Com protegir-se del Ransomware? Els reptes de la ciberseguretat del 2021\nhome /Blog /Consultoria informàtica /Els reptes de la ciberseguretat del 2021 i com protegir-se del Ransomware\nEls reptes de la ciberseguretat del 2021 i com protegir-se del Ransomware\nEls primers mesos del 2021 no són tan diferents com voldríem. Continuem fent front a la pandèmia i les seves conseqüències com a societat. Ens hem adaptat en molts aspectes, i avui dia pràcticament tots els negocis ja han posat a la pràctica el teletreball en menor o major mesura. Però de la mateixa manera, ens hem d’adaptar als reptes que aquest canvi d’hàbits professionals implica, i no podem deixar de banda la ciberseguretat, una constant que no ha canviat en aquest temps.\nUn dels principals reptes de ciberseguretat en el 2021 es troba en el teletreball. Aquesta modalitat de treball pot suposar importants fisures de seguretat si no es prenen les mesures adequades. L’altre gran repte és la lluita contra el ransomware, cada vegada més sofisticat i que està afectant a tot tipus d’empreses i institucions.\nEl treball remot i la ciberseguretat\nEl treball remot ha començat a provocar problemes en els serveis TI de les empreses. Les tecnologies pensades per a ús domèstic es combinen amb les eines empresarials perquè resulta més còmode i ràpid per als empleats.\nLa línia que separa l’àmbit personal de l’àmbit laboral s’està diluint. No obstant això, la seguretat de l’empresa no pot reduir-se a la que proporcionen les eines pensades per a l’ús personal.\nFins a quin punt podem tenir la certesa que les converses confidencials no són recollides per assistents virtuals? És possible que es filtrin dades?\nÉs fàcil imaginar les conseqüències que una fisura de seguretat podria tenir per a l’empresa. Les organitzacions haurien de començar a auditar la ciberseguretat més enllà de l’oficina i prendre les mesures oportunes per a mantenir en un lloc segur les dades sensibles.\nEl ransomware i el segrest de la informació\nEl ransomware és un programari maliciós que pot infectar els equips de diverses formes. Una vegada instal·lat, xifra la informació, impedeix accedir al sistema i exigeix un rescat per a alliberar les dades.\nCap empresa, gran o petita, està lliure de viure un atac d’aquest tipus. Els ciberdelinqüents o hackers ara no sols segresten les dades, sinó que amenacen amb vendre-les al millor postor. Aquesta és la seva estratègia per a assegurar-se del pagament.\nÉs probable que aquest tipus d’extorsió vagi en augment al llarg de l’any perquè es tracta d’una pràctica barata i rendible per als delinqüents. Si les empreses no prenen les mesures adequades en ciberseguretat, aquesta nova modalitat de segrest d’informació podria desembocar en un mercat de compravenda de dades. Cap organització pot estar completament segura de que, després de pagar el rescat, els delinqüents no vendran la seva informació a uns altres.\nEn resum, l’any 2021 planteja dos importants reptes en ciberseguretat: el teletreball i la ciberdelinqüència.\nLa millor manera de protegir-se d’aquestes amenaces és invertir en solucions de seguretat a mida per als empleats que treballen des de casa. No només es tracta de blindar l’ordinador amb un antivirus. És necessari protegir les connexions de xarxa i no deixar en mans dels treballadors l’elecció del proveïdor de telecomunicacions. Les aliances estratègiques poden resultar molt beneficioses en aquest sentit.\nVols saber si les dades i connexions de la teva empresa estan preparades per a un possible atac? Els nostres tècnics poden posar a prova el protocol de seguretat amb la finalitat de trobar vulnerabilitats i errades importants. Contacta amb el nostre equip comercial i surt de dubtes.


Estractor de cuina 12 v - Micasaconruedas.com\n30,14 € IVA inclòs\nExtractor de cuina 12 volts per encastar a l'armari superior de la cuina.\nDiàmetre de l'extractor (reixeta de plàstic) Ø total 150 mm.\nAdaptador per a sortida a tub Ø 60 mm.\nBarret Llar de foc exterior Ø 125mm.\nDiàmetre d'encast de la sortida de l'extractor (on entra a l'armari 95 mm).\nAlta potència d'aspiració 30m3 / H.\nConsum 30 w.\nMESURES: 160 mm total alçada.\nMesura alçada interior 140 mm comptant l'acoblament a el tub de sortida.\nLa instal·lació és realment senzilla, es busca un lloc sota armari, a sobre de la cuina i es marca un diàmetre de 95 mm, es forada la fusta i s'instal·la l'extractor\nA l'extractor cal posar-li l'embut que va a sobre de 95 mm de diàmetre d'entrada a l'extractor i 60 mm de sortida.\nA la sortida de l'embut es connecta el tub de calefacció truma, que també és de 60 mm de diàmetre, es pot posar una volandera o abraçadora perquè el tub no es surti de l'embut.\nAl sostre, fer una retallada de 60 mm i s'instal·la la xemeneia.\nEs connecta el tub de calefacció a la llar de foc i a l'embut i la instal·lació està feta, només li faltarà connectar el extarctor a 12 v, cable negre negatiu i cable vermell a positiu.\nA falta de tub que pot ser de calefacció truma i el venem en aquesta web, per metres.


Vídeo corporatiu Predimed Plus | Media Needs - Marketing Reus\nAvui us presentem la nostra petita aportació en el que és el major repte d’investigació sobre nutrició realitzat a Espanya. Es tracta del projecte Predimed-Plus. En ell s’avalua l’efecte d’una intervenció amb l’objectiu de la pèrdua de pes, basada en una dieta mediterrània hipocalòrica, promoció d’activitat física i teràpia conductual en la prevenció de malalties cardiovasculars. I per aquest estudi hem realitzat el vídeo corporatiu que us mostrarem a continuació.\nDes de Media Needs hem pogut participar en aquest projecte amb l’elaboració del muntatge audiovisual de la campanya.\n6.874 participants han sigut reclutats en 23 centres i hospitals juntament amb 7 grups de recolzament de tota Espanya!\nAbans de realitzar aquest vídeo corporatiu, ja havíem treballat de forma conjunta per aquest gran projecte mitjançant la realització d’un altre vídeo promocional per l’estudi. En aquest cas, vam realitzar un vídeo presentació del projecte, en què fèiem una crida perquè totes les persones que complissin amb els requisits mencionats al vídeo, es posessin en contacte amb Predimed-Plus.


Caravaning Internacional Costa Brava - AVIS LEGAL\nAvís Legal - Informació als usuaris\nPolítica de privacitat - Protecció de dades\nAquesta pàgina web és propietat de Caravaning Internacional Costa Brava, i té caràcter merament informatiu respecte els serveis de què disposa el nostre Càmping. El fet d'accedir i fer ús d'aquesta pàgina web implica el coneixement i acceptació dels següents termes i condicions d'ús.\n1. Titularitat de la pàgina web . El nom de domini www.caravaningcostabrava.cat i www.caravaningcostabrava.com, estàn registrats a favor de Caravaning Internacional Costa Brava, amb CIF E08985673 i domicili social a Ctra. Hostalric-Blanes Km. 2,800 – Sant Daniel 118 – Bústia 195 – 08490 - Tordera. Telèfon de contacte +34 93 764 10 76 i adreça de correu electrònic info@caravaningcostabrava.cat.\n2. Propietat intel.lectual de la web. Tots els drets de propietat intel.lectual del contingut d'aquesta pàgina web són propietat exclusiva de Caravaning Internacional Costa Brava, i és a qui correspon l'exercici exclusiu dels drets d'explotació d'aquests. Així, queda prohibida la seva reproducció, distribució, comunicació pública i modificació, total o parcial, sense autorització prèvia expressa de Caravaning Internacional Costa Brava. Tanmateix, tots els signes distintius, marques, noms comercials o signes de qualsevol mena continguts en aquesta pàgina web estan protegits per llei.\n3. Contingut de la web i enllaços . Caravaning Internacional Costa Brava no es fa responsable del mal ús que se'n faci dels continguts de la seva pàgina web, éssent responsabilitat exclusiva de la persona que accedeix a ells o els fa servir. Tampoc assumeix cap mena de responsabilitat per la informació contiinguda a la pàgina web de tercers a les quals es tingui accés a través d'enllaços des de la pàgina web. La presència d'aquests enllaços té una finalitat merament informativa, i no constitueix en cap cas una invitació a la contractació de productes o serveis que es puguin oferir en la pàgina web de destí. En cas que Caravaning Internacional Costa Brava tingués coneixement efectiu de que l'activitat o la informació a què remetin aquests enllaços és il.lícita, constitutiva de delicte o que pot lesionar béns o drets de tercers susceptibles d'indemnització, actuarà amb la diligència necessària per suprimir o inutilitzar l'enllaç corresponent de forma immediata.\n4. Intercanvi o difusió d'informació. Caravaning Internacional Costa Brava declina tota responsabilitat derivada de l'intercanvi d'informació entre usuaris a través de la seva pàgina web. Especialment no ens fem responsables de l'ús que els menors puguin fer d'ella en cas que els continguts a què tinguin accés puguin ferir la seva sensibilitat.\n5. Actualització i modificació de la pàgina web . Caravaning Internacional Costa Brava es reserva el dret d'actualitzar, modificar o eliminar la informació continguda a la seva pàgina web, i la seva configuració o presentació, en qualsevol moment, sense previ avís i sense assumir cap mena de responsabilitat per fer-ho.\n6. Indicacions sobre aspectes tècnics. Caravaning Internacional Costa Brava no assumeix cap responsabilitat derivada de problemes tècnics o fallades als equips informàtics, que es produeixin durant la connexió a la xarxa d'Internet, o que puguin ser originats per terceres persones a través d'intromissions il.legítimes fora del seu abast i control. Des de Caravaning Internacional Costa Brava no es garanteix l'absència de virus i d'altres elements que puguin ocasionar danys als sistemes informàtics, documents electrònics o els fitxers d'usuari d'aquesta pàgina web o de pàgines web de tercers, i no es responsabilitza tampoc dels danys i perjudicis que es puguin arribar a produir per algun d'aquests motius. D'igual forma, no es responsabilitza davant possibles danys i perjudicis que puguin afectar l'usuari com a conseqüència d'errors, defectes o omissions en la informació que facilita quan prové de terceres fonts.\n7. Ús de cookies . Aquesta pàgina web pot funcionar amb cookies. L'usuari té la possibilitat d'impedir la generació de cookies sel.leccionant la corresponent opció de menú en el seu programa de navegació tot i que si opta per desactivar l'ús de les cookies és possible que es vegi afectat el correcte funcionament de la pàgina web.\n8. Tractament de dades de l'usuari. Quan l'usuari facilita les seves dades de caràcter personal fent servir els nostres formularis de contacte, està autoritzant expressament a Caravaning Internacional Costa Brava al tractament automatitzat de les seves Dades Personals per poder atendre les seves peticions de serveis i per a l'enviament d'informació relativa als nostres equipaments i a activitats, actes, etc… que s'organitzen a les nostres instal.lacions. Caravaning Internacional Costa Brava, inclourà les dades facilitades per l'usuari en un fitxer de la seva titularitat que comptarà amb totes les mesures de seguretat necessàries i exigides per la normativa vigent en matèria de Protecció de Dades.\nCaravaning Internacional Costa Brava no cedirà o comunicarà a tercers les dades rebudes sense consentiment exprés de l'usuari, excepte en cas que la comunicació sigui necessària per prestar-li el servei que ens hagi sol.licitat.\nL'usuari podrà exercitar els seus drets d'accés, rectificació, cancel.lació i oposició, dirigint-se per escrit (adjuntant una fotocòpia del seu DNI) a Caravaning Internacional Costa Brava, Responsable del Fitxer, ubicat a en Ctra. Hostalric-Blanes Km. 2,800 – Sant Daniel 118 – Buzón 195 – 08490 - Tordera.\n9. Legislació i jurisdicció aplicable . Amb caràcter general, les relacions amb els usuaris, derivades de la prestació de serveis continguts a aquesta pàgina web, estan sotmesos a la legislació i jurisdicció espanyola. Els usuaris d'aquesta pàgina web són conscients de tot el que s'ha exposat i ho accepten voluntàriament.


