Maroto diu que Espanya vol ser pionera en l'ús del passaport sanitari i treballa perquè estigui disponible a l'estiu\nActualitzat 22/03/2021 12:40 CET\nLa ministra d'Indústria, Comerç i Turisme, Reyes Maroto ha assegurat que Espanya vol ser pionera en l'ús del passaport sanitari i treballa perquè estigui disponible a l'estiu.\nAixí ho ha manifestat en el Fòrum de Turisme d'Europa Press, en el qual ha destacat que el passaport sanitari facilitarà la lliure circulació segura dels ciutadans dins la Unió Europea.\nA més, Maroto ha qualificat el certificat digital com un passaport "interoperable, no discriminatori i amb plenes garanties sobre la privacitat de les dades dels usuaris".\nLa Comissió Europea treballa amb l'Organització Mundial de la Salut (OMS) perquè el certificat pugui estar disponible en altres llocs del món i està en contacte amb l'Organització d'Aviació Civil Internacional (OACI) per facilitar-ne l'ús.\nEn aquesta línia, la titular de la cartera de Turisme ha assenyalat que aquestes iniciatives "ens permeten tenir esperança i ser optimistes" pel que fa a reiniciar viatges segurs tant nacionals com internacionals aquests pròxims mesos.\nPer la ministra, la pandèmia no ha de ser una "excusa" per tornar al model turístic del passat.\nELS FONS EUROPEUS AJUDARAN A TRANSFORMAR EL SECTOR\nSobre els fons europeus de recuperació, Maroto ha afirmat que és una "oportunitat única" per no només contribuir a recuperar l'economia, sinó per encarar les transformacions pendents del model turístic perquè continuï sent competitiu.\nEn aquest context, el Govern central ha dissenyat el Pla de modernització i competitivitat del sector turístic, l'objectiu del qual és reactivar el turisme i transformar el model cap a un de "sostenible, de qualitat i segur".\nSegons Reyes Maroto, aquest pla, que estarà dotat amb 3.400 milions d'euros, s'uneix a la iniciativa de transformació digital, que es fixa en dos objectius: les destinacions turístiques i les empreses del sector.


Pàgina inicial > Materials acadèmics > Resultats de la cerca: Pons Muñoz, Josep Maria\n1 p, 241.2 KB Paleontologia de Vertebrats (model del programa del pla d'estudis 62)  / Pons Muñoz, Josep Maria ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n2 p, 109.0 KB Paleontologia de Vertebrats (model del programa del pla d'estudis 62)  / Pons Muñoz, Josep Maria ; Furió, Marc ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències


La Fundació Surt presenta la diagnosi que l’entitat ha elaborat per conèixer el grau d’implementació de les polítiques LGTBI als municipis barcelonins - Fundació Surt\nLa Fundació Surt participarà a la jornada de la Diputació de Barcelona en què es presentaran els resultats de la Diagnosi de la situació dels municipis en relació a les polítiques LGTBI i àmbits d’actuació del Pla Tipus en els municipis de la demarcació.\nLa presentació està oberta a totes les persones interessades (cal inscriure’s) i tindrà lloc el dimecres 29 de juny a les 10h, a l’Espai Francesca Bonnemaison (c/Sant Pere més Baix, 7, Barcelona), a sala La Cuina.\nEls progressos dels darrers anys en el pla legal per reconèixer els drets de les persones LGTBI no tenen una traducció immediata en el dia a dia a peu de carrer. Les persones amb identitats de gènere o sexualitats no normatives continuen vivint desigualtats i violències. Tot i la igualtat formal, sobreviuen pràctiques discriminatòries que situen les persones lesbianes, gais, trans i bisexuals en desavantatge i vulnerabilitat social.\nPer això, és imprescindible activar polítiques que permetin superar desigualtats històriques; polítiques per eradicar la discriminació social, cultural, econòmica i laboral, el sexisme i la LGTIfòbia, tenint en compte tots els aspectes de la vida quotidiana en els quals les persones LGTBI poden patir discriminació: educació i escola, salut, món laboral, oci, serveis, reproducció i adopció, gent gran, joventut, mitjans de comunicació, publicitat, esports, migracions, art i cultura, habitatge, participació, representació política, etc.\nPer prendre consciència del punt en què ens trobem i que els governs locals continuïn desenvolupant les accions públiques que tenen a l’abast, el document elaborat per la Fundació Surt presenta l’estat de les polítiques adreçades a garantir els drets de les persones amb sexualitat o gènere no normatius, així com el grau d’implementació de la pionera llei catalana 11/2014 contra la LGTBIfòbia en nou territoris de la demarcació de Barcelona.\nEls territoris que formen part del projecte pilot són Berga, Consell Comarcal d’Osona, l’Hospitalet de Llobregat, Ripollet, Sabadell, Santa Coloma de Gramenet, Terrassa, Vic i Vilafranca del Penedès.\nL’objectiu últim de la recerca és promoure la implementació de polítiques encaminades a combatre l’opressió del col·lectiu LGTB des de l’escala política local, així com difondre i estendre eines i instruments que les administracions locals poden adoptar per lluitar contra la discriminació i la violència per raó d’orientació sexual i identitat de gènere.


Inici > Un terç de la població, més pobra des de l’inici de la crisi sanitària\nLa situació econòmica del 30% de la població ha empitjorat des de l’esclat de la pandèmia de coronavirus. Aquest empobriment ve motivat principalment perquè la ciutadania ha vist reduïts els ingressos (23,8%), perquè ha estat o encara està en un ERTO (20,7%) o perquè està a l’atur (16%). Aquestes dades són fruit de l’Observatori postconfinament realitzat pel CRES. L’enquesta també exposa que el 38% de les persones que han vist caure els ingressos diuen que la reducció ha estat ni més ni menys d’entre el 20% i el 50%, mentre que un altre 30% diu que ha estat del 20%.\nEls enquestats responen majoritàriament que arriben amb facilitat a final de mes (64,3%) mentre que un 34,7% diu que ho fa amb dificultat. També exposen que mentre que un 83% no ha necessitat ajuda econòmica per cobrir les necessitats bàsiques, un 10,3% ha sol·licitat prestacions socials de l’administració (sobretot ajuts a l’habitatge de lloguer i ajuts econòmics). Són les persones menys qualificades, que treballen a sectors com l’hostaleria, els serveis i el comerç, i les dones les que es troben amb més problemes econòmics. De fet, un 43,5% dels enquestats qualifica la seva situació econòmica de regular i un 10,8% de dolenta.\nL’estudi també dona dades de la situació laboral i l’impacte que hi ha tingut la crisi sanitària. Així, un 66,4% dels enquestats diuen que arran de la pandèmia van viure modificacions a la feina. Entre els assalariats, aquests canvis van ser el teletreball (33,3%), l’ERTO (31,4%) la reducció de jornada laboral (11%), i l’acomiadament (7%). El 57% ja havia tornat a la feina al juliol, mentre que el 13,6% continuava en ERTO. Quant als empresaris, el 43% va cessar l’activitat durant la crisi, mentre que al juliol, el 52,5% deia que havia tornat a la feina.\nEls enquestats no consideren que la situació econòmica a Andorra sigui ara gaire dolenta (un 44% diu regular i un 29% diu bona). Tot i així, un 79% creu que les conseqüències econòmiques i laborals de la Covid-19 seran molt o bastant greus. Malgrat això, el 41% té la confiança que la recuperació serà més ràpida que als països veïns (el 40% diu que es trigarà entre dos i tres anys).\nEn relació amb els principals problemes que els enquestats creuen que té Andorra, segueixen sent l’habitatge (22,5%), les pensions i polítiques socials, els salaris, i la Covid-19. L’únic canvi és el trànsit, que en l’anterior enquesta estava en la tercera posició i ha caigut a la vuitena. Pel que fa als principals problemes del món, diuen la Covid.\nEl 41% d’enquestats diu que el confinament ha afectat negativament el seu benestar psicològic\nEl 41% dels enquestats diuen que el confinament ha tingut un impacte negatiu en el seu benestar psicològic, mentre que el 37% que li ha afectat negativament la qualitat del son. Precisament les persones que es troben en aquest estat viuen en habitatges que no tenen balcons ni terrasses i on comparteixen espai amb més de cinc persones. També un 21% diu que el confinament ha afectat negativament la seva salut en general, un aspecte citat majoritàriament per les dones. Cal remarcar que un 28% dels enquestats viu en un habitatge que no té balcó, terrassa, ni jardí propi o comunitari. També sorprèn que un 2,2% ha viscut en habitatges que no tenen finestres que donen a l’exterior.\nLa majoria dels enquestats han passat el confinament amb la seva parella i els fills i filles (un 39,5%), un 26,9% amb la parella sense fills, i un 15,5% ha viscut sol. El 60% diu que ha viscut bé aquest període i el 25% regular.\nUn altre dels aspectes que s’extreu de l’enquesta fa referència a la dificultat dels infants per continuar els estudis des de casa. D’aquesta manera, un 38,7% assegura que els ha estat difícil o molt difícil seguir les classes a distància, sobretot per la falta de motivació i concentració des de casa, pel canvi del sistema d’estudi, i per la dificultat i la manca de temps dels pares de desenvolupar el rol de mestre. Malgrat que la majoria de progenitors afirmen que els fills han viscut bé el confinament, un 21,6% diu regular i un 16% malament (per no poder sortir al carrer i socialitzar-se).\nEl 31% creu que es pot fer més pel medi ambient\nEl 31,7% dels enquestats pel CRES consideren que a Andorra no es prenen les mesures necessàries per a la conservació del medi ambient (un 40% si es té en compte només els andorrans). Tot i així, la gran majoria creu que l’evolució de la qualitat del medi ambient al Principat és bona (74%) mentre que el 20% restant diu que és regular. En l’estudi, es constata que hi ha més població que diu que la qualitat de l’aigua dels rius ha millorat (el 76% diu que és bona), de la mateixa manera que ho ha fet el medi natural (el 86% diu també que és bona). La gestió dels residus, en canvi, creuen que ha empitjorat (el 42% diu que és bona).\nURL d'origen: https://www.bondia.ad/societat/un-terc-de-la-poblacio-mes-pobra-des-de-linici-de-la-crisi-sanitaria


Benicarló contracta 14 persones a través de dos programes d’ocupació de la Generalitat | 7 DIES ACTUALITAT\nInici BENICARLÓ Benicarló contracta 14 persones a través de dos programes d’ocupació de la...\nBenicarló contracta 14 persones a través de dos programes d’ocupació de la Generalitat\nUn total de 14 treballadors aturats de llarga durada i majors de 30 anys s’han incorporat a diversos departaments de l’Ajuntament en el marc de dos subvencions de la Generalitat que sumen més de 93.000 euros. Les persones contractades estaran destinades principalment a la Brigada d’Obres i Serveis.\nLa Conselleria d’Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball ha concedit a l’Ajuntament de Benicarló dos subvencions per a contractar persones amb dificultats d’inserció laboral. D’una banda, en el marc del programa Emcorp, s’han contractat 5 persones majors de 30 anys mitjançant una subvenció de 44.922,60 euros. De les 5 persones que s’han incorporat, 4 estaran ubicades a la Brigada d’Obres i Serveis, com a administratius i mestres d’obres. L’altra persona s’ha incorporat al Mucbe com a ajudant de museu i està destinada al Museu dels Mariners.\nD’altra banda, a través del programa Emcord , destinat a la contractació de persones aturades de llarga durada, s’han contractat 9 persones amb una subvenció de 48.141,87 euros: una administrativa, 4 peons agropecuaris, 3 paletes i 1 encarregat d’obra. Tots estan fent tasques de suport a la Brigada d’Obres i Serveis.\nLa incorporació d’aquestes persones, que tenen un contracte de 6 mesos de durada, permetrà avançar en les obres previstes en el Pla d’Accessibilitat. A més, el personal d’obra treballarà en obres de millora de la pavimentació en tot el municipi, mentre que els peons agropecuaris s’encarregaran de la neteja de camins i rotondes.\nL’alcaldessa de Benicarló, Xaro Miralles, ha donat la benvinguda a les persones contractades i s’ha mostrat convençuda que «aquest contracte millorarà la seua ocupabilitat, especialment en el cas de les persones aturades de llarga durada». Miralles ha agraït el suport de la Generalitat Valenciana, «que ens permet posar en marxa aquest tipus de programes d’ocupació, i ha constatat que «l’Ajuntament de Benicarló continua treballant per reduir les xifres d’atur, ja siga a través de programes d’ocupació, tallers d’ocupació o apostat per iniciatives que suposen un impuls econòmic per a la nostra ciutat».\nArticle anteriorCàlig comet la primera fase de senyalització del seu itinerari cultural\nArticle següentLa Sant Silvestre de Benicarló tindrà un record especial en memòria de Laura Luelmo


