Imprimir Montseny - El tritó del Montseny, a la Fira Mediambiental Eco Vita, a Riells i Viabrea\nConvertir Montseny - El tritó del Montseny, a la Fira Mediambiental Eco Vita, a Riells i Viabrea a PDF\nFèlix Amat va oferir una presentació de l’espècie\nEl tritó del Montseny, a la Fira Mediambiental Eco Vita, a Riells i Viabrea\nAmat durant la presentació. Autor: XPN\nEls dies 28 i 29 d'abril es va celebrar la Fira Mediambiental del Montseny, a Riells i Viabrea. Amb el nom 'La natura ECO_VITA és vida', l’esdeveniment va oferir un seguit d'activitats per al públic familiar. L'objectiu principal era involucrar les poblacions d'aquesta àrea geogràfica a Riells i Viabrea, un dels divuit municipis que formen part de la Reserva de la Biosfera del Montseny. Enguany, la Fira ha posat el focus en la problemàtica de l'aigua, sempre amb el segell de qualitat del Montseny.\nA més a més de productes de proximitat relacionats amb l'alimentació, herbes remeieres, cosmètica natural, mobiliari elaborat amb fustes locals, etc. es va mostrar un seguit de paradetes relacionades amb l'aigua, des de les quals es conscienciava de la necessitat d'estalviar aquest recurs natural tan valuós.\nEntre totes les activitats que es van dur a terme durant el de setmana, l'herpetòleg especialista en el tritó del Montseny, Fèlix Amat, va fer una presentació de l'espècie. Titulada "Rieres del Montseny i el canvi climàtic: el cas del tritó del Montseny i el cranc de riu autòcton", Amat va exposar els seus coneixements sobre aquest tema.\nCategoria: Montseny, Educació ambiental, Biodiversitat, Hidrologia, fauna, vertebrats, amfibis, hàbitats, Educació ambiental, Divulgació, Ponències,\nFira Mediambiental del Montseny - Programa [PDF]


De ben segur que uns quants de vosaltres, lectors afortunats, fareu vacances més enllà dels dies de Nadal, Sant Esteve, Cap d'Any i Reis. Si és el cas, gaudiu del descans. Si en canvi heu de treballar els...\nEl premi del Jurat internacional del REC 2020 recau en la pel·lícula 'Mogul Mowgli'\nEls membres dels diferents jurats i el públic del festival REC 2020 de Tarragona ja han efectuat les seves valoracions i l’edició d’enguany ja té guanyadors. El premi a la millor òpera prima del Jurat...\nEl REC i el cinema rebroten a Tarragona\nAquest any surrealista i amb olor de gel hidroalcohòlic s'acaba, i l'impacte del SARS-CoV-2 encara ens obliga a repensar-ho gairebé tot, també la manera en què produïm, gestionem i consumim cultura. El...\nEls curtmetratges de ficció 'Els que callen' d'Albert Folk; 'A la cara', de Javier Marco Rico; i 'María' de Paco Ruiz, guanyador i finalistes del 5è Festival de curtmetratges sobre salut mental Psicurt,...


agost 2013 - e-andorra Allotjament professional per a empreses.\nArxiu del mes: agost 2013\nSou a: Inici » Blog » Arxiu per a agost 2013\nWordPress, magento, PrestaShop….\nagost 24, 2013 a Debat per e-andorra | Sense Comentaris\nEn les darreres setmanes hem fet una mica de feina d’aquella de rateta que escombra la escaleta, revisant com està tot. Ho hem compartit amb alguns de vosaltres, i davant un interés important, ho compartim amb tots, incloent els vostres comentaris.\nEns queda una pregunta a fer a tots, davant aquesta situació s’ha d’informar als clients i pregramadors?\nHem analitzat uns 3.000 sites wordpress:\n1. Únicament un 14% tenen una versió de menys d’un any. Tots aquests creats fa menys d’un any.\n2. Únicament un 2% tenen una versió posterior a la de creació.\n3. Únicament un 0,4% tenen una 3.5 o 3.6\n4. El 94% tenen scripts insegurs i sense actualitzar.\n5. El 49% inclouen codis maliciosos en base64.\n6. Un 48% tenen passwords basades en el nom de domini.\n7. Un 62% tenen mòdul inactius carregats.\n8. Un 37% tenen mòduls de backup “en local” sense protegir.\n9. Un 21% tenen usuaris amb poders administratius que desconeixen que existeixen.\n10. Un 24% distribueixen malware i adware des dels seus blocs sense saber-ho. (Volem creure que és així).\nAra l’anàlisi de 300 sites en Magento i Presta Shop.\nHem analitzat uns 300 sites magento i Presta Shop:\n11. Únicament un 5,2% tenen una versió de menys d’un any. Tots aquests creats fa menys d’un any.\n12. Únicament un 0,2% tenen una versió posterior a la de creació.\n13. Únicament un 0,05% tenen una 1.5 Presta o 1.13 Magento.\n14. El 99,3% tenen els 100 darrers forats i errors publicats.\n15. El 23,7% inclouen codis maliciosos en base64.\n16. Un 74% tenen passwords basades en el nom de domini.\n17. Un 91% tenen mòdul inactius carregats.\n18. Un 86% tenen mòduls de backup “en local” sense protegir.\n19. Un 83% tenen usuaris amb poders administratius que desconeixen que existeixen.\n20. Un 5,9% distribueixen malware i adware des dels seus sites sense saber-ho. (Volem creure que és així).\nAbans de cap altra comentari, per quin motiu no hem analitzat joomla, typo3 o altres CMS i e-commerce, doncs allotgem\nxifres residuals, incloent 1 os-commerce sense actualitzar des del 2002, i poc més de 5 o 6 joomla que fa més de 5 anys\nno s’actualitzen de versió.\nSegona valoració, hem analitzat uns 500 sites amb programacions a mida, incloent alguns directoris i serveis de pagament\nde publicitat, col•legis professionals i altres, i la situació és encara pitjor. En el 100% podem trobar les 500 darreres vulnerabilitats\nde PHP i MySql, i en el 99,9% no s’ha corregit cap línia de codi en 5 anys si no ha estat per afegir un enllaç a les xarxes socials.\nPodem fer tres lectures ràpides i obrir el debat:\n1. Hi ha un mercat molt ampli del manteniment. Si es que mai s’ha explicat al client que s’ha de mantenir al dia.\n2. Es programa amb els peus, sense voler fer cap discriminació als paraplègics.\n3. A dia d’avui la programació feta a mida és un complet fracàs en l’aspecte seguretat i manteniment.\nEl que podem debatre:\n1. El perfil d’usuari de word press VS e-commerce. El primer és més tècnic ?\n2. Qui obre un e-commerce i empra una template piratejada (incloent malware) per a estalviar-se 49 $ te alguna visió de negoci o empresa ?\n3. Qui no fa manteniment, és lo mateix que qui no treu la neu de la porta de la botiga a l’hivern i espera que es fongui sola ? és sol gelar.\n4. És conscient el client del manteniment i les implicacions de no fer-ho ? incloent penals en casos d’estafa o robatori d’identitat ?\n5. Programadors, dissenyadors, professionals, informen els clients? en son conscients? o es queden en la venda fàcil d’entrada i el temps dirà.\nCom a exemple, en 72 sites de les tres plataformes, es pot accedir amb un GET a la llista de clients i vendes.\nTots els de magento, tots els de Word Press i 1 de Presta Shop, dels 72 que aleatòriament es va fer la prova.\nGipande a e-andorra\nagost 2, 2013 a Notícies per e-andorra | Comentaris tancats a Gipande a e-andorra\nRodrigo Mantillan, CEO de GIPANDE un dels noms dels darrers anys en la comunicació digital i gestió on-line d’alguns dels llocs més emblemàtics d’opinió i debat, selecciona e-andorra com a plataforma d’allotjament. El projecte ubica diversos servidors Fujitsu RX 300 S7, en el Data Center 11 de Hetzner on e-andorra ha ubicat diversos Racks d’equipaments els darrers mesos.


Artescena social: Les cadires, resultats del projecte\nSECCION: PsiNotes // PUBLICAT 03/06/2019 14:47:00\nARTESCENA SOCIAL Les Cadires\nLes arts escèniques i la psicologia sumen esforços per eliminar la violència de gènere\nArtescena Social sempre utilitza diferents tècniques teatrals dins dels seus tallers orientades a:\nDinàmiques de grup i cohesió\nEn aquest cas, centrades en el tema de la violència de gènere i l’expressió de les emocions.\nLes idees que van sorgint al llarg del procés es van tenir en compte a l’hora de crear l’acció teatral que es va portar a terme. De manera que queda recollit el treball realitzat per les persones participants als tallers.\nGràcies a aquesta dinàmica, es potencia l’autoconeixement, l’autoestima i l’apoderament de les persones que hi participen. Cal destacar que algunes de les persones participants mencionen el seu apoderament dins del grup i també en altres àmbits com ara a casa i afirmen sentir-se amb més capacitat de reacció davant de diferents dificultats. Pel que fa al grup, s’ha recollit la importància que té per a totes elles la socialització i valors com la col·laboració i la cohesió de grup.\nDins del projecte Les Cadires s’ha treballat tenint en compte els següents objectius:\nAconseguir mitjançant una disciplina artística fomentar la creativitat.\nTreballar les habilitats personals i socials.\nPotenciar la cohesió de grup, coneixement i acceptació de la diversitat.\nMillorar les habilitats socials de cada un dels participants i incentivar el seu esperit crític i l'autoreflexió.\nCompartir l’experiència, la reflexió mitjançant l’acció teatral Les Cadires en l’àmbit comunitari.\nAfavorir l’aprenentatge de tècniques d’expressió individuals i de grup.\nDonar la possibilitat d’aprendre a jugar, a treballar i conviure en grup.\nUtilitzar el teatre com a eina de transmissió de valors educatius (respecte, solidaritat, companyonia, etc..).\nOferir l’oportunitat de sentir-se protagonistes de la vida cultural i en aquest cas implicar-se i lluitar contra la violència de gènere.\nMillorar les habilitats motrius i qualitats físiques bàsiques. Adquirir un enfocament artístic en l’execució i/o en el desenvolupament de les activitats, promovent la creativitat dels participants i la seva implicació en el conjunt de les activitats.\nPotenciar la confiança i la valoració entre joves i grans, treballant el coneixement, l'autoestima i el respecte.\nEl fet de comptar amb la possibilitat de dedicar alguns tallers a aportacions relacionades amb el tema des dels coneixements de la teoria i la pràctica psicològica s’han considerat d’interès i les persones assistents als mateixos han expressat la seva valoració positiva i gratitud per l’enriquiment que suposen.\nDes d’Artescena s’ha valorat molt positivament el treball de reflexió i apoderament que ha comportat el treball paral·lel amb les tècniques teatrals i els tallers realitzats des de l’àmbit de la psicologia. Han aportat la reflexió individual i grupal que un projecte social com Les cadires ha de plantejar perquè tingui una incidència més enllà de l'acció teatral.\nEn el projecte ha participat gent jove i gent gran, igual que en tots els projectes d’Artescena Social, ja que es parteix de la base que fomentant les relacions intergeneracionals a través d'un mitjà com el teatre o les arts escèniques es construeix comunitat i cohesió social.\nD’altra banda, cal destacar també la projecció comunitària que l’associació sempre té en compte en els seus projectes i l’interès per implicar diferents persones i entitats interessades en els temes socials que planteja cadascun dels seus projectes.\nEn el projecte Les Cadires cal agrair la col·laboració de:\nLa Biblioteca Marc de Vilalba per la cessió de l’espai, l’exposició de llibres el dia de l’acció teatral i la difusió del projecte\nEl Consorci de la Normalització Lingüística per a la difusió entre els participants a l’activitat Voluntariat per a la llengua per involucrar a més dones de diferents procedències i que resideixen a Cardedeu, a més de les que participen en els tallers d’Artescena Social.\nL’associació d’escriptores Pasta de Full de Cardedeu que ha col·laborat en l’elaboració de textos en els seus tallers d’escriptura creativa.\nProfessionals que treballen o han treballat en l’àmbit de la violència de gènere i que de forma anònima han facilitat informació sobre les tasques que es realitzen en els diferents àmbits d’actuació i el seu testimoniatge particular, amb les dificultats i anècdotes viscudes: mosso d’esquadra, educadora social, psicòloga\nL’establiment de relació i col·laboració mútua amb el Col·legi Oficial de Psicologia de Catalunya.\nPel que fa a les accions teatrals que es porten a terme sempre es parteix d’informació actualitzada sobre els temes a tractar. En aquest sentit, s’ha partit de relats basats en fets reals exposats per professionals, recollits en la bibliografia especialitzada en el tema. Dins dels textos seleccionats per a l’acció teatral es va incloure també la traducció del text sobre La violació de la Franca Rame, sobretot pensant en les situacions semblants, molt especialment amb els fets del cas de “la manada”, que malauradament són tant actuals i tant presents en la nostra societat en ple segle XXI.\nL’acció teatral en el seu contingut, interpretació, música i les imatges de les notícies actuals projectades van formar part d’un conjunt impactant tant per a artistes com per al públic i va ser llargament comentat un cop finalitzada l’acció. La reacció del públic va ser molt emotiva i en finalitzar l’acte es va crear un ambient d’intercanvi d’impressions entre públic i artistes molt intens amb expressions de reconfort mutu.\nLes principals opinions recollides van ser:\nLa impotència i ràbia per la injustícia que comporta la violència i la preocupació perquè tots els fets exposats encara formin part de la nostra realitat actual.\nLa necessitat de fer més accions de reivindicació com el que es planteja en aquest projecte per tal de sensibilitzar la població.\nLa importància de la tasca de prevenció i d’educació dels més joves.\nEl reportatge en què Ràdio Televisió Cardedeu va destacar la intenció reivindicativa en defensa de la dona dins del marc del Dia Internacional en contra de la Violència de Gènere va permetre un major ressò i difusió del projecte.\nEs pot trobar informació sobre aquest i altres projectes a:


