protagonitzada per polítics i destinada a polítics. En 19 anys i amb milions d’euros abocats no va arrelar entre la població. I el problema no era la data. El 12 de setembre, quedi clar, era un dia tan bo com qualsevol altre. El problema era la manca de substrat popular sobre el qual construir una festa institucional i col·lectiva.\nI és aquesta la raó principal que ens va dur a plantejar i aprovar el 31 de desembre.\nCertament és la data coneguda més important en la història de Mallorca. Aquí hi ha un consens absolut entre els historiadors. El 31 de desembre de 1229 naixia un poble amb unes característiques concretes que, malgrat l’evident evolució que hi ha impremtat els segles, es mantenen avui dia. No tots els països tenen la sort de saber la seva data de naixement!\nAquesta data fou viscuda i celebrada durant segles com una festa de tota l’illa, organitzada pel Gran i General Consell, fins que el Decret de Nova Planta de 1715 esborrà el Regne de Mallorca (que per cert, no havia estat creat el 12 de setembre de 1276 sinó l’1 de març de 1230) .I fins i tot a partir d’aquest moment, en què n’assumí la celebració l’Ajuntament de Palma, va seguir essent percebuda com un símbol de mallorquinitat: el 1929, per la celebració del 700è aniversari de la conquesta, els serveis ferroviaris es col·lapsaren de forans que acudien a Ciutat a celebrar-la amb tota la seva càrrega simbòlica: àguiles, cavallets, cossiers...\nI aquesta consciència ha seguit viva: malgrat la falta d’oficialitat, ha estat celebrada arreu del territori, gràcies a l’esforç d’entitats i persones de Ciutat i sobretot de la Part Forana. A més, la gent ha parlat clar, i en els processos participatius oberts per la Comissió de la Diada, de la seixantena de persones, institucions i entitats que han opinat sobre la data més del 80% han mostrat la seva predilecció pel 31 de desembre.\nÉs per tant, evident aquesta data té major potencialitat per a esdevenir una Diada institucional i popular. Evidentment el fet de fer-la oficial no basta, però és més fàcil encendre un foc d’un caliu que del no-res.\nA més, el 31 de desembre ens incardina en el nostre context cultural, ja que les diades de Menorca i Eivissa (a més de la del País Valencià) rememoren la conquesta. De fet, la Llei de Declaració del Primer de Març com a Dia de les Illes Balears, ja deia clarament a la seva exposició de motius: «Històricament els pobles han cercat afirmar la seva identitat mitjançant la institucionalització d’una data transcendental, i li han donat alhora un caire oficial i festiu. Cada una de les Illes Balears ha anat establint, de forma més o menys oficial, una data històricament representativa que permetés anualment fer un acte d’afirmació de la pròpia identitat insular. Les dates escollides han estat relacionades amb la conquesta catalana, aportació decisiva per a la configuració històrica, cultural i lingüística de tots els pobles de les Illes Balears». En el nostre cas, no hi ha dubte de quin dia es parla.\nAclarim una qüestió falsejada que la malvolença ha volgut escampar: el 31 de desembre no s’hi celebra una guerra ni una matança, sinó el naixement del poble mallorquí; evidentment aquest està relacionat amb uns fets bèl·lics, com la majoria de dates històriques. Podríem dir que vàrem tenir un naixement traumàtic. Però ni d’aprop és allò que s’hi commemora, sense que això vulgui dir que s’hagi d’obviar: un poble madur no amaga els punts obscurs del seu passat, sinó que els rellegeix (com deia Goethe,«cada generació ha d’escriure la seva pròpia història») per tal d’aprendre’n. De fet, el record al vençut, la vindicació de la pau, del diàleg... ha de formar part del relat de la nova Diada, és a dir, del projecte col·lectiu que els mallorquins i les mallorquines volem crear durant tot l’any i aquest dia hem de proclamar, com ho han de ser la vindicació de la llengua catalana, l’autogovern, la història de Mallorca, la insularitat, les tradicions mallorquines o la multiculturalitat.\nMolts d’anys i bona Diada, a la fi i com sempre!\nA la fi i com sempre, el 31D (OpenDocument Text – 137.1 kB)