Huan Chu Pei: Beijing, Muralla Xina\nPosted by Núria & Miquel at 4/24/2007 03:26:00 PM\nEm pensava que els liders de la conducció boja eren els napolitans,\nsempre hi ha algú que supera els stantdarts.\nLes fotos xules, xules, xules. He intentat veure la Gran Muralla al google earth i no ho aconsegueixo.\nMiquel, a veure si et compres una gorra o al menys un barret de palla tipo xinés, que la samarreta al cap desfà el teu look, encara que et dona un aspecte oriental no xinès, potser hindú.\nEspero amb impaciència la propera entrega del viatge.\nSort que de mames nomes en tenim dues...aixi que una o l'altre d'heu ser...jijijij\nMil recursos té el Miquel i d'una semarreta en fa un barret, faltaria veure que pot fer amb un escuradents...\nPetonets a les dues mames!!\nQuina passada de fotos!!! Com molen!!!\nPer cert, he enviat un mail i no has contestat :-(


Enxampats regant una plantació de marihuana a Capafonts | Diari La República Checa\nEnxampats regant una plantació de marihuana a Capafonts\nPlantació il·legal a Capafonts\nEls Mossos d’Esquadra han detingut dos joves de 34 anys, de nacionalitat albanesa i sense domicili conegut, com a presumptes autors dels delictes de tràfic de drogues i de resistència i desobediència als agents de l’autoritat. Els fets es van produir el passat dilluns al vespre a la localitat de Capafonts.\nAgents de la Unitat d’Investigació i de la Unitat de Seguretat ciutadana, van iniciar una investigació a la zona boscosa dels voltants de l’ermita de la Mare de Déu de Barulles, del municipi del Baix Camp, arran de les queixes dels veïns de la zona sobre unes olors derivades d’una possible plantació de marihuana.\nEn arribar al punt exacte, els Mossos van poder observar dos joves que estaven regant les plantes, en plena fase de creixement. Els dos joves, en veure els agents van intentar fugir desesperadament, fet que va provocar que es resistissin a l’hora de ser arrestats, inclús arribant a ferir a dos dels policies.\nA banda de la detenció dels dos joves albanesos, els Mossos d’Esquadra van intervenir 600 plantes de marihuana, a més de 5 bosses plenes de cabdells, preparades per a la seva venda i consum, dins d’un vehicle estacionat prop de la zona on es trobava la plantació il·legal. Els dos joves ja han estat posats a disposició judicial.\npreviousAlejo de Alfonso Mustienes, nou president del CF Pobla\nnextTorna la festa El Futur és Jove a la plaça Corsini


Diumenge de Pasqua - 4 d'abril de 2021\nAc 10,34a.37-43; Salm 117; Col 3,1-4; Jo 20,1-9\nDéu és la Resurrecció. La vida viscuda des d’ell és vida de ressuscitats, vida viscuda des de l’Amor.\nEnaltiu el Senyor: Que n’és de bo, perdura eternament el seu amor... (Sl). Tot... un projecte d’amor: la vida i la mort, que es diu resurrecció finalment, plenitud del que som. Experimentar tot l’amor de que som objecte, i que el vivim en tot allò immediat i en els qui ens estimen. Cridats a la vida per viure l’amor, amb els qui tenim al costat i l’amor més gran d’aquell que és l’Amor. L’experimentem?, quin accés hi tenim al seu amor? Quins moments, quins camins, quins llocs... ens el fan sentir?\nParlo de Jesús de Natzaret. Ja sabeu com Déu el consagrà ungint-lo amb l’Esperit Sant i amb poder, com passà pertot arreu fent el bé i donant la salut..., perquè Déu era amb ell. Nosaltres som testimonis... Després el mataren penjant-lo en un patíbul. Ara bé: Déu el ressuscità el tercer dia, i concedí que s’aparegués... a uns testimonis... Jesús, finalment, apareix com el paradigma de la nostra humanitat, el Fill on ens mirem els fills; també nosaltres som hereus de la seva mateixa naturalesa ressuscitada: el bé i la bondat, el perdó, i la resurrecció, i l’Esperit Sant..., suma de tots els béns del Regne de Déu. Ell ens ordenà que prediquéssim al poble assegurant que ell és el qui Déu ha destinat a ser jutge de vius i de morts...: jutge de l’amor: “tenia fam, tenia set, estava malalt... i em vau visitar” (Mt 25,31-46); ara és l’amor la nova etapa de la evolució humana, vida de ressuscitats. Tots els profetes donen testimoni a favor seu... (Ac). Tots els profetes de pau, i justícia, i amor... ja són imatge, prefiguren, el mateix Crist ressuscitat, perquè tots són profetes de tot el que fa possible la vida.\n... ja que heu ressuscitat juntament amb el Crist, cerqueu allò que és de dalt, on hi ha el Crist, assegut a la dreta de Déu; estimeu allò que és de dalt, no allò que és de la terra. Vosaltres vau morir, i la vostra vida està amagada en Déu juntament amb el Crist. Quan es manifestarà el Crist, que és la vostra vida, també vosaltres apareixereu amb ell plens de glòria (Col). Resurrecció ja és una realitat actual, que la podem viure, és la manera de ser des de l’amor; Déu és Amor. És el nostre dinamisme, el nostre estil, de la vida viscuda des de l’amor; ja vam morir a l’egoisme. Morir i ressuscitar amb el Crist cada dia i a l’hora de la mort, finalment, en plenitud, per sempre.\nFins aquell moment encara no havien entès que, segons les Escriptures, Jesús havia de ressuscitar d’’entre els morts (Jo). Totes les Escriptures apunten a la vida, a la vida de Déu, a la plenitud de la vida. Cantem la vida, lamentem que la vida sigui menystinguda, ... menyspreada; les escriptures santes i totes les lletres que cantem a la vida, ... apunten a la vida, a lo més bonic de la vida, que és primavera i resurrecció.\n...tothom qui creu en ell rep el perdó dels pecats gràcies al seu nom» (Ac). La resurrecció de Jesús és generadora de perdó i reconciliació, que vol dir vida que es refà, nova primavera, tornar a ressorgir l’amor amb totes les seves manifestacions de pau, justícia, respecte... en el cor, i en el cor de les relacions humanes.\nVivim la vida de ressuscitats quan estimem.


Compra una furgoneta de segona mà i la rep amb menys equipament i una avaria | Revista\n: Compra una furgoneta de segona mà i la rep amb menys equipament i una avaria\n/imgs/20121101/sentencias2.jpgUn ciutadà va adquirir una furgoneta de segona mà, però va resultar que no disposava de tot l’equipament pactat, a més de tenir diverses avaries. Va reclamar aquestes qüestions a la venedora, però es va negar a equipar i reparar el vehicle, per la qual cosa el consumidor va procedir a efectuar les reparacions en un altre taller i va sol.licitar un pressupost del cost. Va anar a judici per sol.licitar la rebaixa del preu en aquest import (2.093 euros) més les despeses abonades en reparacions (1.314 euros). Encara que la venedora s’hi va oposar al.legant que va ser el consumidor qui va prescindir de la garantia i dels serveis del seu taller, va ser condemnada al pagament per l’Audiència Provincial de Saragossa. En la sentència, del 26 de juny de 2012, es reconeix la presumpció d’origen dels defectes apareguts en els primers sis mesos des de la venda i el dret del comprador d’acudir a un taller diferent del garant quan aquest no efectua les reparacions en un termini raonable i sense més inconvenients per al consumidor, tal com exigeix la llei.


CIRCULAR 03/2021 RD 901/2020. REGULACIÓ DELS PLANS D'IGUALTAT I EL SEU REGISTRE\nEl Reial Decret 901/2020 (BOE 14-10-2020) té per objecte el desplegament reglamentari dels plans d'igualtat, així com el seu diagnòstic, incloses les obligacions de registre, dipòsit i accés, d'acord amb el que preveu la LO 3/2007 per a la igualtat.\nCIRCULAR 03/2021 RD 901/2020. REGULACIÓ DELS PLANS D’IGUALTAT I EL SEU REGISTRE. AUDITORIA RETRIBUTIVA. RD 902/2020\nEl Reial Decret 901/2020 (BOE 14-10-2020) té per objecte el desplegament reglamentari dels plans d'igualtat, així com el seu diagnòstic, incloses les obligacions de registre, dipòsit i accés, d'acord amb el que preveu la LO 3 / 2007 per a la igualtat efectiva de dones i homes i en les previsions contingudes en els art. 17.5 i 85.2 de l'Estatut dels Treballadors, tot això sense perjudici de les disposicions que estableixin al respecte als convenis col·lectius, dins de l'àmbit de les seves competències, i entrarà en vigor el 14 de gener de 2021.\nTotes les empreses compreses en l'article 1.2 de l'ET (persones, físiques o jurídiques, o comunitats de béns que reben la prestació de serveis de les persones treballadores per compte d'altri), amb independència del nombre de persones treballadores en plantilla, estan obligades a respectar la igualtat de tracte i d'oportunitats en l'àmbit laboral i, amb aquesta finalitat, han d'adoptar, prèvia negociació, mesures dirigides a evitar qualsevol tipus de discriminació laboral entre dones i homes, així com promoure condicions de treball que evitin l'assetjament sexual i l' assetjament per raó de sexe i arbitrar procediments específics per a la seva prevenció i per donar curs a les denúncies o reclamacions que puguin formular els qui hagin estat objecte de la mateixa.\nLes mesures d'igualtat, en les empreses de 50 o més persones treballadores, han de dirigir-se a l'elaboració i aplicació d'un pla d'igualtat, amb l'abast i contingut previst en aquest RD 901/2020.\nEl RD-llei 6/2019 va establir l'aplicació gradual d'aquesta obligació. Les empreses de més de 150 i fins a 250 persones treballadores tenien 1 any per a l'aprovació dels plans d'igualtat (fins al 7 març 2020), les empreses de més de 100 i fins a 150 persones treballadores disposaven de dos anys (fins el 7 març 2021 ), i les empreses de 50 a 100 persones treballadores disposaran de 3 anys (fins el 7 març 2022).\nEl reglament detalla el procediment de negociació dels plans d'igualtat, i de constitució i composició de la comissió negociadora.\nEls plans d'igualtat, inclosos els diagnòstics previs, han de ser objecte de negociació amb la representació legal de les persones treballadores d'acord amb els que estableix aquest Reglament, sense perjudici de previsions diferents acordades en conveni col·lectiu.\nEl diagnòstic de situació, com a primera fase d'elaboració del pla d'igualtat, va dirigit a identificar i a estimar la magnitud, a través d'indicadors quantitatius i qualitatius, de les desigualtats, diferències, desavantatges, dificultats i obstacles, existents o que puguin existir en l'empresa per aconseguir la igualtat efectiva entre dones i homes. Un resum d'aquesta anàlisi i de les seves principals conclusions i propostes s'ha d'incloure en un informe que formarà part del pla d'igualtat. Per a l'elaboració de la diagnosi haurà d'atendre als criteris específics de l'annex d'aquest Reglament.\nEls plans d'igualtat s'estructuraran de la forma i amb, al menys, el contingut que es detalla en l'article 8 del Reglament, que inclou entre d'altres, l'informe de la diagnosi de situació, els resultats de l'auditoria retributiva amb la seva vigència i periodicitat en els termes que estableix el Reial Decret 902/2020 d'igualtat retributiva entre dones i homes.\nEn tot cas, les mesures d'igualtat contingudes en el pla d'igualtat hauran de respondre a la situació real de l'empresa individualment considerada reflectida en el diagnòstic i hauran de contribuir a aconseguir la igualtat real entre dones i homes a l'empresa.\nEl RD 901/2020 també estableix els supòsits i terminis de revisió, seguiment i avaluació dels plans d'igualtat.\nEl període de vigència o durada dels plans d'igualtat, que serà determinat, si s'escau, per les parts negociadores, no podrà ser superior a 4 anys.\nEls plans d'igualtat vigents al moment de l'entrada en vigor d'aquest RD 901/2020 (el 14-01-2021), s'han d'adaptar en el termini previst per a la seva revisió i, en tot cas, en un termini màxim de 12 mesos comptats a partir de l'entrada en vigor d'aquest RD, previ procés negociador.\nEls plans d'igualtat han de ser objecte d'inscripció obligatòria en registre públic, qualsevol que sigui el seu origen o naturalesa, obligatòria o voluntària, i hagin estat o no adoptats per acord entre les parts.\nS'han d'inscriure en el registre de convenis i acords col·lectius de treball regulat en el RD 713/2010, sense perjudici dels registres de convenis i acords col·lectius de treball, creats i regulats per les comunitats autònomes, en l'àmbit de les seves competències.\nLes empreses que elaborin un pla d'igualtat hauran d'incloure en el mateix una auditoria retributiva, de conformitat amb l'article 46.2.e) de la Llei orgànica 3/2007, prèvia la negociació que requereixen aquests plans d'igualtat.\nL'auditoria retributiva (regulada en el RD 902/2020), com a part del pla d'igualtat, ha d'incorporar les dades necessàries per a comprovar que el sistema de retribució existent en l'empresa garanteix de manera transversal i completa l'aplicació efectiva del principi d'igualtat entre dones i homes. També ha de permetre la definició de les diferents necessitats per a evitar, corregir i prevenir obstacles existents o que poguessin produir-se.\nL'auditoria retributiva implica l'obligació per a l'empresa de realitzar un diagnòstic de la situació retributiva en l'empresa, que requereix la valoració de llocs de treball i la rellevància d'altres factors desencadenants de la diferència retributiva, i d'establir un pla d'actuació per a corregir les desigualtats retributives.\nL'auditoria retributiva tindrà la vigència del pla d'igualtat del qual forma part, tret que es determini una altra inferior en aquest.\nL'aplicació del que s'estableix en el present reial decret per a les auditories retributives seguirà la mateixa aplicació gradual que per a l'aplicació dels plans d'igualtat es configura en la DT desena segona de la Llei orgànica 3/2007.\nL'Institut de la Dona i per a la Igualtat d'Oportunitats elaborarà una guia tècnica amb indicacions per a la realització d'auditories retributives amb perspectiva de gènere.\nNo complir les obligacions que en matèria de plans i mesures d'igualtat estableixen la Llei orgànica 3/2007, per a la igualtat efectiva de dones i homes, l'Estatut dels Treballadors o el conveni col·lectiu que sigui d'aplicació es considera infracció laboral greu, segons estableix l'art.7.13 del Text Refós Llei Infraccions i Sancions ordre social.


