Escola d’Estiu Musical 2018 | Societat Musical d'Algemesí\nDel 2 al 27 de juliol, de dilluns a divendres en horari de 9:30 a 13:30 hores.\nPreu tot el mes: 95€ - Quinzena: 60€\nFins al 22 de juny, de dilluns a divendres en horari de 17:00 a 20:00 hores, a la Secretaria de la Societat Musical (Soterrani de la Casa de la Música al Teular)\nPer sisé any consecutiu l’Escola de Música “José Moreno Gans” posa en marxa aquest innovador projecte educatiu. Es tracta d’una escola d’estiu cultural on la música és el fil conductor de totes les activitats que el nostre professorat organitza. Aquest any, baix el títol Viatge a Broadway, es realitzarà un divertit repàs dels musicals més famosos i influents de la història de la música contemporània.\nLa majoria d’activitats es porten a terme a les instal•lacions de la Societat Musical que es troben a la Casa de la Música, però també es realitzaran activitats a l’aire lliure, aprofitant diferents espais del nostre poble.


El CEIP Lluís Vives d’Ontinyent estrena una nova zona lúdica | L'Informador\nEl CEIP Lluís Vives d’Ontinyent estrena una nova zona lúdica\nPublicat a 1 d'octubre de 2017 el 7:00. Escrit per Juan Antonio Cloquell\nLa Regidoria d’Educació impulsa la reconversió i aprofitament d’espais en desús en els centres educatius amb la instal·lació de gespa artificial\nOntinyent reconverteix un espai inutilitzat del pati del CEIP Lluís Vives en una zona lúdica i educativa amb un disseny d’Agatha Ruiz de la Prada, convertint-se en el primer centre educatiu en comptar amb aquest tipus d’equipament. Concretament es tracta d’un nou tipus de gespa artificial que compta amb el característic cor de la famosa dissenyadora Agatha Ruiz de la Prada i del que els xiquets i xiquetes del centre ja estan gaudint. El regidor d’Educació, Óscar Borrell, visitava divendres el CEIP Lluís Vives junt a David Corbalán, gerent de l’empresa Naturf, encarregada de l’elaboració d’aquest tipus de gespa.\nÓscar Borrell explicava que “des del Govern d’Ontinyent hem iniciat una línia en els centres educatius per a habilitar zones en desús i dotar-les d’utilitat, reconvertint-les en espais lúdics i pedagògics. El nou equipament del Lluís Vives és un exemple d’açò, ara els xiquets i xiquetes del centre poden jugar, rebre classes d’Educació Física o realitzar diferents activitats en aquest”.\nDes de Naturf, David Corbalán destacava que “el col·legi és el primer centre educatiu que compta amb aquest nou tipus de gespa, que encara no ha eixit a la venda”. Entre les característiques de la gespa destaca la gran intensitat d’aquesta a temperatures extremes, la utilització d’una fibra multinervi que recupera la posició vertical de la gespa després de ser trepitjada, la seua suavitat, resistència al foc o la seua fabricació amb un sistema antiestàtic que evita descàrregues elèctriques quan es juga en ella.\nPer la seua banda, la directora del CEIP Lluís Vives, Enri Mollà, agraïa al regidor d’Educació el seu treball i declarava la gran il·lusió i satisfacció de l’alumnat i professorat per comptar amb aquesta nova zona en el pati, i a més amb el disseny colorit d’Agatha Ruiz de la Prada.