SANSO - Núvia 2020. Col·lecció ROSA CLARA COUTURE\nInici/ Vestits de Núvia/ Col·lecció 2020/ Col·lecció Rosa Clará Couture 2020/ SANSO\nEl vestit Senso és un vestit de núvia princesa amb blonda, i és l'elecció ideal per una cerimònia tradicional. Aquest conte romàntic comença amb un escot deep plunge, que aporta un toc jovial a aquest vestit sofisticat.\nEl cos de blonda presenta un disseny ajustat amb adorns de pedreria brodats a la cintura. Una subtil punta de blonda al voltant del coll suavitza el vestit i el dota d'un gran romanticisme. Els tirants adornats enllacen el cos amb l'esquena il·lusió.\nSent tota la màgia del teu dia de noces quan caminis elegantment entre els teus éssers estimats, amb la cua llarga de blonda caient darrere teu. Pentina't amb un recollit i deixa que aquesta obra mestra brilli amb tota l'esplendor.


Somni de múrgula (22-5-2013)\nSurto de La Seu cap a quarts de quatre de la tarda, sense gaire més pretensions que trobar alguna moixeronera nova. Els companys n'han trobat alguns de macos durant el matí! De pujada veig un clap de bosc que em sembla bó per la múrgula, però no hi paro... saps què, Ivan? Ja has gaudit prou de les múrgules aquest any, avuí moixerons i si et sobra temps i no s'ha fet fosc ja pararàs de baixada..... segueixo pujant i paro en uns prats on marquen molts erols maquíssims, però ai las! Ja són regirats, ben recent n'han tret, encara s'ensuma a l'herba aquell perfum encisador.\nSegueixo carretera amunt buscant més terreny però l'herba es comença a veure cremada pel fred i la neu dels darrers dies. M'aturo al cap del coll i busco amb la mirada els prats on he estat, no m'atreveixo a agafar la pista que havia vist al mapa per por a les fangueres... pensem-hi Ivan! Allà on les moixeroneres eren regirades, si travesses un bon clap de bosc sembla que arribes a uns prats més amagats que potser no són tan visitats.. sembla l'opció més assenyada.\nTorna carretera avall, aparca al mateix lloc, canvia't perque amb les presses encara vas amb la roba de la feina... i amb tota la calma del món em faig un entrepà de tonyina amb olives. Aquest pa que vas comprar ahir no semblava res de l'altre món, però sucat amb una bona tomata és glòria! Agafarem el xubasqueru perque cauen gotes i fa un vent glaçat, no fós cas.... ampolla d'aigua, m'he deixat la motxilla i la càmara a l'alberg, va.. tot dins del cistell, pel que em farà falta el cistellot avuí....\nComenço a caminar encara pensant en l'entrepà, travesso el primer prat i entro en un bosc que de seguida em dona la pinta, un barreig de tot i res, un vull ser àcid però no puc, tot i que tampoc vull ser calcari. Boixos, branques, herbetes, claps pelats, roques... i veig la primera, la xivata. M'estiro a terra per fer-li unes fotos amb el mòvil i quan m'aixeco començo a veure la murgulera. Un somni d'aquells que quan erem infants teniem la nit abans d'anar a buscar bolets, de vegades en color, de vegades en blanc i negre... aquest cop el somni ha estat en múrgula.\n"Es verdad. Pues reprimamos\nesta fiera condicion,\nesta furia, esta ambicion,\npor si alguna vez soñamos:\nla muerte, y desdicha fuerte!\nsueña el que á medrar empieza,\nmás lisonjero me ví.\nLa vida es sueño, Calderón de la Barca-\nGràcies per compartir i comentar el relat.


TALAIA 43300: 6. MUNICIPALS 2007. (I)\n1) Vistes les llistes del poble, crec que son un autentic collage de gent: hi veig gent bastant i molt vàlida que van en llocs del mig o del final (en general, es clar) i autèntics vividors i xupòpteros i inútils que van en llocs de davant (en general, es clar). Ara tots de camí cap a la "merienda de negros"... i maricon lúltim.\n2) no hi vaig anar, pero amb tanta afluència, segur que hi donaven berenar!\n27 d’abril de 2007 a les 8:23\nPer a quan unes listes obertes en les que puguis triar les persones i no el partit? Tal com diu mister x el devant, els de sempre i darrera gent que sembla que potser més vàlida, ara que vista l'experiència dels darrers mandats, hom creia que serien diferents les coses i varem canviar pet per merda.\n27 d’abril de 2007 a les 16:02\nEs per això que els mes valits van al mig de les llistes, perque no molestin massa ja que no sortiran elegits.\njo no hi vaig anar pero la copeta de cava hi era.\nMolta gent? un centenar, si descontem els familiars, amics i els de compromis a mes dels encuriosits pel veure el que dira el Carod i els espies de les altres llistes ( que hi eren, em consta)\n27 d’abril de 2007 a les 18:11\nLlistes obertes: m'hi apunto!\n10 de maig de 2007 a les 23:00\nApa nois aquest matí al sortir al carrer ja em trobat la foto amb rialla inclosa dels que hara prometen que faran i que desprès no saben cumplir.\n11 de maig de 2007 a les 17:37\n[url=http://aluejxfttk.com]xxOyFKLDlOpoiCUtV[/url] , JojEPf , http://iluubcb.com\n19 de febrer de 2013 a les 13:09