El poder judicial està regulat per uns principis fonamentals establerts en la Constitució a través de l'art. 85; "En nom del poble andorrà, la justícia és administrada exclusivament per jutges independents, inamovibles i, en l'àmbit de les seves funcions jurisdiccionals, sotmesos només a la Constitució i a la llei. L'organització judicial és única. La seva estructura, composició, funcionament i l'estatut jurídic dels seus membres hauran d'ésser regulats per llei qualificada. Es prohibeixen les jurisdiccions especials".\nEl poder judicial es un poder públic sobirà, sotmès als principis de publicitat i lliure accés; independent dels altres poder públics, únic i independent en el seu exercici; emmarcat en la divisió de poders, i per tant, sotmès consegüentment, a la Constitució i a les lleis.\nL'exercici de les funcions jurisdiccionals pertany al poder judicial; però no correspon a qualsevol dels seus òrgans, sinó que cada supòsit pertany a l'òrgan judicial que resulti predeterminat per les normes de competència i de procediment en vigor. El poder judicial, en el seu exercici té els objectius de interpretar la llei, manté el respecte dels preceptes institucionals, sobretot la prestació dels drets i llibertats fonamentals, i fa el control de la legalitat de l'activitat administrativa i reglamentària del Govern i de l'Administració pública.\nEl òrgan de representació, govern i administració de l'organització judicial és el Consell Superior de la Justícia, que vetlla per la independència i el bon funcionament de la justícia. Nomena els batlles i magistrats i els membres del Ministeri Fiscal, aquests darrers a proposta del Govern.


Política de privacidad - POBLE\nReglament General de Protecció de Dades (RGDP) – Maig de 2022.\nResponsable: Mònica Iglesias Hermoso\n· Temps de conservació: les dades proporcionades es conservaran mentre es mantingui la relació comercial o durant els anys necessaris per complir amb les obligacions legals.\n· Legitimació: tractem les seves dades només si comptem amb el seu consentiment exprés i informat per fer-ho, i sempre d’acord amb les finalitats descrites.\nPer a l’exercici dels drets ha de dirigir-nos una comunicació escrita a través de correu electrònic a l’adreça hola@poble.co especificant el dret que desitja exercitar.\nEl lloc web i el domini www.poble.co corresponen a Mònica Iglesias Hermoso a partir d’ara Poble, amb domicili a Trav. Curta, 3 -17421 (Riudarenes) i DNI 40366060W adreça electrònica monica@poble.co.\nEls drets sobre els continguts d’aquest lloc, incloent-hi els textos, imatges, dissenys gràfics, marques i altres signes distintius (des d’ara els continguts), pertanyen a Poble, o a tercers que han autoritzat el seu ús. Poble presenta aquests continguts per informar dels seus serveis i activitats professionals. Poble autoritza la utilització dels continguts per a usos no comercials sempre que s’indiqui de forma clara la font. Si els continguts s’utilitzen en entorns web serà necessari incloure un enllaç a la pàgina d’inici del lloc web (accés a la pàgina d’inici) es reserva el dret a iniciar les accions legals oportunes en defensa dels seus drets de propietat intel·lectual o industrial.\nNo s’autoritzen presentacions dels continguts d’aquest lloc en una finestra aliena a www.poble.co (framing).\nEncara que Poble actua amb la màxima diligència possible, es pot donar el cas que alguna dada o informació no estigui del tot actualitzada en el moment que l’usuari del lloc web el consulti. Per això Poble manifesta que les referències de les creacions, productes i serveis que es presenten al seu lloc web tenen una funció orientativa i no obliguen a Poble fins a la contractació expressa d’una comanda.\nPoble es reserva el dret a modificar unilateralment, en qualsevol moment i sense previ avís, la presentació, configuració i continguts del web.\nPoble no serà responsable de la informació que es pot obtenir a través d’enllaços inclosos en el lloc.\nLes cookies són uns petits arxius de text que s’instal·len els equips des dels quals s’accedeix al nostre lloc web. Poden guardar la identificació de l’usuari que visita el web i els llocs pels que navega. Quan l’usuari (vostè en aquest cas) ens torna a visitar es llegeixen les galetes per identificar-lo i restablir les seves preferències i configuració de navegació. Si un usuari no autoritza l’ús de les cookies alguns serveis o funcionalitats del lloc web podrien no estar disponibles. Volem que aquest lloc ofereixi un bon servei i que sigui fàcil d’utilitzar. En aquest sentit utilitzem cookies de Google Analytics. Això ens permet: · Analitzar estadísticament la informació a la qual accedeixen els usuaris del nostre lloc. Les dades recopilades poden incloure l’activitat del navegador de l’usuari quan ens visita, la ruta que segueixen els usuaris al nostre lloc, informació del proveïdor de serveis d’Internet del visitant, el nombre de vegades que els usuaris accedeixen al lloc i el comportament dels usuaris al nostre lloc (pàgines que ha visitat, formularis que s’han completat i similars). · Identificar els usuaris que ens visiten des de la invitació d’un lloc web associat o d’un enllaç patrocinat. Podeu obtenir més informació sobre Google Analytics a www.google.com/analytics/. Per controlar la recopilació de dades amb finalitats analítiques per part de Google Analytics, pot anar a https://tools.google.com/dlpage/gaoptout?hl=en\nVostè pot revocar el consentiment a la utilització de cookies eliminant per mitjà de les opcions que li ofereix el seu navegador. Si desitja rebre informació addicional sobre l’activitat de les empreses de publicitat a Internet i sobre com eliminar les seves dades dels registres d’aquestes empreses, li recomanem la visita d’www.networkadvertising.org. Vostè pot configurar el seu navegador perquè l’informi prèviament de la possible instal·lació de cookies. També podrà optar perquè se suprimeixin automàticament un cop es tanqui el navegador, equip o dispositiu. Podeu trobar informació sobre com fer-ho a: Per Firefox a http://support.mozilla.org/ca/kb/Galetes.\nIdentitat corporativa per @besa.ceramics Un proje\nNova web actualitzada! 🔥 WWW.POBLE.CO Esperem\nTenim nova Web! 🌱 WWW.POBLE.CO Esperem que us\nAl @cosidorpasapas de Vic confeccionen a petita es\nEl @cosidorpasapas de Vic és un projecte d'empode\nEl logotip de @yomm.co es sinuós i orgànic com l\nSEGUEIX-NOS A INSTAGRAM @POBLE.CO\nPOBLE — Coworking Eixam\nAvinguda Lluís Companys, 12 – 1r 1a\nDisseny Gràfic & Direcció d’Art des de 2012\n+34 690 161 95\n2022 © POBLE