Ribera d’Ebre VIVA dóna suport a l’empresariat de la comarca amb el “Seminari de suport a la comercialització del sector agroalimentari” - Consell Comarcal de la Ribera d'Ebre\nRibera d’Ebre VIVA dóna suport a l’empresariat de la comarca amb el “Seminari de suport a la comercialització del sector agroalimentari”\nA finals de febrer es va iniciar a la seu del Consell Comarcal de la Ribera d’Ebre el “Seminari de suport a la comercialització del sector agroalimentari” amb la participació de 15 empresaris. Aquest seminari està subvencionat pel Servei d’Ocupació de Catalunya en el marc del projecte “Treball a les 7 comarques” i amb el finançament del Servei Públic d’Ocupació Estatal i el Fons Social Europeu.\nMillorar la competitivitat de les empreses del sector agroalimentari de la Ribera d’Ebre és l’objectiu principal d’aquest seminari de professionalització, especialment, en l’àmbit del màrqueting. El moment actual requereix que les empreses disposin dels instruments i materials adequats per a donar-se a conèixer en els diferents canals de comercialització tant nacionals com internacionals.\nEl seminari donarà els coneixements necessaris als empresaris participants per al disseny i la creació del material de promoció de l’empresa en condicions òptimes per a poder fidelitzar els seus clients actuals i incrementar els clients potencials, així com, obrir nous canals de venda gràcies a eines pràctiques i eficients del màrqueting i les vendes.\nEl seminari es realitza al Consell Comarcal de la Ribera d’Ebre i tindrà una durada de 8 sessions, de quatre hores de durada i s’impartiran continguts com el pla de màrqueting, les formes de comunicació i promoció, com vendre el producte i el concepte de marca, entre d’altres. També hi haurà un espai per a dur a terme assessoraments individuals als empresaris que ho requereixin.


Se li escapa la victòria al Senior femení davant d’un gran CV Sant Vicent del Raspeig. Per un apuradíssim 2-3 ( 25-16,21-25,23-25,25-16,16-18).\nLa primera jornada deixa un gust agredolç per al nostre equip, ja que el debut a la lliga no va ser tot l’esperat. Cal destacar que, malgrat ser sols 7 jugadores, les nostres xiques no li ho posaren fàcil a l’equip visitant. El partit va estar molt igualat, però la victòria, decidida al quint set, va ser per a l’equip rival, deixant el resultat final de 2-3.\nEl pròxim dissabte dia 22, l’equip es desplaçarà fins a Oliva on disputaran el segon partit de lliga.\nAllVolei Canals Senior femení - CV Sant Vicent del Raspeig


PISOS A BARCELONA::HOME GROUP - idees immobiliàries\nEn Home Group sabem que Barcelona és una de les primeres opcions a l'hora de triar un lloc per viure, ja que es tracta una de les ciutats més destacades d'Europa gràcies a la seva multiculturalitat, opcions d'oci i qualitat de vida. La demanda de pisos a Barcelona és cada vegada més gran, això també es deu al creixement de la ciutat. Els nombrosos projectes i inversions que es realitzen ara a la ciutat fan que arribin nous residents en recerca de pisos a Barcelona dels quals fer la seva llar permanent.\nAmb una població de 1,6 milions d'habitants, la ciutat de Barcelona és el nucli central d'una regió metropolitana de 2.500km2 de superfície i prop de 5 milions d'habitants, que representen el 63,4% de la població catalana i el 10 , 2% de l'espanyola. No en va, la capital catalana és una de les principals aglomeracions metropolitanes d'Europa, sent superior a la de les àrees de Berlín, Roma o Estocolm. En aquesta línia, la comunitat catalana posseeix un PIB per càpita de 26.666 euros, superior a la mitjana espanyola (22.279 euros) i a la mitjana de la Unió Europea, de 24.486 euros.\nEn l'actualitat la comprar pisos a Barcelona és una tasca relativament fàcil, això es deu en part a la gran recuperació del sector immobiliari; els preus milloren i també l'oferta d'habitatges de qualitat, el que fa que les condicions siguin òptimes per decidir ser propietari d'un pis a la ciutat. Barcelona és una ciutat molt atractiva per a qui decideix comprar, i això és també gràcies al ventall d'opcions que aquesta té.