LA FADA CONFITADA - Educació Infantil -: de març 2013\nEls xiquets d'Educació Infantil celebràrem el dia de l'arbre realitzant les següents activitats:\nFernando, el Director, ens ha ensenyat com s'ha de plantar un arbre i hem plantat un llorer a un raconet de l'escola al que, quan els xiquets de la classe dels cavalls teníem 3 anys, anàvem moltes vegades.\nHem mullat amb aigua una cartolina i després hem esguitat pintura de colors. Després hem dibuixat la capçada d'un arbre i l'hem retallada. D'altra banda hem pintat de marró un rotllo buit de paper higiènic i muntant les dues peces hem fet aquestos arbres:\nSergi Monfort ha vingut carregat amb una caixa enorme que estava plena de plantes i animals del bosc. Els xiquets han anat trobant: un escurçó dissecat, un eriçó, llavors, la mandíbula d'un porc senglar i moltes altres coses interessants. També ens ha mostrat un vídeo on hem conegut alguns animals que viuen al bosc i per acabar ens ha fet màgia.\nTambé hem vist una pel·lícula molt emotiva que es titula: "El bosque de colores".\nI per acabar el projecte ens hem fet un autoretrat i l'hem enganxat damunt d'un full ornat esguitant pintura. També hem volgut fer-nos unes fotos amb dos dels protagonistes que ens han anat acompanyant durant aquest trimestre i que els hem anomenat Messi i Messia, amb ells hem aprés moltes coses sobre l'esquelet i sobre com és el nostre cos per dins. Al racó del metge a Messia l'hem desmuntat i muntat varies vegades perquè és com un puzle tridimensional al que se li poden llevar i posar tots els òrgans.\nAl taller sobre Picasso hem escoltat i llegit aquesta cançó que fa un bonic resum de l'obra d'aquest artista.\nAhir us mostràvem una foto del nostre pati nevant, però per al que ens esperava avui això no era res. Este matí quan hem obert les finestres de casa ens hem trobat amb un bon tall de neu per tot arreu i en alguns llocs muntanyetes de neu degut a que el vent l'ha amontonada. Així que s'han suspès les classes i els xiquets de Vilafranca han tingut el dia lliure. Us deixem unes imatges del pati de l'escola avui per a que us feu una idea.\nPublicat per Lledó a 17:35 1 comentari:


Manso organixeixon: d’abril 2009\nPròleg per un llibre de narracions escrits per nens i nenes\nDe tant en tant col·laboro amb l'escola Mare de Déu de Núria, ja sigui com a jurat d'un premi literari, fent una xerrada o com és el cas, escrivint el pròleg per un llibre de narracions i poemes escrits pels nens i nens, els nois i noies de l'escola. Aquí us el deixo.\n"Si algú hagués de triar la paraula de l’any de ben segur que triaria CRISIS. Estem en crisi, el món està en crisi, tot està en crisi. Quina por. Tanta que de tant en tant penso... I si amb tanta crisi em quedo sense feina? Perquè... Què faig, jo? Escric. No sé fer mobles, no sé arreglar neveres, per no saber no sé ni conduir un cotxe! I per a què serveix escriure? El món necessita llibres, contes, narracions o poemes? Voleu dir que no és més urgent que els cervells es concentrin en inventar un substitutiu ecològic del petroli enlloc d’empescar-se una història que ens faci enganxar el nas a les pàgines d’un llibre com el que teniu a les mans? Quin embolic. O potser no. Perquè el que el món necessita és CREATIVITAT. I escriure és un exercici immillorable de creativitat. O no? I el món també necessita PENSAR, saber perquè fem el que fem, perquè passa el que passa, saber que no som els únics que sentim el que sentim. I quan escrivim una història (i quan la llegim) fem funcionar les neurones a mil per hora i pensem en tot el que els passa als personatges i en com s’assembla al que vivim, o en com n’és de diferent. I què més necessita un món en crisi? Necessita que hi hagi gent que vegi la vida amb ulls propis i que ens la descrigui amb paraules que sonin noves i vives. El món necessita l’ART. Igual que necessita GAUDIR i divertir-se i passar-s’ho bé... No és per casualitat que la humanitat s’ha alimentat tant d’històries com d’aigua, de pa i de sal. Sempre.\nEls nens i nenes, els nois i noies que han escrit aquest llibre, potser no s’ho pensaven que les seves narracions duien tants tresors amagats. Però hi són. Tots els textos han estat escrits des del silenci de la taula de fer deures, o de la pantalla de l’ordinador per omplir la vostra ànima de paraules que us facin imaginar, pensar, veure i gaudir. En resum, per fer-vos feliços. L’enhorabona a tots i totes"\nPublicat per Anna Manso a 18:13\nDe 12 a 13 hores signaré llibres a Intermon Oxfam\nRbla. Catalunya /Consell de Cent (banda muntanya)\nDe 19 a 20 hores signaré llibres a Editorial Cruïlla (Lliberia Al·lots)\nRbla. Catalunya /Consell de Cent (banda mar)\nPer favor, que faci sol!!!\nAquí us deixo l'entrevista que em va fer la revista de literatura infantil i juvenil CLIJ, en el seu número dedicat a totes les persones que hem guanyat un premi des de l'abril del 2008.\nPublicat per Anna Manso a 13:46\nEl proper dimecres 16 d'abril, a les 16 hores, participaré a un xat juntament amb l'Emilio Uberuaga, il·lustrador (Manolito Gafotas, Olivia). Tots dos som els responsables creatius de la nova col·lecció de llibres "L'Àlex i en Gandhi" editada per IO i adreçada a nens i nenes de 10 i 12 anys. L'Emilio ha fet les il·lustracions i jo m'he inventat el format, els personatges i el text dels llibres. Els títols dels dos primers llibres són "Àlex i Gandhi a Moçambic" i "Àlex i Gandhi a Brasil". La col·lecció té l'objectiu d'apropar als nens i nenes la realitat dels països en vies de desenvolupament d'una forma entretinguda.\nHi ha dues maneres de participar: connectar-se d'aquí al dia 16 i deixar la teva pregunta, o connectar-se en directe i fer la pregunta llavors.\nAquí teniu l'enllaç: http://chat.intermonoxfam.org/\nRecordeu: dimecres 16 d'abril - 16 hores\nPublicat per Anna Manso a 12:55\nHe tingut l’oportunitat de veure la pel·lícula de l’any 2004 “En el mundo a cada rato”, composada per cinc històries que tracten les cinc prioritats de treball de la UNICEF: l’educació de les nenes, el desenvolupament integrat de la primera infància, la immunització, la lluita contra la SIDA/VIH i la lluita contra la violència, l’explotació i la discriminació. Cadascuna d'elles està localitzada en un país diferent. M’interessava saber la mirada i el to dels cinc directors i directores occidentals (Patricia Ferreira, Pere Joan Ventura, Chus Gutiérrez, Javier Corcuera i Javier Fesser) per tractar les problemàtiques dels països en vies de desenvolupament, aquells que formen el que tots coneixem com Tercer Món. Volia saber cap a on inclinaven la balança: cap al drama, cap a la realitat més negativa o cap a l’esperança. I hi ha de tot. Posats a triar-ne una em quedo amb la història del Javier Fesser, la més lluminosa i, pel meu gust, té un guió més bo. Explica la vida d’una família senegalesa al seu petit poble. El pare és pescador que pesca el que pot i que rep el consell d’un amic seu: hauríem d’aprendre les tècniques dels tubabs (nosaltres) per pescar carretades de peixos que els permeten tenir de tot, tant, que no cal que es preocupin els uns dels altres. I l’amic li va ensenyant un rellotge digital suís amb l’alarma programada a les dotze del migdia. El pare de família li pregunta: “i què passa a les dotze?”. “Res, que són les dotze” contesta l’amic. A la pel·lícula es parla en positiu de l’Àfrica, dels seus valors i de la seva forma de vida, sense deixar d’incidir en la necessitat de la formació, especialment de l’escolarització de les nenes. I m’agrada perquè sense ser-ne una gran experta, tinc la sensació que les societats no poden avançar, canviar cap a millor (ei, no dic cap a “més”) i progressar, si elles mateixes no ho decideixen. Segur que gent més sàvia que jo dirà que hi ha situacions en les que cal mesures externes. Però en molts casos el canvi ha de ser, en primer lloc, interior. Alça aquí, jo que només he trepitjat l’Argentina (hi ha una de les històries localitzada a una de les seves “villas miseria”) filosofant sobre com canviar el món. En fi, avantatges de tenir un bloc propi. La història està explicada amb humor del fi, amb un enginyosa trama d’una obra de teatre com a mètode de resolució d’un dels conflictes, i les escenes finals creen un final brillant, potser massa inclinat cap a un platet de la balança, però que et deixa amb un somriure als llavis. I el rètol del final també: “en el mundo, a cada rato, más de 2.000 milions de niños y niñas tienen ganas de reírse”. Perquè us en feu a la idea, els altres rètols, també igual de necessaris ens recorden les xifres de nens i nenes infectades pel virus de la SIDA, o els afectats per la malària, o altres xifres igual de colpidores. Amb això què vull dir? Que és millor no parlar de la cruesa dels problemes? No. Vull dir que en tot aquest món de la solidaritat hi trobo a faltar i MOLT l’humor i l’alegria, com a eina de canvi. Sí, tot és molt fort, i molt gros, i molt dramàtic, però sense l’humor deixem de ser persones. I sinó que li preguntin als pallassos sense fronteres i al Javier Fesser i el seu productor, el Luis Manso (amb qui no hi tinc cap mena de parentiu malgrat dir-se com el meu pare i el meu avi), ells ho tenen claríssim.\nPublicat per Anna Manso a 15:52