Des de la publicació de la seva primera gramàtica, el 1887, l’esperanto s’ha anat afermant com a llengua paral·lelament a la seva consolidació com a vehicle cultural de primera magnitud.\nDes que l’home és home s'han parlat llengües diferents arreu del món; actualment se’n compten més de tres mil, una seixantena de les quals a Europa. A mesura que els pobles han tingut més i més relacions entre ells, el problema lingüístic s’ha anat també sentint més i més. És per això que, amb la desaparició del llatí com a interllengua a Europa, un bon nombre d’intel·lectuals ha experimentat la necessitat de cercar-ne un substitut. Ja Descartes i després Leibniz van proposar la creació d'un idioma com a nova llengua pont. Aquest idioma havia de ser especialment regular per facilitar-ne l’aprenentatge, alhora que exacte i flexible. Des de llavors van ser molts els qui es van proposar de construir-lo. El 1887 un metge jueu, L.L. Zamenhof, publicà a Varsòvia la gramàtica de la seva "Lingvo Internacia" (pronuncieu "língvo internatsía"), que després s’anomenaria "Esperanto", i que és sens dubte la millor de les propostes de llengües planificades, i l’única que ha aconseguit superar la fase de projecte.\nSi persones de llengües diferents es volen comunicar, cal que en triïn una de comuna. Si escullen la llengua d’una comunitat, els membres d’aquesta tindran l’avantatge de dominar-la a la perfecció en detriment dels altres, que difícilment podran expressar-se amb la facilitat dels nadius a causa de l’enorme dificultat inherent d’aprendre una llengua. Ultra l’evident discriminació d’uns, que sempre són els membres dels pobles més petits o de menor poder econòmic, és palès que aquest fet comporta una forma de dependència cultural i, fins i tot, pot arribar a l’eliminació de llengües i cultures, com sabem bé els catalans. Aquesta és, en essència, la causa per la qual es desitja tenir un idioma que, d’una banda, no pertanyi a cap nació i que, d'una altra, sigui el més senzill possible. Les úniques llengües neutrals (o força neutrals) existents són les mortes, com el llatí o el grec clàssic, però no són gens fàcils. Per això s’han creat els idiomes planificats.\nL’esperanto és, doncs, un idioma planificat — com ho es també l’hebreu modern i també, encara que en menor mesura, totes les llengües normalitzades, com el català fabrià. La particularitat de l’esperanto és que agrupa construccions dels idiomes més diverssos: el lèxic llatí i germànic, la sintaxi eslava, la formació de mots semítica, l’aglutinància com el turc o swahili... Això fa que el parlant de qualsevol llengua pugui aprendre sense gaire dificultat aquest idioma. D’altra banda cal recalcar que aquesta diversitat d’elements no fa la llengua dissonant. L’esperanto agrupa tot allò que és comú a tots els grups lingüístics o, en el seu defecte, el que és més internacional o regular. La immensa dificultat d’aquesta empresa és el que ha fet fracassar tots els altres projectes de llengües planificades, ja que una síntesi realment harmoniosa com la de l’esperanto només es va poder aconseguir després d’anys de treballs laboriosíssims per part del seu creador i, després, per l’ús que han fet els esperantistes, que ha portat una certa evolució de la llengua cap a una major coherència i regularitat. Conseqüència de tot això és la facilitat extraordinària de l’esperanto, que pot ser après en un any per una persona de llengua llatina o germànica normalment dotada per als idiomes i perseverant en l’estudi; un japonès o un xinès necessiten, en canvi, uns dos anys. Al mateix temps, l’esperanto és especialment precís ja que altrament els malentesos serien continus en una comunitat tan diversa com l’esperantista.\nPerò, certament, no és la llengua l’element més important de l’esperantisme. L’idioma és només un vehicle de comunicació i és clar — per als esperantistes també — que l’important no és el vehicle, sinó la comunicació.\nEn els cent deu anys de vida de la llengua, s'ha aplegat al seu voltant un grup de persones que pels seus contactes ha creat una manera de fer i una manera nova de relacionar-se internacionalment. Aquest fet és, malauradament, absolutament desconegut. I és curiós que això es degui especialment als mateixos esperantistes, que no són prou conscients de l’anormalitat d’aquest fenomen que ells viuen diàriament.\nCom a llengua pont, l’esperanto també s'utilitza en un centenar de revistes internacionals i un nombre incalculable de butlletins nacionals o locals. A casa nostra, per exemple, s’editen quatre butlletins trimestrals: Kataluna Esperantisto, de l’Associació Catalana d’Esperanto, Kata Luno, de la Joventut Catalana d’Esperanto, i El butlletí de l’Esperanto, del Centre d’Esperanto Sabadell, i Majorka Esperantistaro, dels esperantistes mallorquins.\nL'esperanto no és tanmateix només una interllengua, sinó que diversos autors l’han triat com a forma d’expressió per a la seva producció artística, ja sigui literària o musical. En esperanto s’editen uns 500 títols l’any, un terç dels quals originalment escrits en aquesta llengua. També es compten més de trenta grups teatrals, un bon nombre de cantants lírics, cantautors i diversos grups de rock.\nL'esperanto és també una de les llengües quotidianes d’uns quants centenars de famílies internacionals. Hi ha infants que el tenen com a una de les seves primeres llengües, al costat de les pròpies del pare i de la mare, que també, és clar, no deixen d’aprendre. Aquestes famílies tenen diverses trobades durant l’any, principalment a Suïssa i Hongria. Però no són més que un dels col·lectius que organitzen congressos esperantistes. Cada any se’n fan més de dos-cents arreu del món.\nAquests congressos són el millor reflex de la pluralitat i vida de la comunitat esperantista, allà on aquesta es fa més visible i palpable. Al Congrés Universal del centenari a Varsòvia, probablement el moment més brillant de la història de l’esperanto, s’aplegaren 37 conferències dins la universitat d’estiu, 16 obres de teatre, 13 concerts (més altres fora de programa, especialment juvenils) i 7 pel·lícules durant set dies. Si es vol, però, no cal esperar una data concreta per viatjar a un dels congressos: existeixen diversos centres permanents que organitzen constantment activitats, com a La Chaux-de-Fonds (Suïssa) o Kvinpetalo (França).\nI ni tan sols cal viatjar per tenir contactes amb esperantistes estrangers. Cada dia, a les ones curtes de ràdio, es pot escoltar almenys una hora de programació en esperanto a deu emissores internacionals... Però és internet el que està suposant actualment una autèntica revolució entre els esperantistes. Es pot participar en chats, news, apuntar-se a llistes de correu, intercanviar missatges per correu electrònic, navegar per la web en esperanto, escoltar ràdio a la carta, etc. Per als esperantistes, internet ha suposat, per fi, les comunicacions sense fronteres, immediates, amb un cost econòmic gairebé negligible que sempre havien somiat — i s’hi han abocat. Un exemple: si busquem a Altavista, la paraula "esperanto" hi trobarem més de 250.000 referències diferents.\nLlibert Puig - telèfon 937109636\nTelèfon: +34 937109636\nFax:       +34 937163633\nPapa Pius XI, 130\nApartat de Correus 290\nJOVENTUT CATALANA D ‘ESPERANTO\nApartat de Correus 32318\nReunions cada dimecres des de les 20h fins passada la mitjanit a:\nPraga, 3,  (Metro: Alfons X)\nCENTRE D’ESPERANTO DE SABADELL\nTelèfon i fax: 937163633\nApartat de Correus 407\nCENTRE ESPERANTO TARRAGONA\nC/ Vidal i Barraquer, 5, 1-3\nEns reunim el primer i tercer dimarts de cada mes a les 8 de la tarda a la:\nCafeteria "La Cantonada"\nE S P E R A N T O - I N F O\nBarcelona Esperanto-Kontaktejo (feiners 16:30-20:30 h)\nTel./Fax 93 246 37 36\nESPERANTISTES DE MALLORCA\nTel. 977 855667 o 630036463\nGRUP D'ESPERANTO VILANOVA\nCursos d'esperanto: Dilluns de 19 a 20\nInscripcions: Dilluns de 20 a 21\nJardins Francesc Macià, s/n\ntelèfon:93 815 8042


Bloc CALdesplugues: ELS TAXISTES I EL CATALÀ. O... ELS MINUTETS DE LA CAL A TV3\nELS TAXISTES I EL CATALÀ. O... ELS MINUTETS DE LA CAL A TV3\nAvui, he disposat d'uns minutets a TV3, concretament al programa d'en Josep Cuní Els matins de TV3.\nEn el cara a cara habitual d'aquest programa, s'ha tractat el tema del català al món del taxi, arran d'uns d'exàmens que s'han fet recentment per a l'obtenció de llicències a l'Àrea Metropolitana de Barcelona. Pel que fa al coneixement de llengües, els aspirants no nascuts en un territori que tingués com a llengua oficial el castellà, podien escollir una prova de nivell de castellà o bé una de català. El 100% va escollir la prova de castellà.\nEls convidats d'avui érem, d'una banda la Sra. Carmen de Tienda, presidenta de l''Associació Empresarial del Taxi i jo mateix en nom de la CAL. Moderava el cara a cara la Sra. Helena Garcia Melero. M'agradaria trasmetre-us -sinó en calent, de forma tèbia- les meves impressions d'aquests minuts passats a TV3.\nEn primer lloc, haig de dir que m'ha sorprès l'agressivitat verbal (que en cap cas vol dir mala educació) de la Sra. Carmen de Tienda. La veritat és que no m'esperava que els seus trets argumentals anessin per aquesta banda. M'ha semblat que deixava molt clars determinats punts:\nPrimer i important, a Catalunya hi ha ("no lo olvidemos", ha remarcat) dues llengües. I "en el Parlament ja se hablan las dos", ha afegit.\nSegon, el taxista ha de tenir un objectiu essencial: vocació de servei i, pel que fa al català... ja l'anirà aprenent amb la pràctica diària.\nTercer, el taxi no és un servei públic... sinó una empresa privada d'interès públic... No "discriminarà" mai ningú per raó de llengua.\nTambé vull parlar-vos de l'Helena Garcia Melero. La veritat és que m'ha deixat lleugerament fred, i no pas a causa de la temperatura del plató d'en Josep Cuní. Us diré la meva impressió sobre algunes de les seves paraules.\nLa meva percepció ha estat, a mesura que avançava el cara a cara, que optava per una actitud de "no n'hi ha per tant", ja que, com ella mateixa ha remarcat "només cal donar una adreça i res més." Finalment, m'han sorprès força les seves darreres paraules que, evidentment, m'han estat impossibles de replicar o de matisar. M'ha tornat a fer la impressió que es tractava d'una mena de resposta a un argument meu anterior que ella semblava no compartir.\nCrec que la intervenció final d'Helena Garcia Melero implica una certa declaració d'intencions pel que fa al tema lingüístic i un subtil decantament, una vegada més, vers les tesis defensades per la presidenta de l'Associació Empresarial del Taxi.\nSi en teniu ganes, visioneu el vídeo i ja em direu si vaig desencaminat o no.\nSi més no, la CAL ha disposat (potser per primera vegada?) d'uns minutets a TV3, la nostra.\nPublicat per Jaume Marfany a 16:39\nAnònim dijous, 17 de març, 2011\nJaume, no vas gens desencaminat, tot plegat va ser molt desencoratgedor pel que fa a l'actitud de totes dues, una per la seva agressivitat com be dius, i l'altre pel seu clar posicionament. Penso que d'aquesta manera ho tenim molt difícil. En tot cas però, et felicito pels teus minutets a TV3, tu sí que vas estar a l'alçada.\nAna dijous, 17 de març, 2011\nVaig seguí el programa i vaig tenir la mateixa impressió que tu, Jaume. I crec que la moderadora no va portar el programa de forma organitzada en quan el temps a debatre, sempre o quasi sempre, tenia la paraula la Sra. Carmen de Tienda, que tan mateix amb l’expressió facial ja es veia per quin cantó es decantava.


Per a entorns on els gasos combustibles poden representar una amenaça per als seus treballadors i les seves instal·lacions, aquest monitor personal sense fils proporciona la visibilitat que necessita per a una resposta ràpida als incidents. El ToxiRAE Pro LEL disposa de la biblioteca de gasos interna més àmplia del seu segment, més 55 factors de correcció incorporats per a una major precisió. La connectivitat sense fils ofereix dades en temps real sobre la proximitat al límit explosiu inferior (LEL) directament a una estació de control central. I amb l'alarma incorporada d'home mort, pot estar segur que els seus treballadors estan segurs. El disseny compacte del ToxiRAE Pro LEL garanteix que no interfereixi amb les activitats laborals, mentre que el sensor, el filtre i la bateria reemplaçables ho fan fàcil de mantenir.\nMonitor personal sense fils per a gasos combustibles\nMostra els resultats com un percentatge del Límit Inferior d'Explosivitat (LIE)\nLa biblioteca de gasos interna més extensa de la seva categoria\n55 factors de correcció incorporats\nAlarma sense filss local i remota de 5 vies\nCompatible amb AutoRAE 2\nProva de funcionament i calibratge completament automàtics\nEntrada espais confinatsRemediació de sòls contaminatsExploracióFrackingDetecció de fuïtes\nFitxa Tècnica ToxiRAE Pro LELManual ToxiRAE Pro LELGuia Ràpida ToxiRAE Pro LEL


Arxius de Habitatge i urbanisme - Pla Comunitari Barceloneta\nAvui , 6 de febrer de 2021, hem sortit al carrer per defensar el nostre dret a l'habitatge trepitjat un cop més pel Constitucional, que ha decidit anul·lar el decret que amplia la llei 24/2015, la qual cosa suposa el desnonament de més de 3200 [...]\nT'esperem cada dimecres de 16 a 17:30H a AVV l'Òstia! Degut a les restriccions de la Covid, truca al 932563312 abans de venir.\nT'esperem l'últim dimecres de cada mes! Juntes som més fortes! Degut a les restriccions de la Covid, truca al 932563312 abans de venir.\nLa situació al barri s’està tornant cada vegada més insostenible.. Als pisos amb llicència d’ús turístic se sumen 900 pisos que estan funcionant il·legalment per fer negoci amb el turisme. Sabem que hi ha 22 edificis sencers buits, reformats i esperant el moment [...]\nLa Barceloneta pel dret a l’Habitatge\nEl 15 de juny es va tancar el procés per accedir als pisos del programa Canvia’t d’Habitatge. De les 58 persones de la llista, 30 podran accedir als habitatges de Rodalies en unes poques setmanes. En els casos de persones que viuen actualment [...]\nBarceloneta pel Dret a l’Habitatge\nReplantejament de l’organització per treballar la problemàtica de l’habitatge al barri L'Assemblea d’Afectades pels Desnonaments a la Barceloneta va néixer fa any i mig, davant la necessitat de fer front col·lectivament el problema dels desnonaments al barri, que són sobre tot per dificultats [...]


