Classe de 'performance' per a infants i una conferència sobre Eivissa i Vanuatu, a Sa Nostra Sala - Artxipèlag\nInici » Illes Balears » Classe de ‘performance’ per a infants i una conferència sobre Eivissa i Vanuatu, a Sa Nostra Sala\nClasse de ‘performance’ per a infants i una conferència sobre Eivissa i Vanuatu, a Sa Nostra Sala\nREDACCIÓ EIVISSA, 14.09.2107. Sa Nostra Sala, l'espai de cultura del departament d'Educació, Cultura, Patrimoni,\nEsports i Joventut del Consell Insular d'Eivissa, ofereix dues noves activitats per aquest divendres i dissabte.\nAixí, aquest dissabte 16 de setembre, entre les 11 i les 13 hores, escelebra una classe d’introducció a la performance i la poesia experimental dirigida especialment per a infants d’entre 6 i 11 anys. La sessió anirà impartida per l’artista Elisa Torreira, que actualment exposa a Sa Nostra Sala la seua instal·lació ‘Oscura Edad’.\nLa trobada consistirà en una sessió teòrica audiovisual i en la realització d’una performance. En paraules de l’artista, “utilitzarem la capacitat expressiva del nostre cos i de la nostra veu com a eines capaces de construir un mapa plàstic únic. La intervenció de cada infant afectarà la plasmació de l’objecte artístic, així desenvoluparem varietat de tècniques i suports, en què la coreografia, el so, la literatura i la plàstica exerciran el paper de director d’escena”.\nEls interessats poden apuntar-se cridant al telèfon 971.30.49.80 en horari de 11 a 14 hores i de 17 a 20.30 hores.\nPer altra banda, aquest divendres 15 de setembre a les20.30 tindrà lloc a Sa Nostra Sala la conferència: “Terra, cultura i turisme: els casos de les illes d’Eivissa i Tanna (Vanuatu, Pacífic Sud)”, a càrrec de l’antropòleg i etnòleg Kirk Huffman. En aquesta xerrada, Huffman establirà paral·lelismes entre dues illes de les mateixes dimensions com són Eivissa i Tanna, però una situada a la Mediterrània i l’altra a l’arxipèlag de Vanuatu, al Pacífic Sud, i que han seguit camins molt diferents amb l’arribada de la indústria turística.\nAntropòleg i etnòleg, Huffman va viure entre 1990 i 2002 a Eivissa, on va desenvolupar una profunda admiració per la seua llengua i cultura. Anteriorment, s’havia instal·lat a Vanuatu on entre 1977 i 1989 fou director del Museu Nacional del Centre Cultural de Vanuatu. Actualment viu a Sydney i és, entre altres càrrecs, membre del comitè científic del Museu de Tahití i les illes de la Polinèsia Francesa.\nA més, aquest dijous 14 de setembre, Sa Nostra Sala acull a partir de les 20.30 hores la conferència “Nuevas prácticas poéticas” a càrrec del poeta, performer i agitador cultural David Trashumante


Web oficial Hotel Curious Barcelona - Servei de massatges\nRelaxa't al Hotel Curious\nA l'espai ambientat per a cuidar-te de l'Hotel Curious t'oferim un massatge per cada element de la natura: Aigua, Terra, Foc i Aire, acompanyats d'olis amb essències Mediterrànies i música adequada a cada tipus de massatge\nMira el vídeo sobre el nostre servei de massatges!\nTria'l si busques una gran relaxació. Dóna-li al teu cap, espatlla, cames i peus un moment d’alliberament de tensions i neteja amb un massatge profund, acompanyat d’oli de flors blanques i flor lavanda.\nTria'l si busques revitalitzar el teu cos. Dóna-li a la teva espatlla, cames i peus cansats un massatge purificant i refrescant, acompanyat d'oli de romaní i llimona.\nTria'l si busques tonificar el teu cos. Dóna-li a la teva espatlla, cames i peus un massatge més energètic i estimulant acompanyat d’oli de canyella.\nTria'l si busques un massatge anti estres. Allibera el teu cap, coll i espatlla de preocupacions amb un massatge relaxant, acompanyat d’oli de bergamota i cedre vermell.


El Trio Fortuny actuarà aquest diumenge a l'Auditori de Santa Coloma - Tribuna Selvatana - Diari comarcal de La Selva - Actualitat, notícies, opinió...\nFotografia: Imatge promocional del Trio Fortuny.\nEl Trio Fortuny actuarà aquest diumenge a l'Auditori de Santa Coloma\nJoel Bardolet, Pau Codina i Marc Heredia, tres dels músics joves amb més inquietud i talent de la seva generació, s'ha unit per interpretar algunes de les obres clau escrites per a trio amb piano.\nAquest proper diumenge 14 de maig a les 19h l'Auditori de Santa Coloma de Farners acollirà l'actuació del Trio Fortuny. El programa del concert inclou tres peces: el Trio núm. 1, op. 8, de J. Brams, en la versió de 1889; el Rèquiem trio, de S.Brotons, i el Trio núm 2, D. 929, de F. Schubert. El preu de l'entrada és de 12 euros si es compra anticipadament a la Casa de la Paraula i de 15 euros si es fa a taquilla una hora abans del concert.\nJoel Bardolet, Pau Codina i Marc Heredia, tres dels músics joves amb més inquietud i talent de la seva generació, s'han unit per a formar un trio musical estable que desenvolupa un rigorós treball d’interpretació d’algunes de les obres clau escrites per a una de les formacions de cambra per excel·lència, el trio amb piano. Joel Bardolet és violinista, Pau Codina, violoncelista, i Marc Heredia, pianista. Tots tres músics acrediten una excel·lent formació acadèmica i trajectòria com a músics professionals.


8M Les dones trepitjam fort! | Ajuntament de Manacor\n8m les dones trepitjam fort\n8M Les dones trepitjam fort!\nL’Ajuntament de Manacor dedica tot el mes de març a reivindicar el feminisme i les dones\nEl Dia Internacional de les Dones és enguany festiu al municipi de Manacor. Es tracta d’un dia important que se celebrarà durant tot el mes de març, amb el lema ‘8M Les dones trepitjam fort’. El cartell, que ha estat dissenyat per la il·lustradora Margalida Vinyes, mostra cinc dones de diferent edat decidides a fer camí plegades i avançar cap a la igualtat plena de drets.\nEl lema "Les dones trepitjam fort" «pretén apel·lar a l'empoderament femení i a la reivindicació del carrer com un espai que també pot ser nostre. Històricament, les ciutats no han estat configurades en una perspectiva de gènere i malauradament, els carrers no són entorns segurs per nosaltres. Per tant, el lema parteix d'aquesta idea: trepitjam fort, ens feim nostres els carrers i reivindicam el poder que tenim com a col·lectiu», assegura la delegada de Serveis Socials i Igualtat, Carme Gomila. A més, enguany, els carrers seran l'escenari principal on es desenvoluparan la majoria d'activitats en torn al 8M, sempre seguint amb les restriccions sanitàries.\nEl calendari d’actes arrenca la setmana de l’1 al 8 de març amb l’acció feminista del Col·lectiu de Dones de Llevant ‘Aquest 8 de març caminam per la igualtat’. Continua dissabte dia 6 de març a les 12 h. amb el contacontes per la igualtat Vola valentina, a càrrec de Centimets teatre. El mateix dissabte 6 a les 19.30 h, el Conservatori acollirà la lectura dramatitzada Històries en veu de dona de diversos relats de Carme Riera, a càrrec de Margalida Amengual i Daniele Fregapane.\nDilluns 8 de març, a partir de les 10 h i fins les 13 h, la plaça Weyler serà escenari d’una acció artística cooperativa. Així mateix, d’11 h a 13 h al passeig de Na Camel·la el col·lectiu de Dones de Llevant i el Moviment Feminista de Mallorca organitzen la performance ‘La pandèmia no ens farà invisibles’.\nDia 9 de març l’esport serà el protagonista amb la presentació juntament amb els clubs esportius de la campanya ‘Guanyem el partit al masclisme, l’homofòbia i el racisme’.\nLa música també serà present durant aquest mes de març feminista amb els concerts de tres dones cantants mallorquines al Claustre de Sant Vicenç Ferrer. Maria Jaume tocarà dissabte dia 13 de març a les 12h, la felanitxera Maria Hein ho farà dissabte dia 20 de març, i tancarà el cicle la manacorina Joana Gomila el dissabte 27 de març també a les 12 h. del migdia.\nEl Teatre de Manacor acollirà dijous dia 25 de març a les 19.30 h. la projecció de la pel·lícula Enero\ni un col·loqui amb la directora Ione Atenea, que serà moderat per Alícia Olivares. Organitza aquest acte 39 Escalons.\nTancarà aquest mes reivindicatiu la ruta ‘Les dones trepitjam fort’, un recorregut a peu pels carrers visibilitzant dones imprescindibles. Serà el dissabte 3 d’abril a les 11 h. des de la plaça del Convent i el dissabte 10 d’abril a les 11 h. al carrer d’en Gual de Porto Cristo.\nCal recordar que tots els actes tendran la capacitat limitada i d’acord amb les restriccions sanitàries marcades pel Govern de les Illes Balears. Les inscripcions s’han de fer per correu electrònic a activitats8m2021@gmail.com indicant nom complet i activitat.\nCartell actes 8M 2021