Atur juvenil | Marbrerie\nLes experiències individuals de desocupació juvenil varien segons els països, així com les definicions del que és un jove, de manera que examinar de prop països particulars dóna millor idea de les causes, conseqüències i possibles remeis que s’han donat a l’fenomen.\nels països africans defineixen com a joves a les persones entre els 15 anys i els mitjans de la trentena, el que difereix de la definició estandarditzada de les Nacions Unidas.África és el continent amb la població més jove, el que significa que el problema de l’atur juvenil resulta allà particularment agut. A l’Àfrica aproximadament 200 milions de persones tenen entre 15 i 24 anys. En els propers 30 anys s’espera que aquesta xifra es doble. Entre 2001 i 2010, alguns països africans van registrar les majors taxes de creixement de l’món. A l’Àfrica, el missatge que la joventut està rebent de les escoles i els adults és que es faci creadora de treball en comptes de buscadora de treball, la qual cosa l’anima a emprendre.\nEl 2011 Alemanya destacava a la Unió Europea pel seu baix índex d’atur juvenil: només 7,9%. La Guia sobre les carreres professionals, (un sistema d’orientació sobre les professions existents) és una assignatura més des dels primers nivells de l’educació. Això ha contribuït a donar prestigi a la formació professional, especialment a la dual (dos terços el grau s’estudien treballant amb un contracte laboral en una empresa).\nLa taxa d’atur juvenil és alta en tots els països de Llatinoamèrica. Al seu torn, al voltant de l’60% dels joves (16-25 anys) ocupats treballa en condicions d’informalitat amb baixes remuneracions i escasses possibilitats de desenvolupament professional. Això es deu principalment a les diferents barreres que enfronten per accedir a llocs de treball de qualitat, com la falta d’habilitats rellevants per al món laboral o una reduïda demanda de treballadors joves per part de les empreses. El Programa Primer Pas (PPP) cerca regirar aquest problema, oferint passanties i entrenament als joves en empreses formalment registrades.\nDes de 1989 tots els empresaris han de destinar l’1% de la massa salarial a l’activació de l’ocupació dels col·lectius més vulnerables. La inserció dels joves es porta una quarta part d’aquests diners. A més, la llei laboral belga obliga a totes les empreses de qualsevol mida a crear un nombre de llocs de formació equivalent com a mínim a l’1% de la plantilla.\nEl seu programa contra l’atur juvenil inclou 6 mesos de formació pràctica i experiència en l’empresa, i 20 hores de participació flexible en seminaris. Els graduats reben un salari mínim de 1100 euros més 100 euros de subsidi. L’Estat paga el 80% dels costos a les petites empreses, el 70% a les mitjanes i el 60% a les grans.\nL’economia de Canadà va sortejar millor que moltes altres la Gran Recessió. Però en 2015 el 14,3% de la joventut canadenca no tenia feina, un augment des del 11,2% del 2007 i el doble de la taxa nacional de l’7,2%, segons Estadístiques del Canadà. Això suposa la major bretxa entre l’atur juvenil i adult des 1977.El llicenciat universitari mitjana ha 28 000 dòlars canadencs pels seus estudis. L’índex d’atur per canadencs joves és doblega a la de la resta de la població. La major província de Canadà, Ontario, pateix els majors índexs d’atur: entre 16 i 17% per a les edats de 15 a 24 anys, el doble que l’índex provincial normal i superior a l’índex d’atur juvenil nacional d’13,5-14 , 5%. El percentatge de joventut a Ontario que de fet té un treball no va pujar de l’52% el 2015. L’índex d’atur juvenil de Toronto, capital d’Ontario, és el 18%, però només el 43% de la joventut de l’àrea està ocupada, l’índex més baix en la província.\nVa introduir el 1996 la Garantia Juvenil (veure detalls més avall a Suècia).\nArticle principal: atur juvenil a Espanya\nl’atur juvenil sempre ha estat un greu problema a Espanya: de 2000 a 2005 es va situar per sobre de l’20%. El 2006 i 2007 va baixar una mica, però sense baixar de l’17%, i després de l’impacte de la crisi financera de 2008, el nombre d’aturats joves es va disparar fins a superar el 50% el 2012. Dins de l’OCDE, Espanya va mostrar els augments més significatius de pèrdues de treball en el rang de 15 a 24 anys. En 2014 el 57,9% de la joventut espanyola no tenia ocupació. Un estudi específic cita com a causes l’abandonament escolar primerenc, el desajust entre l’oferta i la demanda de treball, l’elevada segmentació de mercat laboral i l’escassa efectivitat de les polítiques actives d’ocupació. Al març de 2018 es va estimar que 350.000 llocs de tecnologies de la informació i les comunicacions (TIC) es trobaven sense cobrir a Espanya a causa de la manca de treballadors qualificats.\nL’índex d’atur general en els Estats Units va pujar molt durant la Gran Recessió, des del 4,6% al començament de 2007, per assolir un pic de 10% a finals de 2009, i baixar gradualment fins a arribar a l’4,5% el 2017. l’índex d’atur juvenil evoluciona al voltant de 10 punts percentuals per sobre de l’general. El 2007 l’atur juvenil era ja de l’13%. El 2008 havia saltat a l’18%, i el 2010 estava just per sota de l’21%. La quantitat de temps que els joves passen desocupats també ha crescut, amb molta joventut nord-americana encara desocupada després de més d’un any de buscar feina. Això ha motivat que es parli d’una “generació socarrimada” (Scarred), anàloga a la generació perduda que en aquest article es tracta més avall. En 2017 s’estimava que 9,4 milions de nord-americans entre 16 i 24 anys (12,3%) ni treballava ni estudiava.\nl’atur juvenil a Grècia és dels més alts de l’món: d’acord amb l’informe Youth Unemployment in Greece, entre 2000 i 2008, va augmentar de l’63 a l’72%. Una font diferent, que utilitza la definició harmonitzada d’atur, col·loca la desocupació juvenil durant 2009 en el 24,2%. Per posar això a perspectiva, la mitjana UE-27 en aquest període era de l’18,3%. Els joves grecs sense ocupació van augmentar a l’40,1% el maig de 2011 i de nou a aproximadament el 55% al novembre de 2012. En 2016 Eurostat els situava en el 48%. Al març de 2018 se situen en el 44%.\nA més d’atur juvenil (fins a 25 anys), Grècia va patir també un sever atur de llicenciats (entre 25 i 29 anys d’edat). El 1998, Grècia tenia el nivell més alt d’atur de llicenciats. Això es va deure a una manca de demanda d’universitaris. Aquesta tendència d’ocupació baixa entre aquells amb les qualificacions educatives més altes continua. El 2009, “un de cada 3 universitaris, 2 de cada 3 llicenciats a secundària, i una de cada 3 persones amb només l’educació obligatòria no havien trobat ocupació estable.” Es pensa que aquesta manca d’ocupació va contribuir als sentiments de frustració entre la joventut que finalment van portar a la revolta a Grècia de 2008.\nAquests nivells alts d’atur s’exacerben perquè els sindicats no aconsegueixen atreure treballadors joves. El comitè de treballadors joves de l’sindicat GSEE va revelar en una presentació de 2008 que gairebé 2 terços dels treballadors joves no estaven sindicats. Tot i que sindicats com GSEE i ADEDY promouen activament augments de sou a través de la negociació col·lectiva i han contribuït a obtenir sous més alts per a treballadors joves, els sous d’aquests treballadors són molt més baixos que en gairebé tots els altres països UE 15.\nla Iniciativa d’Ocupació Juvenil de la Unió Europea ha aconseguit reduir el nombre de “ninis” grecs de 230.000 a 2013-158,000 el 2017.\nl’índex de desocupació juvenil a 2005 es trobava al voltant de l’10%, però fa anys que l’Índia no remet a les Nacions Unides estadístiques fiables. No obstant això s’ha observat un augment en els adults joves que perllonguen la seva etapa educativa senzillament perquè no hi ha oportunitats per a ocupació. Aquesta joventut és típicament d’una classe més baixa, però pot representar una àmplia varietat d’individus de diverses races i classes. Allà es diu a l’fenomen “passatemps” (timepass) perquè la joventut senzillament està passant el temps a la universitat mentre espera una oportunitat per treballar. A l’Índia, el sistema d’ocupació depèn dels contactes personals o les oportunitats que proporciona l’Estat.\nDins de l’eurozona, només Grècia i Espanya mostren índexs més alts de atur juvenil que Itàlia. De manera semblant a Espanya, el percentatge de persones entre 15 i 24 anys excloses de mercat laboral va augmentar dràsticament en el període posterior a la crisi financera del 2008. Entre 2008 i 2014 la desocupació juvenil va augmentar el 21,5%. En aquest últim any gairebé el 43% dels joves italians es trobaven sense feina. A més l’atur juvenil es distribueix desigualment pel país. En el tercer trimestre del 2014 només el 29,7% de la joventut de nord es trobava aturada, mentre que al sud era un alarmant 51,5%.\nEl índex d’atur juvenil a Jordània tradicionalment ha estat molt més alt que altres països. De 2002 a 2012 es va mantenir al voltant de l’23%. Hi ha hagut un augment recent a la creença popular que l’atur és culpa de l’individu i no un problema social.No obstant això l’atur juvenil també ha estat atribuït a la major pressió sobre el sector serveis, que típicament dóna feina a més joventut a Jordània. La desocupació juvenil ha portat a retardar més i més l’edat mitjana de matrimoni a Jordània, el que es contempla com una de les conseqüències més importants de l’fenomen. Una altra conseqüència experimentada a Jordània és l’augment dels problemes de salut mental.\nVa introduir el 1993 la Garantia Juvenil (veure detalls més avall a Suècia).\nel Regne Unit defineix la desocupació juvenil com el percentatge de joves entre 18 i 25 anys que no té feina. Un concepte relacionat és atur de llicenciat, que és el nivell d’atur entre llicenciats universitaris. Al juny de 2010 les estadístiques comptaven 926.000 persones desocupades de menys de 25 anys, equivalents a un índex d’atur juvenil de 19,6%. Això va suposar l’índex d’atur joventut més alt en 17 anys. Al novembre de 2011 l’atur juvenil va arribar als 1,02 milions, però a l’agost de 2014 havia caigut a 767.000 desocupados.Los nivells alts d’atur juvenil al Regne Unit (va superar el 20% el 2009 després de pujar durant els anys anteriors) han portat a alguns polítics i comentaristes de mitjans de comunicació a parlar d’una “generació perduda”. Per combatre-ho s’ha donat a les empreses ple control dels fons destinats a les pràctiques dels aprenents.\nEl 1999 es va emprar per primera vegada al Regne Unit el terme NEET, sigles de les paraules angleses Not in Education, Employment or Training. En espanyol s’utilitza “nini”.\nL’atur juvenil a Rússia superava el 18% el 2010. No obstant això pocs anys abans s’havien produït àmplies variacions en els nivells d’atur , que van continuar durant la crisi econòmica de 2008. en 2005, l’àrea metropolitana de Moscou tenia un índex d’atur de només l’1 per cent, mentre que a la regió de Dagestan superava el 22%. Això pot ser parcialment atribuït a les diferències en nivells de desenvolupament. S’ha trobat que com més gran és el nivell de desenvolupament en una regió, menors són els índexs d’atur juvenil i general. A Rússia es considera que la causa principal de l’atur juvenil és el baix nivell de capital humà.\nDes de la dècada que va començar el 1971, l’atur juvenil ha augmentat constantment a Sud-àfrica . Avui ocupa el quart lloc entre els països amb els percentatges més alts de joventut desocupada. El 2014, el 52,6% de les persones d’entre 15 i 24 anys que buscaven activament una feina a Sud-àfrica no l’havien trobat. A més, l’atur juvenil es distribueix desigualment entre els diferents segments de la població: mentre només afecta el 12% de blancs, es dispara a un preocupant 70% entre els negres. És possible que els efectes de l’era d’apartheid hagin emplaçat els treballs més lluny de les comunitats negres que de les blanques. Aquesta persistent discriminació, i els entorns socials desiguals, es compten entre les moltes raons per a la distribució racialment esbiaixada de l’atur entre els joves sud-africans.\nMolts dels joves desocupats mai han treballat. Una raó proposta per a això és que el programa d’ajudes socials de Sud-àfrica és relativament generós comparat amb altres països d’ingressos mitjans. Alguns sud-africans sèniors (majoritàriament blancs) reben gairebé 2 vegades els ingressos per càpita. Això ha portat a molta joventut desocupada a sobreviure dels seus majors, reduint així els incentius per buscar ocupació. A més, els sous de reserva de molts joves sud-africans són prohibitivamente alts. Al voltant de l’60% d’homes i 40% de dones tenen sous de reserva més alts dels que podrien esperar d’empreses petites. Alguns sobreestimen la seva capacitat d’obtenir treballs competitius, bé pagats en les grans empreses, i d’aquesta manera romanen a l’atur. Els majors salaris de les empreses grans, a més dels costos de treballar (com transport o habitatge), fan gairebé inviable per a alguns joves acceptar treballs d’empreses més petites, pitjor pagats. Així, molta joventut sud-africana tria queda parada fins que troba una feina en una gran empresa. La joventut sud-africana també presenta deficiències educatives: molts abandonen prematurament el sistema educatiu. Altres no veuen reconegudes les seves habilitats pels empresaris, “fins i tot si tenen qualificacions en els camps considerats d’alta demanda.”\nVa introduir el 1984 la Garantia Juvenil: s’evita que un jove estigui més de 3 mesos a l’atur o sense estudiar. En aquests 3 mesos després de finalitzar els estudis o quedar a l’atur, els serveis públics d’ocupació li fan una avaluació personalitzada i li ofereixen una solució.Un peritatge realitzat pel Fons Europeu el 2011 va certificar que, després dels 3 primers mesos a l’atur, el 83,5% dels joves que buscaven feina als països que havien introduït aquesta garantia van rebre una oferta d’ocupació o formació. A Suècia hi ha també un sistema (traineeejob) semblant a la formació professional dual en el qual es subvenciona en part als instructors de les empreses.\nLa desocupació juvenil ha augmentat des el 13% el 2001 fins a superar el 20% al juny de 2018. Entre els titulats universitaris arriba al 30%.\nel creixement de l’atur juvenil, que va aconseguir la nova cota el 22,5% a la Unió Europea, així com la precarització de les condicions laborals, revelen que la bretxa entre aturats i empleats està ampliant-se. Es podria argumentar que una de les conseqüències més dramàtiques d’aquesta creixent divergència és que els aturats, especialment els joves, abandonin la participació social i política (Ferragina et al. 2016). Si l’objectiu dels dissenyadors de polítiques és reviure aquesta participació en un període de gran desencís i legitimitat decreixent per a les democràcies, hi ha sens dubte espai per a més investigació i acció sobre els efectes de la manca de participació social i política de la joventut.\na Europa, a causa de la Gran Recessió, el 2009, només el 15% dels homes i el 10% de les dones entre 16 i 19 anys tenien feina a temps complet. L’índex d’ocupació de la joventut a la Unió Europea va assolir un mínim històric de l’32,9% a la primera meitat de 2011.