\nA Barcelona hi ha moltes zones i barris on escollir per a tots els gustos, barris més familiars, moderns, tradicionals i altres d'alt standing, però la característica que comparteixen entre és la fàcil connexió que tenen entre tots. Arribar al centre de la ciutat des de qualsevol dels municipis que conforma la ciutat és tasca fàcil, i cada un ofereix als seus habitants la seva particular encant. Entre les zones preferides per comprar pisos a Barcelona podríem parlar del barri Eixample, Gràcia, Sant Andreu, Pedralbes i per descomptat el centre de la ciutat.\nSón molts els avantatges d'escollir Barcelona com a residència permanent, entre aquests avantatges hi ha la quantitat tan variada de pisos en venda a Barcelona. En tenir tants barris i zones que fàcilment s'adapten a les necessitats de tots els possibles compradors, són múltiples les opcions per als que decideixen venir a viure a Barcelona.\nUna ciutat amb una oferta cultural àmplia, on el sector empresarial creix cada any, plena de vida i diversitat; és poc probable avorrir quan es viu en una ciutat tan moguda. L'oferta de pisos en venda a Barcelona és molt variada, pisos amplis, modestos, pisos d'obra nova, o reformats.\nDes Home Group estem encantats en ajudar-lo a trobar l'opció que més s'adapti a les seves necessitats i el que serà el seu futur llar a Barcelona.\nAquí podrà veure la nostra oferta de pisos a Barcelona


Sou aquí: Inici1 / Màquines2 / Fresadores3 / Victory\nLa fresadora de control numèric (CNC), model VICTORY, destaca per la seva gran versatilitat.\nDissenyada fonamentalment per treballar una àmplia varietat de materials (fustes, plàstics, metalls no fèrrics, etc.) i aplicacions a gran velocitat. El seu disseny compacte la converteix en una fresadora CNC robusta i modular.\nLa seva estructura possibilita la fàcil personalització de la màquina amb solucions òptimes segons les exigències de la producció de cada client.\nEl model VICTORY destaca pel seu fàcil maneig, fiabilitat, gran robustesa i velocitat.\nMàquina equipada de 3 a 5 eixos controlats\nÀrea útil de treball: 6.250 x 1.680 x 600 mm\nCapçal de fresat de 7 KW fins a 18 KW refrigerat per aire/aigua\nVelocitat nominal: 12.000 rpm\nVelocitat màxima: 24.000 rpm\nSubjecció de peces: taula ranurada + bomba de canal lateral + braços amb ventoses\nEstructura de braç mòbil\nEix X: 70 m/min\nEix Y: 50 m/min\nEix Z: 25 m/min\nDimensions exteriors de la màquina: 8.200 x 4.608 x 2.670 mm\nIndústria fusta: mobles, armadures, etc.\nConstrucció: Corian, perfils d’alumini, PVC i Alucobond per a façanes.\nMotors de fresat a mida\nCanvi d’eines regirar\nCanvi eines lineal\nRefrigeració d’eina per aire fred\nRefrigeració d’eina per barreja d’aire i oli\nSistema de buit – Depressor o turbina\nAire condicionat en armari


Un miler de persones ens diuen que han començat a veure al carrer des de la pandèmia - Arrels Fundació\nAllotjament, Barcelona, Dades, Notícies, Persones sense llar, Propostes polítiques\nUn miler de persones s’han adreçat a Arrels durant la pandèmia per explicar que comencen a viure al carrer\nEstablim diverses formes de col·laboració amb 138 empreses#Visibles, 13 peces d’art urbà per trencar prejudicis sobre les persones sense llar a Barcelona\nArrels Fundació | 21/12/2021\nUn home que aviat haurà de deixar la pensió on viu, una persona a qui han estafat i dorm amagada en una escala de veïns, un jove que en fer els 18 anys ha deixat d’estar tutelat i ara viu al carrer… Fins a 1.062 persones han vingut al nostre centre obert des de l’inici de la pandèmia i ens han explicat que començaven a viure al ras o que estaven a punt de perdre casa seva. Detectem un augment de demanda de serveis relacionats directament amb causes estructurals del sensellarisme.