Resultat de la teva cerca de "concerts"\nPropostes 1 - 10 de 24\nAuditori una llista d'Spotify amb tot el que tenien programat\nPots continuar gaudint de la música clàssica més genuïna amb la "Coronalist de L'Auditori", una llista de Spotify que recopila els compositors, directors i solistes que haurien d'haver sonat i no podran fer-ho a L'Auditori a causa de les cancel·lacions per la COVID-19. Escolta-la i sigues feliç!\nEl Palau de la Música una alternativa virtual\nEl Palau de la Música ha engegat la iniciativa "Palau Digital", una extensió virtual del Palau i l'Orfeó Català. A través del seu enllaç web, es pot accedir a enregistraments, conferències, classes magistrals i trobades amb artistes. També hi trobaràs alguns dels seus concerts més destacats perquè omplis les teves hores de música clàssica de la mà dels més grans.\nEls programadors de BCN Clàssics han recopilat una sèrie de vetllades d'orquestra allotjades a YouTube perquè puguis mirar i escoltar els millors intèrprets de música clàssica. Des de Bach a Txaikovski, passant per Montsalvatge, sentiràs el concert gairebé com si hi fossis en directe.\nMuseu de la Música entra virtualment\nAl canal de YouTube del Museu de la Música podreu gaudir d'una sèrie de vídeos didàctics. D'una banda, pots descobrir la màgia del museu o aprendre quin instrument és la kora. D'una altra, gaudiràs amb concerts en directe a l'entorn del museu. També pots accedir a Spotify i buscar l'usuari Museu de la Música de Barcelona per accedir a totes les seves llistes de reproducció.\nAquest estiu visita i redescobreix el Palau de la Música Catalana\nEl Palau de la Música Catalana obre les seves portes l'1 de juliol amb l'emoció d'un nou retrobament amb el públic, i amb mesures extraordinàries de seguretat adaptades a la situació actual.\nAquest estiu visita i redescobreix el Palau en la modalitat que prefereixis: amb un passeig lliure amb una aplicació al mòbil; amb una explicació guiada per a grups reduïts amb totes les mesures de seguretat; visita amb concert de música en viu; en família en horaris matinals; bloc en mà dibuixant de la ma d'una il·lustradora professional; o bé amb un tracte adequat a necessitats especials.\nI a més, si fas la visita, et regalen 10 € en concerts durant els vespres d'aquest estiu!\nVisita el Palau i gaudeix de manera singular d’un patrimoni barceloní únic!\nEl Gran Teatre del Liceu obre les seves instal·lacions perquè hi accedeixin els usuaris d'arreu del món gràcies a la visualització Street View que permet visitar el Liceu en format de realitat virtual 360°. El servei panoràmic de Google Maps permet accedir a molts dels racons del Teatre, des d'indrets emblemàtics com el Saló de Miralls fins a espais desconeguts pel públic com els departaments de sastreria i caracterització, l'interior de l'escenari o les sales d'assaig. No t'ho perdis!\n25 anys de Música als Parcs de Barcelona\nEl cicle de música a l'aire lliure, que enguany compleix 25 anys, torna aquest mes d'agost amb les mesures de seguretat adequades, per seguir gaudint dels millors músics. Durant els capvespres de l'estiu, a les 20.30 h, podreu gaudir de vuit concerts de música clàssica i jazz de manera gratuïta en dos parcs de la ciutat:\nJardins de Joan Maragall (Palauet Albéniz): Av. de l'Estadi, 69. 08038 Barcelona.\nPark Güell: Olot, 7. 08024 Barcelona.\nEnguany és necessari fer reserva prèvia.\nUn equipament cultural únic a Barcelona i un dels teatres d'òpera més destacats d'Europa. Emplaçat a la Rambla, acull cada any grans produccions d'òpera, ballet i música simfònica.


Detingut un resident en una operació antidroga a Canillo\nL'1 de gener també es van arrestar dos homes no residents que intentaven accedir al país amb 5,1 grams de cocaïna, 3,6 grams de metamfetamina, 30,8 grams d'haixix i 3,1 de marihuana\nUn resident de 26 anys va ser detingut per la policia el passat dijous 3 de gener a conseqüència d'una operació contra el tràfic d'estupefaents a Canillo. La batuda va interceptar una noia turista de 28 anys que hauria adquirit prop del domicili del detingut 6,2 grams de marihuana i posteriorment es va arrestar a l'home, amb 11,9 grams de cocaïna, 5,1 de marihuana i 7,91 d'haixix.\nTanmateix, l'inici de l'any va tenir una altra detenció per drogues. En aquest cas es van arrestar a dos homes no residents per possessió de 5,1 grams de cocaïna, 3,6 grams de metamfetamina (MDMA), 30,8 grams d'haixix i 3,1 de marihuana. Els detinguts intentaven accedir al país amb un turisme particular fins que van ser aturats en un control amb l'ajuda d'un gos ensinistrat en la recerca d'estupefaents.\nL'augment del tràfic i consum d'estupefaents s’incremeten durant les festes nadalenques, pel que l'operació policial es manté oberta i es podrien efectuar noves detencions.


Carns Montserrat :: Inici\nEl 8 de març es commemora el Dia Internacional de la Dona i Vilassar de Mar ho celebra amb diferents activitats, entre les quals destaca com a novetat la realització d'una cursa no competitiva que seguirà l'itinerari d'una de les rutes saludables i que es...\nAsterix, Obelix, Cleopatra i les romanes ja estan aqui!\nCom cada any hem celebrat el carnestoltes com cal. Aquest any hem fet homenatge a la película musical de GREASE\nLa presencia a la I Fira de Vilassar Comerç al passeig del Veral de l'Ocata amb c. Sant Artur, va estar tot un éxit.\nEl 3 de juny del 2011 vam celebrar la inauguració del nou local al carrer Montevideo. La degustació i la assistència de amics i clients va ser tot un èxit. Des de aquí volem donar les gràcies a tothom!\nQualitat juntament amb l'experiència d'anys dedicats en aquest ofici dia a dia. Les nostres carns amb denominació d'origen son de la màxima qualitat. La nostra xarcuteria es d' elaboració própia i feta amb la millor materia prima. Descobreix la nostra cuina casolana elaborada amb les receptes de les nostres avies.\nQualitat, juntament amb l'experiència d'anys dedicats en aquest ofici ampliant i millorant el sistema de gestió i de qualitat, dia a dia. Les nostres carns amb denominació d'origen son de la màxima qualitat. La nostra xarcuteria d'elaboració pròpia junt amb el pernil D'aglà son les delícies dels nostres paladars. Descobreix la nostra cuina casolana elaborada amb les receptes de les nostres avies.\nSopars, esdeveniments, reunions familiars. Escoltem tot el que vulguis explicar-nos i així aconseguim que la teva celebració sigui tan personal com si tinguessis el teu propi restaurant a casa.\nDisposem de una amplia selecció del millor productes per llepas-te els dits i per donar un toc especial als teus dinars


Primavera silenciosa: La bioinfonomia, conèixer per gestionar.\nEl coneixement de la naturalesa antropitzada d’un país parteix de la recerca científica de camp. Botànics, zoòlegs i ecòlegs és passegen pels espais naturals menys i més antropitzats i van recollint dades que forneixen la història natural del país, observen la animals, plantes i altres organismes i els descriuen. Les dades seran publicades en revistes científiques. Les biblioteques estan plenes de revistes d’història natural on només acumulen pols. A vegades, aquestes dades són consultades per altres biòlegs per tal d’argumentar les seves noves recerques. S’entra en un cercle viciós, és fa recerca d’història natural per fer recerca. Caldria afegir que la majoria de dades recollides són d’àmbit geogràfic local. Les dades van a parar a publicacions científiques d’àmbit local i les mostres recollides a col·leccions de museus o jardins també d’àmbit local.\nEls primers mapes es van fer amb finalitats comercials i bèl·liques. Ara calen nous cartògrafs del coneixement. Cal organitzar la informació per transformar-la en acció. En els mapes és situaven els camins les muntanyes, els rius, els pobles i primeres grans ciutats. Els homes aconseguien situar-se en l’espai i aconseguien amb major eficàcia l’explotació del recursos naturals que tenien totalment al seu abast. Ara calen nous mapes de biodiversitat. Per saber que és el que tenim i allò que valoritzem dels nostres recursos naturals.\nTenim molta informació biològica, però molt poc coneixement. Les publicacions científiques d’àmbit local i les col·leccions de museus i jardins botànics són indispensables per poder saber que és el que ja sabem. A més caldrà integrar aquesta informació per a què resulti útil per a la gestió. Una feina desenvolupada per un nou professional de la biologia: el bioinfonomista. Alguns ja han parlat d’aquesta tasca pel que fa a un tipus molt concret d’informació biològica: els gens. És el cas de la manipulació de dades per poder desxifrar el genoma humà i com aquestes dades es relacionen entre elles. Els bioinfonomistes catalans són integradors de informació biològica, animals, plantes, fongs, microorganismes i ecosistemes (i gens o genomes), amb l’objectiu de tenir una visió més general i més coherent de la part de biosfera anomenada per nosaltres Països Catalans. La bioinfonomia ha de crear coneixement per una gestió sostenible de la diversitat biològica. La suma d’informacions disperses geogràficament dona un nou sistema amb propietats emergents impensades. Caldria donar més importància a aquestes informacions disperses i sovint perdudes o guardades per naturalistes amateurs.\nUna de les eines indispensables pel bioinfonomista són les bases de dades, que a la llarga s’han de materialitzar en mapes de diversitat biològica. De bases de dades ja en tenim algunes: Pronat o la de biodiversitat... Els topògrafs treballen amb un sol tipus de dades: alçades; els meteoròlegs també: pressions, pluviometries i temperatures. A partir d’aquestes poques dades són capaços de dibuixar mapes topogràfics o de dibuixar mapes meteorològics. Els mapes serien només una eina, la bona gestió ja és una altra història\nPublicat per ignasi cebrian a 23:29


Comptes personals del referèndum de l’1 d’octubre a Catalunya - I | Aqui Catalunha |\nComptes personals del referèndum de l’1 d’octubre a Catalunya - I\nDos anys després de la celebració del referèndum d’autodeterminació, el conflicte polític entre Catalunya i Espanya encara no s'ha resolt. Des de l’1 d’octubre de 2017, hem estat testimonis de diversos intents de criminalització del moviment independentista, especialment entre el 12 de febrer i el 12 de juny de 2019, període de judici als líders civils i polítics catalans. No només es van intentar, sinó també els que van exercir, exercir i voler continuar exercint la democràcia. Però com exercir-lo en un estat on diu el rei "És inacceptable apel·lar a una suposada democràcia per sobre de la llei", és alló "Sense el respecte a la llei, no hi ha ni convivència ni democràcia, sinó inseguretat i arbitrarietat" [21 febrer 2019]? Dins 3 d'octubre 2017, Felipe VI va fer dures crítiques als líders independentistes, però no va parlar de violència policial contra persones que tenien una única missió dos dies abans: votar.\nEls electors i votants que estiguessin disposats a dipositar-se en les urnes el futur que volia per a Catalunya tenen la seva història. Alguns més cridaners que d’altres. Marques que es van deixar en positiu, però també negatives, tant a la memòria com al cos. Per donar veu a aquestes persones, Aqui Catalunha reunits impressions i reportatges personals sobre el referèndum de l’1 d’octubre a Catalunya. Detalls desconeguts per a la gran majoria dels lectors de parla portuguesa. Inicialment, la idea era compilar-los en una sola publicació, però es van dir alguns records amb tantes paraules i càrrega emocional que es van canviar els nostres plans. Per tant, aquesta publicació és només primera part d'aquesta sèrie [que no seria].\nAltres entrevistes: De Fortaleza a Barcelona: coneix la història de Marcelo Viana\nConnection Brasil - Catalunya l'1 d'octubre de 2017\nFrancesc, a São Paulo: "Em sentia avergonyit i disgustat de pertànyer a un estat que va fer això a Catalunya"\n“Vaig mirar les enquestes Catalunya, amb el meu company brasiler. Optimista i emocionat perquè, aquell dia, s’obria una porta a una nova dimensió, un nou futur per a Catalunya. Després de mostrar-li a [la seva companya] algunes de les peculiaritats i fotografies de la nostra terra, vam començar a veure l'extrema violència i repressió per part de la policia. Violència que cap de nosaltres esperava. Em sentia avergonyit i disgustat de pertànyer a un estat que ho feia a Catalunya. Ningú no va poder donar una explicació coherent del que vam veure. Vaig estar tan decebut i amb un sabor amarg a la boca que vam marxar ... Crec que vam ser de les primeres persones que van marxar.\nVaig arribar a casa i em vaig enfonsar al sofà, intentant esbrinar-ho. Estava esperant notícies de Catalunya, perquè el meu fill era president. Jo estava patint per ell. A l’alba, em va enviar un missatge, dient-me que estigués tranquil, que tot estava bé, que no s’havia envaït el lloc on estava. Però quan van saber que la policia s’acostava a l’escola, van haver d’amagar les urnes sota el sostre de l’edifici, obrint una falsa placa del sostre. Un cop acabat el perill, van poder recollir les urnes de nou i van continuar votant.\nEm va dir que aquell matí una dona de 85 anys amb cadira de rodes va venir a la seva taula per votar "SÍ" alhora. La caiguda de la connexió a Internet i el fet d’haver amagat les enquestes el van fer marxar a casa amb la seva família a dinar i descansar [vivien una mica lluny]. El meu fill va pensar que no tornaria, però per sorpresa seva, la senyora va tornar a la tarda ... i amb molta dignitat ... i va votar. Altres com ella, amb totes les dificultats, també van votar. Em va commoure i encara em commou. Això demostra que, malgrat les adversitats, som un poble increïble, tossut i democràtic. Visca Catalunya! ”\nSergi Marzabal, responsable del lloc web Catalans al mon: "La història s'alimenta en dies com l'1 d'octubre"\n“L'1 d'octubre va ser, sens dubte, un dels èxits més intensos de la història recent de Catalunya. Personalment, va ser un dia que vivia a Dallas, on havíem organitzat un sopar la nit anterior amb amics locals per celebrar el referèndum.\nNo cal dir que vam seguir les notícies d’aquell dia, totes elles, a través d’Internet, com si fóssim allà, però sabent que tampoc estàvem a punt de defensar les urnes. Crec que allò que va fer especial aquell dia va ser la dualitat absoluta del que sentim. D’una banda, un profund orgull de la nostra terra i la nostra gent, que s’organitzava contra un estat sencer per celebrar el referèndum. Els barris, la gent, ELS PERSONES de Catalunya van sortir al carrer per defensar un dret irrenunciable i això ens va constituir com a societat, com a país.\nD’altra banda, un repugnament absolut, inconmensurable, una nàusees interminable, una ràbia infinita quan vam veure aquells putos cucs amb uniforme i bandera espanyola que colpejaven gent gran indefensa. Una ràbia per fer plorar, llàgrimes d’odi, aquella ràbia que provoca canvis en la història. I això provocarà. La història es nodreix de dies com l'1 d'octubre.\nCada persona al seu lloc. La gent amb la gent i els cucs amb els cucs. No oblidarem mai això, aquella ràbia. Però tampoc no oblidarem l’orgull de formar part d’un poble que defensava les urnes amb el seu propi cos. I aquí anem, tossudament ferms ”.\nMàrius Vendrell: “Els centres catalans a l’estranger estan abandonats, però ...\nDe Fortaleza a Barcelona: coneix la història de Marcelo Viana