Prudència i desconcert sobre la independència entre l'empresariat català\nEls responsables d'empreses reunits al Món Sant Benet demanen "serenitat" i "diàleg" i eviten posicionar-se\n3 min. Sant Fruitós de Bages 27/09/2012 17:31\n651x366 Els participants en la jornada anual d'Esade al Món Sant Benet, durant el debat / ACN Els participants en la jornada anual d'Esade al Món Sant Benet, durant el debat / ACN\nPrudència i una certa dosi de desconcert pels nous temps que viu la política catalana. Aquest és l'estat d'ànim que es pot veure aquest dijous a la trobada anual organitzada per Esade al Món Sant Benet, que ha aplegat un centenar d'empresaris.\nEls líders empresarials demanen "serenitat" i "diàleg" en el nou cicle polític i eviten pronunciar-se, tot i que són escèptics sobre un hipotètic boicot sobre productes catalans. "A mi ningú mai m'ha dit que em deixava de comprar un producte pel fet de ser català", ha explicat Salvador Tous, fundador de Tous.\nLa presidenta del grup agroalimentari Casademont, Adriana Casademont, ha volgut deixar clar que les empreses "són apolítiques" i que la seva feina és "crear llocs de treball i ajudar a tirar endavant l'economia".\n"Nosaltres només som empresaris, no ens podem posicionar. De temes polítics no en sabem absolutament res", ha explicat.\nSí que ha reclamat a la classe política que el debat sobiranista es realitzi "amb diàleg, pacíficament i amb intel·ligència".\nEl president d'honor del Grup Borges i president de la fundació empresarial Gresol, Antoni Pont, també s'ha mostrat prudent i ha assenyalat que "cal anar veient com evoluciona" el debat sobiranista, encara que l'important és "adaptar-se al canvi".\n"Els empresaris hem de fer front als problemes i a les dificultats que es puguin presentar", ha manifestat.\nEl director general del fabricant de material elèctric Simon, Xavier Torra, ha criticat que a l'actual debat polític hi ha un "excés" de tensió i agressivitat i que el que es requereix ara i en un futur és pau i serenitat.\nTampoc ha aclarit si estaria a favor d'una possible independència, encara que sí que ha ressaltat que la solució a l'encaix de Catalunya a Espanya ha de venir per la via de l'"entesa mútua".\n"Prefereixo el debat econòmic al polític", ha comentat Torra, que ha advertit que, des del punt de vista empresarial, resulta inviable plantejar-se futurs aïllats de la resta d'Europa i del món.\nEl president de la patronal vallesana Cecot, Antoni Abad, ha lamentat que l'eix del debat s'hagi traslladat de la necessitat d'un pacte fiscal a la independència de Catalunya, que és un "terreny desconegut" i que té també un "calendari desconegut".\nÉs per això que hi ha un ampli ventall de sensibilitats dels empresaris sobre això, ha explicat Abad, des dels que veuen aquesta reivindicació amb "un altíssim vertigen" fins a aquells que la veuen com la solució als problemes financers de Catalunya.\nUna de les poques empresàries que ha expressat obertament que "no veuria malament" una Catalunya independent ha sigut Mercè Martí, directora d'Infinit Air, empresa d'aviació que centra la seva activitat en la realització de treballs aeris per a l'administració catalana, encara que també opera a l'estranger.\nHa comentat que el possible procés d'independència de Catalunya s'ha d'afrontar amb "serenitat", encara que a ella, que és emprenedora, li agraden els reptes.\nPujol: "Espanya ha perdut una guerra contra ella mateixa i ha d'admetre la derrota"\nPolicies per a la casa natal de Hitler\nEl BBVA estima que l'impacte de les mobilitzacions a Catalunya és d'una dècima del PIB\nEls conductors perden 2 dies i 528 euros cada any per entrar i sortir de Barcelona\nVargas no troba el seu lloc a l'Espanyol


Sánchez demana complir la Constitució "de pe a pa" i Unidas Podemos la titlla de "vestit vell" - El triangle\nEl Congrés celebra els 43 anys de la Carta Magna amb un acte en la Carrera de Sant Jerónimo\nLa Constitució Espanyola compleix avui 43 anys des que fos ratificada en referèndum i el Congrés n’ha celebrat l’aniversari amb un acte en la Carrera de Sant Jerónimo. El president del Govern, Pedro Sánchez, ha destacat que el text “va portar convivència i concòrdia on abans hi havia tirania” i “ara el que toca és cuidar-la complint de pe a pa tots els articles de la Constitució, del primer a l’últim”.\nTambé des de l’Executiu, Unidas Podemos ha “impugnat” la Constitució i l’ha qualificat de “vestit vell”. L’aposta dels morats és reformar-la per complet perquè les noves generacions triïn entre viure “sota una monarquia obsoleta i corrompuda” o en una “república moderna”, han dit els diputats Jaume Asens i Gerardo Pisarello.\nEls partits de l’oposició, por contra, han tancat amb pany i forrellat la possibilitat d’una reforma de la Llei Fonamental. El líder del PP, Pablo Casado, ha manifestat que el Govern de Sánchez no pot pilotar la renovació de la Constitució quan “ni tan sols és capaç de complir-la”. De fet, ha acusat el president del Govern de ser qui “més ha atacat la Constitució en 40 anys”. La presidenta de Ciutadans, Inés Arrimadas, ha qualificat de “regal” el text constitucional.\nPor la seva part, la presidenta del Congrés, Meritxell Batet, ha alertat en el seu discurs dels riscos de desplaçar als jutjats la contesa partidista: “Judicialitzar innecessàriament la política comporta polititzar la justícia”. La tercera autoritat de l’Estat també ha fet un crida per a facilitar els “pactes i els acords” i per a deixar enrere la polarització i la desqualificació del rival polític.\nL’acte de commemoració dels 43 anys de la Constitució Espanyola s’ha celebrat per segon any consecutiu a les portes del Congrés. La pandèmia obliga a alterar l’habitual procedir en aquesta mena de celebracions, que normalment tenen lloc en el Saló dels Passos Perduts de la Cambra Baixa amb l’assistència d’unes 700 persones.\nPrevUn socio de Pujol encendió la mecha que acabó con la “explosión” y la liquidación de la BPA


Bona participació dels atletes del CAC al Cros dels Arenys | Ràdio Calella Televisió\nBona participació dels atletes del CAC al Cros dels Arenys\nMoment de la sortida del Cros dels Arenys\nNadir Bouras, en categoria Infantil masculí, i Andrea López, en Cadet femení, han revalidat la primera posició de les seves respectives categories al Cros dels Arenys que s’ha disputat aquest dissabte i que ha comptat amb gairebé 60 atletes del Club Atletisme Calella.\nD’altra banda, Ester Ruiz i Mònica i Janira Artigas, han participat aquest diumenge a Barcelona com a integrants del Club Atletisme Calella a la Cursa contra el Càncer de mama. En total han estat 2.600 corredores. I encara vinculat amb l’atletisme dir que Sergi Ariaca ha participat a la mítica cursa Behobia de Sant Sebastià fent un temps d’1 hora 19 minuts.\nPel que fa la resta de disciplines esportives destacar el 4 a 0 a favor del Juvenil del CF Calella davant La Roca, que és l’últim classificat. Un partit però molt discret dels calellencs que seguixen líders. Pel que fa a l’altre equip de futbol de la ciutat, l’Aquahotel FC, aquest ha empatat a 4 contra l’Escola Llavaneres. Ha estat un partit molt disputat i d’alternances al marcador.\nEn bàsquet, el Fundació Miquel Valls acumula una nova derrota. Aquest cas contra el Tiana per 60 a 69.\nEn handbol, la UEHCalella arrenca un meritori empat a 29 a la pista del GEiEG. Els nostres segueixen però sense assolir la primera victòria.\nI acabem el repàs esportiu amb el tennis taula. El Termotur Calella ha perdut 0 a 6 contra un Monteporreiro molt superior. Sembla doncs que la primera victòria costa que arribi.\nRecordeu que aquests i altres resultats els tindreu ampliats avui a partir de les 20:30h a La Banqueta de Ràdio Calella i Calellatv.cat\nSegüent Calella escampa el missatge d’igualtat durant el novembre\nAnterior Segona edició del tast solidari “vi per vida”\nBàsquet: CB.Calella FMV 65 – F. Vázquez 49\nL’equip aleví del CN Calella aconsegueix la cinquena posició a la Copa Catalana


Dj Soak publica nou videoclip: 'The Factory' | Tresdeu.com\nMario Sancho | 21 setembre 2013\nMario Sancho - 21 setembre 2013\nFa quatre dies el dj valencià Sergio Hernandez, més conegut com Soak, publicava nou videoclip, ‘The Factory’, al qual remescla en directe amb la seua caixa de ritmes el càssic de Breakwater samplejat per Daft Punk a Robot Rock. Al clip podem vore com s’elabora una nova substància que simbolitza la puresa de la bona música, la seua essència. És una clara crítica al tot l’univers de show Dj’s que ha sorgit amb la popularització de personatges com Steve Aoki, on la música, la tècnica i la cultura electrònica queden de banda, i només s’aten a la bogeria de festasses d’escàndol.\nFront a això, Dj Soak torna amb força per reclamar la qualitat i tot el que està deixant-se de banda. Ens meravella amb aquest remix en directe, al qual demostra perquè és un dels artistes valencians amb més projecció a la música electrònica.\nNo és la primera vegada que sorpren amb els seus videos. Ja ho va fer amb ‘Fanatik’ i ‘Lost Generation’. I ara, de la mà del realitzador Marc Guardiola – també conegut per ser el primer bateria d’Obrint Pas- ho ha tornat a fer. És sense lloc a dubte, un dels videoclips de l’any. Podem vore també al productor i músic polifacètic Pau Paredes al sintetitzador.\nDj Soak, electrònica, la3, Soak\nInauguració de Koh Tao Club, discoteca centrada amb els nous sons Dubstep, Trap… ‹ Revista Tres deu - 8 octubre 2013\n[…] per a les festes Dubstep i Drum’n'bass comptaran amb Dj Soak -que acaba de presentar el seu nou videoclip The Factory-, Ohcan & Dosis i […]