XAREL·10: de juliol 2013\n544.- En Pol ha escollit un llibre de la seva biblioteca que té entre 300 i 400 pàgines per llegir-se'l d'una tirada. Ha calculat que si llegeix 6 pàgines per hora, l'última hora de lectura n'haurà de llegir només 3 però si llegeix a raó de 7 pàgines per hora, per l'última hora li quedaran 5 pàgines. Quantes pàgines té el llibre d'en Pol?\nBy McAbeu a 15:00 14 comentaris\nE493.- Saps que hi ha al mig de Barcelona?\nBy McAbeu a 12:45 16 comentaris\nBy McAbeu a 9:30 20 comentaris\nE492.- Dins l'infern estic tancada / des de temps immemorial. / També en el cel faig estada / fent-hi vida celestial.\nBy McAbeu a 9:45 21 comentaris\n514.- El director d'un zoològic sap que 17 girafes mengen tant com 170 micos, 1000 hàmsters tant com 50 micos i 4 elefants tant com 10 girafes. Pots dir-li quants hàmsters caldrien per acabar-se el menjar de 12 elefants?\nBy McAbeu a 21:30 5 comentaris\nRelats Conjunts de la Carme (COL·LECCIÓ DE MOMENTS)\nLa CARME del blog COL·LECCIÓ DE MOMENTS ens convida a fer un relat inspirat pel quadre "La grasse matinée" (Ramon Casas - 1900). Com ella mateixa admet, es veu que troba a faltar els Relats Conjunts que fan vacances. :-)\nEl sol que entra per la persiana mal tancada li fa mig obrir els ulls sense despertar-la del tot i, mentre la realitat intenta començar a fer acte de presència, la nostra protagonista encara té ben presents les últimes imatges del darrer somni de la nit. Es troba en aquell estat d'entreson que convida a fer mitja volta i tornar a adormir-se, però alguna cosa dins el seu cap no li permet fer-ho.\nHauria d'aixecar-se i preparar l'esmorzar dels bessons, un suc de mini-bric i un entrepà de mortadel·la d'oferta, i després acompanyar-los a l'escola pública. Hi aniran a peu, malgrat estar a l'altra punta del barri, però és que el seu marit necessita el cotxe i la poca gasolina que li queda, per anar a entregar currículums a les escasses obres que encara es construeixen i així provar de sortir d'un atur que ja fa més d'un any que dura. Després de deixar els nens, serà ella la que anirà a l'oficina de benestar social per demanar si tenen dret a alguna ajuda i més tard ha de passar pel supermercat, li cal comprar llet de marca blanca i arròs d'aquell més barat. Amb la mica de salsa de tomàquet que va sobrar del sopar d'ahir, avui per dinar farà arròs a la cubana. Potser també hauria de comprar un paquet de salsitxes de frankfurt per acompanyar l'arròs, però té por que al passar per caixa la targeta de crèdit digui prou que ja l'ha estirada massa aquest mes...\nAquest últim pensament la desvetlla del tot. Espantada i suorosa es mig incorpora al llit, però ara ja és ben conscient de tot el que la rodeja i somriu alleujada. Només ha estat un malson horrible que ja ha passat. Farà venir la donzella perquè tanqui del tot la persiana i dormirà una estona més, encara és massa aviat per anar a jugar al pàdel amb la Piluca. Ara que pensa en això, recorda que avui haurà de conduir el Maserati que el xòfer sempre agafa el Mercedes per portar els bessons al col·legi privat de la part alta i el seu marit va dir que necessitava l'Aston Martin per anar a una reunió amb no sé quin polític per parlar de la concessió de les obres del nou pavelló esportiu. Això vol dir que ell no vindrà a dinar a casa aquest migdia. Cap problema, aprofitarà per donar festa a la cuinera i després del pàdel anirà a aquell restaurant tan exclusiu del port. No sap perquè però li han vingut ganes de menjar un bon risotto de llamàntol per dinar.\nEditat el 20.07.13\nPISTA: Va néixer l'any 1948 i la seva professió no és la política.\nBy McAbeu a 13:30 13 comentaris\nE490.- És fàcil d'endevinar. / Diu, menja! / i està fet per descansar.\nBy McAbeu a 15:15 7 comentaris\n540.- La policia deté a en Jan, Pol, Benet i Dídac com sospitosos d'un robatori. L'interrogatori va anar de la següent manera: Jan va acusar a en Pol, Pol va acusar a en Dídac, Benet va dir que ell era innocent i Dídac va assegurar que en Pol havia mentit al acusar-lo. Podeu ajudar a l'inspector a descobrir l'autor del robatori, sabent que només un d'ells menteix?\nFELICITATS A " El Porquet i Yáiza "\nE489.- Cinc germanets. / Un de llarguet, / dos més baixets, / un de menut i flac / i un altre de més grosset.\nEnigmes de la vida (26) - L'ESCRIPTOR DE CAPÇALERA\nDimecres passat, la JOMATEIXA ens proposava al TUMATEIX LLIBRES, parlem de llibres un altre dels seus jocs literaris. Aquesta vegada ens convida que siguem nosaltres els qui recomanem un llibre enviant-li la foto del que estem llegint en aquest moment. Jo li vaig comentar que podia comptar amb la meva participació com sempre però que aquesta vegada ho faria amb més ganes perquè justament ara estic rellegint "un dels meus llibres preferits del meu autor preferit".\nPerò només veure-la escrita al comentari, aquesta afirmació em va fer dubtar. És massa maximalista per a mi. Com a molts de vosaltres (suposo), a mi m'agrada llegir coses ben diverses i ja tinc una edat com per haver canviat de preferències i de favorits literaris més d'una vegada.\nÚltimament m'he llegit, seguits un darrere l'altre, els cinc llibres publicats de la saga "Cançó de gel i de foc" (George R.R. Martin) [els "Llibres dels Trons" que en diem en XEXU i jo quan els comentem per mail i al LLIBRES i PUNT! (aprofito per preguntar-te XEXU, si haurem d'esperar molt més per llegir la teva ressenya del cinquè volum, que ja saps que tinc ganes de comentar amb tu el que ens ha fet Mr. Martin aquesta vegada. ;-D)] i us puc assegurar que vaig gaudir molt amb aquests llibres, els trobo genials i em van enganxar des de la primera a l'última de les seves gairebé 5000 pàgines. Abans també m'ho havia passat molt bé amb "El Senyor dels anells" (J.R.R. Tolkien) o amb les dues primeres entregues de "La crònica de l'assassí de reis" (Patrick Rothfuss) i m'he divertit força amb els dos llibres de la Saga Discworld de Terry Pratchett que m'he llegit per recomanació d'en PONS. Però no us penseu que només llegeixo literatura fantàstica, seguint amb les lectures que he fet per "recomanació catosfèrica" no puc oblidar que l'ASSUMPTA m'ha descobert el món de Charles Dickens i que recomanaria sense dubtar obres seves com, per exemple, "Una història de dues ciutats" tot un clàssic extraordinari. O també, que tinc gairebé tots els llibres de contes de J. M. TIBAU perquè m'enganxa totalment aquesta manera, que aparentment sembla fàcil però que no ho ha de ser gens, com fa entrar al lector a les històries que ens explica.\nI si anem més enrere en el temps, aleshores us hauria d'explicar que vaig tenir una etapa en la que devorava qualsevol novel·la de misteri que podia aconseguir (Agatha Christie, Conan Doyle, Ellery Quenn...) o una altra que em vaig enganxar a la ciència ficció (Asimov, Clarke...). També tinc un bon grapat de novel·les de Stephen King i, per citar autors més nostrats, a la meva biblioteca destaquen per quantitat de llibres, escriptors com Avel·lí Artís Gener (Tísner), Jaume Cabré, Jesús Moncada, Quim Monzó, Joan Perucho, Sergi Pàmies, Isabel-Clara Simó, Emili Teixidor, Ferran Torrent o Olga Xirinacs.\nTots els que he citat són autors que m'agraden i, per tant, que he preferit en un moment o altre però, els podria considerar el meu escriptor favorit?. Penso que no, per entrar en aquesta classificació no n'hi ha prou amb que un autor m'hagi agradat una temporada o que hagi llegit només alguns dels seus llibres sinó que ha d'haver estat un escriptor que mai he deixat de llegir (de rellegir) des de que el vaig descobrir. I en aquesta categoria de "El Meu Escriptor de Capçalera" en destaquen dos de ben clars. Un d'ells és Manuel de Pedrolo, un escriptor molt prolífic que conreà un munt de gèneres literaris del que no ho he llegit tot però tot el que he llegit m'ha agradat i l'altre, que cito segon però que posaria en primer lloc si em féssiu triar, és Pere Calders. D'aquest sí que ho he llegit tot, el vaig descobrir fa molts anys amb el llibre "Invasió subtil i altres contes" que corria per casa i després amb les seves novel·les "L'ombra de l'atzavara" i "Gaeli i l'home Déu" que formaven part d'una col·lecció de literatura catalana que vaig comprar fa uns 25 anys. Em va atrapar tant el seu estil, el seu humor finament irònic, la seva manera d'explicar les situacions més absurdes com si fossin la cosa més normal del món que vaig decidir subscriure'm a l'edició de la seva obra completa que van fer a "Edicions 62" per no perdre'm cap dels seus llibres.\nI com que m'agrada tota la seva obra m'ha semblat que a la foto que ens demana la JOMATEIXA on recomano "L'OMBRA DE L'ATZAVARA" (la novel·la que ara estic llegint en una lectura conjunta amb dues amigues), aquesta no podia sortir millor acompanyada que amb la resta de llibres de Pere Calders que tinc a casa i així li he enviat:\nI vosaltres que me'n dieu,\nteniu un autor que considereu el\nvostre "escriptor de capçalera"?\nE488.- Té el do de la simpatia / i és fi i molt intel·ligent. / Aprèn els jocs que li ensenyen / i és delícia de la gent. / Suposo que saps qui és. / Jo ja ho he dit… i no et dic més.\nBy McAbeu a 12:15 13 comentaris\n538.- En una bossa hi ha 150 monedes de 1 cèntim i 75 monedes de 5 cèntims. Anem agafant, sense mirar, les monedes de dues en dues i, en el cas que surtin diferents tornem la de 5 cèntims a dins la bossa. Això ho fem fins que només queda una moneda a la bossa, pots dir quin valor té aquesta última moneda? I, què passa si variem el nombre inicial de monedes?\nBy McAbeu a 21:00 11 comentaris\nE487.- Som set germans / que sols vivim un dia; / quan un mor, l'altre neix / i així passem la vida.\nBy McAbeu a 15:30 29 comentaris\nE486.- Neixo i moro el mateix dia / informant al que no sap.\nBy McAbeu a 9:15 6 comentaris\n536.- La botiga d'electrodomèstics on treballa en Jan està patint molt els efectes de la crisi, les vendes baixen i cada vegada té menys ingressos. En Jan però ha tingut una idea per guanyar molts diners, s'ha proposat vendre a meitat de preu una remesa de televisors que acaben de rebre. Si els preus de venda al públic de la botiga són el preu de cost més un benefici del 20%, com s'entén que en Jan pensi guanyar diners venent els televisors amb un descompte del 50%?\nBy McAbeu a 18:00 9 comentaris\nBy McAbeu a 15:45 12 comentaris


El Congrés tombarà les esmenes de PP i Cs a favor d'endurir la presó permanent revisable\nBarcelona. Dijous, 15 de març de 2018. 05:30\nEl Congrés mantindrà la tramitació per derogar la presó permanent revisable, després de tombar aquest dijous les esmenes de Partit Popular i Ciudadanos, a favor d'endurir el tipus més dur del Codi Penal. El debat arriba en una setmana marcada per l'assassinat del nen Gabriel Cruz a mans de la parella del seu pare. Això no ha fet canviar la posició de PSOE, Unidos Podemos, ERC, PDeCAT, PNB i Bildu, que mantindran el vot en contra, si no hi ha moviments de darrer minut.\nLa posició dels socialistes espanyols és clau perquè la derogació prosperi, cosa que ha atiat el malestar de les famílies que han patit l'horror del crim. Aquest mateix dimecres, el pare de Diana Quer, Juan Carlos Quer, es va reunir amb els nacionalistes bascos al Congrés, impulsors de la proposició de llei per suprimir aquesta condemna. Quer va denunciar el partit de Pedro Sánchez per la "incoherència" de presentar un recurs d'inconstitucionalitat a la presó permanent i obrir-se a la derogació, sense que el Tribunal Constitucional es pronunciés abans. Això podria forçar que la tramitació a la cambra avencés lenta, a l'espera de la sentència del TC.\nLa qüestió és que la mesura va generar una gran polèmica entre l'opinió pública i també al Congrés, d'ençà que el PP va aprovar-la amb majoria absoluta el 2015. Així i tot, el PNB va aconseguir tirar endavant una esmena per derogar la llei el juliol passat del 2017, en què la majoria de la cambra va votar a favor, a excepció de la negativa del PP i l'abstenció de Cs.\nLa tramitació estava congelada des d'aleshores a la mesa del Congrés, on PP i Cs impedien la derogació d'algunes les lleis claus de la majoria absoluta de Mariano Rajoy, com explicava aquest diari. Així i tot, el canvi en les relacions d'Albert Rivera amb el govern espanyol va provocar que el dimarts 27 de febrer el partit taronja desbloquegés el tràmit. Això obligava que el següent ple hàbil, el d'aquest dijous 15 de març, fos on s'havia de votar la proposició del grup basc.\nDavant d'aquest escenari, el Grup Popular va presentar una esmena a la totalitat on advoquen per ampliar els tipus d'aplicació de la presó permanent revisable a nous supòsits: assassinat amb obstrucció de la recuperació del cadàver, assassinat després de segrest, violacions en sèrie, violació a un menor després de privar de llibertat o torturar.\nL'oposició, però, votarà en bloc contra la proposta del PP, que consideren "la cadena perpètua", com també, la de Cs.\nAl seu torn, Rivera planteja endurir l'accés al tercer grau, fet que alguns han considerat com un gir radical en el posicionament del partit taronja. Això passa perquè s'ha situat en tres postures diferents: primer, es va declarar en contra de la presó permanent; segon, es va mantenir al marge en la votació en abstenir-se i ara assegura que cal endurir el Codi Penal.\nDe fet, un dels punts comuns que van redactar Ciutadans i PSOE per a la proposta d'investidura de Pedro Sánchez el 2016 va ser la "derogació immediata". Però després la reunió de Rivera amb les famílies impulsores de la recollida de firmes, que ja suma més de 2 milions, el líder de Cs es va sensibilitzar amb els casos i s'ha afegit a la postura del Partit Popular.\nAl respecte, el PSOE ha acusat la dreta espanyola de forçar el debat aprofitant el moviment d'una part de la població a favor de la mesura, en un delicat estat de consternació pública pels crims a Diana Quer o Gabriel Cruz. El toc d'atenció va venir de Margarita Robles, portaveu parlamentària del PSOE, qui considerava que en política "no tot s'hi val" i acusava els dos partits de desviar l'atenció de la crisi de les pensions. El mateix Pedro Sánchez va intentar-se defensar que "legislar en calent generava lleis incendiàries".