\nAl nostre centre obert arriben cada dia persones que fa poc que viuen al ras o que aviat es quedaran sense casa i que busquen orientació sobre els recursos que existeixen a Barcelona que els puguin ajudar. Des de l’inici de la pandèmia, han estat 1.062, és a dir, n’hem assessorat una dotzena cada setmana. Les hem orientat un total de 1.277 vegades i ens han expressat 2.228 demandes i necessitats diferents.\nLes històries d’aquestes 1.062 persones són diverses, però totes tenen en comú la manca d’un habitatge estable i que els fils que les sostenien s’han trencat o estan a punt de trencar-se. Hem conegut persones que han anat a demanar ajuda als serveis específics de l’Ajuntament i que no han trobat resposta o no han rebut una resposta ràpida; també algunes que comencen a dormir al carrer, que han aconseguit una tenda de campanya i que s’amaguen a la muntanya, que destinen els pocs diners que tenen a pagar nits de pensió, que s’amaguen en escales de veïns, que dormen en sofàs d’amistats o que passen la seva primera nit al ras caminant perquè tenen por. Hem orientat joves extutelats que, en assolir la majoria d’edat, es queden al carrer; també persones que surten de la presó sense alternativa residencial, i altres que necessiten dutxar-se perquè l’endemà tenen una entrevista de feina.\nEl 88% de totes aquestes persones són homes i el 12% són dones. De mitjana, tenen 43 anys, tot i que gairebé una de cada quatre tenen entre 50 i 64 anys. Sabem que el 24% tenen nacionalitat espanyola i que la resta procedeixen de 79 països diferents.\n“A les persones que venen a buscar orientació i explicar la seva situació les orientem sobre què hi ha i què no hi ha a Barcelona. Exposem la realitat, que és la saturació dels recursos. Això significa un impacte emocional molt gran i un acompanyament en aquest sentit. Perquè s’ha de dir: no hi ha resposta per a aquestes persones”, afirma Ferran Busquets, director d’Arrels.\nMés demandes per accedir a serveis socials, tràmits i feina\nLa majoria de les persones que orientem al nostre centre obert expressen més d’una necessitat. Accedir als serveis bàsics de dutxa i rober són les demandes principals des de l’inici de la pandèmia, en un 39% i un 32% dels casos, respectivament. Contactar amb serveis socials és la tercera demanda més expressada (un 25%), seguida per la sol·licitud d’informació sobre allotjament (un 18%) i per un espai de consigna (un altre 18%) on poder guardar les seves pertinences i documentació.\nDestaca el fet que, cada vegada més, les persones que acompanyem necessiten una orientació general sobre la majoria dels recursos existents a la ciutat; si durant el 2019 l’11% que vam orientar la van necessitar, des de l’inici de la pandèmia han estat el 17%.\nEn aquest sentit, ha crescut de manera destacada la demanda de serveis que estan directament relacionats amb les causes estructurals que provoquen el sensellarisme, com l’accés a una feina digna i el sistema de protecció social. L’any 2019, per exemple, el 19% de les persones que vam orientar ens preguntaven com contactar amb els serveis socials especialitzats en l’atenció a persones sense llar a Barcelona i, des de l’inici de la pandèmia, aquest percentatge és el 25%. És a dir: una de cada quatre persones que hem orientat no sabia a quin servei públic adreçar-se per exposar la seva situació.\nTambé han augmentat les peticions d’ajuda per fer tràmits perquè, des de l’arribada de la pandèmia, la majoria es fan de manera telemàtica. “La digitalització i els procediments telemàtics estan complicant que les persones sense llar puguin accedir a molts tràmits i després s’hi sumen les barreres administratives. Això dificulta molt, per exemple, poder-se empadronar i fins i tot demanar una cita prèvia”, comenta Ferran Busquets. Des d’Arrels, intentem facilitar aquest tipus de gestions en alguns casos, bé oferint suport a la persona en la gestió o bé facilitant l’accés a internet i ordinador per a què la mateixa persona ho pugui fer.