Bèlgica: una lliçó de drets i llengua (Òscar Escuder i de la Torre)\nEn els dos darrers anys la proporció de sentències en català ha estat de poc més del 8%\n4 min. 09/11/2017 18:42\nEl pas per la justícia belga del president Carles Puigdemont i quatre consellers del govern català és un esdeveniment que està mostrant al món, però també a Catalunya, grans diferències entre sistemes judicials. Per exemple, aquest tràmit ha revelat a l’opinió pública un fet que resulta prou inèdit per a persones que coneixem la justícia espanyola: a la regió de Brussel·les es pot escollir la llengua en què compareixes davant la justícia d’entre les dues oficials de la regió, el neerlandès i el francès. Això vol dir que les parts afectades són les que escullen la llengua que farà servir el jutge i tot el procediment.\nI és que la justícia belga garanteix als ciutadans l’ús de les llengües pròpies de cada territori. Els diferents òrgans jurisdiccionals (de primera instància, laborals, penals...) estan dissenyats territorialment per garantir els drets lingüístics, independentment del nombre de tribunals; fins i tot, sempre se’n reserva un per a la regió de parla alemanya que funciona en aquesta llengua per a una comunitat de menys de 100.000 parlants. La resta de tribunals funcionen en francès o neerlandès segons la regió on s’ubiquin. A la regió de Brussel·les, que és oficialment bilingüe, sempre s’ubiquen un mínim de dos tribunals per ordre jurisdiccional, un de parla francesa i un de parla neerlandesa. A més, la llei preveu que els parlants de les llengües del país que tinguin una causa oberta en una regió en què la seva llengua no és l’oficial puguin demanar que la causa es traslladi a un territori on la seva llengua sigui l’oficial.\nLa justícia belga garanteix als ciutadans l’ús de les llengües pròpies de cada territori\nAquesta situació tan garantista amb els parlants de les tres llengües de Bèlgica pot resultar sorprenent per a les persones que només coneixen el funcionament de la justícia espanyola als territoris de parla catalana, ja que la justícia espanyola no territorialitza l’assignació de funcionaris segons les llengües pròpies dels territoris. A Catalunya, les Illes o el País Valencià un funcionari judicial pot treballar al servei dels ciutadans sense saber la llengua pròpia del territori, cosa que provoca que les parts que vulguin parlar en català estiguin obligades a sol·licitar un intèrpret.\nA més, la justícia espanyola afavoreix sempre el castellà. L’article 231 de la llei orgànica del poder judicial regula la potestat de fer servir el castellà en tot el territori i l’obligació de fer-lo servir quan les parts demanin la tramitació en llengües diferents.\nA Catalunya, les Illes o el País Valencià un funcionari judicial pot treballar al servei dels ciutadans sense saber la llengua pròpia del territori\nL’estat espanyol incompleix la normativa pròpia en vulnerar l’article 9.1 de la Carta Europea de les Llengües Regionals o Minoritàries: en ratificar-la, es compromet a garantir que els procediments judicials es podran menar en català allà on és oficial. El poder judicial espanyol, incloent-hi el TSJC, no tramita en català els procediments iniciats per una demanda en aquesta llengua i exigeix que el ciutadà ho sol·liciti expressament, cosa que el Síndic de Greuges ha criticat en més d’una ocasió. De fet, ni tan sols en els casos en què els ciutadans ho sol·liciten el procediment es tramita automàticament, sinó que moltes vegades s’ignora la petició, i fins i tot es deneguen els recursos posteriors. Cal destacar que en els dos darrers anys la proporció de sentències en català ha estat de poc més del 8%.\nA diferència de l’estat espanyol, Bèlgica va trencar amb el seu passat de funcionament monolingüe francòfon i ara és molt respectuosa amb les diferents comunitats lingüístiques, com ho són altres democràcies consolidades com Suïssa i el Canadà.\nLa tria com a llengua de procediment per part del president Puigdemont del neerlandès, la llengua del seu advocat, ha despertat un seguit d’insinuacions en diversos mitjans de comunicació espanyols, que han assenyalat que la tria es podria deure al fet que volgués un jutge més favorable als seus interessos, una insinuació que qüestiona la justícia d’un país d’una tradició democràtica més llarga.\nAquestes insinuacions, però, no ens deixen gens tranquils com a catalanoparlants. Potser és que pensa el lladre que tothom roba. ¿Potser hem de pensar que a l’estat espanyol els jutges de parla castellana ens poden perjudicar pel fet de parlar en català? Un estudi de l’any 2010 assenyalava que el 75% dels advocats que treballen en català havien rebut algun tipus de pressió per fer servir el castellà. La situació que es dibuixa és la d’una vulneració de drets molt greu i ens confirma que els catalanoparlants necessitem un estat a favor per a no patir, dia a dia, diversos atacs, discriminacions i greuges pel fet de parlar la nostra llengua.


Ampliació de presentació de sol·licituds a la borsa de treball de Sanitat fins al 27 de febrer - Diari La Veu\nLa Conselleria de Sanitat ha ampliat el termini de presentació de sol·licituds a la borsa de treball fins al pròxim 27 de febrer, després dels problemes detectats i després que es col·lapsara la web el dia d'obertura, segons ha informat Cemsatse.\nD'acord amb el sindicat, davant els problemes detectats, l'administració ha admès la reclamació sobre aquest tema plantejada per la convergència de metges i infermeria (Cemsatse), que ha assegurat que la Comissió de Borsa de Treball de la Conselleria de Sanitat ha donat el vistiplau a la proposta de resolució presentada pel director general de Recursos Humans.\nAixí, s'ha decidit ampliar el termini de sol·licituds fins al 27 de febrer (actualment estava fixat en el dia 21); modificació dels terminis de presentació de documentació acreditativa de requisits i mèrits del 22 de febrer al 7 de març per a qui s'inscriga en un dels tres departaments possibles en categories d'infermeria i infermeria SAMU i del 8 de març al 24 de març farmacèutics de l'administració sanitària sempre que no ho hagueren fet ja en el termini anterior. Del 27 de març al 7 d'abril la resta de categories.\nCom a novetat, a part d'en les tres direccions territorials i Gerència d'Alcoi, podran presentar-se els documents acreditatius en els Registres d'Entrada dels Departaments de Salut amb la finalitat de descentralitzar i facilitar els tràmits.\nCemsatse, que dóna suport a la informatització "racional i ben dimensionada" de tots els tràmits de tipus administratiu, es felicita que la Conselleria "haja rectificat en les seues posicions inicials, mostrant-se sensible a les propostes dels professionals sanitaris".\nEscriba el número 527295


i de postres, moniato amb pesto - vida de sabor autèntic\nEls ingredients principals d’un pesto tradicional són: fulles d’alfàbrega, pinyons, oli, parmesà, all i sal. Comencem a fer volar la imaginació com us deia ahir amb la idea d’”amanida” i arribarem a les següents transformacions i opcions múltiples del pesto:…\n-L’alfàbrega és una herba, de fulla verda, com… el julivert, el cilantre, fins i tot les fulletes de l’api o d’espinacs.\n-Els pinyons són fruits secs, per tant, podeu posar-ne qualsevol, nous, ametlles, anacards… sempre crus i sense sal.\n-L’oli d’oliva verge compleix perfectament la seva funció.\n-All: si voleu, poseu-ne, però jo no ho faig (i menys aquí que volem el pesto com a acompanyament d’unes postres).\nResultat: un pesto que pot combinar herbes diverses i fruits secs variats, que tingueu en aquell moments, i que té un sabor dolç (dels fruits secs) i aromàtic i fresc (de les herbes). Una conjunció exquisida que ens aporta les propietats de les fulles verdes (clorofil·la, vitamina C, antioxidants), les dels fruits secs (proteïnes vegetals, greixos saludables i fibra), de l’oli d’oliva (àcids grassos predominantment monoinsaturats i vitamina E), del llevat de cervesa (vitamines del grup B i minerals) i del moniato (amb el seu color taronja –betacarotè– i fibra). Tenim un súper combinat de fibra, proteïnes, greixos saludables i vitamines i minerals.\nA partir d’ara, de postres, moniato amb pesto! I per acabar, us deixo la recepta concreta que vaig fer abans-d’ahir.\nPesto d’ametlles i cilantre\n-1/2 tassa d’ametlles crues\n-2 cullerades d’oli d’oliva verge\nPreparació: es posen tots els ingredients en un processador d’aliments i es trituren. Si veieu que queda massa sec, hi podeu posar més oli. Podeu jugar amb les proporcions de tot, això sempre ha de ser al gust de cadascú.\nalimentació, canvi, creativitat, energia, estil de vida, felicitat, intensitat, nutrició, optimitzar, receptes, sabor, salut, simplificar, sostenibilitat, veganisme, vegetarianisme, vida\n« bon profit, és primavera!\ncòctel de mort prematura »


G&V Line - Reserves, horaris i bitllets de ferri\nG & V Line t'aporta la millor experiència en ferris de Croàcia i t'ajuda a gaudir d'un viatge tranquil pels ports del país. L'empresa, fundada el 1994 a Dubrovnik i reestructurada i millorada el 2013, disposa de 3 vaixells i més de 50 empleats; tots disposats a ajudar-te a gaudir de la millor experiència en ferri.\nG & V Line disposa de diferents tipus de vaixells, però el principal creuer és l'Antonija, que és suficientment gran com perquè puguis tenir tot el que necessitis sense importar la ruta que triïs. La flota consisteix en catamarans, que et proporcionaran un viatge tranquil siguin quines siguin les condicions meteorològiques, i dins dels quals podràs gaudir de tot el que necessitis en el millor viatge en ferri de Croàcia.\nA través de Direct Ferries pots trobar la millor ruta i el millor preu disponibles per als teus viatges amb G & V Line, ja que comprova diferents viatges i tarifes per aconseguir la millor oferta possible. Reserva ara amb Direct Ferries i aconsegueix la millor experiència en ferri amb G & V .\nUtilitza directferries.com per trobar horaris i preus de G&V Line i per reservar bitllets de ferri amb G&V Line. Busques el preus més barats a la teva destinació? Cap problema, també compararem G&V Line amb companyies de ferri alternatives.\nRutes i ports de G&V Line\nFerris a Brac\nFerris a Illa Hvar\nTotes les rutes de G&V Line\nBol a Makarska / Makarska a Bol\nBol a Hvar / Hvar a Bol\nHvar a Makarska / Makarska a Hvar\nMakarska a Supetar / Supetar a Makarska\nSplit a Supetar / Supetar a Split