de novembre 2013 | Pau Miserachs\nesvait el somni d'una televisió igualitària\nl'ideologia del bé a la humanitat\nla moreneta símbol maltractat per l'ambició caganera\nno renunciar a les llibertats i drets\nuna democràcia al servei de la persona\naquesta democràcia no la volem\nPor a la llibertat i la democràcia\ndonar per fer un món nou\nparadigma penal i seguretat\nl'autoritarisme és un fet\nel tunel de la ingenuïtat\nhonor contra indignitat\nEstat, llei i prudència\nla incertesa del que passa avui i demà\nCatalunya/Madrid, per unes relacions de govern a g...\nquan els periodistes perden la llibertat\nel vell imperi contra Catalunya\nmanquen senyors de la polìtica\na voltes amb la corrupció i la justícia deficient\ndeclaracions i premsa com activitat polìtica\nby Pau Miserachs / divendres, 29 de novembre de 2013 / Posted in dispendi, empobrir cultura, mort digna, rebelió, servei públic\nL'ordre de tancament de la Radio i la Televisió valenciana que encara emet és dir no a un servei públic de televisió de proximitat en valencià per facilitar la llibertat d'expressió, el desenvolupament plural i democràtic de la societat, promoure la convivència i garantir l'accés dels ciutadans a la informació objectiva, veraç i imparcial. De fet des de la seva creació com a servei públic, aquest ens va estar al servei dels dirigents polìtics del govern valencià, donanbt la informacipo que inreressava a la cúpula dominant i silenciant la que no convenia com el cas de l'accidsent del metro de Valencia de fa set anys. No entrem ara a comentar ni a valorar com molts treballadors del centre emissor van conseguir la feina. Aquesta televisió va voler amagar les emissions de TV 3 ocupant la seva freqüència i després el govern valencià va prohibir les emissions i reemissions de tv 3 en terres valencianes perseguint i sancionant sense contemplacions els actes de l'acció cultural liderada per Eliseu Climent.La televisió valenciana va seguir durant els seus anys de vida una política de dispendi, sobrecostos i de sous elevats pels càrrecs, endeutant-se, oblidant que era una televisió pública. Ara es dona com la història d'un fracàs col·lectiu o la fi d'un caprici de govern. El servei públic de radio i televisió valencians van deixar des de un bon principi de donar compliment als objectius fundacionals i que la llei constitutiva els va asignar. Van necessitar un botafumeiro de mviment constant i ple d'incens pels actes i decisio0ns del govern valencià, desinformar la societat, empobrir la cultura, omplir la parrilla de programes escombreria. Quan ordenen el seu tancament definitiu els treballadors, molts amics del givern valencià s'han rebelat, la rebelió de voler seguir. Però al final de la seva vida honrant la llibertat d'expressió, emeten dient la v eritat, denunciant les porqueries i la corrupciò, oferint a la opinió pública les informacions fins aleshores amagades i silenciades. Del somni, al mal us hem passat a una mort digna en el moment en que fins i tot el botxí designat s'ha negat finalment a desconectar els cables i tallar la conexió.Ha acabat sent una televisió del poble. Però desprès d'una nit de vetlla, per ordfe judicial s'ha produït el tancament de la televisió valenciana, 1.600 treballadors han perdut la feina a València i s'ha acallat la que ara era la veu del poble. Ha quedat clar que no és obligatori mantenir una televisió pública encara que l'esforç dels seus treballadors la pugui fer rentable.\nby Pau Miserachs / dijous, 28 de novembre de 2013 / Posted in cristianisme, dignitat, individu, sentit humanista\nLa senyora Alcaldessa de Madrid ha manifestat avui que la ideologia del seu partit és la que ha fet més bé a la humanitat. El seu partit és el que ha posat en vigor a Espanya una reforma laboral que permet acomiadar els treballadors amb baix cost. Aquesta reforma també permet esbotzar els covenis col·lectius. Aquesta reforma ha fet crèixer la pobresa i les insolvències en les llars dels treballadors i les classes mitjanes. Aquedsta reforma també ha obligat a mlts joves a marxar d'Espanya per trobar feina a d'altres països i a molts immigrats a tornar a les seves nacions per què a Espanya passaven de pobres a miserables, d'estalviadors a omplir les peticions d'ajuts socials i beques menjador pels fills. Ignoro quina és la ideologia que permet tot aquest desgavell, suïcidis inclosos, doncs no crec que existeixi una ideologia de bé amb aquestes situacions de destroça social, de reaparició de la tuberculosi, i menys que ho aprovi una orientació inspirada en el cristianisme. E-cristians hauria de dir alguna cosa sobre el que pensa de la dreta autoritària, el caciquisme, el quasi esclavatge social, la intolerància i la corrupció que no han significat mai el progrés social ni el bé de la humanitat. No oposar-se a que el sistema permeti concentrar la riquesa en unes poques mans i permetre que els serveis públics siguin gestionats per empreses privades amb l'afany de lucre per davant vol dir dificultar l'accés dels ciutadans als serveis amb criteris de qualitat amb independència del cost, d'igualtat, gratuïtat i universalitat. La humanitat vol sens dubte solidaritat, respecte, tolerància, serveis socials, educació per superar-se, drets humans. Es aquesta la ideologia del partit que governa Espanya?. La resposta és clara. No és una qüestió d'ideologia, és una qüestió de sentit humanista, de facilitar el lliure desenvolupament de la persona humana i la seva dignitat amb independència de la situació o classe social de cada individu.\nby Pau Miserachs / dimecres, 27 de novembre de 2013 / Posted in maltractament, protecció moral, sectarisme, símbol patriòtic\nHa saltat a les notícies l'aparició de la moreneta caganera entre els caganers de nadal. Ja hi han posar en Pau Casals, el Papa Francesc i ara per arrodonir les novetats d'enguany, la moreneta. L'imatge de la Verge és un símbol patriòtic. No podia ser maltractada com han fet els industrials que només han pensat que seria negoci treure la moreneta caganera,com podrien ser-ho també el Sr. Rajoy, la Sra. Merkel, el President Obama i el mateix Mahoma. Però hi han figures que no faran per què saben que la reacció pública i de dirigents religiosos d'altres països com els musulmans no seria la mateixa que la de les soles queixes verbals d'uns bisbes i el Monestir de Montserrat. El fet de posar al mercat dels caganers la moreneta caganera és pot considerar una ofensa a la religió, una manca de respecte a un símbol religiós d'una bona part de la societat catalana, de creients i no creients, però fidels a la terra i a les coses de la terra.El fet immoral no podia pasar desapercebut per la opinió pública. Acaba sent el reflex d'una pèrdua de valors i de manca de principis en els industrials i els clients dels fabricants que els han permés apujar el preu dels caganers desprès de l'escàndol. El negoci no té escrupols dels sentiments ni de les creences religioses. El fet confirma el que diu el Papa i a nosaltres ens pertoca lluitar contra el maltractament dels nostres símbols patriòtics com podria ser-ho per altres la Verge del Pilar, la Verge de la Candelària o la Guadalupe mexicana. Podriem posar en marxa unes mesures cautelars demanant al Jutge que paralitzi fabricació i vendes d'unes reproduccions modificades amb manca de respecte a la integritat de l'obra d'obra artística i religiosa antiga que té un significat de monument històric digne de protecció moral. Els drets morals són imprescriptibles, encara que l'obra pugui ser reproduïble. El dany moral és evaluable. El Banc dels aliments podria trobar compensació en el pecat de l'ambició caganera. Ara s'hauria de veure qui és el titular de la imatge de la Verge i si és la Generalitat, doncs patrimoni històric ja té una feina per fer amb urgència. La Verge de Montserrat no pot acabar fent de caganera i motiu de mofa i escarni. Però no cal criminalitzar, no és l'esperit de la Església. La crida a la defensa de la moral pública no precisa de accions policials ni judicis per delicte. Una demanda civil pot ser suficientment efectiva i ràpida. El món criminal queda ara pels corruptes, els traficants de drogues, els estafadors, els pederastes, violadors i traficants de dones, els responsables de violència domèstica. No afegim la violència moral ni utilitzem la moralitat ni la sensibilitat espiritual per guerres sectàries. El sectarisme per molt que es digui cristià tampoc és amic de l'esglèsia de la reconciliació i del perdó.\nby Pau Miserachs / dimarts, 26 de novembre de 2013 / Posted in autodeterminació, reformar Constitució, sobirania\nAra ens recorden que noi ens autoritzaran el referendum. Ens diuen constantment que no està previst a la Constitució i9 tanquen la discussió d'aquesta manera. És present el que va dir el dirigent socialista Felipe Gonzalez el 20 de desembre de 1989 quan va rebutjar que es pogués reformar las Constitució per incloure el dret a la autodeterminació, treient importància al fet de la reunificació alemana quan a la cimera europea d'Estrasburg es va reconèixer el dret a la lliure autodeterminació com un dret democràtic irrenunciable. A Catalunya seguim creient en en les idees de llibertat, els valors democràtics, els drets humans, la solidaritat social i el futur de Cartalunya com a nació dins d'Europa.La triste realitat és que avui encara som un poble sense sobirania i quan comencem a declarar alguna cosa parlant de subjecte polític ens porten corrents al Tribunal Constitucional per què ens diguin el contrari. El problema també rau en aclarir quin costat està la raó, si en el de la llibertat o en el de la intolerància per llei impossibilitant el nostre futur nacional lliure, sobirà i solidari com tamb´ñe deia Josep-Lluís Carod-Rovira en un article titulat <> publicat a l'Avui el 17 de Desembre. El dret d'autodeterminaciò recordava Carpd-Rovira el va reconèixer el 1960 l'ONU en la seva resolució 1514, no considerat com un dret basat en la geografia ni en el passat colonialista, sinó en la democràcia. I quan tot es nega, quan la llei apareix com la voluntat contrària al desig de la societat, desconeixent les reclamacions dels ciutadans, la mateixa llei, però la de la democràcia faculta als ciutadans per intentar alterar democràticament l'equilibri fictici creat per una llei contrària a la voluntat popular, doncs la llei i l'Estat han d'estar al servei dels ciutadans, com un servei social, no la ciutadania al servei de l'Estat o de qui el governa. La situacipo en ple 2013, torna a ser la mateixa, amb la diferència que ara tenim un govern conservador al poder, amb majoria absoluta.\nby Pau Miserachs / dilluns, 25 de novembre de 2013 / Posted in canviar, economia, mercats, poble\nEl que explica el Sr. Solbes en el seu llibre de memòries la democràcia que vivim a l'Estat espanyol qu'ara diem Espanya, ha sigut una democràcia que no ha complert la seva obligació de garantir els drets de les persones abans que la força de l'economia i els mercats. Han supeditat uns i altres el funcionament de la democràcia als interessos dels mercats i les institucions financeres. Durant anys no han sigut capaços de canviar i ara que es desfan en elogis de la seva política es troben quie al mateix temps el poble surt al carrer per deixar-lis constància de les protestes col·lectives per tot. Les topades entre decisions del govern i protestes permeten entendre que la política actual tapant les seves vergonyes no és capaç d'adaptar-se a la realitat social ni a les reclamacions del poble. La democràcia que ens varem donar amb l'acceptació de la Constitució de 1978 ha esgotat les seves possibilitats. La via partit-parlament-govern que va semblar la correcta ara no ho és. Les noves generacions rebutgen el sistema creat sota el règim franquista que va romandre durant l'evolució democràtica del mateix règim. Però ni el règim ni el resultat de la evoluciò del mateix han instaurat cap sistema defensor dels drets de la persona en la pràctica diaria excepte en els textes legals d'adequació a Europa. Els interessos a protegir han sigut i continuan sent els de les cúpules del poder i les seves relacions i protegeix. Encara segueix la lluita per una democràcia al servei de la persona. La democrpàcia quen no serveix els drets indeividuals i els interessos col·lectius pel progrés social, deixa de ser una democràcia al servei de la persona per convertir-se en el que és ara, un instrumenmt de defensa d'interessos que no són els del poble. Varem creure que la Constitució faria l'Estat democràtic, i el resultat és que la Constitució no ha potenciat la implantació de la democràcia, sinó el poder de l'Estat sobre la democràcia, el poder dels interessos que hi han damunt i al voltant de l'Estat.\nby Pau Miserachs / diumenge, 24 de novembre de 2013 / Posted in burgesia, llibertats, sicav\nEl món digital bull de gent i notícies de protestes multitudinàries contra les decisions dels governants. Ara tancament d'empreses, ara acomiadaments barats d'acord amb la llei de reforma laboral, ara privatitzacions de serveis públics, ara despesa incontrolada de les Institucions, ara lleis limitadores dels drets i llibertats fonamentals. No ens agrada aquesta democràcia que no veiem al servei del ciutadà. Sembla una democràcia amb corsé, cada vegada més retallat per mantenir quietets els rondinaires. De cop ens vé a la memòria els fets de 1976 quan els serveis policías van rebre l'ordre de disparar contra una concentració de treballadors, els morts del Besós, Montejurra, els Advocats assessinats a Atocha. Noms de col·laboradors del franquisme están implicats en tots els fets violents contra la democràcia. I encara s'atreveixen a parlar de reconciliació i a negar la veritat histórica de la permanent persecució dels que defensaven les llibertats, de la oposició democràtica i pacífica que va acabar exiliada a l'estranger, com Gil Robles després de l'abraç de Munic amb Rodolfo Llopis o en el desterro a Fuerteventura, com Fernando Alvarez de Miranda. I quan hi va tenir segur va tornar Santiago Carrillo triomfant, mentres les classes treballadores, el moviment obrer i els estudiants lluitaven obertament per la recuperació de les llibertats i la democràcia perdudes sota el franquisme. Durant aquests temps passats, la burgesia catalana involucrada directa o indirectament amb el règim per mantener els seus negocis, s'allunyava del moviment treballador i rebutjava col·laborar en la lluita pel canvi polític per no voler pagar factures de solidaritat. Aquesta burgesia és la mateixa que es va aprofitar de la democracia i dels nivells d'abundància coneguts fins els anys 80, la mateixa que va amagar els guanys i patrimonis en sicav, a Suissa i en paradissos fiscals.\nby Pau Miserachs / dissabte, 23 de novembre de 2013 / Posted in crisi, inversió, partits contaminats, Reforma Polìtica\nEl que està fent-se palès amb l'actuació del govern espanyol és la por a la llibertat i la democràcia. Quan un 10% de la població catalana viu amb ingressos per sota de l'anomenat llindar de la pobresa, o sigui 654 euros mensuals i l'Estat no dona cap cas per resoldre la situació que es trasllada a programes populistes de televisió a la cadena estatal i a les donacions de Caritas i el Banc dels aliments, a més dels menjars a les parròquies gràcies a la caritat dels fidels i els allotjaments temporals disposats per els municipis, es revela l'existència d'una política social deficient, conduïda d'una manera molt discutible i sense sentit social. Cal afegir a aquesta realitat el mig milió d'immigrats que han tornat al seu país d'origen més els centenars de milers joves que han hagut de marxar fora d'Espanya a trobar feina a d'altres països. Pobresa, desigualtat, corrupción i manca de credibilitat dels partits polítics tradicionals nascuts a l'empara de la Llei per la Reforma Política de 1976 i la Constitució de 1978 són els factors que donen vida a un règim caducat que governa el sistema de sempre. La mateixa minoría que governava l'economia espanyola al final del franquisme, els empresaris colaboracionistes, els que a Catalunya están contra el sobiranisme, segyeixen ampioant les diferències entre pobres i rics, concentrant la riquesa en poques mans, sense importar-lis el tancament d'empreses, la pèrdua de llocs de treball, l'augment de la misèria vergonyant i els suïcidis no declarats. El partit en el Govern acusa els altres de no fer res per acabar amb la crisi, quan ells no fan altra cosa que facilitar el tancament d'empreses i acomiadaments barats dels treballadors, la caiguda dels serveis públics de sanitat i educació, l'inseguretat general. El control democràtic és ionexistent quan la oposició avui es diferencia ben poc del govern i són les plataformes socials les que han de moure les reivindicadions socials, el clam general contra la injustícia social. I encara s'atreveixen a dir que el govern català no fa res contra l'atur negant-li les competències de tot ordre que necessita, no dialogant, practicant la política d'ofec econòmic de Catalunya, boicotejant les activitats exteriors de la Generalitat, facilitant en canvi les de les altres autonomies que no discuteixen la sobirania d'Espanya per atraure inversió estrangera als seus territoris abans que a Catalunya. I ara amb una nova llei que limiti el dret de vaga també es voldrà impedir que els treballadors surtint al carrer a manifestar el seu descontentament, limitar el dret de protesta que és un dret democràtic innegable. Manipulant també l'opinió pública, queda evidenciat que el Govern espanyol i els interessos econòmics que protegeix tenen por de l'exercici de la llibertat pels ciutadans, pels treballadors de totes classes. Restringint les llibertats d'expressiò, manifestaciò i vaga queda tanmateix evidenciat que el Govern té por de la reacció social en una democràcia que posa en qüestió el sistema i el règim polìtic que el sosté, uns partits contaminats dedicats a fraccionar la lluita social participant de la bombolla de les subvencions practicada pels conservadors des de temps del govern Aznar.\nby Pau Miserachs / divendres, 22 de novembre de 2013 / Posted in evolució, pau, progres\nAvui fa cinquanta anys que fou assessinat el President John Fiotzgerald Kennedy a la ciutat de Dallas. Fou un President jove, amb il·lusió de fer un país nou. Va demanar als americans que pensessin que havien fet pel seu país en lloc de demanar que feia el seu país per ells. Kenedy va tenir dos seguidors importants, un el seu germà Robert, l'altra Bill Clinton. I ara Obama, l'home de l'audàcia posible. Robert Kennedy volia construir una nova Amèrica. Clinton va entendre que només serien amb una accipo solidària constant per ajudar a aixecar-se els països emergents i els que encara vivien en el retard i la miseria. Clintion sabia que tots hem de treballar per canviar el món, ijmplantar sistemes polítics de pau i fer desaparèixer les desigualtats. Robert Kennedy va atacar les contradiccions d'un sistema que encara continua portant a la presó els que tracten la marihuana i no som capaços de prohibir el tabac. Vivim en un sistema que treballa contra el progrés i no ens adaptem a la evolució natural de les coses. Es va manifestar contra la guerra del Viet Nam quan es va adonar que la guerra es perdia per manca d'unitat i d'esperit comunitari amb el poble de Viet Nam en l'afrontament amb el món comunista. També va veure un nou camí en les relacions amb Xina reconeixent l'error de voler aïllar la Xina del món.\nby Pau Miserachs / dijous, 21 de novembre de 2013 / Posted in criteris socials, escridassar, ordre públic, sancions\nQue la seguretat s'hagi de solucionar amn tècniques repressives, captació i gravació d'imatges, sancions coercitives i reforçan la llei penal, posa de relleu que la solució social dona un pas endarrera. Tant la dreta com l'esquerra participen de les mateixes solucions. Aquesta participació ha afeblit la frontera ideológica entre les dues maneres de veure a cosa pública i trobar solucions per aquesta problemática. Podem tenir visibles les imatges d'altres temps de les forces de l'ordre públic carregant contra les manifestacions de treballadors demanant un horari laboral adequat a la societat actual, un salari digne i unes relacions laborals entre persones. Pot ser que les imatges ara tornin, però amb aparells de fotografia i quaderns de multes. Recaptar per l'Estat és l'important. Manifestar-se, protestar, queixar-se tindrà un preu. Alliberar-se escridassant càrrecs, diputats i policies d'una situació que la naturalesa del manifestant consideri indigne pot arribar a tenir tracte de delicte. S'hauran de dir delictes d'alliberament intel·lectual. La llibertat d'expressió i les paraules habituals en aquests estats de coses ara tindran per llei categoría de fets sancionables contra la doctrina que fins ara tenia el Tribunal Suprem en els delictes d'injúries. La llei com a expressió de la força del poder acaba canviant les doctrines i els criteris socials.\nby Pau Miserachs / dimecres, 20 de novembre de 2013 / Posted in dictadura, franquisme, institucions, llibertat\nDiguin el que diguin a Madrid, no podrán negar que el Sr. Aznar ha demanat que es torni a posar en vigor un article al Codi Penal pensat per les reivindicxacions del Paìs Basc que permetria portar a la presó el President de la Generalitat de Catalunya. Aquesta manera de fer és l'únic debat que coneixen els cercles del poder amb Catalunya. La política de l'amenaça és constant. La idea d'omplir les presons amb els catalans desafectes de l'Estat espanyol és l'objectiu d'alguns nostàlgics del franquisme. Acaben per abraçar la dictadura com la millor eina contra Catalunya. Encara que el desmenteixin des d'el Govern Central, no ha sigut un bon presagi la proposta de llei les sancions administratives per anar més enllà dels ja estrets limits a la llibertat d'expressió i de manifestaciò del Codi Penal. Malgrat les protestes de la oposición d'esquerres, el President Rajoy defensa que s'ha de defensar l'ordre i la llibertat de les institucions. Segons ells manifestar-se i protestar és anar contra la llibertat de les institucions. L'evolució de la democracia española cap un sistema autoritari és un fet innegable. A més de les desigualtats socials, l'empobriment d'una bona part de la societat en nom de la millora dels drets laborals i la reforma de les pensions també és un fet. Sens dubte, aquest Govern legisla per permetre els guanys de les empreses. El desencís, més que desengany de la ciutadania també és un fet. Esperem que arribin a entendre que la dictadura és el millor regal que ens poden fer, és com el só de les campanes tocant a somatèn. Aquest és el veritable estat de la nació que haurien de discutir al Congreso de los Diputados. El que passa a Venezuela en sentit d'aparença revolucionaria, no és un invent gaire llunyà d'Espanya, però en sentit radicalment contrari, en nom de la democràcia a més.\nby Pau Miserachs / diumenge, 17 de novembre de 2013 / Posted in Consulta, diversitat, respecte, sobiranisme, transició\nEl PSC pel que veiem a les notícies s'ha convertit en un partit i una política que s'allunya de les tesis sobiranistes de Catalunya. El seu Consell Nacional ha acabat per aprovar una única via de propostes a un partit espanyolque no acepta discutir res que pugui sonar a independentisme. Els crítics, és a dir els sobiranistes catalans, queden apart, en minoría. I al mateix temps Mariano Rajoy ha tornat a recordar davant les joventuts del PP que la unitat d'Espanya és innegociable. I això passa després que des de Madrid i des de Catalunya ens diguin una i altra vegada que el dret a decidir no està escrit a la Constitució, la consulta és imposible, que no es farà, que la única cosa que podem discutir és un nou encaix econòmic dins d'Espanya sense tocar res, sense canviar la Constitució, allò que ens aprovi el partit que disposa de la majoria absoluta al Parlament espanyol, el partit que defensa que els articles 1 i 2 de la Constitució són intocables, el partit que ens recorda a travers el President Rajoy que la Constitució no es modificarà. La pregunta és qui es trova en el túnel der la ingenuïtat, doncs tot un poble pensa diferent, tot i que la Conferencia episcopal espanyola ens ha dit que és inmoral parlar de secessió quan les entitats religioses catalanes diuen el contrari i el Papa Francesc ha acabat per demanar informació del que passa a Espanya i a Catalunya en el momento enm que es fa pùblic que el vell President Aznar va intentar conseguir que el Papa anterior no nomenés un bisbe català per succeïr el de Barcelona Mossèn Carles, i ara deuen fer el mateix per la successió d'en Martinez Sistach. Tot es juga entre mals entesos discriminacions, exclusions, política demagógica, negacionisme de la realitat plural, la lluita per castellanitzar Catalunya i eliminar el pensament catalanista. La corrupció dins i fora dels partits, la dinamitació de la divisió de poders, els congresos d'aparador, les deutes dels partits amb els bancs, han servit de molta ajuda per arribar a aquest atzucat. La política actual sembla un joc ingenu. L'atomització política catalana ja és un fet, la presència política unionista i anticatalana al propi Parlament de Catalunya no es pot deixar de considerar. Ens cal sortir del túnel de la ingenuïtat i entendre que des de Madrid tot un aparell treballa per aturar el somni sobiranista de Catalunya. Lo primer será una llei de transparència del que convé, lo segoin una llei de reforma de l'administració local per recentralitzar tot el possible i no tocar la divisió del territorio en Provincies. El reformisme del Govern espanyol és un reformisme pel retrocés polític, encara que el President Rajoy parli de futur. El futur és l'adopció de les noves tecnologies, potenciar la formació professional i l'educació, i el sentit democràtic, el diàleg i la virtud del respecte a la diversitat. No podem seguir la política com el retard en arribar a la democràcia de transició. Millor que comencin a pensar que la nova transició ja ha començat, tot i que diuen que han vist la llum al final del túnel i que amb la sobirania dels espanyols no es juga. De frases fetes no es fa conreu de futur.\nby Pau Miserachs / dissabte, 16 de novembre de 2013 / Posted in corrupció, diners públics, luxe, responsabilitat\nMorts amb honor per la indignitat de l'odi i el feixisme dels seus botxins esperen que es recuperin els seus cossos perduts per vorals per trobar el descans merescut en els cementiris del respecte i de la pau merescuda. Càrrecs institucionals que tenen molt a veure amb el saqueig dels diners públics intentaran perdre la memòria i tirar aigua al vi per tapar el que l'opinió pública ja sap, com també es pronuncia la fiscalia de les Balears per impedir que la Infanta Cristina s'hagi d'explicar com imputada en el procediment nóos, abans de conèixer el resultat de les darreres investigacions fiscals, deixant sol el Jutge i les acusacions particulars que volen aclarar la veritat sobre les seves presumoptes responsabilitats. La corrupció es destapa a molts sectors més enllà del polític i la construcció. No passa res quan un partit és declarat responable civil subsidiari d'un cas de corrupció o són imputats responsables econòmics. Algun dirigent acabarà anant a la presó com ja ha passat amb Unió Mallorquina. Però la gent calla i mira cap un altra lloc. Al cap d'unes poques setmanes ja no s'en parla, El que no s'entén és que tot investigant el volum de les operacions d'evasió de capitals no s'aclareixi mai el veritable l'origen dels diners de que disposen els suposats corruptes i els corruptors. Tampoc sabem si ha aparegut algún diner dels que es va endur el senyor Roldan, o si el banquer Mario Conde ha tornat alguna cosa del que diuen va distreure. Tampoc entenem el que està passant amb els casos també considerats desgràcies, que afecten el medi ambient, els accidents ferroviaris, les construccions institucionals i la lentitud judicial en prendre iniciatives per asegurar les proves i les investigacions dels procediments. Alguna cosa no funciona en l'administració, o fallen les persones i l'aparell o falla la sensibilitat i la capacitat descriptiva i d'anàlisi dels fets. L'Estat s'en surt massa ben lliurat cada vegada que es descobreixen vies de responsabilitats, sigui una manca de senyals, un pont mal construït, unes obres sense revisar com cal, un canvi de qualitats en els materials, una instal·lació deficient. El sentit de responsabilitat desapareix poc a poc. El que importa és conseguir el màxim d'avantatges, luxe, diners fora d'Espanya, llibertat per fer i desfer sense donar comptes a ningú, hisenda inclosa. L'honor no importa, la dignitat menys encara. El que importa és fer fortuna, encara que sigui enganyosa o sense origen conegut, sense honor i amb indignitat. El tot per la pasta rebaixant els sous dels treballadors a condicions de esclavatge per continuar tenint beneficis les empreses, acaba sent una divisa o símbol d'una societat que pateix una greu malaltia de descomposició social. La indignitat i el deshonor en són la bandera.\nby Pau Miserachs / divendres, 15 de novembre de 2013 / Posted in Barça, democràcia, derets humans, Estat\nLa selecció española de futbol, la de la Reial Federació española de futbol ha arribat a Malabo, capital de la Guinea Equatorial per jugar gratis a més un partit de futbol amistós amb l'equip de Guinea. L'acte esportiu seria d'agrair i per felicitar la selecció española si no ens trobesim amb que el President del país és un dictador que tothom sap no respecta els drets humans i sembla no tenir la conciència neta de moltes coses. De cap de les maneres podía Espanya aceptar participar en una festa que será utilitzada com instrument propagandstic d'un sistema dictatorial. De cap de les maneres podia permetre el Barça que una part de l'equip català vagi a Malabo a retre homenatge a un dictador, siguin quins siguin els interessos de l'Estat o d'alguna important empresa en aquesta història. El govern espanyol, una vegada més, s'arrenglera amb els contraris a la democràcia i els fan el joc. Mal precedent fou que el Barça acceptés portar publicitat de Quatar, una dictadura àrab. Mal camí empatitzar amb les dictadures. Fan germanor ràpidament amb la corrupció. Mal servei a la causa democrática i a la lluita pels drets humans a Àfrica. Mala relació la dels equips de futbol d'una democràcia amb una dictadura. Mal camí establir la tolerància amb les dictadures. Mal camí voler donar imatges de llibertat quan no existeixen. Mal camí pel Barça treballar amb dictadures.\nby Pau Miserachs / dijous, 14 de novembre de 2013 / Posted in comunicació, corrupció, disciplina social, ordre\nDiuen els historiadors que en els temps d'Aristòteles el dret i la política foren concebuts com branques de la ética. Les lleis eren motivades en laèticva com a fonament. Amb els romans l'Estat fou concebut com un motllo del que era indiferent el contingut que fa nèixer el moviment, llibertat i voluntat dels ciutadans. El dret romà va crear el ius Gentium transforman el dret propi per l'acció de l'estranger, transformant l'Estat en un Estat internacional. Roma va dsenvolupar el dret privat, la independÈncia dels individus davant la comunitat política, nous motllos formals que havia d'omplir la voluntat canviant, convertint-se el dret en una cosa relativa, amb independència del principi ètic. La manca d'ètica i de moral va obrir la porta a la corrupció que es considera l'inici de la caiguda i destrucció de l'imperi romà en abandonar la vida senzilla i familiar, el sentit d'ordre i el formalisme que va permetre el despotisme de l'imperi i la influencia de l'estoicisme fins a l'arribada del cristianisme. Avui voldriem creure que el coneixement de la llei condueix a la prudència, també voldriem que el costum tingués prevalència davant una llei no clara. Hem implantat noves lleis abolint-ne d'anteriors i nous costums importats que substitueixen els tradicionals usatges. Hem seguit un camí cap a la implantació de la hegemonía legal que funciona com un control únic, facilitat pels mitjans de comunicació que fent ús d'una llibertat pròpia crean la opinió pública segons convé informar o no informar, treballant per un model de desviaciò informativa distorsionada i exagerada, presentant moltees vegades les vagues en defensa dels drets socials i el salari digne com un inconvenient o molèstia pel públic. Anem creant d'aquesta manera missatges i notícies construïdes de manera rutinària, al marge de si és correcte o deformada,com a nou marc de la vida social. El que importa és el ritual del consens en generar un nou discurs sense dissensió. La prudència desapareix en els productors del nou marc social i aparèix forçosament en els usuaris, eliminant les discrepàncies. Cal acabar veient tots el mín des de la mateixa perspectiva, imposar una nova disciplina social, seguir considerant l'Estat com el motllo que omplim amb models de poder. Ni l'Estat ni la llei venen acompanyats de la virtud de la prudència, quan la ètica i la moral han sigut apartades de la lectura de la llei, quan els vells costums i usatges anteriors a la llei són abolits en nom del poder, per molt que es parli de llibertat i d'estat de dret. Tractar la llei com a instrument de poder sense considerar la dignitat de l'individu i respectar-la és seguir tenint oberta la porta de la corrupció i del desguaç social\nby Pau Miserachs / divendres, 8 de novembre de 2013 / Posted in atur, crisi, debat, reflexió\nHo va dir ahir el mestre Josep Mª Bricall donant una conferència sobre economía. Vivim en la incerteza i ens hem d'acostumar a viure en una societat on res no és cert. Ens va dir que és un error creure que la inversió genera riqueza com passava fa sixanta anys. Els temps són diferents i la realitat també. L'economia d'avui no és la mateixa d'ahir. Tampoc és correcte dir que s'ha acabat la crisi quan segueix un 25% de treballadors a l'atur, quan la gent jove no troba feina a la seva terra i ha de marxar. A més el deute públic existeix i s'ha de pagar. I viure endeutat com a país no és una solución.Les dades del Fons Monetaro Internacional ja han presentat un retrat prou clar de la situación española com per creure que tot anirà millor. No ens podem creure els missatges de que tot va bé que deixen anar des de un govern gens favorable al debat i la reflexiò externa de la situació que vivim que a més deixa que les farmàcies catalanes no puguin adquirir dels distribuidors i fabricants els medicaments que necessiten per donar atenció als malalts que li demanen amb la recepta a la mà. No ens podem c reure un govern que permet que es gastin diners necessaris per l'atenció social en la gespa d'un camp de golf d'unes instal·lacions militars o que una germandad d'exlegionaris s'aprofitin de terrenys de propietat pública sense pagar res per l'ús i el manteniment. Per credibilitat un sistema,a que no dina solucions a la manca de democràcia interna dels partits i permet que els partits polpitics visquin endeutats sense tornar els crèdits que van demanar per anar a les eleccions o mantener la seva estructura operativa. La política tampoc pot viure en la incertesa xce les coses que es fan i es desfan. Manca visió, manca solidesa, manca generositat i "amplitud de miras" com dirien alguns castellans. Però el que més clar veiem és que volen privatitzar serveis públics. A Valencia, la televisió autonómica. A Catalunya la publlicitat de la televisió i una part dels parkings públics de l'Ajuntament de Barcelona, a més de les funeràries que passarà a ser un sector de llibertat de competencia. És posible que també s'intenti amb la red hospitalària.L'educaciò ja veiem com depèn de la iniciativa privada més que de la pública.Els estalvis durant anys no servirán per gran cosa acumulats a les caixes i comptes bancaris. Una vegada més es voldrà que l'economia rebi una injecció de diners dels petits estalviadors, mentres la banca conserva els seus diners dipositats al Banc Central Europoeu. Com deia en Bricall an començar la seva conferència, la economia és fràgil. Existeixen riqueses fictícies i no es partrocinen les veritables. La incertesa és real.\nCatalunya/Madrid, per unes relacions de govern a govern\nby Pau Miserachs / dijous, 7 de novembre de 2013 / Posted in Catalunya, dignitat, govern, utopia\nSi algú ha explicat amb tot detall les relacions que corresponen mantener amb Madrid a un govern d'un país com Catalunya, fou l'ex Conseller Josep Mª Bricall amb el seu llibre <\nby Pau Miserachs / dimecres, 6 de novembre de 2013 / Posted in censura, comunicació, mentida, pressions polítiques, racisme\nEl que ha pasat a la televisiò valenciana ui el que passarà a la televisió de Madrid no ens ja de sorprendre. La comunicació de la gent que governa amb una perspectiva conservadora és la de la mentida, no donar la informació adequada i real, dissimular el que no convé a qui té el poder. Per els conservadors la llibertat d'informació sempre proclamada es troba amb un fossar massa ample amb la realitat. La política de conveniència és la que dirigeix els mitjans de comunicació de masses. Els periodistas que es creuen lliures no deixen de ser uns assalariats que depenen d'una obligació d'obediència que finamenta el seu poder en la precarietat. Proclamar la democracia ni vo dir que es posin en pràctica els seus principis. Els primers en rebre pressions polítiques i econòmiques són els mitjans siguin de premsa, siguin els audioviosuals. La prudència avui es situa davant de la intolerància dels poders centrals. Les aparences de llibertat contra les llistes negres, la repressió i la censura dels interessos del poder no impideien que qui té el poder absolut vulgui que li dnin la raó de tot i que els mitjans destaquin les seves posicions pontificals. Els periodistas no han de respectar la veritat, la veritat és la versió oficial. La curiositat, el voler saber indispoosa el periodista amb qui dona la informació que convé difondre. Respectar la veritat només es pot fer en una situació de total llibertat que no es troba en els països controlats per partits únics, amb monopolis de poder on no s'admet la crítica, on els límits a la llibertat d'informació es confonen amb la responsabilitat individual del comunicador en nim de la seguretat de la nació i de l'ordre públic.L'ètica i la cohesipo social són altres instruments limitadors der la llibertat del periodista definits segons la ideologia que governa un territorio. No és el mateix parlar de crims contra la humanitat i de racisme en clau neutra que protegir les persones contra es abusos de l'Estat. El tancament de la que els treballadors rebelats a Valencia diuen la televisiò del poble, fins ara del Govern valencià, significa també la desapariciuò d'un mitjà de gestió anterior molt discutible, pero que va popularitzar i mantener el català valencià com a llengua de comunicació.Ara els treballadors denuncienels mitjans dirigits pels conservadors com corrupció, mentides, manipulacions informatives, contaminació en definitiva. Sigui el que sigui, el que és cert és que la roba bruta ja no es renta a casa. El tancament de la televisió valenciana a més d'un cop contra la llibertat d'expressió i els drets limgüístics és també un avís pels endollats del sistema de que el poder està disposat a sacrificar pels seus interessos de governança qualsevol mitjà que trenqui amb la disciplina imposada o es giri contra el poder. Subvencionats, atenció! L'autocensura és més viva que mai.\nby Pau Miserachs / dimarts, 5 de novembre de 2013 / Posted in desercions, drets històrics, llibertat, unitat\nAvui el radicalisme nacionalista espanyol s'ha fet fort al Senat. El President Mariano Rajoy li ha dit a l'ex-President i Senador Sr. Montilla que Espanya no és negociable i que tampoc hi haurà reforma de la Constitució. L'excusa per l'empara de la resposta ha sigut que la proposta de reforma no formava part del seu programa electoral, i la unitat d'Espanya és indiscutible i innegociable. Rajoy també ha dit no al federalisme, mentres l'ex president José Mª Aznar amenaça amb tornar a la primera línea en una entrevuista que publicava diumenge el suolement dominical de l'ABC. Una vegada més el President del Govern espanyol ha dit sense dir-ho amb totes les paraules que no hi haurà cap negociació amb Catalunya, que no autoritzaran cap consulta a Catalunya i no permetran l'exercici del dret a decidir que reclamen els catalans, que no reconeixeran la independència de Catalunya si es proclama unilateralment. Tant sols els queda susoendfe l'autonomia cartalana a partir del momento en que el Givern de Catalunya anuncii la consulta amb la pregunta. Catalunya té judicialment negat a Espanya el seu carácter de subjecte polític i el seu reconeixement com a nació. La sobirania de Catalunya sobre el seu teritori històric li és negada des d'el momento en que l'Estatut actualmente en vigor es converteix en una llei administrativa més de l'Estat, sense contingut polític en lloc de regular les relacions entre Catalunya i Espanya.La posiciò d'Espanya, seguint les paraules del President Rajoy és de total enfrontament amb el Govern català. Faran el que sigui per fer fracasar el pla sobiranista català. Els missatges de por, les desercions dels empresaris catalans amuinats per possibles boicots com el cas Freixenet avui, i no fa pas tant altres considerats com els poderosos son mals auguris. Tot depén de la posició de fermesa del poble i de la necessària unitat dels partits polítics catalans en un programa mínim de defensa de la supervivencia de Catalunya com a poble ara que ja sabem que Europa considera que la qüestió catalana és un problema intern d'Espanya i Espanya posarà tits els seus mitjans a treballar per desfer el que la consciència democràtica catalana majoritària ha dit en els darrers anys en les dues darreres eleccions com també amb mobilitzacions ciutadanes. A Espanya com ja comencen a legislar a Balears, molesten la llengua, la cultura i els símbols de la catalanitat. Aviat haurem de revitalitzar les associacions protectores de tot lo català. L'Imperi no es desfarà de l'anima cartalana, ni de la llengua, ni de la cultura, no dels símbols. Ni la força, ni les lleis injustes i discriminadores que puguin fer podrán amb els drets històrics de Catalunya a la seva llibertat com a poble i desenvolupament nacional. Les victòries militars i les imposicions no són garants de res i l'Imperi que es va desfer ho sap ben bé, encara que el Presidemnt Rajoy es pensi equivocadament que les pocicions i actituds imperials són suficients per parar els catalans. El que no volen entendre a Madrid és que el poder absolut pot arribar a fer inviable la mateixa democràcia.\nby Pau Miserachs / dilluns, 4 de novembre de 2013 / Posted in cultura del diàleg, diversitat, pactes, participació social\nAmb Solé Barberà va desaparèixer un señor de la política com ha dit en Josep Lluís Carod Rovira en un acte de record de l'advocat i polític celebrat a la seu de l'Institut d'Estudis Catalans. Solé Barberà savia que tota democràcia que succeix una dictadura es trova amb dificultats insospitades si no neteja la vida política dels col·laboradors de la dictadura. Som una democràcia vulnerable construida pels homes forts del franquisme transformats a demòcrates que van impedir la ruptura en posar en marxa el procès per la reforma política cap una democràcia representativa de caire parlamentari sota l'equilibri i moderació d'una Monarquia. La lluita pels drets socials s'entenia que exigia una democracia, i era necessari sortir quan abans de la dictadura una vegada mort el dictador i fer la transició cap una nova política. La nova política ha trencat la cultura del diàleg i el respecte a les diferents sensibilitats, educar la societat amb una moral solidària. Els anys 60 ja es parlava de nous problemas de les democràcies quan a Espanya encara no en teniem. L'any 1968, en Ruiz Gimenez ja es pronunciava per l'evolució de les estructures socials i polítiques. Ruiz Gimenez deia que es trobarien fòrmules pel trànsit cap el puralisme social i polític. També deia que les actitud de ruptura violenta només podrien servir per estimular les interferències dels sectors més reaccionaris i antidemocràtics. Per aquesta raó demanava l'apertura de Canals per el diàleg democràtic i la participació social política i democràtica. En els nostres dies la situaciò sembla similar als temps passats quan UPyD ataca Catalunya parlant amb tó populista i demagogic d'un xantatge, cada vegada que un prohiom polpitic de Madrid es llença frontalment fent declaracions contra les aspiracions independentistes de Catalunya quan partits sense un programa clar com Ciutadans pretenen ser hereus dels desenganyats del PSOE i del PP a Catalunya, els contraris al desenvolupament polític de Catalunya, mentres Esquerra Republicana, dividint una vegada més el catalanisme polític trenca a Catalunya tota possibilitat de candidatura unitària d'esquerres per les eleccions europees de 2014 fent pública la seva aliança amb Bildu i BNG. Es ben clar, diguin el que diguin que la Aliança política dels pobles que no posa en primer lloc cercar solucions al problema socioeconòmic que arrossega tot a Espanya no pensen que la democràcia formal tant a Europa com a Catalunya, Galicia i el País Basc no soluciona res per si mateixa. No oensen que és tant dolent el bipartidisme com el fraccionament d'uns parlaments sense diàleg ni cultura de pactes i respecte a la diversitat. Certament ens manquen senyors de la política.\nby Pau Miserachs / / Posted in impunitat, justícia, lentitud, prescripció\nTornen a aparèixer als diaris les declaracions de persones sotmeses a procediments judicials per corrupció i blanqueig, com d'altres sospitosos i imputats com a presumptes responsables participen com si res de la vida social, i és que la vida segueix coexistint amb la lentitud dels procediments judicials i els errors i insuficiències de l'administració de justícia a l'hora de tramitar, és a dir instruir, els procediments de que té coneixement. Que se li escapés al Jutge del cas Barcenas el disc dur de l'ordinador principal que feia servir el tresorer del partit popular per no haver fet en el seu moment, en començar les actuacions, una entrada i registre fulminant en la seu on l'imputat tenia el seu despatx, és una demostració més de les imperfeccions d'un sistema que precisa menys de paper i més d'acció. Escurçar els plaços de les tramitacions i recursos per arribar a judici quan abans amb totes les garanties és un dels punts pendents des de l'inici de la transició. Deixar que el temps vagi passant pels papers amontegats als pestratges dels jutjats tant sols resolt la prescripció dels delictes i faltes, l'arribada de una certa impunitat per l'infractor i decepció pel que reclama justícia.El descrèdit de la institució judicial és més evident quan la gent intenta trobar les solucions als seus problemes i conflictes al marge dels tribunals, quan la gent es nega a col·laborar amb la justícia, quan la gent no entèn res del que fa la justícia, quan la gent no troba just el que fa i decideix la justícia, quan es condemnen inocents i es deixen lliures els responsables com va passar en el cas Vaninkoff. I val més que no mirem massa més endarrera doncs encara coleja el cas GAL i les sospites de qui és el Senyor X i les mares de les corrupcions viscudes en totes les legislatures des de 1977. No es va donar prou valor en la neixent democràcia a la lluita contra la corrupció com a crim organitzat com tampoc a Itàlia i a Europa no es va valorar adequadament la importància de la Camorra en el port de Nàpols a l'hora d'introduir en el mercat europeu productes falsificats i no declarats.\nby Pau Miserachs / diumenge, 3 de novembre de 2013 / Posted in administració, conspiracions, debats, Estat, negocien, poble\nLa política s'ha reduït a declaracions de premsa dels anomenats polítics, individus que semblen fets d'una casta superior a la resta dels ciutadans que voten. Quan assisteixes a reunions o assemblees on són presents, veus que et miren i et parlen des de un lloc elevat com si fossin intocables, perfectes, els eterns. Són la veu del ckjneixemebt i de la experiencia, sobre tot els que ja porten anys situats en els mateixos llocs o molt propers. També sembla que només tenen dret a aparèixsr en els mitjans uns quants personatges de la actual política. Premsa i mitjans audiovisuals seleccionen qui ha de sortir. Tot sembla programat. La oposició extraparlamentària no troba encaix, no li donen lloc, no l'escolten. El 15 M sembla desaparegut. El partit "X" és quelcom desconegut exccepte la seva web. Els exclosos de l'opiniò pública troben l'espai a travers les xarxes socials i internet. Els polítics convencionals no s'adonen o no volen veure que l'opinió pública s'allunya cada vegada més de la política feta des de palaus sense comptar amb l'opinió del poble. El poble reclama la seva responsabilitat en l'exercici del poder en tot moment. L'activitat política no és pot reduir avui a declaracions de prensa o conferències sense contestar gaires preguntes. Les conspiracions no serveixen més que per allunyar més la gent dels cercles del poder. Tot queda entre minories dels que hi són i dels que volen entrar en el cercle. No sabem si negocien, el que negocien o si no negocien res. El poble, la masa queda fora dels debats.No li donen altra opció que anar a aplaudir els amics, dir si o no, votar una llista o l'altra. Patir les conseqüències de polítiques d'austeritat per facilitar la recuperació de les finances de l'Estat. Tota l'activitat sembla orientada a la protecció de l'Estat, l'administració que controla la vida de les persones. Res o molt poc ha canviat en relació amb el passat. Molta gent viu la democracia d'una manera passiva i apàtica, fins al punt que la manca d'educació democràtica priva la democracia de l'eficàcia d'un debat plé de vitalitat. La manca de confiança en la democràcia representativa no és una malaltia incurable, però no pot impedir-se que la gent cansada de la polìtica convencional sense resultats s'orienti cap el favor de les formacions populistes, els grups sense programa, però radicalment contraris al continuísme. Del populisme en poden sortir moviments més radicalso el retorn a la moral de la reflexió política col·lectiva i el debat seriós. Tot canvi obre la possibilitat de recuperar el desig de reconstruir un sistema al servei de les persones i la seva dignitat. La democràcia és un camí que exigeix fe en la tasca d'edificació d'una societat conciliadora, una revalorització dels signes dels temps al servei de la societat. La vitalitat de la democràcia es demostra també amb uns partits oberts al debat, sense poltrones ni sectes, sense discriminacions ni exclusions, revaloritzant la confiança del poble en les institucions en les que també hi participi el mateix poble de manera activa, escoltant, valorant propostes i decidint. La prensa i els mitjans s'han de comprometre amb una nova societat política revitalitzant la mateixa democracia.\nby Pau Miserachs / divendres, 1 de novembre de 2013 / Posted in democràcia, drets socials, equilibri llibertats, llei, poder\nMoltes vegades, entusiamats amb la idea del compliment de la llei feta per institucions representatives no ens parem a pensar que la llei és fruit de la democràcia quan la seva reforma sense limitacions és posible. El poder de la democràcia es manifesta llavors amb tota la seva força quan la llei esdevé un resultat volgut i estimat pel poble, quan la llei no és altra cosa que la lliure manifestació de la voluntat del poble. La llei com el dret poden reforçar una constitució democrática o ser la demostració manifesta de la hipocresia política. En la llei hem de trobar el discurs dels drets socials, l'equilibri de les llibertats, més evident amb l'alliberament dels pobles com el mosaic ibèric del síndrome autoritari que els ha caracteritzat fins a la implantació d'un sistema democràtic de formació i desenvolupament lents quan no s'ha produït un desmantellament radical del sistema anterior o no ha sigut abolit tot l'entramat institucional que li va donar suport. Quan la democràcia és realment plural ningú, cap partit té el monopoli o dret exclusiu de fixar el que és o no és democràcia,. La Constitució com a llei fonamental d'un Estat no és l'equivalent de la democràcia, és tant sols el marc en el que es desenvoluparà la democràcia que s'ha de fer i definir dia a dia. Els partits són les eines, els instruments que fan possible la democràcia representativa. Haurien de ser els ponts naturals entre els individus i la societat, però la seva concepció sense democràcia interna, endogàmics i no exents de sectarisme perfilen una realitat contradictòria, doncs són els grupos d'intreressos i les oligarquies les que dirigeixen la vida política, sense cap mena de transparencia del finançament, convertint-se els partits en organitzacions de quadres, com empreses de reclutament de personal, que no mobilitzen les masses sinó que tenen com objectiu l'administració del poder sense les masses. Les masses ben alliçonades per la cultura oficial, prefereixen marxar de pont a disfrutar de la vida, com diu la gent a la platja, estar pendents dels aconteixements esportius, de les revistes i programes del cor, de l'espectacle diari de la vida i dels crims amb violència, mentres les esglésies es buiden de gent jove que prefereix omplir les discoteques i els bars de copes. La política no és més que el reflexe de la societat de l'egoísme i l'esperit trepa. Per aquesta societat política la ètica, es principis, les idees, el respecte i el diàleg són coses extranyes. El que importa és la disposició de poder efectiu. La democràcia per aquesta mena de professionals de la política no és més que un medi pèr accedir en nom de la democràcia al control de les lleis, l'exercici del poder. La democracia a Espanya en els moments de l'inici de la transició no s'havia mai d'haver posat en mans dels servidors de la dictadura, ni de demòcrates de nova generació, ni de grups d'interés sense una ideologia clara, però sectaris, mal anomenats partits. La democràcia no és un joc de sigles ni de clubs d'inversió, ni la porta d'accés per una nova professió. Els partis en el ple sentit democràtic, a la democracia espanyola están per fer, les institucions representatives també.