\nL’accés a la feina també és una de les necessitats que s’expressen més. L’any 2019, el 4% de les persones que vam orientar des del nostre centre obert ens preguntava sobre els serveis de cerca de feina, mentre que en l’actualitat aquesta demanda la fan el 8%. El servei de consigna és el recurs bàsic que més ha experimentat un augment en la demanda: l’any 2019 el van demanar el 12% de les persones que vam orientar i, des de l’inici de la pandèmia, l’han sol·licitat el 18%.\nNecessitat d’una resposta transformadora\nA les més de 1.000 de persones que han vingut a Arrels buscant orientació les hem assessorat sobre els recursos que existeixen a la ciutat i el seu funcionament. En alguns casos, també hem intentat donar respostes puntuals a algunes necessitats.\n“A algunes persones els hem ofert guardar la seva maleta i, només per aquest petit suport, s’han emocionat. Oferir una dutxa puntual mentre la persona troba un servei més adequat on poder anar de manera habitual és també una atenció terapèutica. Són accions de contenció emocional, però com a ciutat caldria anar més enllà i que les persones trobin una resposta útil i real a la seva situació”, afegeix Ferran Busquets.\nCalen polítiques preventives perquè la gent no perdi casa seva. També que cada municipi atengui els seus veïns i veïnes sense llar i una xarxa pública de recursos forta i en la qual tothom pugui accedir a un/a treballador/a social de referència, perquè les persones que arriben demanant-nos orientació són a temps de vincular-se a la xarxa pública. A curt termini, necessitem més recursos bàsics als quals aquestes persones es puguin adreçar directament i que serveixin per establir vincles amb elles i conèixer les seves necessitats; així com espais d’acollida nocturns i de baixa exigència a cada barri de la ciutat on les persones se sentin segures i puguin descansar.\nMira la nostra informació pràctica sobre què fer si veus una persona vivint al carrer\nA la guia Viure al carrer a Barcelona trobes informació dels recursos bàsics on les persones que dormen al carrer a la ciutat poden accedir.\nMira les propostes que fem a les administracions públiques.


MC Advertising, Bisgràfic\n• El soci fundador de Bisgràfic s’integra a l’equip directiu de l’agència\n• Jordi Masferrer, CEO d’MC Advertising, suma a la seva sòlida estructura el nou director, que formarà part del projecte MC Squads\nBarcelona, 27 d’octubre de 2020.- MC Advertising, agència de comunicació independent especialitzada en branding, estratègia, marketing digital i disseny gràfic, ha incorporat Pep Alcàntara com a director creatiu en el seu hub a Espanya.\nL’agència ha creat la nova divisió MC Squads, que consisteix en la creació d’equips de treball especialitzats i per departaments per poder oferir als seus clients un servei global. En paraules de Jordi Masferrer: “Ens trobem que el mercat actual demana externalitzar la comunicació a agències capaces de poder cobrir totes les necessitats comunicatives amb traçabilitat, i que sàpiguen adaptar-se als constants canvis del sector”.\nPep Alcàntara, amb més de 30 anys d’experiència en el sector de la comunicació, ha treballat per a clients nacionals i internacionals, oferint-los creativitat i disseny per acompanyar-los durant tot el procés d’impuls de les seves marques.\nEls seus treballs han estat extensament reconeguts amb diferents premis internacionals com els Laus, HKDA Global Design Awards, ED Awards, German Design Award, Red Dot Design Awards i Graphis. També ha estat membre del Jurat dels Premis Laus i ha format part de la Junta Directiva de l’ADG-FAD (Associació de Directors d’Art i Dissenyadors Gràfics).\nEn paraules de Pep Alcàntara: “Molt content de poder aportar a MC la meva manera de treballar, abordant els treballs des de l’originalitat, amb una perspectiva desenfadada i fresca.”\nAmb aquest fitxatge, MC Advertising pretén continuar garantint la professionalitat i la brillantor habitual dels seus projectes, a través d’una agència que ja comptava amb una llarga trajectòria i que aquest últim any ha tingut projecció internacional obrint seu a Los Angeles.