Nosaltres > Casos d'èxit\nAl llarg del nostres més de 30 anys, a Cambridge School tenim múltiples històries d'alumnes que han crescut amb nosaltres. Ens agrada conèixer la seva trajectòria, neguits, objectius, il·lusions i compartir-los amb la resta, ja que ens enorgulleix la confiança dipositada al llarg de la seva vida.\nAmb 17 anys, la Clara Sarrià ha arribat al nivell Proficiency a Cambridge School i s’ha presentat a l’examen oficial de Cambridge English, el de nivell més alt de tots. L’entrevistem un cop acabat l’examen i ens explica que estudia anglès perquè vol fer la carrera de Traducció i Interpretació, però no només per a això, diu que l’anglès l’ajuda a entendre millor la història, el món i l’actualitat, ja que molts llibres estan en anglès i li agrada llegir notícies en anglès.\nEn David Pasquet ha arribat al CAE amb 15 anys. Aquest era el seu objectiu, però ara que ho ha assolit, pensa que si pot potser arribarà al Proficiency. La seva trajectòria en l’anglès al Cambridge School és molt completa i s’inicia als 4 o 5 anys: cursos d’hivern, tres estius amb British Summer, intensius d’estiu, casals… i tot ha estat una bona experiència. En destaca sobretot que dels intensius el resultat és molt gratificant, ja que la millora en poc temps és impressionant. Ens parla de tots els anys d’experiència al Cambridge School: “En tinc des de petit un record molt positiu. Al començament no n’era conscient, però a mesura que el meu anglès anava millorant, això dóna molta satisfacció, t’hi enganxes. De petit no era de llengües, però amb l’anglès sí. Aquí a classe el nivell és molt bo, m’estimula, em posa a prova”. Si algú li preguntés què en valora de Cambridge School, no ho dubta: “els professors nadius, que és una escola gran amb un mètode d’estudi diferent de les petites, el certificat de la UB té molt de pes…”.\nMare de tres fills, Enrique, Josep i Miquel Rull, la Inés Trinidad sempre ha tingut clar que el millor que podia fer per a ells era donar-los una bona educació amb anglès “perquè tinguessin sortida al món, s’ha d’estar obert a l’exterior”. I tots han seguit aquests passos: L'Enrique, el gran, va estar 17 anys a Cambridge School fins arribar al Proficiency i ara està estudiant un doctorat en una universitat a Holanda; en Josep, el mitjà, va arribar fins a CAE i ha estat mig any en una universitat anglesa, i en Miquel, el més jove, acaba d’aprovar el First i ja està matriculat per al Pre-CAE. Van començar cap als sis anys tots amb cursos d’hivern i ja d’adolescents, ho han combinat també amb cursos intensius d’estiu. De Cambridge School li agrada la “paciència pels alumnes, ensenyar com a cosa natural del dia a dia, a ells els hi va entrant l’anglès suaument, però entrant, no és una cosa de cop, progressivament” i així han arribat fins a on ara. Agraïm la confiança d’aquests pares durant més de vint anys!\nL’Alba Barrionuevo i en Xavi Tabara han estat alumnes del nivell Proficiency al Cambridge School Granollers i s’han presentat a l’examen oficial al 2016. L’Alba està estudiant Periodisme i vol obtenir el títol per ajudar-la a trobar feina dins de l’àrea del Periodisme internacional, mentre que en Xavi ens va comentar que li agraden molt les llengües i tot i que no necessita l’anglès per a cap objectiu professional concret, volia arribar al final amb el seu aprenentatge de l’anglès.\nL’Alba va començar al Cambridge als 15 anys i en Xavi als 11 anys i des d’aleshores han continuat amb nosaltres fins a dia d’avui. I la bona notícia és que els resultats de l'examen han estat tan positius com tota la seva trajectòria, felicitats!\nEl curs 15-16 l’Ariadna Gutiérrez s’acaba de treure l’examen oficial de Cambridge Advanced amb bona nota, amb només 17 anys. Va començar a estudiar a Cambridge School fa uns 11 anys, al principi per iniciativa dels seus pares, després ja per ella mateixa. En els darrers anys, a mesura que el nivell ha anat pujant, diu que li han ajudat molt els professors que ha tingut: “Són professors que saben treure el millor de tu, els apassiona ensenyar i volen que aconsegueixis resultats. Això m’ha ajudat molt a treure’m el First i l’Advanced en tan poc temps”. Ara per a ella l’anglès s’ha convertit en un hobby, forma part de la seva vida: “M’interessa aprendre sobre la cultura anglesa, veure pel·lícules en VO, llegir llibres, cançons… m’encanta viatjar i a més tinc intenció d’estudiar un grau universitari 100% en anglès”. Per al seu futur s’ha fixat uns objectius clars pel que fa a l’anglès: arribar al Proficiency, estudiar la carrera en anglès i viure en un país estranger. Bona sort, Ariadna, amb aquesta empenta ho aconseguiràs!\nEn Víctor Braojos va escollir Cambridge School per recomanació d’amics de Cardedeu i ha alternat el seu aprenentatge d'anglès entre les escoles de Cardedeu i Granollers. Va començar abans de treure’s el First, amb un curs de preparació de l’examen, i ara se situa a nivell Proficiency. Té un objectiu claríssim amb l’anglès, marcat per la seva trajectòria professional de pianista: treure’s el títol oficial de Proficiency el curs vinent, ja que el necessita per a una beca per estudiar un màster en piano a Royal Academy de London o Universitat de Yale dels EUA. De Cambridge School en destaca “la proximitat dels professors amb els alumnes. Estan molt atents i a sobre teu, ajudant-te a corregir encara que siguin coses molt mínimes.” I tot ajuda a millorar, com bé ho sap si fem cas a la seva trajectòria professional a l'ESMuc (Escola Superior de Música), els concursos que ha guanyat o els concerts que dóna habitualment. Li desitgem bona sort amb l’objectiu Proficiency i el proper llançament del seu tercer disc “Contrasts”.\nL'Aina Brichs va començar amb 6 anys a Cambridge School, perquè els seus pares van pensar que era important per a ella, i sempre li ha agradat venir. Ara en fa 10 i s’acaba de treure l’examen oficial de l’Advanced amb bona nota. Al seu èxit tot hi ajuda: el seu interès per l’anglès i els professors de Cambridge, ens diu. “M’agrada molt estudiar anglès, crec que és molt interessant, cada cop en sé més i puc parlar-lo, això em motiva a continuar”, afirma. Diu que tots els professors que ha tingut en aquests deu anys han estat “súper bé”, i que té molts bons records de quan era petita, en què a classe feien molts jocs, tot era molt dinàmic i divertit. El seu objectiu és poder viatjar, arribar a Proficiency, anar algun any a fora quan estigui a la universitat… També té interès per l’alemany, ja va començar i d’aquí a uns anys quan consideri completat l’aprenentatge de l’anglès, s’hi vol tornar a posar. Endavant, Aina!\n“El que més m’agrada de Cambridge School són els professors, que són més propers a nosaltres i que siguin nadius ajuda molt”, això és el que en Josep Serra destaca de Cambridge School. Ha estudiat amb nosaltres durant 16 anys seguits, fins al nivell Pre-Proficiency, després ha cursat un any dels seus estudis universitaris a Londres i l’any vinent vol fer el CELTA per a professor. No obstant això, després del First no s’havia fixat cap objectiu, però afirma que “l’anglès es necessita, i si l’apartes es rovella, seguir estudiant t’ajuda a mantenir-lo i millorar-lo”. Comenta que va passar per la seva etapa adolescent en què no venia a Cambridge al 100%, però que “vas aprenent sempre, val la pena, no te n’adones i acabes parlant en anglès, acabes arribant al nivell”.\nDels 4 anyets amb què va començar, la Mercè Oliveras en recorda els jocs i les cançons, que sempre les cantava i li deien que pronunciava molt bé, “jo només em limitava a imitar el so que sentia”, diu. Dels casals d’estiu en anglès a Cambridge també en té molt bon record, s’ho passava molt bé, i de fet de tots els cursos i nivells, tant d’hivern com intensiu d’estiu. “A mi mai m’ha fet mandra venir, sempre n’he tingut ganes, m’ho passo bé a les classes, m’agraden les llengues”. Ha aprovat l’examen oficial CAE amb bona nota i inicia el Batxillerat Internacional a Girona amb molt bones perspectives. Més endavant, qui sap, estudiar a l’estranger, viatjar… està oberta a moltes opcions. Veu l’anglès com “totalment necessari estudiar a fora de l’escola” i admet que “no saber idiomes et tanca molt”.\nNaomi Herrerias va començar a Cambridge School Granollers als 5 anys i des d’aleshores ha estat 15 anys amb nosaltres, actualment està cursant segon de Pre-Proficiency. “Els primers cursos jugàvem molt, m’agradava comunicar-me amb els profes i veure que m’entenien encara que jo no en sapigués molt”, ens comenta. “De gran m’ha agradat molt poder conèixer molta gent a les classes.” El seu objectiu és treure’s el Proficiency i potser el CELTA (titulació oficial de Cambridge English per ser professor d’anglès). “A Cambridge School realment s’hi aprèn, amb els seus mètodes d’ensenyament aprens, sí que hi has de posar de la teva part, però hi fa molt el mètode, i la interacció amb els professors és molt bona, són molt propers”. Gràcies i bona sort, Naomi!\nLa Mariona Domènech va començar anglès a Cambridge School Granollers als 5 anys. Ha estat 14 anys a la nostra escola, cursant des d’Infantil fins al segon any de Pre-proficiency i també ha fet dos anys d'alemany. Ara està estudiant a ESADE fent ADE i en aquests moments és al Canadà, com a part dels estudis. “Avui dia no té sentit no interessar-te per l’anglès, és inconcebible per a mi”, ens diu. El seu objectiu és no parar mai amb l’anglès, no deixar-ho mai estancat, sigui per estudiar, feina, etc.


Nous discursos – Còrtum\nEls llibres d’història que hem tingut a l’escola sempre ens han parlat de personatges rellevants, protagonistes de grans gestes que els han fet perdurar fins al dia que passem una pàgina i els descobrim. Hem conegut a un tal Napoleó Bonaparte o a un tal Isaac Newton i més o menys sabríem situar-los dins dels seu context històric però ara bé, si se’ns preguntés què feien simultàniament les dones, els nens o la població immigrant mentre aquests personatges històrics van viure, ens costaria més d’explicar.\nEl que vull dir és que la història que hem après a les aules ha estat escrita des d’una perspectiva masculinitzada i etnocentrista i per això ha deixat de banda molts successos i vides paral·leles. Afortunadament, algunes d’aquestes històries s’estan coneixent durant els últims anys però que encara no formen part de la matèria principal que s’imparteix a les aules.\nPassa quelcom semblant amb les invencions i els descobriments, ha costat anys de lluita que les figures femenines científiques obtinguin el reconeixement que es mereixen quan realment han fet grans contribucions a la ciència. Al llarg de la historia també hi ha hagut científics negres que han fer aportacions molt rellevant però que en canvi no els veiem reflectits als llibres educatius. Sabeu gràcies a quina dona afroamericana va ser possible fer expedicions llargues a l’espai exterior reconeixent i neutralitzant els trastorns que provoca la falta de gravetat? A la Dra. Patricia S. Cowings, psicòloga, investigadora, entrenadora d’astronautes i figura clau dins de la NASA. Després d’estudiar l’arribada a la lluna de Neil Amstrong, us van parlar d’ella?\nAvui en dia amb la tecnologia tecnològica tenim entre les nostres mans, podem qüestionar tots aquests discursos simplificats. Per exemple, si hem sentit tota la vida que el continent africà està assolat únicament per fam, malalties, guerres i falta d’oportunitats, però alhora sabem que és molt rica en recursos, que hi ha països que estan vivint un gran desenvolupament econòmic, que milers d’empreses, xineses, europees i americanes, hi fan negocis o que s’hi troben algunes de les universitats més prestigioses del món segons el rànking mundial d’aquest 2019, com ara la Covenant University a Nigèria o la University of Nairobi, a Kenia, com és que als mitjans de comunicació sempre ens mostren la primera d’aquestes dues versions d’Àfrica? És imprescindible que ens obliguem a nosaltres mateixos a buscar nous discursos perquè qui no es mou no sent el soroll de les seves cadenes, encara que siguin mentals.


El president de l’entitat, Giuseppe Grezzi, anuncia la interposició d’una denúncia sobre les filtracions de les declaracions de treballadors que van participar en la comissió de treball sobre el frau contra l’EMT\nEl regidor de Mobilitat i president de l'EMT, Giuseppe Grezzi.\nPrimers canvis en l’Empresa Municipal de Transports (EMT) després de l’aprovació del document de conclusions sobre la comissió de treball que va investigar el robatori de 4 milions d’euros, fa poc més d’un any.\nDesprés del cessament del gerent, Josep Enric Garcia, que el regidor de Mobilitat i president de l’entitat, Giuseppe Grezzi, va atribuir a “un canvi de cicle”, hi haurà modificacions en l’organigrama de l’empresa, seguint les recomanacions de les conclusions esmentades.\nAixí ho ha anunciat Grezzi mateix dilluns, que ha explicat que donarà compte dels canvis en el consell d’administració convocat per a dimecres.\nSegons l’edil, es preveu aprovar la separació de l’àrea de gestió en els departaments de Recursos Humans i Finances, i així mateix es preveu també la creació d’un departament de Control Intern, que dependrà directament de la Gerència.\nEl document recomana aquest canvi atesa “la diferent naturalesa dels assumptes” i els “canvis estructurals” que aconsella per a gestió en favor de “una organització millor i més seguretat en el treball”. Sobre aquest tema, afirma que aquest departament “té una envergadura considerable” que “no facilita el seguiment dels processos” pels seus dirigents.\nTambé ha anunciat Grezzi la interposició d’una denúncia sobre les filtracions de les declaracions de treballadors que van participar en la comissió de treball sobre el frau contra l’EMT, una decisió que s’adopta per les demandes que han plantejat els treballadors i treballadores participants, que consideren “que s’ha vulnerat el seu dret a la intimitat i tenint en compte que els consellers i les conselleres van signar un document per garantir la bona custòdia dels enregistraments”, ha explicat el regidor.