Borredà finalitza les obres de l'entrada al poble - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nBorredà finalitza les obres de l'entrada al poble\nTambé s'ha iniciat el gran projecte de renovar el nucli antic de la població\nredacció | borredà 17.08.2016 | 18:01\nBorredà finalitza les obres de l'entrada al poble AJ Borredà\nFa pocs dies han finalitzat les obres de Renovació Entrada del poble de Borredà, i primer tram del Carrer Manresa, i Carrer Queralt. Aquestes obres es varen adjudicar a l´empresa Salvador Serra del municipi de Porqueres, i s´han allargat durant 10 mesos, per un import de prop de 375.000 euros. El finançament ha anat a càrrec d´una subvenció de la Diputació de Barcelona per un import de 250.000 euros i un crèdit de caixa de la mateixa Diputació de 125.000 euros.\nLes obres han consistit en l'aixecament de tota l´entrada del poble, en la seva connexió amb la C-26 ( Crtra. de Berga a Ripoll), i renovació complerta del primer tram del Carrer Manresa que fa les funcions de carrer principal del poble, i del carrer Queralt ( que porta cap a l´aparcament municipal).\nAquesta és la primera fase de la Renovació de tot el Casc Urbà, que comportarà fer obres semblants en la resta de carrers, places i placetes del Nucli Antic de Borredà, després de molts anys en que no s´hi havia dut a terme obres de substitució de tots els serveis existents, alguns dels quals han superat els 50 anys d´existència. De fet, durant els 37 anys de democràcia municipal, s´han dut a terme multitud de grans obres d´infraestructura, obres i serveis, previs al projecte actual del Casc Antic.\nEs va deixar pel final aquesta gran obra per vàries causes: la principal és que l´import total de la Renovació de tot el Casc Antic suposarà un volum de prop de Dos milions d´euros. Per tant, s´ha de fer per fases, i ara hem fet la primera. Una segona raó va ser que primer el poble havia de resoldre temes vitals com el de suficiència d´aigua per consum domèstic ( una obra de diversos mandats per un total de 2,5 milions d´euros). Una tercera raó era la necessitat de disposar de l´EDAR ( estació depuradora d´aigües residuals) per poder separar aigües netes de pluja de les aigües brutes.\nRealitzades les anteriors prioritats o ben encarrilades, s'ha iniciat el gran projecte de renovar el nucli antic. La primera fase ha permès substituir les velles canonades de clavegueram per altres de noves i molt més àmplies. També ha permès fer la separativa : aigües netes – aigües brutes. S´ha substituït tota la xarxa de subministrament d´aigua que era tant antiga com la del clavegueram. S´han fet noves connexions a les cases, del servei d´aigua i del clavegueram. També s´han construït voreres sota normes d´accessibilitat, amb la senyalització vertical i horitzontal corresponents, i finalment s´ha remodelat l´entrada al poble i la seva connexió amb la C-26 de manera que la visibilitat sigui molt més àmplia i adequada que la existent( abans hi havia un autèntic perill per falta de visibilitat en direcció a Berga). Per acabar, s´han construït embornals per la recollida de l´aigua de pluja i la seva conducció a la xarxa d´aigües netes, i s´ha adequat millor l´estació de Bus, a l´entrada del nucli urbà, i la gran farola de llum led de l´entrada permet una perfecta visibilitat a tota la zona de l´entrada.\nQueden pel mes vinent, alguns detalls pendents, com el recobriment amb pedra del país del mur de formigó de l´entrada, o una millora en un tram del Carrer Queralt, i l´eixamplament del Carrer de Dalt, que formava part de les obres de millora proposades per l´empresa adjudicatària. Aquestes obres s´han deixat pel setembre una vegada passades les festes del mes d´agost.\nEn resum, aquesta és una de les grans obres d´aquest mandat, però també dels darrers mandats, i no tant pel seu cost ( 375.000 euros) com per suposar la primera fase d´un projecte ( renovació Casc Antic) que s´allargarà dos o tres mandats amb un cost proper als dos milions d´euros.