info@zenzink.com, autor a SOMCAT | Pàgina 124 de 160\nTot país ha tingut i té els seus "colabos", també anomenats "Quislings", són els que col·laboren amb els que intenten envair una nació o treballen directament per l'ocupant, traïdors en definitiva. Aquí tenim la galeria dels "periodistes colabos". Els que viuen...\nNovament un cas aïllat, que té tan "d'aïllat" com la resta. La realitat és que aquest "casos aïllats" són el pa de cada dia a casa nostra i la resta d'Europa occidental. --Según Guido Göbel, un funcionario de Montabur, la localidad en...\nEl nostre poble es troba avui en una cruïlla històrica sense precedents, la seva supervivència com identitat pròpia i demogràfica, benestar econòmic, pau social i funcionament de les seves institucions es troben greument amenaçades. En conseqüència fem una proclama a...\n16 gen. Unió de Pagesos crida els agricultors ebrencs per la gran marxa a Barcelona.\nPosted at 12:15h in Municipal 0 Comentaris\nTot el nostre recolzament a la Unió de Pagesos en aquesta marxa per la dignitat del sector agrícola català. Catalunya ha de pressionar a les autoritats de Brussel∙les perquè abandonin la política neoliberal i lliurecanvista que caracteritza la UE i adoptin...\n"Assalt violent al carrer de Girona de Castellfollit de la Roca al voltant de les 6 d’aquesta matinada quan dos lladres d’origen magrebí varen aprofitar per assaltar la víctima de 60 anys i que viu sol, quan sortia de casa...\nA mitjà termini, el liberalisme (reanomenat i reconvertit com neoliberalisme pels globalitzadors) condueix a la ruïna de l'economia catalana i europea en el seu conjunt. Per això potenciarem la producció i el comerç local, tot fent realitat el lema "local...\nUn article no apte pels optimistes irredempts, els que volen enganyar-se a si mateixos, els partidaris del "català és qui viu i treballa a Catalunya", ni per descomptat tot l'aplec de multis obnubilats. Perquè..les veritats cauen a plom i fan mal,...