Denunciades set persones per capturar canyuts i escopinyes a la platja del Trabucador sense llicència - Imagina Ràdio\nAgents del DEPRONA (Destacament de Protecció de la Natura) del Parc Natural de Delta de l’Ebre van intervenir a la platja del Trabucador, a la Ràpita, prop de 400 navalles o canyuts i uns 100 escopinyes que havien estat capturats de forma il·legal. Per aquests fets van ser denunciades set persones.\nLa Guàrdia Civil havia rebut múltiples informacions de què hi havia persones que recol·lectaven marisc de forma il·legal, sense permís i amb mètodes totalment prohibits. Durant el matí del diumenge passat, dia 18 de juliol, quan alguns agents estaven realitzant una inspecció per la zona del Trabucador, van localitzar fins a set persones capturant marisc amb la “tècnica del biberó” sense disposar de cap classe de llicència de mariscador, tampoc es trobaven donats d’alta com autònoms ni pertanyien a cap confraria. Els exemplars intervinguts estaven vius i van ser retornats al mar.\nLa “tècnica del biberó” consisteix a introduir aigua amb una alta concentració salina als accessos de les galeries on està el marisc, que surt estimulat per la sal. La denúncia s’ha interposat per infracció greu a la llei de pesca i acció marítima.\nArticle anteriorMóra d’Ebre inicia la millora i l’ampliació del Centre Esportiu Municipal AQUA\nArticle següentL’incendi de Garcia a prop de les vies del tren crema 300 metres quadrats


El somni europeu passa per Portugal | Canal Reus TV\nEl somni europeu passa per Portugal\n10:28 - 9 abril 2021\nArranca la primera fase de la Lliga Europea. Aquest divendres el Reus Deportiu Miró de Jordi Garcia jugarà contra el vigent campió continental, l'Sporting Club; mentre que dissabte es disputarà les darreres opcions d'accedir a la Final Four contra l'UD Oliveirense, en dos partits que es jugaran en menys de 24 hores.\nArriba l'hora de la veritat. Més de quatre-cents dies després del darrer partit europeu del Reus Deportiu Miró contra el Dinan Quevert, els de Jordi Garcia es juguen el passi a la Final Four del pròxim maig amb dos partits en menys d'un dia. Divendres contra l'Sporting Club; i dissabte davant de l'Oliveirense. Dos equips amb un potencial immens.\nL'entrenador roig-i-negre considera que si eviten errors no forçats, no cedeixen contraatacs al rival i estan encertats en la pilota aturada les opcions de victòria ganxeta es multiplicaran. Per passar a la fase final el Reus necessita quedar primer de grup o ser el millor segon. La diferència de pressupostos i de plantilles no espanta els del carrer Gaudí: són conscients que les seves possibilitats de passar de ronda es multipliquen al jugar a partit únic.\nRui Torres, Miguel Guilherme, Joaquim Pinto, Luis Peixoto, Rubén Fernandez, Daniel Villar, Jonathan Sánchez i Miguel Díaz són els àrbitres escollits per xiular els nou partits de la primera fase de la Lliga Europea.\nreus deportiu miró hoquei patins Lliga Europea\nSporting i Oliveirense, esculls del Reus per arribar a la Final Four\n08.04 per Joel Gomis Cos\nLuso serà la seu de la Lliga Europea d'hoquei patins


« Setmana Santa\nLa justicia no es ciega »\n- Web de la FIFA\nJohann Cruyff, Laporta, Mitjans de comunicació Compartir aquesta entrada!\nImprimir article Aquest article fou publicat per Manuel el 07/04/2010 a les 13:43, i es trobar arxivat a Fútbol. Segueix les respostes a aquesta entrada a través de RSS 2.0. Pots deixar un comentari o enviar un trackback des del teu propi lloc. Entrades relacionades Trackbacks (3) Comentaris (8) #1 escrit per popota fa 3 anys Respondre\nEn fi, espero que t’equivoquis i que l’any vinent, lliures ja de l’amic Jan, poguem continuar celebrant victòries. I estic convençut que així serà, que al final els presidents no juguen, tampoc cal sobrevalorar-los. Salut, i gràcies pel comentari.\n#3 escrit per popota fa 3 anys Respondre\n#5 escrit per popota fa 3 anys Respondre\nDe “mangoneos” i “veritables raons”, si en saps alguna cosa estaria bé que la posessis. si no, l’únic que fas és emular l’erroni comportament de laporta amb el tema de sandro,Ronaldinho i el Chelsea. Si tornem al savi i pragmàtic fets i no paraules, el plusmarquista en acusar J.C. de pessetero seu com a imputat a la banqueta dels acusats per un delicte fiscal.\nDe tota manera, com t’he dit i reitero, com a entrenador el critico no tant pels resultats com per les coses que va fer més enllà dels partits. Igual que en Laporta, que no seré jo qui critiqui el seu balanç esportiu, però que n’ha fet tantes (mentides sobre el cunyat, plets perduts, sortides de to, utilització personal del càrrec …) que el balanç esportiu no pot tapar-les. Per alguna cosa en la moció de censura la majoria de socis que vàrem participar vàrem votar-hi en contra. Messi és on és gràcies a les seves qualitats, als seus entrenadors (des de l’actual fins el primer del futbol base) i a que algú el va fitxar pel Barça amb 12 anys. Sense això últim, potser Messi seria tan bon jugador com ara (o no), però no estaria al Barça. Per tant, no li donis a Laporta un mérit que és compartit. I el que dic de Henrique i companyia és que, a manca de motius esportius que justifiquin els seus fitxatges, he de pensar que hi ha d’altres, que espero conèixer algun dia. Es pura lògica. Salut!\n#7 escrit per popota fa 3 anys Respondre\nPer últim, per pura lògica hom pot deduïr un munt de coses de les irregularitats detectades pels informes de la sindicatura de comptes sobre la xarxa de mitjans locals, la diputació de barcelona o l’ajuntament de Santa Coloma en els darrers anys. Tanmateix, sempre és més prudent, si un no té proves fefaents, pensar-s’ho dos cops abans de deixar anar a passejar la “lògica” a base d’insinuacions.\n#8 escrit per Manuel fa 3 anys Respondre\nTweets that mention Mites, llegendes i mentides: Johann Cruyff — Topsy.com


RUN4CÀNCER - Porqueres dobla la participació! - Notícies Pla de l'Estany\nLes famílies han corregut 5 km\nRUN4CÀNCER – Porqueres dobla la participació!\nLa cursa més concorreguda ha estat un cop més la d’Olot (1.100), seguida de Porqueres (780), que ha doblat el nombre de participants respecte l’any passat\nTret de sortida a la Run4Cancer de Porqueres, on s’han inscrit 782 participants, el doble que l’any passat. M.A.MARTÍNEZ\nDiumenge, 9 de febrer de 2020 – La Run4Cancer ha superat per primera vegada els 5.000 participants en la seva 6a edició, que s’ha celebrat aquest matí simultàniament en vuit poblacions de les comarques gironines: Olot, Figueres, Palafrugell, Planoles, Porqueres, Salt, Tossa de Mar i Riudellots de la Selva. Sota el lema “Mou-te pel càncer”, un total de 5.040 persones de totes les edats han participat en aquest esdeveniment esportiu i solidari organitzat per la Fundació Oncolliga Girona amb motiu del Dia Mundial del Càncer (4 de febrer) i que té la peculiaritat de ser l’única cursa d’aquestes característiques que se celebra al mateix temps en vuit poblacions gironines de set comarques diferents.\nFont: Premsa Oncolliga\nQUÈ FER AMB L’ARTROSI?


El president de Mascançà reclama unitat política i la defensa diària dels drets i llibertats en la glossa de la Diada – Mollerussa Televisió\nEl president de Mascançà reclama unitat política i la defensa diària dels drets i llibertats en la glossa de la Diada\n“Amb unitat política, cal assumir la veu del poble”. Aquest és un dels reclams que el president de Mascançà, Jaume Suau, ha pronunciat en la glossa de l’acte institucional de la Diada Nacional de Catalunya de Mollerussa, que ha tingut lloc aquest dimecres al matí al parc municipal acompanyada de pluja puntual. Suau, qui també és doctor en psicopedagogia i professor de la Universitat de Lleida, ha fet un repàs històric de com es va viure a la plana l’any 1714 i ha assegurat que, de la mateixa manera que llavors, “els ciutadans tenim l’oportunitat de ser els protagonistes del nostre destí”.\nEl discurs de Suau ha estat acompanyat de la intervenció especial de membres de la Colla dels 50, i també dels presidents del club de futbol i d’escacs de Mollerussa, que enguany celebren els cent i els quaranta anys d’història respectivament. Tot plegat, enmig de l’ofrena floral per part d’una cinquantena d’entitats de la ciutat al monument de la Senyera. En aquest sentit, l’alcalde Marc Solsona, ha reivindicat la Diada com un dia de manifestació pública en defensa dels drets i les llibertats.\nLa música ha anat a càrrec, com cada any, de l’Orfeó Renaixença amb la interpretació de diferents cançons entre les quals no hi ha faltat el Cant dels Segadors. Així mateix, a les 12.00 h del migdia han sortit des de diferents punts de la comarca una vintena d’autocars per participar en els actes de la Diada que l’Assemblea Nacional Catalana i Omnium Cultural han organitzat a Barcelona.


La gran diversitat de les imatges - Imaginària 2020\nLa gran diversitat de les imatges\nImaginària, el festival de fotografia de Castelló, ofereix un total de 25 propostes expositives per la nostra província\nVivim envoltats d’imatges. Estan pertot arreu. Símbols, icones, signes... Representacions d’un pla «real» i un altre «imaginat», fins i tot de nosaltres mateixos, que s’erigeixen com un llenguatge comú, universal. El disseny, l’art, el cinema i la fotografia són eines fonamentals per a entendre aquest llenguatge, per a comunicar-nos en aquest nou món. Són les nostres guies. Per això, és necessari, si més no, saber desxifrar i comprendre la narrativa visual que comparteixen amb nosaltres, la història que ens conten i transmeten. I és que tot aquest vast univers d’imatges fan les vegades de font documental, d’invitació a un paisatge oníric, de testament o fins i tot de denúncia.\nExisteix una gran diversitat d’imatges. Totes elles ens parlen d’alguna cosa, ja sigui d’una manera més concreta o de manera abstracta. Com tot en la vida, cadascun s’expressa d’una manera determinada. És, doncs, la conjunció de totes aquestes manifestacions la que dóna forma a aquest llenguatge del qual parlem, un llenguatge que pot tenir diferents matisos, element diferencial entre creadors, és a dir, allò que comunament definim com a «estil».\nAquest passat divendres es va inaugurar de manera oficial el festival de fotografia Imaginària que cada any organitza la Universitat Jaume I en col·laboració amb diferents ajuntaments de la província, i el suport de la Diputació de Castelló, el Consorci de Museus de la Comunitat Valenciana i l’Institut Valencià de Cultura (IVC), i en Imaginària podem trobar múltiples maneres d’entendre i de fer fotografia, una àmplia varietat d’estils, molt particulars, però un mateix llenguatge: el de les imatges.