Passatger del final del dia – Raig Verd Editorial\nIl·lustració: Aleix Pons\nPublicat a Novembre de 2012\nPremi São Paulo de Literatura 2011\nPremi Portugal Telecom de literatura en llengua portuguesa 2011\nDossier de premsa - Passatger del final del dia (pdf, 106 KB)\nTraducció de Núria Prats Espar\nCom cada divendres, després de sortir de la vella llibreria on treballa, en Pedro realitza un trajecte amb autobús per visitar la seva xicota, la Rosane, que viu als afores de la ciutat. Durant el viatge, marcat pel congestionat trànsit de l’hora punta, en Pedro s’entreté llegint un relat sobre el pas de Darwin per Brasil, escoltant rumors sobre revoltes als afores, i observant la ciutat i els passatgers de l’autobús. Tot això influirà a poc a poc en el seu voluble pensament.\nAl final del viatge ja no serà el mateix. Tot el que ha vist i ha pensat durant el trajecte el portarà a un coneixement més crític i profund de les coses, les persones i la societat en què viu, una societat que decideix el seu destí amb unes cartes marcades des de l’inici.\nAquesta novel·la ha rebut els premis São Paulo i Portugal Telecom el 2011.\nLlegiu-ne un fragment (pdf, 973 KB)\nPaper 19 €\nComprar a Libelista en paper\nAquesta novel·la d’escriptura exquisida narra un trajecte. El que passa en la consciència d’en Pedro durant un viatge amb autobús cap al barri del Tirol, a la perifèria pobra de la ciutat on viu. Una espècie d’olla a pressió de violència i injustícia sistemàtica.\nJurat del Premi Portugal Telecom\nUn gran descobriment per part d’una jove editorial que ha apostat per un text que uneix la complexitat d’una estructura narrativa molt particular -tot passa dins d’un autobús- amb una senzillesa i fluïdesa narrativa i tonal extraordinàries.\nLa novel·la de Figueiredo és elevada, tant en enginy literari com en reflexió social […]. Els passatgers són meres peces de l’engranatge quotidià que sustenta el vaivé dels grans moviments mundials.\nTot i afirmar que no ha arribat a dominar cap idioma, Rubens crea en portuguès efectes sorprenents: el text és clar, però tot i la claredat, la història té moltes capes subtils, la qual cosa mostra la complexitat i el refinament de l’obra.\nLa novel·la destaca per la seva honestedat, el seu sobri realisme i per una prosa clara, sintàcticament impecable. Aconsegueix captar i transmetre allò real i subtil que s’amaga en el món exterior, en aquest embolic de dolor que és la ciutat. Una postura estètica audaç per a un moment en què alguns exponents de la crítica literària abusen del terme ‘crisi de representació.\nSérgio Rodrigues, Veja Magazine\nEl llibre tracta de reinventar el significat polític de l’escriptura de ficció al Brasil d’avui, rebutjant l’estridència de les queixes bé (o malament) intencionades. Figueiredo parla sobre la pobresa com a experiència rutinària de l’adversitat, la por i la limitació. Una concreció que contrasta amb l’existència evanescent, gairebé il·lusòria de tantes ficcions postmodernes.\nVeus del Brasil\nEls autors en qüestió són Rubens Figueiredo (Rio de Janeiro, 1956) i Bernardo Kucinski (São Paulo, 1937) –guanyador el...\nRubens Figueiredo (Rio de Janeiro, 1956) es un escritor de novelas y cuentos, así como traductor....\nUna gran descoberta\n“Un gran descubrimiento por parte de una joven editorial que ha apostado por un texto...\n(Rio de Janeiro, 1956) és un escriptor de novel·les i contes, així com traductor. Graduat en Lletres (portuguès-rus) a la Universitat Federal de Rio de Janeiro, és professor de Portuguès i Traducció Literària d’ensenyament mitjà. La seva carrera com a escriptor s’inicia el 1986 amb la novel·la O misterio da...


Better Font Awesome – Extensió del WordPress | WordPress.org Català\nBetter Font Awesome settings, accessed via Configuració → Better Font Awesome\npuciriusanikola 8 febrer 2022\nKristian Yngve 5 maig 2021\nReiner1957 17 febrer 2021\nmerlin1764 6 març 2021\nmarcfuller 7 febrer 2021\nLlegiu totes les 83 ressenyes\n"Better Font Awesome" és programari de codi obert. La següent gent ha contribuït en aquesta extensió.\n“Better Font Awesome” s'ha traduït a 16 localitzacions. Gràcies als traductos per les seves aportacions.\nTradueix “Better Font Awesome” a la teva llengua.