Tardà (ERC) advoca per establir ponts d'entesa amb PSC i comuns\nEl diputat d'Esquerra entreveu "temps de desobediència civil" per la falta de diàleg i demana en un article a EL PERIÓDICO "menys budell i més cervell"\nBarcelona - Diumenge, 04/03/2018 | Actualitzada 05/03/2018 - 10:55\n"El republicanisme ha de convergir amb les forces polítiques que també defensen el referèndum vinculant, liderades per Xavier Domènech, i ha de reconstruir ponts d'entesa (el municipalisme pot ser un bon laboratori) amb el socialisme català, el PSC de Miquel Iceta". Aquesta és la crida que fa el diputat d'ERC al Congrés Joan Tardà en un article publicat a EL PERIÓDICO i que porta per títol 'Ni astúcies ni fugida endavant; ara toca ser més'. L'article és conegut i beneït per la direcció republicana.\nNo és la primera vegada que el parlamentari republicà advoca per un increment de l'entesa entre les forces progressistes al marge de les seves desavinences en el terreny identitari. No obstant, el fet que inclogui el PSC en aquest objectiu d'intensificar el flanc social té un punt innovador després de les dures invectives que durant els últims mesos s'han llançat des d'ERC contra els socialistes pel seu suport a l'aplicació de l'article 155 de la Constitució després de la declaració unilateral d'independència.\nEn el text, el dirigent d'Esquerra sosté que "la intolerància del nacionalisme espanyol i la falta de projecte del regne d'Espanya envers Catalunya fan preveure un escenari complex i difícil". Culpa el Govern de Mariano Rajoy d'haver imposat les tesis involucionistes de Manuel Fraga en lloc de "reconèixer l'Estat com a plurinacional, pluricultural i plurilingüístic" i llança una seriosa advertència: "s'entreveuen temps de desobediència civil i de resistència no violenta si s'incrementen les desavinences i la falta de diàleg". Per evitar-ho, reivindica diàleg un "diàleg bilateral" amb "escenaris multilaterals", com pot ser la comissió d'estudi de la reforma constitucional.\nRisc de 'batasunització'\nDavant aquesta situació, Tardà reclama a l'independentisme "menys budell i més cervell", sol·licita un Govern que governi tant per als independentistes com per als que no ho són i alerta al seu torn que "res seria pitjor que engendrar un procés de batasunització a Catalunya".\nNi astúcies ni fugida cap endavant; ara toca ser més\nTemes: Catalunya en Comú Joan Tardà Independència de Catalunya Xavier Domènech Miquel Iceta ERC PSC


Dos anys sense Mubarak | Mosaic Oriental\nDos anys sense Mubarak\nPublicat el 12 febrer 2013 per valdano7\nFa tot just dos anys, l’ansiada dimissió de Hosni Mubarak va elevar la Primavera d’Àrab a la categoria de punt d’inflexió històric per a tot l’Orient Mitjà. El futur del veterà ex president és tan incert com el d’una regió angoixada per unes transicions empantanegades i traumatitzada pel vessament de sang a Síria.\nEl mes passat un tribunal va anul·lar la condemna a cadena perpètua de Mubarak i el seu últim ministre de l’Interior, Habib al-Adly, ordenant la repetició de tot el procés. No obstant, el dictador que va governar Egipte amb mà de ferro continua ingressat a l’hospital de la presó de Tora, ja que està processat per altres casos de corrupció.\nLa mateixa sort corren els seus dos fills, Alaá i Gamal, acusats de tràfic d’influències en diverses operacions financeres i bursàries. Gamal estava destinat a convertir-se en l’hereu del règim si el vents de rebel·lió provinents de Tunísia no haguessin fet descarrilar els plans de Mubarak per convertir Egipte en una “república hereditària”.\nAprofitant l’efemèride, els principals partits i moviments de l’oposició laïca van organitzar ahir marxes de protesta contra el raïs islamista Mohamed Mursi. Les mobilitzacions s’inscriuen en el marc del pols al carrer que mantenen govern i oposició des de l’aprovació de la controvertida nova Constitució a finals del mes de desembre. Des de llavors, han mort ja més de 60 persones en disturbis que han tingut com a epicentre les ciutats de Port Saïd i Suez.\nLa inestabilitat crònica que pateix el país, amb manifestacions periòdiques que degeneren en enfrontaments violents, ha fet créixer un sentiment de nostálgia per part d’amplis sectors de la societat egípcia. De fet, cal tenir present que a les eleccions presidencials del passat estiu Ahmed Shafiq, l’últim primer ministre de Mubarak, va estar a punt de derrotar a Mursi amb més del 48% dels sufragis.\n“Es pot percebre que hi ha cada cop més gent que voldria tornar a la tranquil·litat social que es vivia en els dies de Mubarak”, explica a l’ARA Abdal·là Kamal, un analista polític i ex líder del PND, el partit polític del règim. “Però tothom és conscient que no és possible ni desitjable tornar enrera. El que volen alguns sectors conservadors de la societat es recuperar els principis i valors de la revolució de Nàsser, posant-los al dia”, afegeix.\nNo obstant, aquests grups es troben orfes de lideratge polític. Shafiq va encarnar aquest projecte, però la seva decisió d’exiliar-se als Emirats Àrabs per evitar un judici de corrupció l’ha exclòs de l’escena política. El fet que la Constitució inhabiliti per a la política institucional els líders del PND impedeix, de moment, el sorgiment d’una nova figura capaç de representar el “mubarakisme”.\nDel que no hi ha dubte és que la xarxa d’interessos que sostenia el règim de Mubarak s’ha esquinçat. Cada institució i personalitat ha buscat una sortida pròpia a la seva situació. Per exemple, alguns homes de negocis afins al raïs destronat han optat per fugir a l’estranger. En canvi, altres pilars del sistema, com els líders tribals del Sud o la cúpula de l’exèrcit, han optat per acomodar-se als nous temps, segellant una aliança amb els Germans Musulmans que garanteixi la seva posició privilegiada.\nArticle publicat a l’ARA el dia 12-02-2013\nL'entrada va ser publicada el Uncategorized i etiquetada Alaa, Gamal, Mubarak, revolucio egipcia per valdano7. Guarda l'enllaç permanent.


Recuperació de dades de pendrives USB a Lleida\nA Recuperació de dades ens dediquem a recuperar les dades de USBs.\nEls pendrives USB o memòries USB són dispositius d'emmagatzematge extraïbles basats en memòria flash. En Recuperació de dades recuperem les dades de USBs ja que són el mètode més utilitzat actualment per transferir dades. Contacti amb nosaltres per posar les seves dades fora de perill.\nDanys en un USB\nA l'estar basats en memòria flash, els pendrives són vulnerables a fallades electròniques, encara que normalment són més comuns els errors lògics a causa d'esborrats accidentals, virus, transferències incorrectes d'arxius i fins i tot la mala connexió del pendrive a l'ordinador. Sigui quina sigui la causa, a Recuperació de dades recuperem les dades de qualsevol tipus de USB.\nTipus de fallades que afecten un USB\nSón els errors de sistema d'arxius o problemes de programari. Recuperem les dades de USBs per error lògic.\nSón els que provoquen curtcircuits o altres danys a la placa controladora. Recuperem les dades de USBs per error electrònic.\nRecuperació de dades pendrives USB Lleida, com recuperar dades de USB, recuperar informació del USB, restaurar dades de USB espatllat, empresa de recuperació de dades Lleida, recuperar les dades del pendrive, com recuperar les dades del USB.


FRUTING - Informació sobre la marca\nFRUTING - Informació sobre la marca\nMarca FRUTING a França\nInformació sobre la marca FRUTING amb el nombre M3345489\nLa marca FRUTING amb el nombre M3345489 va ser sol·licitada el 08/03/2005. Es tracta d'una marca a França pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta de països. La marca FRUTING amb el nombre M3345489 va ser sol·licitada per Persona física mitjançant els serveis de Cabinet Hirsch-Pochart Selarl. La marca FRUTING amb el nombre M3345489 va ser sol·licitada per les classes Vi segons la Classificació niçarda.\nRenovació de la marca FRUTING amb el nombre M3345489\nÉs possible conèixer marques similars quant a productes i serveis a identificar es refereix. La marca FRUTING amb el nombre M3345489 va ser sol·licitada a les classes Vi pel que si es desitja conèixer més marques sol·licitades en Vi clicar aquí.\nAltres marques sol·licitades a través del representant CABINET HIRSCH-POCHART SELARL\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades a través de CABINET HIRSCH-POCHART SELARL entre les quals es troba la marca FRUTING amb el nombre M3345489. Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades a través de CABINET HIRSCH-POCHART SELARL clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques publicades a França entre les quals es troba la marca FRUTING. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de marques a França. Conèixer les marques registrades en un país és important per saber les possibilitats de registrar una marca a França.\nÉs possible conèixer totes les marques registrades en la classe Vi () entre les quals es troba la marca FRUTING amb el número M3345489. Conèixer les marques registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una marca en aquesta mateixa classe.


Es denomina bijuteria (del francès bijuterie) a la indústria que produeix objectes o materials que imiten a la joieria però que estan fets de materials no preciosos.\nLa bijuteria sol usar materials molt diversos des de la porcellana, fins als filferros de llautó, passant per la pasta de paper o les perles cultivades. Els objectes confeccionats amb metalls o els seus aliatges solen portar un recobriment de material noble, com l'or, la plata, o el rodi. Depenent de la qualitat del recobriment un adorn de bijuteria fina, d'aquest tipus, pot arribar a ser pràcticament indistingible d'una joia, lògicament, per a una persona no experta. Els metalls preciosos solen ser molt densos i per tant les petites peces que s'elaboren amb ells són, per la seva grandària, força pesades. Un bon substitut, almenys pel que fa a densitat, solen ser els aliatjes d'estany entre d'altres.


Agullent organitza la segona fira del llibre - TV Digital Ontinyent\n25/01/2022 - 6:00\nInici Cultura Agullent organitza la segona fira del llibre\nAgullent celebrarà aquest dissabte dia 20 de vesprada la II Fira del Llibre, que com l’edició passada té com a marc de fons els voltants del parc de la Font Jordana, on s’instal·laran una desena de parades amb llibres.\nA partir de les 4 de la vesprada a més de poder accedir a nombrosos llibres, es succeiran actuacions i tallers per a xiquets, i es regalaran flors i berenar per als assistents. A les 17h està programada l’actuació de l’animació infantil “Mariall, l’espantall” i a les 20 hores música al ritme de la batucada del grup Xequetum. Al llarg de la vesprada també es farà entrega dels premis del III concurs de microrelats escolars convocats per l’Ajuntament d’Agullent. El públic podrà a més tindré contacte directe amb escriptors, doncs a la parada de la Llibreria estarà l’albaidí Josep Penadés, presentant la seua novel·la “Llibertat en flames”\nA més, com a activitat prèvia a la II Fira del Llibre, el divendres 19 d’abril l’escriptor Joan Olivares presentarà a les 19:30h a la biblioteca municipal d’Agullent el seu darrer treball titulat “Ultratge”. Tots els actes han estat organitzats per la regidoria d’Educació.\nUn mercat d’artesania i oficis a la Font Jordana enceta la Programació especial de...\nRedacció TVDO - 04/03/2014\nAl voltant de 150 persones a Agullent i Bèlgida en el programa d’Obrim les...\nRedacció TVDO - 20/02/2012


El meu punt de vista – Serranova Report\nCartes al diari/El meu punt de vista/L'opinió\nPer Marc Sió Seran el somnis de les persones el que determinarà la tecnologia que tindrem Marc Vidal De vegades ens arriben YouTube Shorts que fàcilment elimines perquè no esperes que tinguis\nGemma Mulet El metavers és una autèntica revelació de l’actualitat, un fet que el veiem futur i fins i tot impossible. Ara ja està aquí i s’està utilitzant en molts aspectes de la vida quotidiana, però, que és realment el\nOriol Crespo Del dia 16 al dia 20 de març es va tornar a celebrar la 31ª edició del Saló de l’Ensenyament a Barcelona. Aquest saló ofereix un gran ventall d’estudis superiors\nMiruna Paduret, Carlos Culebras, Gemma Mulet and Andreu Tribo On Tuesday the 3th of February, the students of 1st of Batxillerat visited the Universitat Autònoma de Barcelona, one of the most recommendable\nmarç 7, 2022 març 14, 2022\nAlba Corbella Aquesta setmana ha sigut la MFW (Milan Fashion Week) on hem pogut veure les creacions de marques com Versace i Blumarine. Una aspecte que han tingut en comú aquestes dos\nFem un taller d’economia\nPau Sabaté i Victo Cuenca El passat dimecres 15 de desembre vam fer un taller d’educació financera, que porta com a nom “Els impostos i jo”. Ens el va fer un noi\nEl divendres 12 d’Octubre, l’alumnat de 2n d’ESO va fer una excursió al centre cultural de Mollerussa on van veure la pel·lícula “Destino de caballero” Paula Salse i Judith Torres Solé La\nEl Teatre l’Amistat de Mollerussa acull la representació de l’obra ‘La Plaça del Diamant’ L’obra teatral La plaça del diamant és una adaptació de la novel·la que porta el mateix títol de\nJosep Gelonch ens parla del llibre Joventut sense Déu\nMar Palacín Navés i Marta Novell Prats Aquest dilluns, 14 de febrer, hem rebut la visita de Josep Gelonch, un dels gestors de l’editorial Fonoll. A banda de ser un gran apassionat