El model grec | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nPublicat el 17/10/2007\nConsideraven que l’autèntica força consistia a associar, barrejar la il·lusió de la joventut i l’experiència de la vellesa.\nDes del Consell Sènior de Premià de Mar, volem recuperar el model grec, creant, per fer-ho possible, el Senat Sènior constituït per senadors, exregidors de més de 60 anys que representin cadascun dels actuals partits polítics. S’ha escollit el nom de Senat, propi dels romans, per ser més conegut que el de Consell d’Ancians. Com a àgora s’ha triat un Centre Cívic de caràcter intergeneracional on celebrar les reunions i les assemblees. Fins aquí poc ha variat el model grec, la qual cosa no exclou introduir importants canvis en el sistema de comunicació que forçosament, en el segle XXI, ha de tenir en compte


Enric I. Canela » Blog Archive » Enric Fossas en defensa de la universitat pública\nEnric Fossas, rector de la UPC, fa unes mesurades, molt mesurades, declaracions a “el diari de l’educació” del Saló de l’Ensenyament. Parla de moltes coes però no defuig les respostes a les preguntes més “de moda” en aquests moments. L’estructura de 3+2 i els preus. Destacable quan diu que una universitat mitjana d’alguns països té més pressupost que el que destina la Generalitat a totes les universitats. Greu, molt greu. En part ho disculpa políticament quan diu que: L’administració, els partits polítics que governen en cada moment tenen un cert ideari, tenen un pressupost que és finit, i a partir de l’ideari i del pressupost distribueixen partides en funció dels seus criteris. En alguns països la universitat té un 1% del PIB, en alguns altres arriba el 2% i en els altres països al 0,5%, i això no és altra cosa que ideari polític aplicat al pressupost.\nTambé destaco la eva crítica als preus públics: un estudiant de Berga que vulgui fer un màster a Barcelona segurament li surt més a compte fer el mateix màster a Berlín o a Estocolm, perquè el màster li sortirà de franc a tots dos llocs i tindrà ajudes per manteniment, transport i habitatge, cosa que aquí no passarà. Ni per manteniment, ni per transport, ni per habitatge, i el màster no li sortirà barat, sortirà per 3.000 o 6.000 euros com a mínim.\nSegurament, mi no ho pogut comprovar, tenim una gran coincidència en els plantejaments.


Mobiliari adequat a les necessitats de la gent gran | Atenció a la gent gran\nEstàs aquí Inici » Cuidadors » Mobiliari adequat a les necessitats de la gent gran\nL’ergonomia és la disciplina que avalúa l’adaptació d’un entorn, en aquest article parlarem de l’ergonomia del mobiliari que estudia la millor forma de que aquest s’adeqüi a la persona a la que va destinat. Les nostres capacitats i les nostres necessitats varien en funció de diferents factors com pot ser l’edat, limitacions funcionals, etc, així doncs un entorn pot ser discapacitant si les persones grans tenen dificultats al utilitzar el mobiliari d’ús qüotidià com son els llits, les butaques, cadires, etc.\nL’adaptació del mobiliari a les característiques de les persones de la tercera edat pot ser suficient per afavorir la seva independència i millorar la seva qualitat de vida ja que promou la seguretat, potencia l’habilitat per realitzar activitats de la vida diària, redueix les barreres a la mobilitat i compensa les pèrdues d’habilitats físiques, psíquiques i sensorials.\nT’has preguntat mai quines exigències ha de reunir una butaca per a una persona gran o quines son les recomanacions ergonòmiques generals que ha de complir?\nEn aquest article parlarem de les característiques que ha de tenir el mobiliari perquè aquest sigui el més adequat possible a les necessitats de les persones grans.\nQuè cal tenir en compte per escollir el mobiliari més adient per a la gent gran?\nPer escollir el mobiliari que millor s’adapti a les persones de la tercera edat i proporcioni comoditat i facilitat d’ús s’han de tenir en compte les següents característiques generals:\nFacilitar l’acció d’aixecar-se.\nTamany adequat a les necessitats.\nMantenir l’estabilitat postural.\nOferir una distribució de les pressions òptima.\nOferir seguretat a l’usuari.\nOferir un recolzament estable.\nPermetre l’accés de la persona cuidadora.\nAspectes concrets del mobiliari\nEls llits geriàtrics han de permetre poder incorporar a la persona sense grans esforços, per exemple amb un motor que faciliti la mobilització. Es pot disminuir el risc de caiguda amb aquest motor que permet que el llit baixi a un nivell còmode perquè la persona gran pugui aixecar-se del mateix.\nLes cadires i butaques destinades a la tercera edat és molt important que mantinguin l’estabilitat postural. Els seients per a persones grans haurien de tenir una distribució de les pressions òptima per oferir més comoditat i un millor confort. També és important que aquests estiguin fabricats amb un material pràctic per a la seva neteja i que aquest sigui antilliscant per evitar caigudes per moviments bruscs\nPer a un major confort de la persona de la tercera edat que no tingui un bon to muscular i pugui sentir-se més còmode són molt adequades les butaques reclinables amb orelleres.\nEls reposa braços, robusts i ferms, a cada costat del seient proporcionen un recolzament extra a l’usuari i són especialment útils per aquelles persones que tenen mobilitat reduïda o poca força en les seves extremitats inferiors, facilitant així el gest d’aixecar-se.\nEl respatller de les butaques facilita que el resident es mantingui en una postura correcta, és a dir, recta, evitant qualsevol mala posició o una sobre càrrega en zones determinades de la columna vertebral.\nQue el seient tingui reposa peus per descansar les cames, evita que la persona es cansi mentre estigui assentada. Mantenir els peus una mica elevats fa que la columna quedi recolzada en el respatller millorant el recolzament lumbar i reduint al màxim la fatiga i la tensió que es pugui acumular en aquesta zona. Els reposapeus també són molt útils per aquest col·lectiu, moltes persones de la tercera edat pateixen inflamació a les cames per problemes circulatoris i l’ús del reposapeus afavoreix el reg sanguini i s’eviten malestars.\nSi el seient no disposa de reposa peus, s’ha de tenir en compte que l’alçada sigui òptima, que aquesta permeti, amb l’esquena recolzada en el respatller, que els peus toquin al terra amb tota la planta millorant també el recolzament lumbar.\nÉs recomanable que siguin d’una mida petita per tal d’aconseguir més mobilitat al dormitori.\nEn el cas de taules per exterior, s’ha de tenir en compte el clima per exemple que aquestes siguin amb ombrel·les per evitar el sol en l’època de més calor.\nResidència Nazaret. Un exemple d’ergonomia\nLa Residència Nazaret de Malgrat de Mar (Barcelona) ha renovat recentment el seu mobiliari, seguint una política de millora continuada i cerca de la màxima qualitat en l’atenció al resident.\nEl mobiliari és important per a qualsevol persona, però en el cas dels qui tenen mobilitat reduïda o un cert grau de discapacitat o dependència, passa a jugar un paper crucial en el seu benestar, seguretat i autonomia.\nEn tots els centres geriàtrics de l’Institut de Religioses San Josep de Girona es segueix un model d’atenció integral a la persona en el qual es cuiden al màxim tots els detalls que afecten a la vida del resident.\nVolem que els nostres residents se sentin com a casa però, en aquest cas, podem anar més enllà: els nostres centres ofereixen unes comoditats i facilitats de les quals difícilment es disposa en una llar. D’aquesta forma, els ancians poden guanyar autonomia dins d’un entorn segur i adaptat al màxim a la seva realitat.\nCom a exemple d’alguns d’aquests elements:\nRenovació de llits\nEls llits de la Residèmcia Nazaret, preparats per a poder incorporar a la persona sense gran esforços, gràcies a un motor que permet que el llit baixi i el resident es pugui aixecar sense necessitar ajuda.\nRenovació de butaques\nLes nostres noves butaques permeten mantenir l’estabilitat postural gràcies al respatller que facilita al resident una postura correcta. Són reclinables i amb orelleres per obtenir la màxima comoditat.\nTenen reposa braços per facilitar el gest d’aixecar-se i reposa peus que ajuden a descarregar la tensió en zones concretes de la columna vertebral.\nEl seu material és antilliscant per evitar caigudes per moviments bruscs i a la vegada facilita la seva neteja.\nEtiquetes: autonomia, comoditat, cuidadors, dependència, mobiliari\n« Beneficis del ioga per a la gent gran\nLa il·lusió de les festes nadalenques en les persones grans »