Biel Majoral, una de les novetats en el cicle de Santa Cecília 1999 d'Alcúdia\n14 maig 2021 18:20\nM.T. | 15 novembre 1999\nLa regidoria de Cultura de l'Ajuntament d'Alcúdia ha preparat tot un seguit d'actes per tal de celebrar la festa de la patrona dels músics, Santa Cecília. De dia 12 de novembre i fins dia 26 es desenvoluparan aquests esdeveniments musicals.\nL'inici va ser divendres passat, amb un concert del Trio Versalles a l'església alcudienca. Però serà aquest cap de setmana que ve quan es celebrarà el gruix dels actes. Així, divendres s'inaugurarà la Carpa Musical en el passeig Pere Ventayol, amb l'actuació del grup d'Havaneres. El rock també tindrà cabuda aquesta nit i anirà a càrrec de Val Nou i Barrum.\nDissabte, a les 20'30 hores, hi haurà un recital de música mallorquina a càrrec de Sarau Alcudienc i Biel Majoral.\nDiumenge serà el dia del concert, a càrrec de la banda de l'Escola Municipal de Música, dirigida per Bartomeu Barceló, amb l'acompanyament de la coral Ciutat d'Alcúdia, sota el mestratge de Martí Sáez.\nEls alumnes de l'Escola faran una exhibició dilluns dia 22 de novembre, on es lliurarà un obsequi a tots els grups participants. El cicle acabarà divendres dia 26 de novembre amb un concert a càrrec de Siber Trio a la biblioteca de can Torró, concert que s'inclou en el cicle Un Hivern a Mallorca.\nAquests són, en línies generals, els actes que s'han programat a Alcúdia. No seran els únics: dissabte que ve els membres de l'Escolania de Lluc també oferiran un concert a la basílica del santuari. L'acte serà presentat pel pare Ramon Ballester i Vives, que va ser prior del santuari.\nA Palma, el Conservatori també acollirà una trobada de bandes de música de la ciutat, entre molts d'altres actes programats pertot arreu.


'pàg. Encara t'estimo 'cau el primer tràiler de' a la seqüela de tots els nois - Història\n'P.S. I Still Love You 'solta el primer tràiler de la seqüela de' To All the Boys '\n'Promet no trencar-te el cor'.\nPrepareu-vos per sentir tots els sentiments perquè A tots els nois que he estimat abans seqüela P.S. Encara t'estimo ha llançat oficialment el seu primer tràiler complet.\nDesprés de desvetllar la primera mirada sobre la tan esperada seqüela a principis d’aquest mes, Netflix va llançar el tràiler oficial de la pel·lícula el 19 de desembre. Arribant-se a només 1:32 minuts, el nou tràiler ens mostra Peter Kavinsky i la primera de Lara Jean real data des del primer moment. 'Aquesta és la meva primera cita', proclama Lana Condor al clip, vestida amb un bell vestit vermell. 'Ja hem passat un munt de dates', diu Peter K de Noah Centineo. 'Sí, però no eren reals', diu LJ, recordant-nos quant ens encanta la falsa trobada de cites en la ficció.\nSituat a 'I Like Me Better' de Lauv, que també va sonar la pel·lícula original (seriosament Netflix, no havíeu de fer-ho), el tràiler ens porta a un breu recorregut pel carril de la memòria en la relació de Peter i LJ, de la carta. enfrontament al viatge d’esquí i a l’icònic petó final de camp.\nJa en l'actualitat, podrem veure les nostres ofertes preparant-se per a l'any gran i gaudir de simpàtics moments de parella, així com animades reunions familiars amb Kitty d'Anna Cathcart. 'Prometo que no us trencaré el cor', proclama ominadament Peter, que es troba amb un 'Promet no trencar-vos la seva cor 'de Lara Jean.\nPerò, i potser el més important, nosaltres finalment feu un primer cop d'ull a John Ambrose McClaren, de Jordan Fisher, en acció (sí, amb la seva pròpia carta a la mà!) El tràiler escapa de la seva primera trobada no tan casual amb Lara Jean i també ens fa un cop d'ull a la seva infància a través d'una flashback bonic. Mentrestant, Ross Butler, que també és protagonista de la pel·lícula, no apareix en aquest tràiler, així que potser Netflix ens donarà un altre cop d'ull.\nP.S. Encara t'estimo s’estrena oficialment el 12 de febrer i només ens queda una pregunta: ja pot ser febrer? Fins llavors, mireu el tràiler complet que hi ha a continuació.\nVoleu més de Teen Vogue? Mira això: Jordan Fisher vol que John Ambrose destrossi Lara Jean i Peter Kavinsky a la seqüela del 'TATB'\nbella thorne 12 anys\nUna Amèrica sense fills d’immigrants no és cap Amèrica del tot\nKamala Harris es presentarà a la presidència el 2020 i la seva campanya podria ser un camp de batalla per a moderats i progressistes.\nBeyonce va escriure la carta més emotiva per als seus aficionats\n19 subministraments escolars que han de figurar a la vostra llista\nQuè llegir si et va encantar 'El sol també és una estrella'\nLa tendència més sabuda de les sabatilles d'aquesta temporada és una combinació entre una sabatilla i una bota de senderisme