Relat "Les despeses del darrer viatge, de França a Espanya, de mon pare essent fadri"\nInici > detall del relat: Les despeses del darrer viatge, de França a Espanya, de mon pare essent fadri\nEl meu pare,Joan, era mallorqui,fill de mallorquins, nét de mallorquins i besnét de mallorquins. Havia nascut, a un poblet de la serra de tramuntana en el sí d'una familia camperola de senyoriu antic, el darrer dia del mes de gener de l'any 1892 que caigué un diumenge. Circumstancies, de caire variat, feren que, primer, emigràs a Alemanya quan tenia devuit anys i, més tard a França ,quan hagué acabat el servei militar al Regiment d'Infanteria nº 61 que es trobava, a la Rambla de la Ciutat de Mallorca, al lloc aleshores conegut pel " quarter del Carme",veí del convent de les tereses descalces i on avui es troba l'ambulatori major de l' Insalud balear.\nA França el pare tenia un negoci d'alimentació general a una modesta ciutat de provincies com era la ciutat de Moulins capital del departament de l' Allier i de l'històric Borbonsat. Aquest negoci el regentava amb un germà més jove de nou anys que n'era el director comercial.\nMon pare, per l'estiu de 1935, deixà Moulins i es retirà de la societat comercial que tenia amb el germà per venir a Mallorca on , l'agost del mateix any, contreuria matrimoni amb la seva al-lota.\nLa sortida de l' estat francés cap a l'espanyol tengué lloc, un nou de juliol d'aquell 1935, des del mateix Moulins.\nEl bitllet de tercera classe amb destinació a Port Bou i via Clermont Ferrand valgué en total 128 fr 50 ct. La facturació de paquets 22 francs i 5 centims.\nA Port Bou - o sigui a la frontera i ja en territori català sota soberania espanyola - un bitllet de tren de tercera classe - destinació Barcelona que valdrà 16 pessetes trenta centims. Una pesseta i vint i cinc centims més per excés de pes.\nA Barcelona - la ciutat comtal , cap i casal de Catalunya - un billet també de 3ª classe per prendre el vaixell ( vapor li deia ell) - que pujarà a 25 pessetes trenta cinc centims.\nEnviar un telegramma a la familia de Mallorca valdrà 1 pesseta i 20 centims.\nLlogar una habitació a l' Hotel Marina valdrà: 70 pessetes i el dinar 5 pessetes i 90 centims.\nComprar un parell de sabates negres: 15 pessetes.\nUnes quantes compres i regals: 33 pessetes.\nDos frascos (liquid per sabates) : 2 pessetes i 70 centims.\nUna ploma estilogràfica: 4 pessetes.\nDos tubs de mines ( reposar): 2 pessetes.\nSopar al mateix hotel " Marina" valdrà : 5 pessetes i 55 centims.\nUna propina, de 6 pessetes, als mossos d'aquest establiment hoteler,per tenir cura de les maletesm serà afegida.\nTaxi cap al moll de Barcelona i del de Palma a l'estació ferroviaria de Sóller, unes 8 pessetes .\nL'any 1935 - quan el meu pare vengué a Mallorca per casar-se- a França hi havia el franc i a Espanya la pesseta. França ja tenia la tercera república i Espanya encara estava a la segona. La bandera nacional de França era la tricolor blau,blanc i vermell, col.locada en posició vertical.\nLa d' Espanya també era aleshores tricolor. Vermella,groga i morada col-locada en posició horinzontal.\nEl president de França era Monsieur Albert Lebrun que nasqué el dimarts 29 d'agost de 1871 a Mercy le Haut i que moriria, a Paris, el dilluns 6 de març de 1950. El d' Espanya es deia Don Niceto Alcalá-Zamora y Torres. Havia nascut a Priego ( Cordova) el divendres 6 de juliol del 1877. Morirà exiliat a Bones Aires un 18 de febrer de 1949 que també caigué en divendres


Directe Cinema - Blogs d'AndorraDirecte\nDiumenge, 5.5.2013. 15:47 h\nTorna Iron Man amb la tercera entrega de les aventures d'aquest el superheroi provinent dels còmics de Marvel.\nCom les altres dues anteriors, protagonitzada per Robert Downey Jr i Gwyneth Paltrow, que fan molt bé el seu paper que ja s'han aprés amb dos pel·lícules anteriors de la mateixa saga. En aquest cas, el superheroi s'ha d'enfrontar a un dolent que prové del seu passat, un jove científic (Guy Pearce) al qual va ignorar 13 anys abans i que ha aconseguit crear una raça d'homes millorada i aconseguir així uns dolents dignes d'aquest tipus de pel·lícules. llegir més\n6088 lectures Cap comentari\nDilluns, 1.4.2013. 20:14 h\nL’esperadíssima nova pel·lícula basada en una novel·la d’Stephenie Meyer ja és als cinemes i està, de moment, complint les espectatives que tenien els seus seguidors.\nThe host està protagonitzada per Saoirse Ronan i Diane Kruger i ens explica l’història que la terra és invadida per uns extraterrestres que ocupen els cossos dels humans i els fan fer el que volen, però n’hi ha un que s’hi resisteix, mentre encara queden humans lliures que no volen caure sota el domini alienigena. llegir més\n5369 lectures Cap comentari\nDiumenge, 3.3.2013. 20:40 h\nHansel i Gretel caçadors de bruixes\nLa moda dels últims anys d'adaptar comics a la pel·lícules de cinema arriba ara als comptes clàssics. Si fa no gaires mesos coneixíem l'èxit de 'la Caputxeta Vermella' ara ens arriba en versió plenament nord-americana 'Hansel i Gretel'. La pel·lícula no és una adaptació del conte, sinó una continuació d'aquest amb un punt una mica gore tenint en compte que està basada en un conte infantil.\nLa història comença en el moment que el pare els abandona enmig del bosc. llegir més\n5503 lectures Cap comentari\nDivendres, 18.5.2012. 00:33 h\nUna pel·lícula del grandíssim Tim Burton sempre és sinònim d’espectacle, i d’una fotografia impressionant. El més espectacular de les pel·lícules d’aquest director sempre és el to que agafa la pel·lícula, un color que la fa especial. Diferent.\nDark Shadows explica la història d’un probe home enamorat que és maleït i convertit en un vampir que s’està 200 anys tancat en un taüt fins que l’alliberen.\nAmor, odi i passió acompanyats del punt just d’humor que fan de Dark Shadows una bona distracció. llegir més\n7623 lectures Cap comentari\nDiumenge, 6.5.2012. 23:02 h\nDesprés de lèxit del llibre de Suzanne Collins arriba a la pantalla The Hunger Games, Els Jocs de la Fam a la seva versió en català. Ha estat un èxit a les pantalles de tot el món i no és d'estranyar. La història en sí és sorprenent i trepidant. Ens explica com 24 nanos d'un país dictatorial s'han d'afrontar pel gaudi d'un programa televisiu fins que un d'ells mor. Tot plegat ve d'una venjança del sistema contra una revolta de fa 74 anys i que per controlar els ciutadans els impregna constantment de pors. llegir més\n10410 lectures Cap comentari\nAquest és un blog telegràfic: comentaris breus sobre les pel·licules de cinema en exhibició a les sales andorranes.


La pujada s'aplicarà a la nòmines de febrer i tindrà un cost de 3.212.000 d'euros.\nFerran Pedret: "És una mesura absolutament innecessària, divisiva, supèrflua, gratuïta".\nCSIF demana al Govern un pacte salarial per a funcionaris a 3 anys que també millori els serveis públics.\nEls funcionaris tenen baixes més llargues que els treballadors d'empreses privades\nLes baixes laborals dels funcionaris espanyols el 2018 van durar una mitjana de 51,4 dies, enfront de les 35,2 jornades en el sector privat.\nL'Estat porta al Constitucional el retorn de les pagues extra dels funcionaris catalans\nEl Govern central adverteix la Generalitat que ha detectat elements de possible inconstitucionalitat.\nA aquest augment se li pot sumar un 0,25% lligat a l'evolució del PIB i un altre 0,25% procedent de fons addicionals.\nEls sous dels treballadors públics pujaran un 2,25 per cent, tal com es va acordar amb els sindicats, a la qual es pot sumar un 0,5 per cent més.\nL'acord assolit preveu la majoria de les principals reivindicacions plantejades per UGT a la taula de negociació.\nLa devolució de la totalitat de les pagues extres de 2013 i 2014 es realitzarà en un termini màxim de quatre anys.\nHi haurà la meitat de treballadors a FGC en hores punta, i un professor per cada sis d'Educació Infantil i Primària.\nTambé ha assenyalat que es poden contemplar altres aspectes per desencallar les negociacions, com la productivitat i el pla de pensions.\nGirona redueix el nombre de treballadors en un 21 per cent en sis anys.\nTindrà un cost superior als 7.000 milions d'euros i entrarà en vigor l'1 de gener del 2019.


Goodbye 2009 | Sempre Viaggiando\nI aquell any que començava molt dur, ple de feina i d’estrés, ja s’acaba. I veig la llum al final del túnel. Les coses han canviat molt durant tot aquest 2009 i ara que faig memòria dic que no ha estat un mal any. Ha estat l’any de l’estabilitat: pis, feina, parella. L’any en què hem après a portar bé el dia a dia i a combinar tranquil·litat, feina i vida social. Ha estat un any de retrobaments; d’intentar quedar més amb amics que abans veia cada dia i que, de sobte, per un motiu o altre, s’havien anat distanciant. El resultat de tot plegat és del tot positiu. L’estabilitat m’ha donat força i, alhora, ganes d’innovar. Ara que tota aquesta manera de viure ja la tinc per la mà, estic disposada a afrontar els nous reptes del 2010; pugem de nivell i de categoria, les coses es posen difícils. Però d’això ja en parlem en un altre post. Avui, només fem balanç del 2009: un any de pujada in crescendo que ha deixat aquests records:\nFebrer 2009. El meu primer cim va ser amb raquetes de neu\nEl 2009 començava fort amb proves dures de resistència i perseverança, com la que va ser haver de pujar un cim de 2.400 amb raquetes de neu. Potser era un primer avís que les coses es posarien difícils però que amb esforç i mentalitat positiva, tot és possible.\nJuny 2009. Meeting Erasmus a Munic. 1 setmana voltant pel sud d'Alemanya\nEl juny 2009 tocava meeting Erasmus a Munic.Aprofitant-ho, l’Arnau i jo vam agafar 1 setmana de vacances per fer una petita volta pel sud d’Alemanya. Natura, bicis, castells, aire fresc. Das ist Leben!\nMaig 2009. El millor Barça feia història i encara quedaven títols per guanyar\nEl mes de maig, l’eufòria blaugrana es va apoderar dels carrers de Barcelona setmana rere setmana. Plovien títols per totes bandes i la gesta del millor Barça de la història encara s’havia de completar amb 3 títols més a la 2ª part del 2009. Aquest maig 2009 va ser màgic! Tothom era blaugrana. Tothom flipava en color blaugrana! 2 a 6 al Bernabeu, la Copa, la Lliga i després la Champions van fer que Canaletes s’omplís 4 vegades en poc més de 30 dies. Un rècord que ni els barcelonistes més optimistes podien haver imaginat mai. Potser m’arrepentiré sempre de dormir mentre Koeman marcava el gol de la 1ª Copa d’Europa, però com a mínim, ara sí que podré dir que jo vaig viure el Barça de les 6 Copes.\nBravo Barça, bravo Pep!\nMarç 2009. Un Arnau sorprès en feia 25\nJuliol 2009. 25 anys tal i com els volia celebrar\nEl 2009 ha estat l’any dels 25. Ens hem fet un fart de celebrar 25 anys i, sense anar gaire lluny, les nostres pròpies festes d’aniversari van portar molta feina! Amb sorpreses per totes bandes, van ser dues grandíssimes festes d’aniversari 🙂 Els 25 s’ho mereixien!\nJuliol 2009. Festival Rock Werchter a Bèlgica\nAgost 2009. Bretanya i Normandia, un gran viatge improvitzat\nEl 2009 no hem parat. Ha estat, com sempre, un any ple de viatges. Gràcies al viatge a Londres el mes de març, aquest blog es fa cada dia més gran i s’ha reorientat cap a ajudar a la gent a organitzar millor els seus viatgets. Amb la calor, van arribar els gran viatges: primer vam trobar el paradís a Mallorca, després vam al·lucinar a ritme de Rock al festival Rock Werchter de Bèlgica on vam calmar la nostra ànsia d’assitir a un festival amb la tenda de campanya i les poques hores de son. I, finalment, vam sortir de ruta improvitzada amb els meus pares cap a Normandia i Bretanya. Kilòmetres i kilòmetres descobrint raconets i menjant a les àrees de picnic, com als vells temps. Des de Bretanya, agafàvem un tren i tornàvem a la nostra París, on tot i res havia canviat.\n2009. Hospitality Club i Couch Surfing\nI què dir de les visites que hem rebut? Si la primera part d’any érem nosaltres qui sortíem a viatjar i veure món, a la segona, vam preferir quedar-nos a casa (excepte amb el viatge a Stockholm, per motius de feina) i ensenyar la nostra bonica ciutat a la gent que venia de visita. Així, ens hem fet molt experts en rebre guiris a casa. Hospitality Club i Couch Surfing ja són tota una religió al carrer Guitard.\nOctubre 2009. Festa sorpresa del Carles\nI mentre uns en fèiem 25, d’altres en feien 30. Però aquest record no és tant de festa com de retrobament. El mes de juliol la Mar entrava a treballar amb mi i, després d’estrènyer uns vincles que es trobaven perduts, ens vam proposar reunificar la colla que havia estat la més awesome de tot el britànic. Amb noves incorporacions incloses, aquell havia de ser (i serà) l’any de la remuntada.