HM Dental Center inaugura un nou centre a l'Eixample\nHome > Destacats > HM Dental Center inaugura un innovador espai a l’Eixample de Barcelona\nHM Dental Center inaugura un innovador espai a l’Eixample de Barcelona\nBarcelona, 5 d’octubre de 2021. HM Dental Center inaugura un innovador espai odontològic a l’Eixample de Barcelona amb l’objectiu de poder cobrir la creixent demanda de persones adultes, joves i adolescents. D’aquesta manera, el servei d’odontologia i cirurgia bucal, oral i maxil·lofacial d’HM Hospitales podrà mantenir la cura de la salut bucodental dels pacients de l’Hospital HM Nens i cobrir totes les seves necessitats.\nLes instal·lacions d’HM Dental Center recentment estrenades es troben al carrer Aragó, 390-394 (cantonada amb carrer Roger de Flor, 190) i ocupen una superfície de 220m², albergant 4 boxes odontològics complets i una sala quirúrgica apta per realitzar qualsevol procediment de cirurgia oral i implantologia.\nHM Dental Center a Barcelona està dirigit pels Drs. Oriol Cantó i Xavier Gimeno. El Dr. Cantó assegura que el nou centre suposa “un pas més\nd’HM Hospitales en l’atenció de la salut bucodental, ja que ens permet donar més visibilitat a la feina que ja es fa des de fa temps en els serveis d’odontologia d’alguns hospitals del Grup atenent els pacients en totes les especialitats i, sobretot, realitzant tractaments d’alta complexitat i prosseguir amb la cura del pacient pediàtric, un cop ja no pot ser atès a\nHM Nens per la seva edat”.\nPer la seva banda, el Dr. Gimeno explica que “disposar de la darrera tecnologia digital existent en l’àmbit de l’odontologia i compartir l’experiència amb els diferents professionals és un enorme benefici pel pacient, ja que pot ser tractat de manera multidisciplinària amb les tècniques més innovadores i menys invasives”.\nHM Dental Center ofereix atenció en totes les especialitats: odontologia conservadora i preventiva, periodòncia, ortodòncia convencional i invisible, endodòncia, cirurgia oral i maxil·lofacial, pròtesi dental i implantològica i estètica dental i facial. Així mateix, el nou centre està equipat amb tecnologia d’avantguarda, el que facilita diagnòstics més ràpids i precisos, tractaments més eficaços i més comoditat per a l’usuari.\nEn aquest sentit, es disposa de CBCT 3D i Escàner Intraoral d’última generació i està previst incorporar pròximament la impressió 3D per a la confecció d’algunes pròtesis, guies quirúrgiques, fèrules de descàrrega, etc. A més, l’equip de professionals està preparat per aplicar tècniques que estan resultant molt útils en odontologia com és la sedació conscient. Aquest mètode de relaxació permet tractar al pacient de manera més còmoda i efectiva, estant especialment indicat per a les persones amb necessitats especials (autisme, altres discapacitats intel·lectuals, ansietat, fòbia, etc.).\nD’aquesta manera, les instal·lacions d’HM Dental Center estan preparades per abordar casos complexos que requereixin cirurgia oral, periodontal i maxil·lofacial i implantologia. En aquesta especialitat, es duu a terme la reconstrucció òssia de pacients amb marcada atròfia dels ossos maxil·lars mitjançant empelts ossis, càrrega immediata d’implants, implants zigomàtics o empelts en on-line, entre d’altres tècniques.\nUna xarxa més àmplia\nL’obertura del nou espai d’HM Dental Center a Barcelona permet ampliar la xarxa ja existent a Barcelona, ja que es suma al servei d’odontologia i cirurgia bucal, oral i maxil·lofacial de l’Hospital HM Sant Jordi i la Policlínica HM Sant Andreu. Durant els propers mesos, aquesta xarxa seguirà ampliant-se, ja que es preveu incorporar nous HM Dental Center a l’Hospital HM Nou Delfos i en les policlíniques HM Collblanc i HM Viladecans. D’aquesta manera, s’incrementarà també el nombre a la resta d’Espanya ja que, a Madrid, el Grup ofereix aquest servei en els hospitals universitaris HM Sanchinarro i HM Puerta del Sur.\nHM Dental Center és la divisió odontològica d’HM Hospitales que treballa per unificar criteris i serveis d’assistència als centres del Grup. En aquest sentit, el director territorial d’HM Hospitales a Catalunya, Dr. Joan Sala, assenyala que “amb aquesta tasca, HM Dental Center permet oferir a tots els pacients d’HM Hospitales protocols definits i unificats tant en diagnòstic com en atenció assistencial i terapèutica sota la supervisió d’un equip de professionals, la formació altament especialitzada dels quals els permet abordar tractaments complexos i atendre pacients que, per les seves característiques, necessiten d’una cura especial” i afegeix que “per a nosaltres, l’obertura del nou centre és especialment rellevant perquè ens permet donar continuïtat al pacient que deixa de ser nen i es converteix en jove i, posteriorment, en adult. Així, calculem poder incrementar la nostra activitat i atendre al voltant de 700 pacients aquest primer any”.\nNP HM DENTAL CENTER OK (Catalá)\n« El mal de cap en nens\nVII Trobada Pediàtrica Solidària | Fundación HM Obra Social Nens »


Mega-caravana tricolor avui al Palau Blaugrana | BC Morabanc Andorra (web oficial)\nEl partit d’avui al Palau Blaugrana serà especial i no només pel molt que hi haurà en joc al Palau Blaugrana. Tot i que és un dia laboral i que no és fàcil per molta gent, tot i que el viatge s’ha hagut de muntar amb molt poc temps perquè el partit de dimecres va acabar tard a la nit, tot i això avui al Palau Blaugrana hi haurà més de 200 persones animant l’equip. És el desplaçament més important d’aficionats que es recorden i passi el que passi en el partit les graderies del Palau escoltarà alt i clar el “Força Andorra” i el “Mai Por”. A banda de veure tricolor per tot arreu.\nEl gruix de l’expedició surt des de la BMB aquesta tarda a les 15h30 directes cap a les instal·lacions de l’Fc Barcelona. El partit comença a les 19h45 i es pot veure per Tv a Movistar Deportes 1 en exclusiva. RNA farà el partit per ràdio i RTVA emetrà un especial Post Partit des del Palau Blaugrana.


(73-79) Bravissimo MoraBanc Andorra! | BC Morabanc Andorra (web oficial)\nEl setembre del 1995 el Bc Festina Andorra guanyava a la pista de Trodat Wels austríac en partit de la primera ronda prèvia de la Copa Korac. Des d’aleshores, en aquella primera participació europea del club i en la següent la passada temporada, tots els partits com a visitants s’havien comptat per derrotes. Fins aquesta nit a Brescia en què el Germani Brescia Leonessa ha sucumbit al bon moment dels d’Ibon Navarro per 73-79. El partit passarà a la història per haver trencat la ratxa de derrotes i també per un tercer quart atòmic, imperial, per emmarcar. Els d’Ibon Navarro han dinamitat el partit en aquest període posant la distància que després han sabut administrar fins el final. Tot i algun moment de patiment excessiu a darrera hora. El MoraBanc ha estat millor i és just guanyador. Avui no s’ha vist l’equip de festival del darrer partit amb el Baskonia (tret dels primers minuts del tercer quart) però una versió més metal·lúrgica i pragmàtica dels tricolors també ha els ha servit per guanyar un partit que pot ser clau en la lluita per entrar al Top16. El partit de dimarts vinent a casa contra Estrella Roja pot ser clau en la pugna per ser entre els millors de la competició.\nLa primera part avui ha estat equilibrada. El MoraBanc no tenia encert exterior però si mostrava determinació en defensa. I contrarestava sovint el joc dels locals. La solidesa en el joc ha anat donant confiança els d’Ibon Navarro mica en mica per arribar dominant al descans per 38-40. L’avantatge era només d’una cistella però en el tram final els tricolors han avisat que estaven despertant. I així ha estat, de sortida en el tercer quart un 0-17 ha fet implosionar el partit. Bona defensa i bona lectura en atac. Molts voluntaris, com sempre darrerament, per assumir responsabilitats. I els italians quan s’han volgut adonar ja gairebé estaven 20 a sota. I fins el final, per part local, ha estat un voler i no poder tot i l’aproximació final que tot just ha servit per maquillar el marcador.\nA nivell individual avui el trident l’han format Stevic (16 punts i 3 rebots), Jelínek (16 punts) i Vitali (12 punts I 4 rebots). Han estat els tres protagonists però cal destacar que tothom ha acabat sumant força. I dissabte més. A les 20h30 visita la BMB l’espectacular Unicaja de Màlaga de Jaime Fernández i Gio Shermadini.


Parlo lapao! - Maria Vilanova Vila-Abadal\nHome » Amb els ulls esbatanats » Parlo lapao!\nM’he donat de baixa de l’acadèmia d’anglès. Per què m’haig d’escarrassar per aprendre una llengua tan enrevessada si ja parlo un altre idioma sense haver d’anar a classe? Tal qual Ii ho he dit, a la Merceditas —que és qui m’hi va apuntar, tant sí com no, perquè volia que dominés tres idiomes, per si venien estrangers de fora a viure a l’escala.\nI la nena m’ha hagut de donar la raó, perquè aquest “tercer idioma” amb el qual tant s’empenyava, el parlo a la perfecció. Sí, senyor! S’ha quedat ben parada, que jo, que no tinc estudis, em defensi tan bé en lapao.\nI no em preguntin com m’ho he fet, perquè ni jo mateixa ho sé del cert, però, la veritat sigui dita, és que sempre he sigut molt llenguda…\nI no es creguin, que a la Trini, la del número onze, li ha passat el mateix! O sigui que tant a la seva escala com a la meva poden venir a viure-hi tots els lapaonesos que vulguin, que a nosaltres no ens costarà gens d’entendre’ls ni que ens entenguin.\nJa ho deia el meu Eusebio: “Qui llengua ha a Roma va, però qui té dues llengües hi va molt més de pressa”; imaginin-se amb tres!!!\n21/05/2013 a les 5:56 am\nSecundina, et descomptes, et descuides el valencia i el mallorquí. Políglota més que políglota…


Acoloreix les magnífiques il·lustracions que commemoren el 400 aniversari de la mort de l’insigne dramaturg i poeta, les obres del qual són les més representades del món.\nWilliam Shakespeare (1564-2016) va ser un dramaturg, poeta i actor anglés. Conegut en ocasions com El Bard d'Avon, Shakespeare és considerat l'escriptor més important en llengua anglesa i un dels més cèlebres de la literatura universal.\nGood Wives and Warriors és una associació creativa que va ser fundada per Becky Bolton i Louise Chappell en finalitzar els estudis a la Glasgow School of Art. El seu enfocament experimental i de col·laboració respecte de la il·lustració i la instal·lació els ha dut a presentar exposicions i també una gran diversitat de projectes arreu del món.


Pousada Michelino Parghelia Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nC.Da Michelino Snc, Parghelia, Parghelia, Itàlia, 89861 - Veure al mapa\n"Great location, the staff, Maria-Theresa and Giuseppe, were..."\nConvenientment situat a Parghelia, Pousada Michelino és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nPousada Michelino també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Parghelia. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets , servei de cangur, habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, escriptori, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma a cada habitació. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Pousada Michelino és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Parghelia.\nCal que informeu el Pousada Michelino de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (59) Parelles (26) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (24) Famílies amb infants grans (4) Grups (5)


Rafa López: “Hem de tenir ganes de demostrar coses” - Diari de Santa Coloma\nRafa López: “Hem de tenir ganes de demostrar coses”\n18/11/2013 – L’ala de Marfil Santa Coloma creu que l’equip va patir un càstig excessiu contra Inter Movistar el passat dissabte (5-7) i anima als seus companys a seguir treballant en aquesta línia.\nDues accions ràpides de Rivillos i un golàs de Rafael van capgirar un partit dominat per Marfil durant bona part dels 40 minuts. El conjunt de Xavi Passarrius ho va donar tot i l’afició el va premiar amb una sonora ovació al final del duel.\n“A l’equip no se li pot exigir més en intensitat i en ganes de competir. En aquest sentit hem estat de deu. És una pena que per petits detalls o per qualitat individual no hàgim pogut guanyar”, reconeixia Rafa López tot just acabat el duel.\nL’ala cordovès va referir-se també a la qualitat de la plantilla d’Inter. “Tenen a vuit o nou jugadors que cada cop que surten a pista poden estar al cent per cent i potser nosaltres al final hem patit més. Tot i així, penso que tots els companys hem donat el màxim”, va afirmar.\nRafa López va lamentar la davallada física dels darrers minuts, ja que Marfil tenia el triomf a tocar. “És una llàstima que els tres punts no es quedin a Santa Coloma perquè avui Marfil mereixia més”, va apuntar l’andalús.\nTot i la derrota, el jugador de Marfil va saber fer una lectura positiva del matx. “Hem de ser capaços de jugar a aquest nivell cada setmana. La setmana passada a Jaén no vam competir i la línia que hem de seguir és la que s’ha vist contra Inter”, deia Rafa López, qui assegurava també que la plantilla “ha de tenir ganes de demostrar coses”.\nDivendres Marfil Santa Coloma torna a jugar partit de lliga a la pista de Santiago Futsal (21h), actual cinquè classificat a només dos punts dels colomencs. “Des d’ara mateix el partit contra Santiago és una final”, afirmava rotund Rafa López.\nPer últim, l’ala de Marfil va valorar una decisió arbitral polèmica que es va produir al final de la primera part en el duel contra Inter. Rafa López i Bateria van topar en una acció per banda, però va ser el jugador local qui va arribar abans a la pilota. Tots dos van caure a terra, però l’àrbitre va xiular falta a favor d’Inter Movistar.\nEn aquells moments els madrilenys ja havien comès cinc faltes i la banqueta de Marfil va protestar molt, ja que el col·legiat els va privar de disposar d’un doble penal que hauria pogut ampliar la renda dels colomencs al descans (2-1). Rafa López valorava d’aquesta manera l’acció: “No sóc qui per jutjar una decisió arbitral, però crec que ha estat rigorosa. De totes maneres s’ha d’acceptar i seguir jugant”.\nArticle anteriorUn 22% dels menors de 18 anys es troben en risc d’exclusió\nArticle següentSanta Coloma presenta un nou portal per afavorir l’obertura de nous negocis