Folgado pregunta quan es posarà en marxa el programa “Torrent et Beca” aprovat en el PAM – RiberaTV\nFolgado: “ja que no ha donat temps al fet que els joves puguen començar les seues pràctiques remunerades el mes de juliol, espere que almenys puga avançar-se la publicació de les bases i encara es puga posar en marxa aquest programa durant el mes d’agost, ja que és molt necessari”.\nLa portaveu del Partit Popular, Amparo Folgado ha aprofitat el torn de precs i preguntes del Ple ordinari del mes de juliol a l’Ajuntament de Torrent, per a preguntar a l’alcalde sobre la posada en marxa del programa “Torrent et Beca”, aprovat en el Pla d’Actuació Municipal i aprovat per tots els grups municipals.\nAmb l’eliminació del programa “La Dipu et Beca” per part de la Diputació de València, creat pel PP fa més d’una dècada, 38 joves de Torrent no tenen accés a aquestes beques formatives a l’ajuntament durant els mesos d’estiu. Un programa que fins a 2014, amb els governs del PP es van poder beneficiar 75 joves de Torrent.\nEls populars de Torrent van presentar en la passada legislatura una moció perquè el propi Ajuntament creara aquesta beca a nivell local, però va ser desestimada amb els vots en contra de PSOE i Compromís.\nAquest mateix any, el PP de Torrent va presentar el Pla Reactiva Torrent, en el qual incloïa més de 20 propostes per al Pla d’Actuació Municipal (PAM) contra el coronavirus i va incloure la creació de “Torrent et Beca”. Segons afirma Folgado, «Amb aquesta iniciativa volem que, els estudiants torrentinos, no perden l’oportunitat d’aplicar l’aprés durant els seus estudis en una primera presa de contacte amb el món laboral, així com guanyar uns diners que en aquests moments es fa molt necessari entre les famílies».\nEl programa “Torrent et Beca” va ser aprovat per tots els grups polítics municipals en el PAM contra la COVID-19, però ha arribat el mes de juliol quan habitualment començaven les pràctiques remunerades dels estudiants i encara no hi ha ni bases presentades.\nPel que la portaveu del PP, Amparo Folgado ha constret a l’equip de govern a posar-se a treballar i ha afirmat que “ja que no ha donat temps al fet que els joves puguen començar les seues pràctiques remunerades el mes de juliol, espere que almenys puga avançar-se la publicació de les bases i encara es puga posar en marxa aquest programa durant el mes d’agost, ja que és molt necessari”.\nSegons han pogut conéixer els populars, la Diputació de València que va eliminar per a enguany el programa “La Dipu et Beca”, ha entregat als municipis un Fons de Cooperació Municipal i que cadascun dels Ajuntaments siga qui decidisca si emprar-ho en aquesta mena de beques per a joves, en altres coses. Pel que els populars han afirmat que “hi ha fons per a poder dur a terme el programa Torrent et Beca”.\nFolgado pregunta quan es posarà en marxa el programa “Torrent et Beca” aprovat en el PAM added by Ribera Televisió on 9 juliol, 2020