Literatura Infantil | Yo mataré monstruos por ti |Actividades y tareas para niños | Little Hero APP\nLlibre Infantil : Jo mataré monstres per tu\nLiteratura per nens – Jo mataré monstres per tu\nLlibres per nens – Jo mataré monstres per tu.\nHi ha un estudi que ens exposa que els terrors nocturns o malsons, comú en la majoria dels nens i nenes, comencen a fer-se presents al voltant dels 2 anys i es tornen habituals entre els 3 i els 6 anys. Lògicament, això és un estudi que no té per què complir-cas per cas, hi haurà nens i nenes que ho experimentin a una edat més primerenca o més tardana o, fins i tot, mai.\nEl que si és cert que són pocs els casos de nens o nenes que no manifesten certa inquietud o por a l’hora d’anar al llit a dormir, sobretot, a la nit. Això fa que la tasca de ficar al llit als nostres petits es torni, en algunes ocasions, un treball difícil.\nUn dels mètodes més eficaços per aplacar aquests terrors nocturns és entrar en una rutina amb els nens i nenes de lectura abans d’anar al llit en companyia dels pares. Una activitat que, a més d’estrènyer llaços entre pares i fills, ajuda a calmar la possible ansietat del petit facilitant el seu camí cap al somni.\nPer això, a Little Hero, recomanem un llibre per a nens i nenes a partir de 6 anys que, precisament, tracta el tema de les pors nocturns des d’un punt de vista infantil per combatre’l.\nEl llibre “Jo mataré monstres per tu” de l’autor Santi Balmes ens trasllada a la història d’una nena, Martina, que té por a dormir ja que creu que sota terra hi ha un món de monstres invertits i, si tots es posen d’acord en saltar al mateix temps, el sòl es trencarà i es la portaran al seu món on la obligaran a caminar del revés.\nParal · lelament, explica la història d’Anitram, un monstruita de color rosa que tem a un món d’humans invertits també. Gràcies a la figura de suport dels seus pares, les ganes de vèncer les seves pors i coneixent l’una a l’altra, aconsegueixen trencar la barrera del desconegut endinsant cadascuna en el món de l’altra i poder dormir agafades de la mà.\n“Jo mataré monstres per tu” ajuda als més petits de casa nostra a aprendre a lluitar contra l’irracional por al desconegut. A més, compta amb un llenguatge molt senzill per a la comprensió dels nens que es complementa a la perfecció amb les il · lustracions de Lyona que mantindrà al petit o la petita submergits en la lectura.\nEl pots trobar a AMAZON al millor preu:\nYo Mataré Monstruos Por Ti (Tapa dura)\nPor: Santi Balmes\nEUR 13,50 EUR\nEUR 12,82 EUR En Stock\nEUR 63,23 EUR En Stock\nLectura Libros para niños Missions relacionades\nRecompensa Llegir el llibre "Las Brujas" A partir de 7 anys\nLiteratura per nens – Les Bruixes Els millors llibres per nens, “Las Brujas” de Roald Dahl\nRecompensa Llegir llibre A partir de 5 anys\nCapitán calzoncillos y el perverso profesor pipicaca Un llibre que parla sobre la importància de treballar en equip


Carmen | Fundació Josep Carreras contra la Leucèmia\nEls assajos mèdics són fonamentals. Recentment hem avançat en el coneixement de diverses combinacions de nous tractaments per a pacients de leucèmia aguda i mieloma múltiple en recaiguda.\nAmb 60€ ajudes a seguir treballant per trobar nous medicaments que puguin servir a les persones que no responen a les teràpies habituals. Però tot petit donatiu periòdic SUMA.\nEm dic Carmen, tinc 21 anys, sóc de la Rioja i tinc Aplàsia medul·lar greu. Us explico la meva història, com de la nit al dia em va canviar la vida.\nAixò comença a l'estiu del 2015. Portava tot l'estiu amb marejos, em sortien hematomes sense haver-me colpejat, puntets vermells a les parpelles... Alguna cosa em passava, però jo no volia anar a l'hospital, aviat arribaven les festes del meu poble i no podia perdre-me-les.\nUn matí em van despertar les meves amigues i va ser aquí quan de veritat va començar tot. Un blau a la cara, amb la mandíbula inflada, i un altre enorme en un costat de la panxa. Ja no podia més, corrent vaig anar amb els meus pares a urgències per fer-me una analítica completa. Impossible, no podien sortir aquests resultats: 6000 plaquetes (el normal és entre 150.000 i 450.000), i els glòbuls vermells i blancs molt, molt baixets. Espantats, em van portar a Logronyo a repetir l'analítica, alguna cosa havia d'haver fallat. Però no, els resultats es repetien. Jo tampoc entenia com podia de greu ser allò, fins que li vaig explicar al metge que en un mes me n'anava a Itàlia, d'Erasmus, al que ell em va respondre: Em sembla a mi que no te’n vas. Recordo el pànic que vaig sentir en aquell moment. No volia creure-ho, però la situació era real. No sabíem encara què passava, però era una cosa greu, una cosa d'aquestes que mai penses que et passaran a tu.\nAquella nit del 25 d'agost em van ingressar a l'hospital, a la quarta planta, la d'hematologia. Em van fer diverses proves aquells dies, biòpsies a l'estèrnum, al costat, analítiques, escàners... I quatre dies després d'ingressar la metgessa va venir a l'habitació a donar-me la notícia: Carmen, per fi confirmem que no tens cap cèl·lula maligna, però tens una malaltia que es diu Aplàsia medul·lar. Tens un nivell molt greu, i hi ha dues opcions: o un tractament immunosupressor de diverses medicines, o un trasplantament de medul·la. En el teu cas és millor el trasplantament, però només podem fer-t'ho si el teu germà és compatible.\nL'endemà el meu germà allà estava, disposat a donar el que fes falta per salvar-me. Però va resultar no ser compatible, cosa que li va entristir bastant. Pel que només quedava una opció, el tractament. Després de moltes transfusions de sang i de plaquetes, de més proves, molta ràbia, nostàlgia i plors, encara que algun que altra riure, el 4 de setembre em van posar la via central i van començar a posar-me el tractament.\nDiversos dies endollada a una màquina, moltes pastilles i punxades, però tot això havia de passar per començar a curar-me. Quin mal la punxada al budell el dia que em van treure artificialment la regla!\nMoltes visites, moltes reflexions, alguna escapada al carrer d'amagat per prendre l'aire, encara que no em deixessin. Ja m'havia fet molt amiga de totes les infermeres de la planta, dels metges i les de la neteja. Realment era un xou entrar i veure l'habitació. Coses decoratives per totes bandes, el menjar a la safata encara, i el mateix em trobaven amb el llit pujat fins al sostre i rient-me amb els amics, com veient la televisió en despertar mentre menjava el meu esmorzar diari estant en aquest hospital: una bossa de gusanitos que em portava la mare, o el vermut abans de dinar.\nEm tombava amb la meva bata blava i un coixí al hall de la planta a fer la matrícula de la universitat, o a descarregar pel·lícules perquè el wifi arribava millor. Baixava vestida normal a la botiga de baix a comprar revistes o llibres, o em passejava per tota la planta a tafanejar als altres pacients.\nLa vida a l'hospital de vegades es fa extrema: tanmateix plores que no pots més, com rius i gaudeixes d'aquesta solitud que de vegades fa tanta falta.\nLes analítiques a poc a poc anaven pujant, però jo encara no podia anar-me’n a casa. Havien de passar uns dies a veure si remuntava una mica tot. Per fi, el 14 de setembre, després d'estar tres setmanes ingressada a l'hospital, va venir la metgessa a la meva habitació dient-me que em donava l'alta temporal, que podia anar a viure uns dies a casa de la meva tieta, ja que està molt a prop de l’hospital i ella és infermera. Sense estar molt convençuda, vam recollir les mil coses que tenia a l'habitació i vam marxar. Jo realment no volia, no em trobava amb suficients forces, ja que feia dos dies que m'havia augmentat el mal de coll que tenia.\nAquella tarda la vaig passar al balcó de la meva tieta, respirant per fi una mica de llibertat, però immobilitzant-me cada vegada més, a causa de l'aparent torticoli que m'estava entrant.\nEl matí següent em vaig despertar, en un llit normal a casa de la meva tieta, i va començar a picar-me el cos, sobretot les extremitats. No podia moure el coll, i no podia empassar-me ni saliva, de manera que molt al meu pesar, li vaig demanar a la meva mare i la meva tieta que em portessin de tornada a l'hospital, que alguna cosa no anava bé. I així era. De tornada a urgències, sense haver passat ni 24 hores fora d'aquest lloc, que una altra vegada vaig haver d’ingressar. Estava greu, febre, picors, taques, calfreds, mal de tot... Gràcies al gran equip d'aquest hospital, ja que una de les metgesses, sense saber encara què passava, va decidir posar-me 5 antibiòtics per la via central, em va salvar la vida. Havia agafat un bacteri raríssim en el meu cas, acinet bacter baumannii. Un bacteri gramnegatiu que va infectar tota la meva sang i que em va provocar el no poder moure’m durant una setmana, no poder menjar ni beure aigua, gairebé ni podia escoltar ni obrir els ulls.\nAixò va haver de ser molt dur per a la meva família, jo ho vaig passar realment malament, però ara ja no ho recordo bé. Per culpa d'això, van haver de treure’m la via per la qual em subministraven tot, per si de cas el bacteri havia entrat per aquí, i vaig haver d'estar bastants dies més a l'hospital fins a curar-me del tot, amb més complicacions pel mig que ara recordo amb gràcia.\nEl 7 d'octubre em van donar l'alta definitiva perquè ja estava en condicions de marxar cap a casa. Que bé, per fi sortia d'aquí. No veia el moment en què s'acabés l'última bossa de glòbuls vermells per poder treure’m el pijama i anar-me'n.\nA partir d'aquest dia vaig poder tornar a viure a casa meva amb la meva família, durant els següents quatre mesos. Havia d'estar bastant controlada, tenir cura, i anar a revisions constants a l'hospital, veient com de vegades les coses pujaven cap amunt, i com d'altres no milloraven. Però començava a sentir la llibertat. Gràcies, a aquestes persones tan imprescindibles.\nEl 8 de gener vaig tornar a Burgos, on estudio la universitat, i a tornar a tenir una vida bastant normal, em va fer tornar a somriure, i deixar de plorar.\nAvui dia, desembre del 2016, tinc una vida pràcticament normal, amb analítiques i revisions, i encara segueixo amb pastilles del tractament, que a poc a poc m’aniran traient. Fa any i mig que estic malalta, però ja fa un any que no rebo cap transfusió de glòbuls o plaquetes. Sembla que la història s'acaba, però això només acaba de començar. Aquesta vegada, però, amb més ganes de viure que mai.\nVeient tot amb perspectiva, i després de massa reflexions i hòsties vitals, m'he adonat que aquesta malaltia m'ha fet passar els pitjors moments de la meva vida, però alhora m'ha ensenyat més que ningú. Gràcies a aquesta malaltia he après a valorar les petites coses, he tingut l'oportunitat de tornar a néixer, de canviar el rumb del timó de la meva vida i de sentir en mi la plena felicitat, la de veritat, la qual només sent la gent que rep aquests irònics regals anomenats vida.\nTinc una cosa clara, i és que les medicines són imprescindibles, però que l'actitud i les ganes et curen, d'això n'estic segura.\nForça i una abraçada enorme per a tu d'aquesta persona desconeguda que ha viscut aquesta història, us envio aquesta abraçada sincera plena d'energia en el moment que més falta us fa.