L'Obscur: Senyor Rajoy, vosté és un inútil\nSenyor Rajoy, vosté és un inútil\nI no ho diguem nosaltres, ho reconeix ell mateix quan afirma que no te poder de decisió ni marge de maniobra... però no sabía "lo que hay que hacer"?\nLes retallades d'ahir (65.000 milions d'euros) deixen en una anècdota les retallades que ja estem patint en sanitat i educació. Per a fer-nos una idea, el rescat grec (que ha esclavitzat el país per pagar als inversors) suposa un 2% del PIB, el nostre rescat ronda un 5%...\nI els parlamentaris de la clec, acustumats a aplaudir quan parla el líder, aplaudíen cadascuna de les mesures anunciades, amb un entusiasme compartit per la patronal (sera que la reforma laboral els compensa lo del IVA).\nD'entre les anunciades podem destacar la reducció del 30 dels concejals "per trams de població", que es suma a la idea de fusionar ajuntaments i eliminar els "serveis duplicats que ofereixen".\nAl darrere d'aquest estalvi s'amaga un atac dirècte a la sobirania (be, com a la resta d'estalvis que proposa esta gentola). Per una banda la desaparició de concejals comportaria la desaparició de la diversitat d'opinions als ajuntaments de les poblacions xicotetes, reforçant encara més el bipartidisme (i el sistema "partitocràtic" que imposa les directrius des de dalt i no des d'una reflexió local).\nEn comptes de netejar de ganduls i tècnics quatre-mil-cincents-euristes les administracions locals, el que faràn serà allunyar encara més la política dels ciutadans i privatitzar serveis. Ara la política estatal la marca Bruseles, la autonòmica Madrid i la local el poble del costat. Totes les polítiques impopulars responen a la "obediència debuda" i la gravetat de la situació.\nRajoy de fet, ha muntat un número musical que representarà a tots els municipis de més de 10.000 habitants del estat español; ací en teniu un fragment.\nRajoy va triar un mal dia, els miners acabaven d'arribar a Madrid i molta gent va eixir a rebre'ls com a herois, malgrat l'esforç que han fet per criminalitzar la seva lluita i l'estat de setge en el que es troba la conca minera d'Asturies.\nLa gent va rebre als qui havien tallat carreteres i s'havien enfrontat amb tanta força als antidisturbis. Apología de la ressistència al cor de la capital i càrregues policials (s'acabaven de quedar sense paga extra i per algún lloc s'han de desfogar).\nAcí teniu l'únic que impedia al poble defenestrar la política del saqueig,\nPagarem més per menys, mentre ens recorden que hem viscut per damunt de les nostres possibilitats. Però arribarà el moment de recordar-los que estàn legislant per damunt de les seues possibilitats (la nostra paciència), i el dia que 100.000 persones intenten entrar al parlament per parar-los els peus, no tindràn gas suficient per ofegar-nos a tots.\nPublicat per Jaime Clarin en 14:03\nRubalcaba i la reforma constitucional\nLa espiral estiuenca


Enquadernacions d’autora, úniques i perfectament (im)perfectes.\nEscrius, dibuixes, pintes, retalles, viatges, cuines, medites…? Quin format d’enquadernació necessites? Amb Dolça llibreta creo enquadernacions a mida a partir d’encàrrecs concrets.\nLlibretes, àlbums, quaderns, enquadernacions de tot tipus… però també llibres autoeditats, fotollibres, llibres d’artista, carpetes de conservació, enquadernació de treballs i projectes corporatius.\nTria l’enquadernació, el format, la mida, els colors, els papers i materials que s’adaptin a les teves necessitats.\nJuntes crearem la peça que has somiat.\nAquí hi pots trobar una selecció de quaderns i llibretes bàsiques\nEncarrega el teu quadern, llibreta o àlbum, i si no has trobat el que busques, contacta’m i parlem-ne!


Legislació: INSTRUCCIÓN 1/2006, de 8 de noviembre, de la Agencia Española de Protección de Datos, sobre el tratamiento de datos personales con fines de vigilancia a través de sistemas de cámaras o videocámaras - Inici - eSam\nObjecte: Aquesta Instrucció té per objecte regular el tractament de les dades personals amb finalitats de vigilància mitjançant sistemes de càmares o videocàmares.\nAquesta instrucció imposa l'obligació (article 3) de col·locar, en les zones videovigilades, el distintiu informatiu visible dient: "ZONA VIDEOVIGILADA" i identificar el responsable davant qui exercitar els drets de totes les persones en matèria de protecció de dades (usualment és l'alcalde).\nA la web de l'Agencia estatal de Protección de Datos (https://www.agpd.es/index.php?idSeccion=612), ja està disponible el model de distintiu, que podeu emplenar i imprimir.\nPublicació oficial: BOE núm. 296, de 12 de desembre de 2006.\n(Trobareu l'enllaç a través de la URL adjunta que apareix a la zona d'informació annexa, així com, un resum de la norma. Norma inclosa a la Reunió trimestral per comarques de febrer de 2007.)