A PROBIKE ens sentim part de la comunitat i volem donar un cop de mà a programes i projectes d'integració que defensen valors amb els quals ens identifiquem.\nFundació Èxit http://www.fundacioexit.org\nÉs una plataforma del barri del Raval de Barcelona que vol facilitar la integració sociolaboral de joves d'entre 16 i 18 anys que provenen del fracàs escolar i viuen en risc d'exclusió social.\nProjecte CIRE (Centre d’Iniciatives per a la reinserció) http://www.cirecat.net/\nÉs una empresa pública del Departament de Justícia, que té com a missió fonamental la inserció sociolaboral de les persones sota mesura judicial, oferint-los una formació adequada – formació professional ocupacional - i uns hàbits a través del treball.\nProjecte Aura http://www.projecteaura.org/\nL'objectiu del programa, que des del començament ha estat recolzat per la Direcció General d'Ocupació de la Generalitat de Catalunya, és incorporar persones amb discapacitat -majoritàriament amb la Síndrome de Down- al mercat laboral ordinari, mitjançant la metodologia del Treball amb Suport. Aquesta metodologia permet preparar els futurs candidats, tenint en compte les seves possibilitats i les seves necessitats de suport.\nAssociació Amics del Nepal http://www.amicsnepal.org\nONG sense ànim de lucre que pretén divulgar la realitat cultural i social nepalesa a la nostra societat, mitjançant la realització i organització d’activitats de sensibilització. A més, realitza projectes de cooperació i ajuda al desenvolupament de col·lectius en situació desfavorida: especialment, infants, joves, dones o famílies amb pocs recursos econòmics.