Aptur acusa de la falta d'habitatge els estrangers que compren cases a les Illes\nL'associació denuncia que és el "cap de turc" d'ecologistes, el Govern i el sector hoteler\n3 min. Palma 14/07/2017 14:41\n651x366 Aptur assegura que el lloguer turístic només provoca el 7% de la pressió demogràfica a les Illes / ENRIQUE CALVO Aptur assegura que el lloguer turístic només provoca el 7% de la pressió demogràfica a les Illes / ENRIQUE CALVO\nAptur, l'associació de propietaris de lloguer turístic, denuncia que se'ls assenyali com a principals culpables de la massificació i, si bé reconeix que en fan una aportació, assegura que són el "cap de turc" contra el qual centren les crítiques el Govern, el moviment ecologista i el sector hoteler, tot i que el principal obstacle per a l'accés a l'habitatge són els estrangers que compren habitatges a les Balears.\nPer tal de "donar llum sobre l'impacte del lloguer vacacional al volum total del turisme" de les Illes, el president d'Aptur, Joan Miralles, ha presentat aquest divendres un informe que ha de servir per veure "quina part de la responsabilitat de la saturació té el lloguer turístic".\nCom a conclusió, Miralles ha destacat que el 15,3% dels visitants que arriben a les Balears s'allotja a establiments de lloguer, mentre que el 66,4% ho fa als hotels i un 16,2% als allotjaments 'de no mercat', entre els quals s'inclou l'habitatge en propietat. Des d'Aptur asseguren que, en els darrers anys, "el que més ha crescut és el turisme residencial", que l'agost del 2016 representava el 5,9% del total, un punt percentual i mig més que durant el mateix mes de l'any anterior.\nEn canvi, l'allotjament de lloguer "només ha crescut una dècima" i aquest repartiment del pastís s'ha fet restant turistes als hotels, que durant el 2015 allotjaven el 67,4% dels turistes i l'any passat van quedar-se amb el 66,4%.\nLes dades que ha presentat Aptur són extretes de Frontur, l'enquesta de moviment de fronteres que fa l'INE, i de fet, aquella mateixa informació indica que, si bé les proporcions han variat, aquest darrer mes de maig el nombre de turistes que s'allotgen a lloguer turístic han crescut un 41,7% respecte de l'any passat. Si es miren les dades agregades, entre el gener i el maig del 2017, el nombre de turistes que s'allotgen a lloguer turístic ha crescut un 44,9% respecte del 2016 (han passat de 447.427 a 648.374).\nMés enllà d'això, Miralles ha criticat que "els esforços per limitar el turisme s'han canalitzat al lloguer turístic i n'han deixat al marge el sector hoteler" i ha assegurat que, si els habitatges plurifamiliars pagassin ecotaxa i l'impost es destinàs a lloguer social, el problema habitacional no seria tan greu.\nLa nova llei del turisme plantejarà, precisament, que a les persones sancionades se'ls condoni part de la multa si destinen l'habitatge durant tres anys a lloguer social. En aquest sentit, Miralles ha afirmat que no té "res a dir" pel que fa a les alternatives que s'ofereixin, però sí sobre la quantia de la multa, ja que considera "absolutament desproporcionat" que s'imposin multes tan elevades "a persones que només lloguen casa seva a un turista" i comercialitzen l'habitatge.\nEls veïns de Palma presenten més de 6.000 signatures contra el lloguer turístic\nPodem es planteja donar suport a El Pi per pressionar MÉS i PSIB en el lloguer turístic\nPodem vetarà el lloguer turístic a plurifamiliars si no s'accepten les zones d'emergència habitacional


Introducció a les flors de Bach – Rita Shely\nPosted 29 de Agost de 2015 Rita\nAquestes flors màgiques ens ajuden a superar estats emocionals indesitjables o a provocar-ne de bons.\nEl Dr Bach era un gran investigador, a més de metge i homeòpata. Va experimentar amb diverses flors silvestres natives de la regió de Gal · les, a la Gran Bretanya, d’on ell era originari, fins a trobar 38 remeis naturals, cadascun amb propietats curatives per a diferents problemes emocionals. A aquestes 38 flors se’ls diuen Flors de Bach.\nLa seva teoria era que les malalties físiques tenen un origen emocional, i que si els conflictes emocionals subsisteixen per molt temps, la malaltia del cos comença a aparèixer, però, en restaurar l’equilibri emocional es resol la malaltia física. Va ser d’aquesta manera que va desenvolupar la Teràpia de les emocions.\n⟵La capsa de l’ànima


Sensesostre: un drama social - L'Eco de Sitges\nEn els darrers mesos, una imatge que anteriorment resultava esporàdica i puntual a Sitges s’està convertint en habitual: la presència creixent de sensesostre, persones que han arribat a un accentuat grau d’exclusió social i que han acabat en situacions deplorables i dramàtiques. Òbviament, no és un fenomen local, sinó d’àmbit generalitzat, com el dels top manta, però el seu impacte als carrers de la vila s’ha fet en alguns casos omnipresent.\nDes de fa dècades, a Sitges s’han vist persones sense una llar, que vivien de la caritat o, simplement, s’espavilaven per obtenir alguna cosa de menjar o passar l’estona de mans de veïns o de supermercats i restaurants. Tradicionalment, es tractava de casos puntuals i aïllats, amb escassa visibilitat en la via pública i, en alguns casos, a més integrats en el paisatge local.\nPerò, darrerament, la quantitat de persones que han de malviure en condicions deplorables ha crescut de manera pronunciada. Són víctimes de la crisi, que en alguns casos, com aquests, ha colpejat amb tota la seva cruesa.\nDarrerament, la presència de sensesostre en llocs com el Racó de la Calma, la Torreta, el parc de Can Bóta o el Passeig han esdevingut habituals. La intervenció dels Serveis Socials de l’Ajuntament per ocupar-se d’aquestes persones està sent absolutament diligent i, en molts casos, exemplar. Es fa amb discreció, però amb eficàcia i rigor. També convé destacar les actuacions d’altres organismes, com la Taula del Tercer Sector o la Creu Roja, que també estan resultant especialment efectives.\nPerò la situació demana un pas més. L’obertura d’un centre d’acollida per a sensesostre ha deixat de ser un projecte més per esdevenir una prioritat, per diverses raons. En primer lloc, per una qüestió humanitària: la nostra societat ha d’aportar solucions sobre els excessos que, de manera indirecta, ha comès. I, en segon lloc, perquè la situació d’aquestes persones no pot esdevenir una postal habitual d’una vila que viu del turisme i de la gestió que en fa de la seva imatge. Hi ha establiments i veïns que ja pateixen les conseqüències i d’un problema (greu) s’està generant altres problemes també de primer ordre.


Transformada - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEn matemàtiques, una transformació o transformada pot ser qualsevol funció que fa correspondre un conjunt X en un altre conjunt o en ell mateix. Sovint, el conjunt X té alguna estructura algebraica o geomètrica addicional i el terme "transformació" fa referència a una funció de X en ell mateix que conserva aquesta estructura.\nEls exemples inclouen transformacions lineals i transformacions afins, rotacions, reflexions i translacions. Aquestes es poden fer en l'espai euclidià, especialment en dimensions 2 i 3. Són també operacions que es poden executar utilitzant àlgebra lineal, i es descriuen explícitament usant matrius.\n3 Reflexió de lliscament\nArticle principal: Translació (matemàtiques)\nUna translació, o operador de translació, és una transformació afí de l'espai euclidià que mou tots els punts per una distància fixa en la mateixa direcció. També es pot interpretar com l'addició d'un vector constant a tots els punts, o com canviar l'origen del sistema de coordenades. En altres paraules, si v és un vector fix, llavors la translació Tv es defineix com Tv(p) = p + v.\nConsideri's un punt P(x, y) al pla corresponent. Ara els eixos es canvien dels eixos originals cap a una posició situada a una distància (h, k), i això són els eixos de referència corresponents. Ara l'origen (eixos previs) és (x, y) i el punt P és (X, Y) i per això les equacions són:\nX = x − h o x = X + h o h = x − X\nY = y − k o y = Y + k o k = y − Y.\nReemplaçant aquests valors o utilitzant aquestes equacions en l'equació respectiva s'obté l'equació transformada o eixos de referència nous, o els eixos de referència vells, per als punts del pla.\nArticle principal: Reflexió (matemàtiques)\nUna reflexió és una aplicació que transforma un objecte en la seva imatge especular respecte a un "mirall", que és un hiperplà de punts fixos en la geometria. Per exemple, una reflexió de la lletra «p» respecte d'una línia vertical semblaria una «q». Per reflectir una figura plana es necessita que el "mirall" sigui una recta (eix de reflexió o eix de simetria), mentre per a reflexions en l'espai tridimensional s'utilitzaria un pla (el pla de reflexió o simetria). La reflexió es pot considerar com el cas restrictiu d'inversió circular, on el radi del cercle de referència augmenta fins a l'infinit.\nLa reflexió es considera que és un moviment oposat, ja que canvia l'orientació de les figures que reflecteix.\nReflexió de lliscamentModifica\nExemple d'una reflexió de lliscament\nUna reflexió de lliscament és un tipus d'isometria del pla euclidià: la combinació d'una reflexió en una línia i una translació al llarg d'aquella línia. Si s'inverteix l'ordre d'aquests dos moviments, s'obté el mateix resultat. Depenent de context, podem considerar una reflexió simple (sense translació) com un cas especial on el vector de translació és el vector nul.\nArticle principal: Rotació (matemàtiques)\nUna rotació és una transformació que es realitza "fent girar" l'objecte al voltant d'un punt fix, conegut com el centre de rotació. Pot girar l'objecte una quantitat qualsevol de graus, però 90° i 180° són dos dels valors més comuns. Per convenció, les rotacions es realitzen en el sentit contrari de les agulles del rellotge.\nL'escalat uniforme és una transformació lineal que amplia o disminueix la grandària dels objectes; el factor de reducció és el mateix en totes les direccions; també s'anomena una homotècia o dilació. El resultat d'escalat uniforme és semblant (en el sentit geomètric) a l'original.\nMés general és un escalat amb un factor de reducció separat per a cada eix; un cas especial és l'escalat direccional (en una direcció). Les formes no alineades amb els eixos poden estar subjectes a cisalla (vegeu més avall) com a efecte secundari: encara que es conservin els angles entre rectes paral·leles als eixos, els altres angles no es conserven.\nCisalla és una transformació que fa girar un sol eix de manera que els eixos resultants ja no siguin perpendiculars. Sota l'efecte de la cisalla, un rectangle es converteix en un paral·lelogram, i una circumferència es converteix en una el·lipse. Fins i tot si les línies paral·leles als eixos es queden amb la mateixa llargada, altres no ho fan. Com a aplicació del pla, pertany a la classe d'aplicacions que conserven l'àrea.\nArticle principal: Aplicació lineal\nMés generalment, una transformació és una funció matemàtica. Una transformació pot ser una funció invertible des d'un conjunt X a si mateix, o de X a un altre conjunt Y. L'elecció del terme «transformació» pot simplement indicar que hom vol considerar els aspectes més geomètrics (per exemple, amb atenció als invariants).\nUna transformació fortament no lineal aplicada a un pla que passa per l'origen\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Transformada\n↑ Wilkinson, Leland. The Grammar of Graphics. Springer, 2007, p. 29. ISBN 978-0-387-24544-7.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Transformada&oldid=30244126»\nDarrera modificació: 29 maig 2022 a les 19:03\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 maig 2022 a les 19:03.