La nostra Història | Sorli\nHistòria d’èxit d’una empresa familiar\nLa història de Sorli, abans Sorli Discau, comença l’any 1923 al barri del Poblenou de Barcelona, quan Francesc Sorli va obrir una botiga de queviures al carrer Pere IV. El negoci va créixer fins a convertir l’empresa en una cadena referent en el mercat d’alimentació de qualitat. Avui Sorli continua sent una empresa familiar amb capital cent per cent català.\nDe botiga a gran superfície\nSorli va néixer l’any 1923 al barri del Poblenou de Barcelona, quan Francesc Sorli va obrir una botiga de queviures al carrer Pere IV. El 1970 el fill petit del fundador, Jordi Sorli Arall, va obrir el primer supermercat al número 32 del carrer de Buenaventura Muñoz de Barcelona. A partir d’aquell moment va començar un creixement constant que va portar l’empresa a tenir més de 40 supermercats durant els anys 80.\nLa dècada dels 90 va mantenir la cadena com a referent en el mercat català. I a partir de l’any 2002 Sorli va començar a créixer amb una forta inversió en una nova plataforma logística a Granollers-Montmeló: en aquesta superfície de 20.000 m2 es gestiona el producte sec i refrigerat, a més d’acollir les oficines centrals de l’empresa.\nSorli ha implementat des de l’any 2016 un nou model comercial que busca aportar solucions al client, i distribueix els productes dins dels supermercats en funció de les necessitats del consumidor. Avui Sorli segueix sent una empresa familiar amb capital cent per cent català dirigida per Anna Sorli, filla de Jordi Sorli Arall i Administradora, i Josep Figueras, Director General de Sorli, que té: 104 supermercats, 3 botigues Sorlinyam, 3 gasolineres Sorli Go, 3 centres esportius i de salut, 9 restaurants i cafeteries i un centre Sorli Emocions (centre comercial exclusiu que inclou un hotel de 4 estrelles).\nSeleccionem personalment la fruita i verdura, i la servim diàriament a totes les nostres botigues; pel que fa a les nostres peixateries podràs escollir el millor peix seleccionat i servit diàriament del mercat central del peix; i tota la carn que servim prové de les nostres comarques.\nAmpli assortiment de productes per tal de facilitar-te el procés de compra, gran varietat de marques d'una mateixa categoria i marques líders al mercat. A més a més tenim opcions per a totes les butxaques!\nDonem suport als productors locals afavorint així el teixit productiu de la nostra terra, base de l’economia del país.\nEl nou model comercial\nEl nou model comercial de Sorli continua apostant pels valors diferencials de la companyia: l’excel·lència en els productes frescos i constituir un supermercat de proximitat. Per aquest motiu actualment continuem mantenint la marca pròpia Sorli, amb gairebé 100 productes, a més de potenciar l’oferta de preus competitius mantenint la qualitat i incorporant productes de la marca d’estalvi IFA Eliges. Per mantenir els nostres valors diferencials Sorli potencia tres nous tipus d’establiments:\nA Sant Vicenç de Montalt i a Vilassar de Dalt. Amb sales d’activitats dirigides, solàrium, sales de fitness, cycling i pilates reformer, pistes de pàdel i piscines.\nPer a tots aquells que vulguin alimentar-se de forma fàcil, variada, ràpida i no tinguin temps per cuinar ni per anar al supermercat.\nComplex hoteler, esportiu i comercial ubicat a Vilassar de Dalt, de 15.000 m2 urbanitzats i amb dos edificis: un centre Sorli Sport, i un hotel i un espai comercial i gastronòmic amb primeres marques en perfumeria, cosmètica, complements, paraments de la llar, alimentació i vins.\nA Cabrils, Premià de Dalt i a Montmeló, aquesta última a part del servei de benzinera té servei de bar-restaurant.\n21 de setembre del 2017\nAnualment, en funció dels quilograms aconseguits durant el Gran Recapte, Sorli fa una donació d'aliments al Banc dels aliments. Aquest any hem aportat 3.480 litres de llet i 225 litres d'oli per a les famílies més necessitades.\nSorli i Humana van col·laborar amb l’àrea d’Atenció Social de Vilassar de Dalt amb una aportació econòmica de 3.445 euros, que es van destinar a la compra d’aliments de primera necessitat per a les famílies més necessitades del municipi.\n3 de març del 2017\nCada 3 de març el barri de Gràcia celebra Sant Medir, la festa més dolça de Barcelona. SORLI col·labora anualment amb la Federació de Colles de Sant Medir i amb la colla La Llibertat Gracienca.\n25 i 26 de novembre del 2016\nUna vegada a l'any el Banc d'Aliments organitza el "Gran Recapte d'Aliments", els supermercats SORLI participen activament per aconseguir una gran quantitat d'aliments per les famílies més necessitades.\n29 de setembre del 2016\nAls supermercats SORLI tenim contenidors d'HUMANA perquè els clients dipositin la roba que no utilitzin. El passat mes de setembre vam ser premiats per col·laborar amb ells.


Guilarte (Cs): "Colau vol salvar el món i és incapaç de salvar Barcelona" | betevé\nLa líder de Cs critica la proposta de l'alcaldessa de limitar vols en trajectes curts i carrega contra la pujada de taxes i impostos\nLa líder de Cs a l’Ajuntament, Luz Guilarte, ha demanat a l’alcaldessa, Ada Colau, que deixi per als experts les solucions per afrontar l’emergència climàtica. Guilarte ho ha dit després que Colau hagi plantejat en una cimera de grans ciutats que es limitin els vols en trajectes curts. “Abans de solucionar el món, potser hauria de solucionar el que passa a Barcelona”, ha sentenciat la dirigent de Ciutadans.\nGuilarte ha dit que “tots estem implicats” en la lluita contra el canvi climàtic, però ha afegit que “Barcelona no necessita una activista sinó una alcaldessa”. La líder municipal de Ciutadans ha dit que Barcelona té altres “emergències” com ara la manca d’habitatge. Per això, ha criticat que l’alcaldessa vulgui “salvar el món quan és incapaç de salvar Barcelona”.\nLa crítica de Ciutadans se suma a la que ha fet l’Associació Espanyola d’Usuaris, Empresaris i Professionals del Transport, entitat que considera un error la proposta de Colau perquè creu que l‘impacte econòmic podria ser irreversible.\nCritica la pujada de taxes i impostos\nLuz Guilarte també ha carregat contra la proposta de pressupost municipal per al 2020 i l’augment de taxes i impostos que inclou. “Veiem un afany de recaptar”, ha denunciat la líder de Cs, que veu “incapacitat de gestió”. “Barcelona ja és la ciutat amb els impostos més alts; cal prioritzar i gestionar bé”, ha afirmat Guilarte, que ha demanat “no posar les mans a les butxaques dels barcelonins”.\n— Ciutadans — impostos — Luz Guilarte


Any Internacional de les Cooperatives; NNUU 2012 | "Act globally & ..."\nAny Internacional de les Cooperatives; NNUU 2012\nNNUU fa un ús molt abundant d’aquestes declaracions: dies internacionals, anys internacionals. Doncs bé, aquest 2012 és l’Any Internacional de les Cooperatives.\nDiria, en aquest cas, que davant d’un finançament absolutament insuficient per tal d’implementar allò que decideix i/o hauria de decidir, amb aquest tipus de declaracions polítiques, NNUU intenta moure i promoure moviment entorn a temes que considera importants.Dues frases del SG de les NNUU ens donen una mica de llum sobre perquè aquest any internacional de les cooperatives, en aquest 2012.\n“Amb el seu distintiu èmfasi en els valors, les cooperatives han demostrat ser un model empresarial versàtil i viable, que pot prosperar inclús en èpoques difícils. El seu èxit ha contribuït a impedir que moltes famílies i comunitats caiguin en la pobresa”\n“Les cooperatives recorden a la comunitat internacional que és possible perseguir la viabilitat econòmica amb responsabilitat social”\nPodríem dir que s’hi veu el llautó; ara que van mal dades a veure si allò que mai ens hem acabat de prendre en serio, va i resulta que pot ser una solució! Tant li fa: benvingut sigui l’any en qüestió!\nEn aquest post més informatiu situem una mica la relació entre les NNUU i el món de les cooperatives:\nEn una resolució de l’AG de les NNUU de març del 1993, es proposava que el primer dissabte de juliol de 1995 fos un dia internacional de les cooperatives (i que així es mantingués cada any a partir de llavors), tot tenint en compte que es celebraria aquell dia el centenari del naixement de l’Aliança Cooperativa Internacional, ACI-ICA. Entitat que s’auto defineix com a ONG i que ve a ser l’interlocutor més reconegut per NNUU pel que fa al tema.\nEn la mateixa resolució citada de l’AG de les NNUU, es convidava a promoure conjuntament, des del sector i des de les mateixes NNUU, el Comitè per a la Promoció de l’Acció Cooperativa, COPAC. Aquest comitè, i hom pot observar-ne tota la lògica, hi son, fonamentalment, la pròpia ACI i la FAO (per allò de les cooperatives agrícoles i de l’alimentació) i la OIT-ILO (per allò de les cooperatives i el món del treball).\nEn temps d’especial preocupació, d’una banda pel món de l’economia productiva i de les seves empreses, i d’altra banda per la problemàtica del treball, s’entén perfectament que tot allò hagi derivat ara en aquest Any Internacional de les cooperatives.\nSi el lector si vol aproximar amb més detall, les següents en serien els webs més característics:\nI finalment, per aquest post informatiu, alguns titulars d’un informe del 2010 de la citada AIC-ICA que, com a mínim a mi personalment, m’han “interessat”:\nA nivell mundial, les 300 cooperatives més grans del món generen uns ingressos equivalents al que seria el PIB de la novena potència econòmica mundial!\nD’aquestes cooperatives un 28% són franceses, un 16% nord americanes i un 14% alemanyes; després el pes dels diferents països es van fent bastant més petit!\nI per sectors, un 29% són agrícoles, un 27% són de crèdit, un 21% són de consumidors i 17% d’assegurances.\nSi aquesta vegada he parlat de tot això ha estat per que a Catalunya, amb una molt important i coneguda tradició cooperativa, s’estan celebrant, amb motiu d’aquest any internacional, diversos actes organitzats per diverses realitats cooperatives que, aquesta vegada, no vull pas deixar de referenciar:\nno cal ni mencionar que no han perdut ni un mil·límetre de les seves opcions i voluntats transformadores, tant característiques del cooperativisme català.\nXerca; 5 de març de 2012.\nEtiquetes: Agenda Multilateral, Informes Internacionals, Treball Humà\n← Rio+20 i l’economia verda – the green economy\nEl treball no és una mercaderia!; l’empresa no és un negoci! →


L'Igualada assoleix una treballada segona victòria - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'Igualada assoleix una treballada segona victòria\nEl conjunt anoienc es va desfer del Calvià en un partit molt anivellat\nEl Monbus Igualada va assolir el segon triomf en dos partits de lliga MANEL HIDALGO\nEl Monbus Igualada va assolir el segon triomf en dos partits de lliga\nEl Monbus Igualada va aconseguir la segona victòria en dos partits al grup C-A de la Lliga EBA, en aquesta ocasió a la seva pista davant el Flanigan Calvià balear, al qual es va imposar per un resultat final de 74-65.\nEls anoiencs van voler dominar el duel des del principi i van manar en el marcador en els primers cinc minuts, però els visitants van reaccionar i, amb un parcial de 0-7, van tancar el quart inicial amb un punt de marge (16-17). En el segon període, els locals van aprofitar que el rival es va col·lapsar per agafar cinc punts de renda (22-17), però un nou parcial, en aquesta ocasió de 0-9, va fer que els balears tornessin a capgirar l'electrònic (26-29). Llavors, Carrión va agafar galons i va aconseguir que s'arribés a la mitja part de l'enfrontament amb empat a 36.\nA l'inici de la segona meitat els dos conjunts es van mostrar molt erràtics, i es va tardar gairebé tres minuts a veure la primera cistella dels igualadins i quatre la del Calvià. La igualtat era màxima, i la falta d'encert impedia que cap dels dos equips pogués obrir forat. Es va arribar al final del tercer quart amb un punt de marge per a l'Igualada i, per tant, tot per decidir en els deu darrers minuts (53-52). En aquests, els locals es mantenien davant amb rendes mínimes, mentre que el seu rival no aprofitava les bones opcions de llançament de què disposava. D'aquesta manera, els anoiencs van ampliar el marge fins al 74-65 definitiu.\nAl final del duel, el tècnic igualadí, Jordi Martí, va declarar a les xarxes socials del club que «no ha sigut el nostre millor partit, ens hem vist encomanats pel baix ritme de joc del rival. Mitjançant el treball defensiu hem tirat el partit endavant. Tot i no fer el nostre millor joc, hem tret el partit, que és del que es tractava».