Notícies – Pàgina 805 – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nEl dilluns 7 d’agost Bétera celebrarà el ple ordinari d’agost\nedusi, inicio, NotíciesBy admin 4 de agost de 2017 Leave a comment\nL’Ajuntament de Bétera celebrarà dilluns que ve, 7 d’agost, el ple ordinari corresponent al mes d’agost. No serà l’últim abans de les vacances ja que és probable que l’equip de govern convoque un ple extraordinari durant el mes d’agost per aprovar el Pressupost General de 2017 encara pendent d’aprovació definitiva. Com sempre la convocatòria és el…\nL'atur va baixar en 3.371 persones al juliol fins als 389.237 desocupats\nComunitat Valenciana, inicio, NotíciesBy admin 2 de agost de 2017 Leave a comment\nEFE. L’atur va baixar en 3.371 persones a la Comunitat Valenciana durant el juliol passat, fet que suposa un descens del 0,86% respecte al mes anterior, i en termes interanuals va baixar en 41.881 persones (un 9,71%), de manera que la xifra total de desocupats se situa en 389.237. A nivell nacional i segons les…\nL'exposició de pintura de Miquel Àngel Puig mostrarà el seu amor i passió pel poble de Bétera\ninicio, Notícies, Oci i CulturaBy admin 1 de agost de 2017 Leave a comment\nLa pintura de Miguel Àngel Puig Crespo arriba a la sala d’exposicions de l’Antic Ajuntament poc abans que comencen les Festes de Bétera. Unes pintures en les que les tradicions i festes de Bétera són les protagonistes de bona part de les seues obres realitzades amb la tècnica de l’aquarel·la i l’oli. La inauguració tindrà…\nLa Comunitat Valenciana encapçala els ofegaments de menors de 2017 amb 5\nComunitat Valenciana, inicio, NotíciesBy admin 30 de juliol de 2017 Leave a comment\nEFE. La Comunitat Valenciana i Andalusia són les regions amb més morts de menors en entorns aquàtics en el que va d’any, amb 5 cadascuna, segons el Primer Informe Nacional de Ofegaments de Menors, elaborat per l’Escola Segoviana de Socorrisme i l’empresa Abrisud. En total, han mort 25 menors ofegats, un 92 per cent més respecte…\n"Els viatgers del temps" se'n va de gira per les comarques valencianes\ninfantil, inicio, Notícies, Oci i CulturaBy admin 29 de juliol de 2017 Leave a comment\nL’aventura fantàstica ‘Els Viatgers del Temps’, espectacle coproduït pel Centre Teatral Escalante, dependent de la Diputació de València, i la companyia Pot de Plom, girarà l’últim trimestre de l’any pels municipis de la província de València. L’obra teatral, dirigida per Xavi Castillo i Viky Garrigues, es tracta d’un “trepidant i divertit” recorregut que traslladarà al…


6.000 persones han passat pel parc aquàtic de l'estadi comunal d'\n6.000 persones han passat pel parc aquàtic de l'estadi comunal d'Andorra la Vella aquest estiu\nNoticies » Societat 24 d'agost, 2019\n6.000 persones, la majoria infants, han passat aquest estiu per l'aquàparc instal·lat a l'estadi Comunal Joan Samarra Vila per substituïr la piscina exterior dels Serradells. L'èxit de l'activitat ha portat el comú a plantejar-se repetir experiència l'any vinent.\nEn total han estat 6.000 les entrades que s'han registrat a l'estadi Comunal per gaudir de l'improvisat però operatiu parc aquàtic que s'hi va instal·lar el 9 de juliol i que funcionarà fins al primer de setembre.\nNomés durant juliol han entrat 3.500 usuaris, la majoria infants. La bona acollida fa que tot i les properes eleccions des del comú es manifesti la possibilitat de tornar a posar en marxa l'aquaparc del Comunal.\nEn aquest cas l'obertura probablement seria del juliol i fins a la festa major a principi d'agost. La instal·lació que substitueix la piscina exterior dels Serradells tancada després de l'incendi que va patir, ha estat també la primera experiència laboral d'alguns joves.\nEls experts en la matèria han estat d'acord en què el tobogan és sens dubte l'estrella del parc.\nImatge: Sergi Linares-Kevin Ribeiro\nL'aquaparc del Joan Samarra serà gratuït del 27 d'agost al 1 de setembre\n4.000 infants ja han fet ús de l'aquaparc del Comunal\nEls infants ja gaudeixen de l'aquaparc al Joan Samarra


VARIETATS DE MEL, LES SEVES CARACTERÍSTIQUES I PROPIETATS\nEXPERIMENTA LO NATURAL, COLABORA CON TU ENTORNO\nGRANJA APÍCOLA Y PRODUCTORES DE PLANTAS AROMÁTICAS Y MEDICINALES\nSovint quan parlem de mel ho fem com a un únic producte i la realitat és que hi ha tantes varietats de mels com flors podem trobar en els nostres jardins i muntanyes.\nPer començar hem de saber que podem trobar diferents tipus de mel depenent de la seva procedència, així doncs no totes les mels són iguals. Principalment podem trobar tres tipus de mels, mels de flors, mel monoflorals i el melat.\nPer altra banda les varietats de mel depenent del temps en el qual es produeixin i elaborin així com del tipus de flor de la qual les abelles extreuen el nèctar. Principalment, tenim 3 tipus en funció del temps:\n1. Primavera: Es recull a la fi de Maig.\n2. Estiu: Es recull entre els mesos de Juny i Juliol.\n3. Tardor: Es recull cap al final del mes d'Agost i Setembre\nÉs una mel monofloral de les més conegudes i valorades. De sabor suau i amb un color ambre clar, procedeix de la flor de la planta del romaní.\nEntre les seves principals propietats, és una mel digestiva que millora els trastorns estomacals i intestinals, reduint l'acidesa, les digestions pesades i la producció de gasos. La podem prendre a qualsevol hora del dia, però per a millorar la funció digestiva es recomana prendre-la després dels àpats, sola o acompanyada d'infusions. Actua també com a estimulant del fetge, millorant la seva funció i també està recomanada en casos de refredats a causa de les seves propietats antimicrobianes.\nMel de Flor de taronger\nLa Mel de Flor del taronger és una melmonofloral, de color clar i de sabor suau i delicat, obtinguda de la flor del taronger. Entre les seves propietats podem destacar l'efecte relaxant, ja que disminueix l'ansietat i l'estrès, millorant l'insomni i ajudant a agafar el son. A més, és rica en minerals com el seleni, potassi, zinc, etc., i ajuda contra refredats i infeccions. D'altra banda, cutàniament, ajuda a la curació i cicatrització de ferides.\nMel de Llimoner\nMel monofloral procedent de la flor del llimoner. És una mel suau, de sabor lleugerament cítric i color clar. És una mel amb efecte relaxant, que ajuda a agafar el son i millora l'insomni. A més, millora el mal de cap i les migranyes. Conté vitamina C que ajuda a combatre grips, refredats i augmentar les nostres defenses.\nÉs una mel monofloral amb sabor intens i color ambre fosc, procedent de la flor de la planta aromàtica de la farigola. S'utilitza en casos de problemes respiratoris com a faringitis, refredats, mal de coll, tos, afonia, etc. També ajuda contra les infeccions, a causa de les seves propietats antisèptiques i antimicrobianes. Igual que la planta de la farigola, també millora les digestions i els problemes estomacals com l'acidesa i el reflux.\nMel de lavanda o mel d'espígol\nEl color de la mel sol ser clar, podem trobar-les en color ambre clar o blanc, de sabor dolç, la seva textura és de cristal·lització mitjana i de consistència fluida. La flor de lavanda o espígol és molt aromàtica per aquest motiu aquesta mel desprengui una subtil olor de lavanda.\nLa mel de lavanda és considerada un excel·lent antisèptic tant per als bronquis com per als pulmons, a més se li atribueixen altres propietats com a diürètica, sudorífica, bactericida, antiinfecciosa i antidiurètica.\nla Mel d'Eucaliptus és una mel monofloral natural balsàmica i de color ambre fosc, procedent del nèctar de les flors de l'eucaliptus. És antiinflamatòria i antisèptica pel que s'utilitza per a trastorns respiratoris com a bronquitis, refredats i grips, asma, sinusitis, tos, mucositat, faringitis, etc. A més, millora el sistema immunològic, potenciant les defenses de manera natural.\nMés coneguda com a mel de mil flors, la mel de flors és un tipus de mel natural multifloral àmpliament utilitzada, és procedent del nèctar de moltes flors, d'aquí el fet que tingui moltes propietats. És una mel amb propietats, color, composició i sabor canviants, depenent de la varietat dels nèctars que la componguin.\nEntre les seves propietats podem destacar la de ser una mel energètica, ideal per a combatre el cansament. A més, ajuda al fetge i té propietats digestives. També és ideal per a infeccions, grips i refredats, per les seves propietats antimicrobianes i antisèptiques.\nLa Mel de Melat\nAbans de res aclarim que és la mel de melat:\nÉs un tipus de mel natural, que al contrari que les altres mels, no està elaborada amb nèctar de les flors, sinó elaborada per les abelles a través de secrecions de les plantes com a resines o saba.\nLa mel d'Alzina, la mel de Bosc o la mel de Pi són exemples de mel de melat. A continuació detallem les seves propietats:\nMel de Bosc: És una mel de melada, de color fosc i sabor fort, procedent de les secrecions de plantes i arbres del bosc. Conté gran quantitat de sals minerals i està indicada en casos de carència, de sobreesforços i d'anèmia. S'utilitza en afeccions pulmonars com la bronquitis i catarros, a més de ser la mel amb major poder antioxidant.\nMel d'Alzina: Mel de melat de sabor fort i de color gairebé negre, procedent de les secrecions de l'alzina. És digestiva i va molt bé contra les diarrees, a causa del seu poder astringent. Conté gran quantitat de ferro i està recomanada per a persones amb anèmia.\nMel de Pi\nÉs una mel de collita difícil (no hi ha collita anual i la seva disponibilitat és temporal) i per aquest motiu que aquesta mel sigui un tipus de mel molt apreciada. És manté líquida durant molt de temps després de la recol·lecció i no cristal·litza ràpidament. El seu color és marró fosc i el seu sabor resinós.Té propietats antisèptiques i neteja les vies respiratòries, per la qual cosa és excel·lent per al tractament de la inflamació bronquial.\nPol·len què es?