Una festa de tots i per a tots | El blog d'en Josep M. Corominas - Alcalde d'Olot\nCan Barberí, ahir i avui Repensar el món local\nUna festa de tots i per a tots\nBy jmcorominas On 6 setembre 2013 · Leave a Comment\nEstem a punt de celebrar, com cada any, la festa major d’Olot. Les festes en honor a la Mare de Déu del Tura esdevenen, de nou, una de les dates més assenyalades del nostre calendari. Són dies amb una màgia especial, en què els grans protagonistes som tots els ciutadans. Els de casa i els que ens visiten de fora.\nI som protagonistes per la nostra capacitat de confluir en múltiples trobades: des del dinar familiar o el sopar amb amics, fins a gaudir plegats de les nombroses propostes que la comissió de festes i les entitats, associacions i penyes olotines han preparat perquè tots en gaudim.\nSón dies per celebrar en companyia, col·lectivament. I precisament a aquest aspecte em vull referir expressament.\nEn poc temps hem passat de l’exaltació de la individualitat a reconèixer la força del col·lectiu quan aquest empeny amb força en la mateixa direcció. En el cas del Tura, cap a la sana diversió, el retrobament, l’orgull de compartir la identitat i els valors d’una comunitat que ha sabut fer de la convivència el seu bé més preuat.\nHa de ser aquest col·lectiu majoritari, que som gairebé tots el que dóna personalitat a les nostres festes i la força necessària per eradicar de la nostra ciutat les actituds incíviques d’alguns individus. Actituds que no formen part ni de la nostra manera de viure ni de la nostra forma de ser.\nTot just acabin les festes, tots els catalans tindrem una nova oportunitat de celebrar una gran Diada i tornar a posar en valor la força del col·lectiu.\nEm refereixo a l’11 de Setembre que, com l’any passat, ens ofereix la possibilitat de manifestar clarament, i amb llibertat, a on volem situar el nostre país.\nTotes les festes són, al capdavall, un estat d’ànim. I, avui, l’actitud positiva que encomanen les festes és, com gairebé sempre, un bàlsam i una carregada de piles per afrontar el nou curs.\nAquests dies em torno a sentir especialment emocionat de ser el vostre alcalde, i de poder compartir plegats aquestes festes en què Olot tornarà a treure al carrer el millor de sí mateix: la força col·lectiva.\nA tots, Bones i Cíviques Festes del Tura!\n*Escolta la salutació radiofònica enregistrada a Ràdio Olot a través d’aquest enllaç


Catalunya Nord commemora 360 anys de resistència al tractat dels Pirineus\nUna manifestació ha recorregut els carrers de Perpinyà tot reclamant d'esborrar el Tractat dels Pirineus\nLa Diada de Catalunya Nord ha commemorat enguany 360 anys de resistència al tractat dels Pirineus, que el 7 de novembre de 1659 va partir el país en dos. L’acte principal ha estat la manifestació que ha recorregut els carrers de Perpinyà sota el lema ‘Sem Catalunya Nord, fem Països Catalans‘. Ha començat a la plaça de Catalunya poc després de les 16.00 i dues hores després ha arribat al Castellet, on s’ha fet l’acte polític.\nS’hi han vist pancartes en favor dels Països Catalans, que demanaven d’esborrar el Tractat dels Pirineus i en record dels presos polítics i exiliats.\nEl president d’Òmnium, Jordi Cuixart, ha assegurat, en una carta llegida a la manifestació, que ‘persistir és la millor llavor per la victòria’ i que ‘el futur que construïm només té sentit des del present que compartim’. ‘De Salses a Guardamar i de Fraga a Maó seguirem fent del català punt de trobada. Contra la repressió i la intolerància; la llengua i la paraula’, ha assenyalat el president de l’entitat, que també ha lamentat que tot i que ‘l’estat espanyol ens condemna a 100 anys de presó, no ens fan por’.\n‘Agraïm la solidaritat que des de Catalunya Nord es dóna als presos polítics i exiliats. Reivindiquem que som un poble amb una mateixa cultura i una mateixa llengua. Això també es nota amb tota la solidaritat que rebem’, ha dit als mitjans el vice-president d’Òmnium Cultural, Marcel Mauri, present a la manifestació.\n‘Som un mateix país, una mateixa nació. Tenim una mateixa història. Però en dos estats que tracten d’una manera similar, amb poca estima, la diversitat cultural i lingüística. Per això tenim tantes lluites compartides’, ha afegit.\nSom a Perpinyà amb els nostres germans del nord a la manifestació "Sem Catalunya Nord. Fem Països Catalans".\nSom Països Catalans! pic.twitter.com/QQ4D8Ev1u5\nUna delegació de l’ANC també hi ha participat.\nL'@assemblea també ens organitzem i som presents al Nord dels Països Catalans; per la República completa, no perdem el Nord, esborrem el tractat dels Pirineus! #ObjectiuIndependència #StandUpForCatalonia pic.twitter.com/LK7kb7UXOW\n— Arià Bayé 🇵🇸 //*// (@abdbaye) November 9, 2019\nAbans de la part més lúdica de la Diada amb diversos concerts a Casa Musical, s’ha fet una marxa de torxes.\nVegeu un recull de vídeos de la manifestació tot seguit:\n#Perpinyà 😅 today on #9Nov. It's been 360 years #NorthCatalonia, since Treaty Pyrenees, when Catalonia was separated in two.#CataluyaNordÉsCataluyna#NorthCataloniaIsCatalonia#CatalanCountries#FreePoliticalPrisoners #EU #Europa #Europe #EuropeanUnion#TsunamicDemocratic pic.twitter.com/B8lQarTtRB\n— Anna Martí (@annagestio) November 9, 2019\nCastellers de Baho a Perpinyà pic.twitter.com/9vKQFTQc1z\n— XXJosepXX ll*ll (@XXpepXX) November 9, 2019\n1 d'octubre. Ni oblit, ni perdó.\nNi França, ni Espanya. Països Catalans. #Perpinya #CatalunyaNord pic.twitter.com/1hMa016QQE\n— La Txell 🤙 (@Txellbellostes) November 9, 2019\nFEM PAÏSOS CATALANS\nAra mateix a Perpinyà, concentració multitudinària en motiu de la Diada de Catalunya Nord. pic.twitter.com/lzrPfDSKOG\n— Josep BONET 🎗 (@jepbonet) November 9, 2019\n360 anys resistint. Avui #Catnord ha tornat a reivindicar el que és a #Perpinyà celebrant la Diada de la #CatalunyaNord. Escolteu a na @JuliaTaurinya (i feu el favor de seguir-la!). I penseu-hi en el futur, deixeu de dir que aneu "a França" o passeu "per la frontera". Respecte. pic.twitter.com/WsREYnBZFW\n— Mireia Domènech i Bonet (@Holaiquetal) November 9, 2019\nConvocatòria a la frontera\nUnes 150 persones han fet un vermut a l’antic pas transfronterer entre la Jonquera i el Pertús. Els assistents han tallat de forma intermitent l’N-II, una via molt transitada els caps de setmana, especialment per conductors que travessen en direcció a Figueres. Bona part dels assistents són ciutadans de pobles de Catalunya Nord que protesten pel 360è aniversari del Tractat dels Pirineus. La resta dels ciutadans han acudit al punt convocats per Pícnic per la República per fer un vermut. Durant l’acte s’han sentit crits en favor de la llibertat i en contra de la repressió.


El Barça paga un preu molt alt per citar-se amb el Santos\nVilla es trenca la tíbia en un triomf poc lluït amb gols dels actors secundaris (4-0)\nTONI PADILLA YOKOHAMA Actualitzada el 16/12/2011 00:00\n260x366 FATÍDIC MINUT 35 Dos minuts després de veure com l'àrbitre li anulava un gol, David Villa en buscava un altre però una topada i la mala sort li van provocar la lesió. / KIM KYUNG-HOON / REUTERS FATÍDIC MINUT 35 Dos minuts després de veure com l'àrbitre li anulava un gol, David Villa en buscava un altre però una topada i la mala sort li van provocar la lesió. / KIM KYUNG-HOON / REUTERS\nLa samarreta blaugrana de Messi contra la blanca de Neymar. El club en què van jugar Maradona, Cruyff i Kubala contra el Santos de Pelé. El Mundial de Clubs tindrà una final amb galons, un cartell immillorable que permetrà, de passada, oblidar una semifinal que malauradament només serà recordada per la fractura de tíbia de David Villa. Encara una mica cansat pel nou horari i el ritme de partits, el Barça no va patir gens per superar un Al-Sadd que va resar durant tot el partit per no ser golejat. El primer pas cap al cel s'ha fet i ja pot ser oblidat, ja que va ser un partit realment fluix.\nL'escenari no era fàcil. Un estadi amb més de 65.000 persones, totes silencioses, amb molt fred i un rival tancat en defensa. El Barça no va adormir-se, però li va costar sentir-se còmode. Amb una possessió escandalosa, el partit va ser un exercici de paciència oriental per intentar trobar forats a la defensa qatariana. L'Al-Sadd va posar una defensa de cinc i només deixava a dalt els africans, Kader Keita i Niang, sempre aïllats del joc pel domini insultant d'un Barça que va jugar la major part del temps amb només dos defenses i Adriano d'extrem. Una xarxa ofensiva per envoltar el seu rival esperant pacientment generar un espai.\nI en absència de la inspiració d'altres cops, els gols van arribar per errades d'un rival que no va tenir mai l'atreviment del Kashiwa japonès contra el Santos. El primer gol va ser ridícul, amb el porter Mohamed Saqr incapaç de controlar una cessió horrible de Belhadj. Adriano, en el seu rol d'extrem, va pressionar i va marcar de rebot. Poc després, el brasiler feia el segon en una jugada que havia iniciat ell recuperant la pilota. L'exjugador del Curitiba va fer en 15 minuts tants gols com havia marcat fins ara amb el Barça.\nFins i tot els golejadors van ser estranys en un partit atípic. Sense homes a qui va tocar descansar, com Xavi, Piqué, Alves, Busquets o Cesc, Iniesta i Messi van intentar exercir de líders, però va costar trobar el ritme de sempre. Es van perdre pilotes, es van fallar controls i amb tants homes de l'Al-Sadd aculats en defensa Messi patia per poder fer jugades de les seves. En un partit imprecís, la major part de jugades de perill van arribar amb errades incloses dels asiàtics.\nLa falta d'atreviment d'un Al-Sadd que no ajuda a dignificar el Mundial de Clubs va restar emoció a un partit en què només calia veure els gols que arribarien. Perquè fins i tot cansat i sense sentir-se còmode, el Barça feia el que volia. I això que va ser un dia especialment desafortunat en l'aspecte físic. David Villa es va fracturar la tíbia sol en una jugada amb mala sort encara durant el primer temps i va acabar en un hospital de Tòquio. Aquesta lesió probablement el deixarà sense jugar més aquesta temporada, just en un moment en què necessitava minuts per tancar polèmiques i recuperar el somriure. Un cop molt dur per al jugador asturià i per a l'equip. El mateix Guardiola admetia que li havia quedat el "cos estrany", ja que el passaport per a la final arriba eclipsat per una lesió molt greu d'un jugador al qual Guardiola volia animar amb minuts i gols a Yokohama. I l'escenari desafortunadament ha estat tot el contrari.\nA la segona part, Alexis Sánchez -que havia substituït Villa- també va ser substituït per precaució. Mascherano i Puyol també van acabar amb cops un partit en què Messi, que fins i tot ho va intentar de xilena, va veure per un dia com els gols els feien jugadors com Seydou Keita, autor del tercer amb assistència de l'argentí, i Maxwell, amb una internada per la banda esquerra en què el porter Mohamed Saqr de nou va estar horrible. Quatre gols marcats per un mig centre i dos laterals, uns jugadors que van aprofitar la feina metòdica dels homes d'atac, envoltats per la defensa d'un Al-Sadd que va tapar prou bé Messi i Iniesta, però que no ja no tenia homes per defensar aquests actors secundaris que ahir van donar al Barça un somriure que la lesió de Villa va esborrar. L'oportunitat de recuperar aquest somriure arribarà diumenge amb el Santos. És la final d'un Mundial. La quarta en més de 50 anys d'història de club. I el rival val la pena.