La 'venjança porno' també s'acarnissa amb els nens\nMenors britànics de fins a 11 anys figuren entre les víctimes del delicte de difusió a les xarxes d'imatges sexuals sense permís\n28 de d’abril del 2016. Actualitzada 01 de de juny del 2017 a les 12:02\nLa 'venjança porno' també s'acarnissa amb els nens. Un estudi dut a terme per la BBC ha descobert que entre les més de 1.000 víctimes que el 2015 van denunciar a la Gran Bretanya la difusió a les xarxes de fotos o vídeos de contingut sexual i privat, sense el consentiment dels que apareixien a les imatges, hi ha menors d'11 anys.\nL'anàlisi de les dades de la policia a Anglaterra i Gal·les indica que el 30% dels incidents registrats oficialment es refereixen a menors de 19 anys. “És terrible que nens d'11 anys s'hagin convertit en víctimes, constata un portaveu de la Societat Nacional per a la Prevenció de la Crueltat amb els Nens (NSPCC)Societat Nacional per a la Prevenció de la Crueltat amb els Nens. Les denúncies “subratllen la necessitat urgent de prendre mesures per part de les xarxes socials per millorar la seva seguretat. Els joves també necessiten estar informats dels riscos greus que implica enviar material sexual explícit o fotos d'ells mateixos”. Els experts consideren que el que s'ha publicat és només la punta de l'iceberg.\nFa exactament un any que aquesta pràctica, batejada com a 'venjança porno', es va convertir en delicte a Anglaterra i Gal·les. Membres o antics membres d'una parella han utilitzat aquest mètode com a revenja, per assetjar i venjar-se de l'altra persona, avergonyir-la públicament i denigrar-la. Entre els 1.160 incidents denunciats entre l'abril i el desembre del 2015 hi ha tres víctimes d'11 anys i el 30% són menors de 19 anys. La mitjana d'edat dels afectats és de 25 anys. Facebook és el mètode més utilitzat per a aquesta pràctica (68% dels casos), seguit d'Instagram (12%) i Snapchat (5%).\n“El nombre de gent jove afectada per aquests incidents és molt preocupant”, assenyala la doctora Emma Short, directora del Centre Nacional d'Assetjament Cibernètic de la Universitat de Bedforshire. Part del problema és que “l'enviament de fotos amb nus, quan s'inicia o s'està en una relació, s'ha convertit en una cosa així com una norma entre els menors de 18 anys”, afirma Short, que dirigeix un estudi sobre els efectes de la 'venjança porno' en les víctimes.\nDENÚNCIES SENSE CÀSTIG\nEl càstig, no obstant, no sempre arriba. Al voltant del 61% de les denúncies presentades van acabar sense que es prengués cap tipus de mesura contra l'agressor. En la majoria dels casos, la policia no tenia proves o la víctima va retirar la denúncia. Al voltant d'un 11% van acabar en un judici i un 7% va quedar en una advertència policial.\nJason Asagba, de 21 anys, va ser condemnat a 6 mesos de presó per compartir fotos intimes d'una dona a Facebook, a qui havia amenaçat de fer-ho. David Jones, de 53, va ser condemnat a 16 mesos de presó per divulgar fotos sexuals d'una dona que va dir que se sentia “terroritzada” quan les va veure a les xarxes socials. Luke King, que va compartir una foto similar d'una dona a WhatsApp, va estar empresonat durant 12 setmanes per assetjament.\nVIOLACIÓ I ANGOIXA\nLaura Higgins, al capdavant d'una organització d'ajuda a les víctimes (Revenge Porn Helpline), ha pogut constatar que els que passen per una experiència així la senten com una “violació” de la intimitat, que genera “angoixa” i causa seriosos “danys”, amb efectes “que sovint es mantenen durant molt temps”. Les víctimes “sovint interioritzen sentiments de culpabilitat i vergonya, que poden afectar negativament la seva pròpia valoració i estima. Les recriminacions només exacerben aquests sentiments. Algunes se senten aïllades, enfonsades i pensen a suïcidar-se”.\nPorno Snapchat Internet Abusos sexuals Instagram Facebook Xarxes socials Regne Unit