2018-04-26 Gaudim | Llibreria Papereria\nInici » Punt d'Informació Seva » Gaudim » 2018-04-26 Gaudim\nEnviat per admin el Dv, 27/04/2018 - 13:39\nMatinal amb activitats lúdiques que giren al voltant del tema «Contes d’anar i tornar». Us proposem conèixer aquest espai natural de prop, per gaudir del seu patrimoni natural i cultural de manera lúdica i festiva.\nAmb aquesta sortida pels voltants del castell, descobrirem la gran diversitat d'espècies presents a casa nostra, les identificarem i ens fixarem en les formes, els colors i en les fantàstiques adaptacions al medi.\nSortida al voltant de l’església de Sant Marçal, per conèixer la seva història i traslladar-nos a l’època de la seva construcció, tot gaudint del paisatge del Montseny.\nVisitarem els diferents equipaments de la seu d'Olèrdola del Museu d'Arqueologia de Catalunya on hi ha diferents estructures vinculades amb la producció de vi.\nL’hivern s’ha acabat! Experimentem amb tots els sentits l’esclat de la natura en una agradable passejada pels voltants del Centre d’Informació, de la mà d’un guia especialitzat.\nPassejada guiada en què descobrirem una de les valls més interessants per la seva geologia. Durant l'activitat resoldrem un misteri intrigant...\nUn itinerari a través d’un conte per als més petits de casa. Anirem descobrint el camí amb les diferents aventures del nostre amic Oriol l’Esquirol fins arribar a Sant Mateu per participar a la Matinal del Parc, una festa per a petits i grans.\nMúsica celta a càrrec de Concert Cèltic Groove, al Museu Arxiu de Vilassar.\nItinerari fins les entranyes de la cova Negra, d’uns 25 metres de llargada.\nVine a alliberar animals recuperats pel Centre de Recuperació de Fauna de Torreferrussa i a treballar junts per fer unes caixes niu, acollir-los i promoure la riquesa natural del nostre entorn.\n28/04/2018 fins al 29/04/2018\nEn Lluís Malet ens ensenya el nostre entorn i ens descobreix camins del terme. La caminada té un recorregut d'entre 10 i 12 quilòmetres. Activitat gratuïta i oberta a tothom.\n‹ 2018-04-19 Gaudim amunt 2018-05-03 Gaudim ›


Oficina del SOM de Mataró\nMillorar l'ocupabilitat i afavorir la incorporació al mercat de treball de persones que tenen dificultats d'inserció a Mataró és el principal objectiu amb el qual l'Ajuntament de Mataró destinarà 140.000 euros a subvencionar les empreses que contractin persones en situació d'atur. Es tracta de dues línies de subvencions, una per aturats i l'altre per la contractació de persones amb diversitat funcional, a les quals es poden acollir totes les empreses.\nLes dues línies, el programa Foment de l'Ocupació i el programa Creant Oportunitats, han estat dissenyades pel Servei d'Ocupació de l'Ajuntament de Mataró (SOM) amb el cofinançament de la Diputació de Barcelona.\nLes 15 primeres sol·licituds del programa Foment de l'Ocupació\nLes ofertes de treball per les quals es sol•licita la subvenció es gestionaran preferentment a través de la borsa de treball del SOM, que també ofereix assessorament a les empreses interessades. Les empreses poden sol•licitar subvencions per a la contractació laboral de persones en situació d’atur per un termini no inferior als sis mesos, amb un import per la subvenció de més 4.000 euros per sis mesos de contracte a jornada completa.\nDe moment, el SOM ja ha rebut i està tramitant 15 sol·licituds de subvenció, de les quals 6 corresponen a contractes indefinits dins la línia de Foment de l'Ocupació. Els ajuts es poden demanar fins al 31 de juliol de 2018 i van adreçats a qualsevol empresa que contracti una persona que es trobi en situació d’atur, estigui empadronada a la ciutat i compleixi els requisits marcats en les bases.\nLes subvencions d'aquest programa s'adrecen a empreses que contractin persones amb diversitat funcional. El programa busca treballar en xarxa amb les entitats que treballen per a la inserció laboral d'aquest col·lectiu a Mataró i el Maresme. Les empreses que s’hi acullin, poden gaudir d’un ajut de 1.415 € durant els primers 2 mesos del contracte, o la part proporcional si és una jornada parcial. Aquestes subvencions poden ser compatibles amb d’altres que atorgui l’Ajuntament. L’1 de novembre de 2017 és la data límit que tenen les empreses per contractar alguna persona inscrita en aquest programa.


Germaine de Capuccini patrocina el circuit solidari RunCàncer | ARA Multimèdia\nAna Pons, Directora Corporativa de Germaine de Capuccini\nEscrit per Álvaro Molina 28 gener 2020\nEl passat divendres 17 de gener es va presentar el Circuit RunCàncer al Palau de Congresos a València. La marxa iniciarà el 16 de febrer en la localitat de Benaguasil\nGermaine de Capuccini és l’empresa que patrocina el circuit valencià. Aquest esdeveniment es desenvoluparà al llarg de l’any 2020, i es faran 108 proves diferents amb l’objectiu de reunir més de 90.000 persones i superar els 350.000€ de recaudació. L’empresa alcoiana no ha dubtat en donar-li suport com a resposta al compromís social que té la marca.\nD’aquesta manera, Germaine continua recolzant la figura femenina patrocinant el VI circuit RunCàncer de Valencia. Ana Pons, la Directora Corporativa de la marca, va acudir a la presentació i va mostrar la filosofía que té l’empresa. Cal recordar, que recentment Germaine ha apostat pel main sponsor del equip femení LLevant UD.


Piper, una història sobre la sobreprotecció, l'esforç i la superació personal | Faros HSJBCN\nPiper és el curtmetratge de la factoria Pixar que precedia la projecció de la pel·lícula Buscant la Dory, als cinemes. Considerat per molts el millor curt d’animació de Pixar, Piper és, certament, la història d’un gran descobriment que viu un petit territ variant, un ocell propi de les zones humides.\nPiper viu confortable en el niu quan arriba el moment de sortir-hi i espavilar-se per cercar el seu propi menjar. És la mare qui l’empeny a viure l’experiència i qui l’acompanya fins a la riba de l’aigua. Però les onades espanten en Piper que, de seguida, demana tornar al niu i continuar sent alimentat per la mare com una cria petita.\nElla s’hi nega i en Piper no té més remei que sortir a buscar les cloïsses que necessita per alimentar-se. Així, al llarg de la història, en Piper s’enfronta a la por a l’aigua, la supera i es converteix en un veritable expert en trobar cloïsses mentre es diverteix d’allò més jugant amb les onades.\nLa bellesa de les imatges, la tendresa dels personatges i la màgia de la descoberta que viu el Piper, ajudat per un nou amic, un petit cranc ermità, fan d’aquesta història una meravellosa lliçó de vida: cal sortir de la zona de la confort per aprendre, superar els propis límits i no tenir por a les possibles equivocacions ja que serà gràcies a l’error que es podrà descobrir el camí més adequat.\nLa clau de la història és l’actitud de la mare del petit territ variant que no el sobreprotegeix davant el desafiament de la vida. En Piper ha d’aprendre a valdre’s per si mateix, ha de saber com trobar el menjar que necessita per viure, cal que esdevingui autònom de la seva mare. Ha de passar de dependent a independent. Desenvolupar les habilitats i adquirir els recursos necessaris per créixer, sobreviure i ser feliç.\nCom diu Eva Bach, pedagoga, mestra i escriptora, cal dir als fills “atreveix-te!”, però això sí, d’una forma prudent. Bach afirma que els nens sobreprotegits poden ser persones poc útils a la vida. Diu que d’adults poden sentir molta angoixa i desconfiança: “creuen que el món de fora és perillós i amenaçant".\nPer aquest motiu, no estaran disponibles per enfrontar-se a diferents situacions, com les relacions de parella, per exemple. "Es podria dir que poden ser persones poc útils per a la vida i possiblement no sabran gaudir de la felicitat.”


La regidora d’ Educació va convocar una reunió amb els membres de la comunitat educativa del municipi\nVa ser la primera presencial, des de l’inici de la pandèmia.\nLa comunitat educativa de Sedaví, després de més d'any i mig, reunint-se per via telemàtica, va tornar a fer-ho de manera presencial, a proposta de la regidora d'Educació Amparo Cuenca Castillo, als jardins de l'Escola d'Adults, amb totes les mesures de seguretat. Aquesta reunió, és habitual quan comença cada curs escolar,\nEl Gabinet Psicopedagògic Municipal es va reunir amb les AMPES d'Infantil, Primària i Secundària de tots els centres del municipi, i amb els diferents col·lectius vinculats al món educatiu com l'Escola d'Adults i el Casal Jove.\nA més de veure's de manera presencial, l'objectiu era compartir les diferents propostes educatives i culturals que es podran realitzar en la localitat i en els centres durant el mes d'octubre, coincidint amb el FES (Festa Educativa de Sedaví) habitual en el primer trimestre de cada curs.\nDins de les activitats previstes destaquen el teatre a càrrec de Fòrum Teatre en anglés en l'IES Sedaví, per a alumnat de 6é de primària. També el teatre infantil “Bola” representat per la companyia Horta Teatre a la Biblioteca Municipal per a alumnat d'Educació Infantil. D'altra banda es van estudiar diferents propostes per a la resta del curs escolar, en relació amb tallers psicoeducatius, prevenció ús de TIC, igualtat, diferents temàtiques juvenils, possibles activitats de convivència esportives amb famílies i intercentres, etc. tenint en compte les mesures sanitàries i l'evolució favorable dins de la normalitat millorada en pandèmia.


4El desenvolupament de la batalla\nCommuta la subsecció El desenvolupament de la batalla\n4.1El desembarcament i l'entrada a l'illa\n4.2La presa del Suribachi\n4.3El control de l'illa\n4.4Fi de la batalla\n24° 47′ N, 141° 19′ E / 24.78°N,141.32°E / 24.78; 141.32\nIwo Jima, Japó, Iōjima (en)\nEls nord-americans refiats van embarcar als bots al matí del 19 de febrer de 1945 i van dirigir-se cap a l'illa sense por, havent vist el bombardeig des de la seguretat dels seus vaixells pensaven que no podien quedar gaires japonesos vius i que els pocs que quedessin estarien destrossats i no oferirien lluita. Els japonesos però, amb prou feines havien patit baixes i 21.000 soldats esperaven amagats en les profunditats de l'illa. Van restar pràcticament immòbils 1 hora fins que la platja va ser plena d'americans per començar el bombardeig. Sense foc de càstig durant l'entrada per mar, els tres primers grups nord-americans van creure que seria una batalla fàcil i així ho van comunicar als seus superiors. Però quan va començar la vertadera defensa l'efectivitat del bombardeig sobre els americans concentrats va ser molt més alta i va provocar moltes baixes i pèrdues materials. En començar a avançar els americans es van adonar d'un dels perills més grans de l'illa, la molt sorrosa i cendrosa illa impedia avançar els vehicles i la infanteria s'encallava. Mentre els japonesos ben atrinxerats els disparaven sense parar. El primer dia els americans amb prou feines van poder avançar 900 metres a la zona més pròxima al Suribachi i 300 a la part més pròxima de l'aeròdrom, quedant així lluny dels objectius. Però de mica en mica, el bombardeig imparable dels americans per terra, mar i aire va començar a fer efecte al Suribachi, bloquejant o destruint les posicions i permetent així que la infanteria pogués avançar. En sortir de les sorroses platges, els americans van poder avançar millor i els llençaflames M2 americans no van tardar a actuar i van eliminar ràpidament els obstacles del centre. Així, les defenses del volcà que començaven a notar la potència americana no hi van poder fer res, van perdre la part central de l'illa, quedant dividides les forces japoneses en dos nuclis, el Suribachi i la zona muntanyosa.\nHistoria mundo sobre la batalla d'Iwo Jima Arxivat 2011-11-22 a Wayback Machine..\nThe Battle - Iwo Jima Arxivat 2011-07-10 a Wayback Machine..\nNavy department library - Battle for Iwo Jima Arxivat 2014-10-08 a Wayback Machine..\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Batalla_d%27Iwo_Jima&oldid=29167728»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 gen 2022 a les 22:59.