Vi Lello: totes les anyades a Uvinum\nFitxa tècnica · Lello\nQuina és l'opinió sobre altres anyades o volums de/d' Lello?\n“Amb més de 50 anys d'experiència i passió pel treball, JMV de distribució ha estat elegit per les marques internacionals de gran importància nacional i per arribar als consumidors els seus nèctars. L'enfocament en el servei, solidesa econòmica i l'experiència internacional, són la garantia de la preferència dels productors de vi i begudes espirituoses d'excel·lència”\n“Fundada el 1884 pels germans Antoni i Francesc, la Sociedade dos Vinhos Borges aviat es va convertir en una de les principals companyies nacionals d'elaboració del vi. Tenint en compte que els vins portuguesos només poden establir-se en el món per mitjà de la seva excel·lència, Borges sempre ha estat compromesa amb la qualitat en la seva producció, avui exporta a més de cinquanta països dels cinc continents.”\n“Color robí. Aroma intens de fruites vermelles madures amb notes d'estepes i espècies. Equilibrat, amb una bona presència de fruita i un final persistent.”\n“Per ser de Oporto era una mica gras o làctic. Lello 2000, un vi més que decent.”


noves places pel 2018 - Fòrum de BOMBERS - Bombers.es - La web dels BOMBERS\nTEMA:\tnoves places pel 2018\nnoves places pel 2018\tfa 2 anys 3 mesos\t#60633\nCreieu que per aquest any s'obriran places de voluntari? he escoltat que els de l'ultima promoció encara estan fent el curs i que per tant fins 2019 res, creieu que serà així?\nnoves places pel 2018\tfa 2 anys 3 mesos\t#60635\nEn principi havia de sortit al setembre 2017 una convocatoria de 150 places , que les van anunciar amb la nova opo de funcionaris , tal i com esta tot de parat no se com anira pero estaven aprovades , i en referencia als que estem fent el curs no i veig inconvenient ,mes que res xk el proces de seleccio dura 1 any gairebe. Salut company\nnoves places pel 2018\tfa 2 anys 3 mesos\t#60649\nPer lo que man dit, setembre d'aquest any surten, pero amb l'enrrenou que porta la Generalitat están algo perduts.\nnoves places pel 2018\tfa 1 any 9 mesos\t#62149\nEs sap res de nova opo de voluntaris?\nnoves places pel 2018\tfa 1 any 8 mesos\t#62420\nNo he sentit res. De la última promo encara no han acabat el curs i un cop l'acabin els hi quedarà per fer les pràctiques abans de anar al seu parc.\nnoves places pel 2018\tfa 1 any 6 mesos\t#63025\nHe escoltat que volen obrir 250 plaçes per a la prox convocatoria de bbvv, el quan pasarà es el dilema... pero ja sabem com va aixó\nnoves places pel 2018\tfa 1 any 6 mesos\t#63026\nOpomen va escriure: He escoltat que volen obrir 250 plaçes per a la prox convocatoria de bbvv, el quan pasarà es el dilema... pero ja sabem com va aixó\nOn ho has escoltat?\nNo cal que revelis la font directa si és el cas...\nnoves places pel 2018\tfa 1 any 6 mesos\t#63027\nAmb els problemes que hi ha hagut en la convocatoria 90/16 de gestio de grups,formacio i tot..., i dit x ells mateixos que no es tornara a fer una convocatoria tan gran , jo tiraria mes per una de 100- 150 que es la que es deia que estaven firmades...


Transambiental participa al Expobiogaz de França\n07 Juliol 2016 | Actualitat de Transambiental\nDiferents sectors relacionats amb el món del biogàs es van reunir el passat 8 i 9 de juliol a la ciutat d'Estrasburg, a França. El motiu era la celebració del Expobiogaz , el saló dedicat a la indústria del biogàs, amb un ús cada vegada més estès. Fins a un total de 181 empreses i marques van tenir ocasió de trobar-se al Parc d'Exposicions d'Estrasburg per intercanviar idees, mostrar projectes recents als visitants i, en definitiva, establir sinergies entre ells. Transambiental, un cop més, no va faltar a la seva cita .\nDedicada al sector professional, Expobiogaz aconseguir organitzar més de 320 trobades entre expositors, visitants i socis, un nou servei del certamen que valorem molt positivament ja que està destinat a crear i / o enfortir les relacions comercials. En aquest sentit, des Transambiental vam acudir a algunes de les conferències organitzades dins el mateix recinte.\nEn aquest cinquè any d'edició, encara que primer a la ciutat d'Estrasburg per la seva proximitat i potencial quant a l'ús del biogàs, es confirma la consolidació d'aquest sector, amb un increment del 45% en nombre d'expositors i un 15% en volum de visitants. A més, tots dos perfils han fet un pas més en quant a qualitat dels mateixos. En aquest sentit, es va poder evidenciar el pas pel saló de sectors com l'agricultura i la ramaderia, les institucions públiques, la indústria, les marques dedicades al tractament d'aigües i residus, equips de biogàs i tècnics afins i aquells que aposten pel biometà com a combustible. En aquest sentit, es va registrar un augment del 21% del visitant procedent del món agrícola, un 45% en el de la gran distribució i un 34% en el del tractament d'aigües i residus. Aquests provenien de 10 països europeus diferents i el 45% d'ells era la primera vegada que assistien al certamen.\nDes Transambiental vam tenir l'oportunitat de visitar a diferents clients que estaven presents a la sala i vam poder comprovar com l'aplicació del biogàs, generat a partir de residus orgànics com el gas d'automoció, està cada vegada més generalitzat. Estem segurs que el biogàs serà el combustible alternatiu del futur en el sector del transport. D'altra banda, veiem de vital importància la celebració d'aquest tipus d'esdeveniments que no fan més que posar en contacte els diferents actors de la cadena de producció, distribució i venda per arribar a acords comercials avantatjosos per a tothom.


Models nàutics a escala, al Museu de la Marina – Vilassar Ràdio\nModels nàutics a escala, al Museu de la Marina\nEl Museu de la Marina-Museu Municipal de Vilassar de Mar exposa fins l’1 d’agost una vintena de models nàutics a escala. Una retrospectiva de l’obra de l’artista José Rojo amb vaixells de diferents èpoques.\nN’hi ha reproduccions de tot tipus, des de vaixells de guerra del segle XVIII fins a un vaixell mercant del segle XIX, passant per una maqueta d’una embarcació grega, barques de pesca o fins i tot l’Ictíneo.\nD’altra banda, al Museu Monjo continua fins el 31 de juliol amb l’exposició “Escultura classicisme. Enric Monjo, l’artista i el model”. Al mes d’agost els dos espais del Museu Municipal, Museu de la Marina i Museu Monjo, romandran tancats per vacances.\nNotícia anteriorNou centre social a les Pinedes\nSegüent notíciaEl Challenge Costa de Barcelona-Maresme d’octubre ja compta amb més de 800 inscrits


Cari Mora (edició en català) - Thomas Harris - Primer cap&iacutetulo - megustaleer - ROSA DELS VENTS -\nDos homes parlant a mitja nit. Estan a quasi mil set-cents quilòmetres de distància l’un de l’altre. Cada rostre té una part il·luminada per un telèfon mòbil. Són dos mitjos rostres parlant en la foscor.\n—Puc trobar la casa on em diu que és. Expliqui’m la resta, Jesús.\nLa resposta arriba fluixa a través del cruixit d’una interferència.\n—Ha pagat una quarta part del que va prometre. —Cof-cof—. Enviï’m la resta dels diners. Enviï-me’ls. —Cof-cof.\n—Jesús, si trobo el que vull sense més ajuda seva, no rebrà mai res de mi.\n—Això és més cert del que es pensa. És la cosa més certa que ha dit en sa vida. —Cof-cof—. El que vol està posat damunt de quinze quilos de Semtex... Si ho troba sense la meva ajuda, quedarà emplastrat a la Lluna.\n—Tinc un braç llarg, Jesús.\n—No arribarà fins aquí des de la Lluna, Hans-Pedro.\n—Em dic Hans-Peter, com sap prou bé.\n—Es posaria la mà al pito si tingués el braç prou llarg? És això el que ha dit? No vull informació personal. Pari de perdre el temps. Enviï els diners.\nLa comunicació es talla. Tots dos homes es queden estirats escrutant la foscor.\nEn Hans-Peter Schneider és en una llitera a bord del seu llarg vaixell negre, atracat davant la costa de Key Largo. Sent una noia que somica a la llitera cantonera de proa. Ell n’imita els plors. És un bon imitador. Li surt la veu de la seva mare cridant el nom de la noia.\n—Karla? Karla? Per què plores, bonica? Només és un somni.\nDesesperada en la foscor, la noia s’ho creu un instant, però de seguida torna a vessar unes llàgrimes incontrolables.\nEls plors d’una noia són música per a en Hans-Peter; el tranquil·litzen i es torna a adormir.\nA Barranquilla, Colòmbia, en Jesús Villarreal deixa que el xiulet compassat del seu respirador el calmi. Inhala una mica d’oxigen de la màscara. A través de la foscor que l’envolta sent un pacient a fora, a la sala comuna de l’hospital, que crida demanant ajuda a Déu.\nEn Jesús Villarreal xiuxiueja a la foscor.\n—Espero que Déu et senti igual de bé que jo, amic. Però ho dubto.\nEn Jesús Villarreal truca a informació des d’un telèfon mòbil no registrat i obté el número d’una acadèmia de ball de Barranquilla. Es treu la màscara d’oxigen per parlar.\n—No, no m’interessa aprendre a ballar —diu a l’auricular—. Ara mateix no ballo. Vull parlar amb Don Ernesto. Sí, i tant que el coneix. Digui-li el meu nom, ell ja ho sabrà. —Cof-cof.\nEl vaixell d’en Hans-Peter Schneider lliscava molt lentament per davant la gran casa de Biscayne Bay, amb l’aigua borbollant pel casc negre.\nA través dels binocles en Hans-Peter observava la Cari Mora, de vint-i-cinc anys, que amb pantalons de pijama i samarreta sense mànigues feia estiraments a la terrassa en la claror de primera hora del matí.\n—Mare de Déu Senyor —va dir.\nEn Hans-Peter té uns ullals més aviat llargs i amb plata incrustada que es veu quan somriu.\nEn Hans-Peter és alt i pàl·lid, i va totalment pelat. Com que no té pestanyes, les seves parpelles tocaven el vidre dels binocles i l’embrutaven. Va fregar els oculars amb un mocador de fil.\nEn Félix, agent immobiliari, estava plantat al seu darrere al vaixell.\n—És ella. La vigilant —va dir en Félix—. Coneix la casa millor que ningú, sap arreglar coses. Faci que li ensenyi com és la casa i després la despatxo abans que vegi res que no hagi de veure. Li pot estalviar temps.\n—Temps —va dir en Hans-Peter—. Temps. Quant falta per al permís?\n—El paio que té la casa llogada hi roda anuncis. Té permís per quinze dies més.\n—Félix, vull una clau d’aquesta casa. —En Hans-Peter parla anglès amb accent alemany—. I la vull avui mateix.\n—Si hi entra amb la meva clau i passa alguna cosa, sabran que he estat jo. A veure, sisplau, avui mateix aniré a veure el llogater i li demanaré que marxi. Ha de veure la casa amb llum de dia, amb gent. Ha de saber que fot els pèls de punta. He tingut quatre encarregades abans de trobar aquesta. És l’única que no té por.\n—Félix, ves a veure el llogater. Ofereix-li diners. Fins a deu mil dòlars. Però em dones una clau ara mateix o d’aquí a cinc minuts estaràs flotant a l’aigua.\n—Si fa mal a la noia, no el podrà ajudar —va dir en Félix—. Dorm a la casa. Hi ha de dormir per l’assegurança contra incendis. Durant el dia a vegades treballa en altres llocs. Esperi’s i vagi-hi de dia.\n—Només hi donaré una ullada. Ni tan sols s’adonarà que hi soc.\nEn Hans-Peter va estudiar la Cari a través dels binocles. Ara estava de puntetes omplint una menjadora d’ocells. Seria una llàstima no aprofitar-la. Amb aquelles cicatrius tan interessants n’hi donarien molt. Potser cent mil dòlars (35.433.184 ouguiyes mauritanes) de l’Acroto Grotto Stump Club de Nouakchott. Això amb totes les extremitats i sense tatuatges. Si havia d’adaptar-la al gust del client, amb el temps d’espera, en trauria molt més. Cent cinquanta mil dòlars. Xavalla. En aquella casa hi havia entre vint-i-cinc i trenta milions de dòlars.\nA la plumèria del costat de la terrassa, un ocell gat cantava una cançó que havia après a la selva nebulosa de Colòmbia i havia portat cap al nord, a Miami Beach.\nLa Cari Mora va reconèixer el crit