L’hostessa i el debat de la doble moral\nL’organització de la Fórmula 1 decideix prescindir de les noies de la graella de sortida i substituir-les per nens, que podran conèixer així de primera mà els seus ídols\n13 min. 11/02/2018 00:00\n“E ns hem d’actualitzar al nivell de les normes socials actuals. No hi haurà més grid girls als Grans Premis”. Fa uns dies la Fórmula 1 inaugurava el 2018 així, amb un comunicat històric. El Mundial de monoplaces ha decidit prescindir de les noies de la graella de sortida i substituir-les per nens, aficionats que podran conèixer de primera mà els seus ídols. El canvi de rumb trenca bruscament amb el credo d’aquesta disciplina esportiva, un món tradicionalment hermètic i elitista. L’organització ha entès que les sinergies de la globalitat l’obliguen a evolucionar. I la peça que ha escollit per fer-ho és la de la grid girl. Ja no veurem noies a uns metres de la línia de meta a partir de la cursa d’Austràlia (25 de març), primera parada en el calendari de la temporada vinent. Més o menys pressionada, la competició ha fet un exercici d’autocrítica que havia anant evitant -sense fortuna- des que Lewis Hamilton va ruixar amb cava una hostessa al podi del circuit de Xangai del 2015.\n“Sembla que ens obliguin a fer-ho, i no és així. S’ha pres la decisió sense demanar-nos la nostra opinió”\nLa funció de noia pàdoc - la zona d’accés restringit posterior als boxs o garatges de cada escuderia-és més complexa que la fotografia de l’entrega de trofeus. “T’estàs tot el dia en una espècie de reservat, esperant. Només entres a la pista quatre vegades durant el dia, en franges de 10 minuts. Al garatge fem una reunió general. Els responsables t’assignen un pilot i et donen el seu dorsal. Quan ens avisen, sortim en parelles, com si fos una desfilada, i et col·loques davant del teu monoplaça”, detalla Laia Morato, noia pàdoc al Gran Premi de Catalunya. La vestimenta segueix aquesta línia de professionalitat, “sense excentricitats”: “És del tot normal. Un any portàvem talons, però es van adonar que no era gaire compatible amb les altes temperatures de l’asfalt i ens ho van canviar per unes vambes. El look és de tenista: una faldilla, una samarreta i una armilla. Ni era provocatiu ni ensenyàvem cuixa”. Morato s’esforça per normalitzar la seva feina, des del càsting. “Jo hi vaig arribar de rebot perquè hi acompanyava una amiga. No sabia què em trobaria i es tracta d’un format habitual. La prova la fas amb l’outfit professional. A la sala hi ha quatre o cinc persones que fan de jurat. Tenen una fitxa amb les teves dades i unes fotografies. Res de l’altre món. Fas una petita entrevista perquè avaluïn si encaixes en el perfil per al càrrec”, explica. Aquesta manresana parla amb especial estima dels seus dies a Montmeló. És un relat fascinant que trenca amb gran part de la polèmica. “El moment d’entrar a la graella és una de les experiències més emocionants que he viscut. Ets al centre de tot, al costat d’un F1, entre gent famosa, amb càmeres de televisió. Sembla que ens obliguin a fer-ho, i no és així. Tu fas una feina professional, amb la mateixa seriositat que una persona que és en una oficina. Els que manen han decidit el que han volgut sense demanar-nos la nostra opinió”, afirma.\nMesures a la carta\nEl Mundial ha pres la decisió després d’un simulacre al Gran Premi de Mònaco del 2015, quan va substituir -sense èxit- les models per homes. La gestió de les hostesses, però, és compartida. L’organització ho externalitza en un dels patrocinadors oficials de cada circuit. Cada Gran Premi té una marca assignada (Pirelli, Banco Santander, etc.) i, per tant, un format diferent de noia de graella. La diversitat és tan gran com l’allau de reaccions que ha provocat al sector del modelatge. Hi ha una gran distància entre la crítica generalitzada d’alguns i la queixa de les afectades, sigui quin sigui el seu punt de vista. “La clau és que hi ha una nova doble moral, amb tot”, assegura la Maria, una altra de les integrants de l’equip d’hostesses del Gran Premi de Catalunya. Aquesta vallesana va més enllà que la seva companya i titlla d’hipòcrita utilitzar les grid girls com a caps de turc d’un engranatge que seguirà funcionant.\n540x306 L’hostessa i el debat de la doble moral L’hostessa i el debat de la doble moral\nLa Fórmula 1 ha fet un rentat de cara al pàdoc, però no als Gran Premis. Les hostesses seguiran sent un element més dels circuits, des de les botigues de la zona d’aficionats fins a les monster girls, una espècie d’esquadró d’elit de models encuirades que representen una empresa de begudes energètiques. El matís és significatiu. “Som objectes? Sí, com les models de la 080 o de Victoria’s Secret. Lluïm roba. Ens paguen per ser una imatge. Pensar que no hi ha d’haver hostesses als esdeveniments esportius és una postura lícita. Molt bé, ho canvies. Però canvia-ho tot. No hem de ser hipòcrites”, apunta, recalcant la necessitat d’empatia i la llibertat individual. “Entenc fins i tot les monster girls. Per què ens escandalitzem? Sisplau... aquelles noies ja saben com funciona el seu circ mediàtic. Si accepten el rol, endavant. És un negoci de dues bandes. La seva popularitat ve dels homes que les miren. Elles decideixen jugar, ensenyar llavis i ser provocatives. El feminisme és entendre que les dones som lliures de decidir què volem i què no. Tu fixes el límit, com el fixes de nit en una discoteca o a Instagram a les teves publicacions. Abans de fer judicis de valor s’haurien de tancar programes de televisió que ens denigren obertament”, diu des de l’anonimat.\n“Vaig fer d’hostessa perquè necessitava els diners. Si no, no ho hauria fet. Acceptes que és una mica denigrant”\nNo vol fer públic el seu nom complet. La Maria ha aparcat el camí dels flaixos. Està plenament centrada en la seva trajectòria com a periodista en el sector de la banca. Se sincera, fa autocrítica. Admet que és víctima dels mateixos prejudicis que denuncia. “Funcionem així. Per què no puc dir obertament que he sigut grid girl si m’ho vaig passar molt bé? Desgraciadament entro en el joc d’aquest món. Soc conscient que si ho digués em restaria credibilitat com a professional. És una llàstima”, admet, frustrada. En un punt de la conversa s’atura: “¿Ningú s’ha plantejat que hi ha gent que fa aquesta feina perquè ho necessita? Potser no serveixen per estudiar i el món de les hostesses els ofereix un futur. Això s’entén?”\nUna via de diners\nPrescindir de la presència femenina a les graelles suposa una retallada de llocs de treball i un estalvi per als responsables del Mundial. Experiències i raons a part, el factor econòmic és un dels grans arguments que sostenen el rol d’hostessa d’esdeveniments. La seva accessibilitat i la flexibilitat horària encaixen amb el perfil de gent jove i d’estudiants que busquen una font d’ingressos fàcil. “Jo he treballat en Grans Premis perquè paguen molt bé. Aconsegueixes diners d’una manera fàcil i ràpida. Jo vaig estudiar a Madrid mesos enrere i vaig poder fer front a les despeses gràcies a sous puntuals. La Fórmula 1 és un àmbit molt específic. I per això està molt ben pagat”, comenta Mònica Ollé, amb experiència a la F1 anys enrere. Segons aquesta terrassenca, hi ha moments en què la necessitat obliga a deixar els dubtes existencialistes en un segon pla.\n“Necessitava els diners. Si no, no hauria fet d’hostessa. Soc sincera amb mi mateixa: som com mobles. Has d’acceptar que és una mica denigrant. Ens venem i ens exposem com volen les marques. Ho entens quan comences a treballar. Jo me’n vaig adonar quan vaig provar-ho. Ara està de moda opinar i no tot és tan bonic com diuen”, admet. Ollé creu que el debat no existiria si hi hagués homes i dones al pàdoc. “Hauria sigut molt més efectiu. Si treus la figura femenina evidencies que hi havia un problema molt concret. S’ha de reeducar la gent d’una altra manera. El debat està creixent i se centra només en una part del problema. S’han de canviar altres coses perquè aquest moviment sigui una solució. Ara per ara no ho és”.\n“Sembla que les dones hem de tenir el poder i el control de tot. ¿I si no vols? Fem d’imatge, sense provocar”\nL’opció que planteja ja s’ha fet a Moto GP. Ana Carrasco va ser la gran pionera quan va estar acompanyada per un home sense samarreta abans d’iniciar la cursa del Gran Premi d’Holanda del 2014. La temporada passada l’equip Reale Avintia, amb el català Héctor Barberá a les seves files, va apostar per un home i una dona. Són excepcions puntuals de l’altre gegant continental del motor. Aquí la figura de grid girl genera un especial rebombori perquè es dedica gairebé exclusivament a aguantar un paraigua al costat del pilot per evitar que li molesti el sol. “Primer fem voltes per la graella. Es tracta de passejar-te, que et vegin amb el vestit, aturar-te amb els aficionats que volen una fotografia, etc. Tota l’estona dreta i amb talons. És cansat. En el moment de la cursa o del warm-up estàs al costat del pilot, recta, somrient i saludant quan passa la càmera de televisió”, explica Clàudia Baurier. Aquesta llicenciada en publicitat i relacions públiques ha treballat per a Yamaha a nivell continental. Com ella, les altres hostesses depenen dels equips. Són les escuderies les encarregades de contractar-les. Són models professionals o senzillament familiars, com va ser el cas del dues vegades campió del món Casey Stoner amb la seva dona.\nL’altra gran diferència entre l’hostessa de F1 i la de Moto GP és la roba, més exagerada en el segon cas. “Si fas la comparació veus que la cosa canvia força. Els cotxes aposten per un mallot i que les noies estiguin més tapades. Les motos no. A Le Mans recordo que portava faldilla curta sense mitgetes, talons alts de color blanc, una cotilla paraula d’honor i un collar de tela. La roba era estreta, sí”, raona. La barcelonina assegura que una feina o una peça de cuir no defineixen en cap cas la seva personalitat. “La nostra actitud no és excessiva. Fem d’imatge, sense provocar. Si hi ha algú que sobrepassa la línia del respecte responc, com ho faria en qualsevol altre lloc. Jo no me n’avergonyeixo. Ara tot s’exagera. Sembla que les dones hàgim de tenir el poder i el control de tot. I si no vols? Hi estàs obligada? No soc més fàcil ni tinc menys personalitat per estar al costat d’una moto. Estic treballant”, diu.\nÉs difícil plantejar una fórmula d’èxit amb un conflicte de tantes variants. Les proves de ciclisme del Tour Down Under australià i la Challenge de Mallorca van prescindir directament l’any passat de les models que entregaven els premis i feien petons als guanyadors d’etapa. La Volta a la Comunitat Valenciana va apostar per acompanyar les dues noies habituals del podi amb dos models guanyadors del concurs Míster València, refermant el concepte d’igualtat.\nQuina és la solució bona? El debat és extens i no neix en l’àmbit esportiu. La figura de l’hostessa suscita una reflexió àmplia des de la seva concepció. Tot es regeix “per la llei de l’oferta i la demanda”, segons un alt càrrec d’una empresa barcelonina encarregada de facilitar hostesses a Fira Barcelona. “El rol d’un professional de la imatge existeix perquè el mercat el demana. És un principi fonamental de la publicitat: vendre un producte amb una cara atractiva és sinònim d’eficàcia. Així ho entenen els nostres clients. Si nosaltres no cobrim aquesta necessitat ho farà un altre. Som intermediaris. El conflicte no neix ni s’acaba a casa nostra”, diu.\nUna de les treballadores de la companyia afirma a l’ARA que els processos de selecció són exhaustius i amplis. “Els mons de la imatge i dels esdeveniments no són exclusius per a persones amb supermesures. Qualsevol pot dedicar-s’hi. Per accedir-hi has d’enviar el teu currículum i dues fotografies d’estudi, de cos i de la cara. Així l’equip pot analitzar els perfils i fer un primer cribatge. Si el superes, vens a una trobada en grup. Aquesta és la primera vegada que veuen els aspirants en persona. Segons les teves proporcions t’encaixen en un tipus de feina o un altre. Sempre has de tenir una bona presència, però les exigències en un congrés de metges són diferents de les d’una festa de roba de disseny. Però tots els treballadors saben els requisits de la proposta abans d’acceptar-la. No hi ha sorpreses. Si han de dur camisa duen camisa, no se l’han de treure a l’últim moment”, comenta. La professional destaca la pluralitat del sector. Les seves pautes quadriculades el converteixen, volent o no, en un món perillosament superficial. “És un món brusc. Els responsables de personal són directes i a la cara et poden dir que ets baixeta, que tens poc pit o que estàs grassoneta. Dir en públic que no serveixes per a una feina perquè no pots posar-te una talla concreta de roba és complicat”.\nLa intenció de no canviar\nSi la figura d’hostessa té una connotació nociva, ¿no es podria evitar? La resposta sembla que és en la publicitat, també la del segle XXI. “És ridícul que encara hi hagi hostesses”, diu Enric Jové, expert en màrqueting internacional. Els seus arguments no poden ser més clars: “Dir que la sexualitat fa que venguis més és una postura de publicistes dels anys 50. Es manté encara en certs sectors i és una evidència que les marques de perfums utilitzen escenes d’homes i dones que s’acosten a la sexualitat per presentar els seus productes. Entenc la presència de les hostesses per raons socials i culturals, i perquè la dona ha sigut històricament un element icònic per a les campanyes del tabac i de l’alcohol, indústries vinculades al motor. Aquí hi ha un punt de masclisme, i per això s’hauria d’obviar una figura com la de l’hostessa”.\n“La publicitat aposta per l’equació fàcil i s’ha de lluitar per trencar el triangle viciós d’entrega de premis - dona - objecte”\nJové posa sobre la taula el sentiment de voluntat: poder no és voler. “Moltes vegades s’aposta per l’equació fàcil, la que saps que funciona. S’ha de lluitar per eliminar el triangle viciós d’entrega de premis - dona - objecte. No és còmode i implica riscos, però hi ha alternatives. Red Bull no necessita explotar la imatge de la dona per aconseguir notorietat, com la seva competència. Posar una noia amb roba provocativa capta més l’atenció d’un públic masculí que posar nens”, diu, citant l’estratègia que seguirà el Mundial de F1 a partir d’aquest curs. Jové admet que la mesura del Mundial és un canvi, però aprofundeix en els perquès. “És una resposta ràpida i intuïtiva. És un canvi lògic. El problema és que la lògica no és la millor opció. Hi ha opcions més complicades, que poden tenir més sentit i ser més efectives que canviar una grid girl per un nen. Sempre que el que vulguis sigui fer un canvi radical i tapar boques. De moment, la polèmica seguirà”.


XUL_Tutorial/Introducció - XUL Tutorial | MDN\nQuè és XUL i perquè ha sigut creat?Quins tipus d'interfícies es poden crear amb XUL?What do I need to know to use this tutorial?\nNext » Aquest tutorial és una guia per aprendre XUL ( Llenguatge d'Interfície d'Usuari XML ) el qual és un llenguatge multiplataforma per descriure interfícies d'usuari per aplicacions.\nLa gran majoria d'aplicacions s'han de desenvolupar fent servir característiques d'una plataforma en concret fent la construcció de programari multiplataforma molt difícil i llarga. En el passat però ja s'han desenvolupat sol·lucions multiplataforma. Java, per exemple té la portabilitat com a principal característica. XUL és un altre llenguatge d'aques tipus que ha sigut dissenyat específicament per construir interfícies d'usuari portables. Cal molt de temps per construir una aplicació encara que sigui per una sola plataforma. El temps requerit per compilar i depurar pot ser molt llarga. Amb XUL, l'interfície pot ser implementada i modificada fàcilment i ràpidament. XUL té tots els avantatges dels llenguatges basats en XML. Per exemple XHTML o altres llenguatges XML com MathML o SVG es poden inserir al mig. També, el text que s'utilitza amb XUL és fàcilment localitzable, que vol dir que es pot traduïr a altres idiomes amb poc esforç.\nContributors to this page: teoli, Michael_Knight, RpJ\n25 maig 2014, 11:51:20