Repasem la jornada del cap de setmana (31 de Març i 01 d'Abril)\nInici Notícies Repasem la jornada del cap de setmana (31 de Març i 01 d'Abril)\nCategoria principal o arrel: Altres Notícies Àrees\tCategoria: Notícies generals\tPublicat el Dijous, 05 abril 2012\nEl juvenil del Club Volei Roquetes, no supera al Barça en la semifinal del campionat de Catalunya i es queda fora de la final, que per cert va acabar guanyant l'equip blau-grana davant el CN Sabadell. pel que fa als dos sèniors, el femení, es queda sense la victòria, en un partit que es va decidir en un cinquè set i on les locals van saber capgirar el resultat i privar a les de Roquetes de sumar els punts (3-2). El sènior masculí, no va saber aprofitar les opcions que va tenir i cau a Sant Esteve Sesrovires per 3-0.\nJornada negativa per als interessos del Club Futbol Sala Roquetes, dels dos partits disputats, no es va poder treure cap punt. El sènior masculí B, cau en el tram final del partit per 6-3 amb remuntada espectacular del rival. El sènior masculí A, cau a la pista del Gandesa 5-3, el partit es va decidir en accions a pilota aturada, de nou es torna a repetir el guió, on la manca d'encert en els darrers metres, marca negativament el resultat final per als del Roquetes.\nDe 10 partits disputats, el Club Deportiu Roquetenc, en guanya 5, empata 1 cau derrotat en els altres 4. Destacar les victòries del pre-benjamí B, 12-0 davant l'Ametlla, sumant 9 victòries en els darrers 11 partits que han jugat. L'aleví B, va encarrilar la victòria al 1/4 d'hora i es va imposar al Jesús i Maria 4-0. L'infantil B acaba vuitè a la classificació després de guanyar 0-2 l'Ampolla. L'infanti A, va jugar còmode en un partit sense transcendència, ja que tenen el play-off d'ascens a la butxaca, destacar la victòria davant l'Esc. Delta de l'Ebre per 4-1, el proper 14 d'abril començaran la nova fase al camp del Camarles. En la Copa terres de l'Ebre, el 4ª catalana, remunta el 0-1 en el segon temps i va acabar guanyant al Benissanet per 2-1, marcant el gol de la victòria en el darrer minut. Per ultim, el primer equip es media en aquesta passada jornada al Remolins Bítem i es va veure superat per 4-1.


3 min. Sant Cugat del Vallès 09/03/2017 21:55\n651x366 Es van garantir beques menjador per a totes les famílies que ho necessitin. / XAVIER BERTRAL Es van garantir beques menjador per a totes les famílies que ho necessitin. / XAVIER BERTRAL\nL’Agència de Salut Pública de Catalunya ha confirmat la presència de norovirus en un dels primers afectats pel brot de gastroenteritis a l’escola Avenç de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental), que té 1.186 estudiants, dels quals 21 estan afectats. Els norovirus són causa freqüent de brots epidèmics però també de casos esporàdics de gastroenteritis aguda. El diagnòstic causal, la detecció del virus, només es fa quan s’investiga un brot epidèmic. El brot ja afecta 204 alumnes i 14 adults, tot i que cap dels afectats ha requerit hospitalització.\nUn brot de gastroenteritis afecta 125 alumnes en una escola de Sant Cugat del Vallès\nS'eleven a 273 els afectats pel brot de gastroenteritis en una escola de Sant Cugat del Vallès


BLACK FRIDAY: 50% dte. 'VIAjeje' a la Sala Fènix - Teatre Barcelona\nFinalitzada: BLACK FRIDAY: 50% dte. ‘VIAjeje’ a la Sala Fènix\nEntrades al 50% de descompte per ‘VIAjeje’ a la Sala Fènix\nEl Black Friday escènic de Teatre Barcelona et porta a ‘Viajeje’ a la Sala Fènix amb Carlo Mô, Gerarrius, Luc y JotaPe. Els autors de les últimes obres representades a la sala Fènix es van ajuntar per donar-li via a les seves bogeries. Històries noves viscudes des de la via de l’humor. I, com no, a aquesta nova aventura van decidir cridar-li VÍAjeje. Però amb una frase com a màxima: “un idiota no pot fer art, però sí es pot fer art des de l’idiota”.\nPreu amb promoció BLACK FRIDAY: 50% dte.\nPreu original: a partir de 16€.


Mor la gran actriu Montserrat Carulla – Montpeita\nMor la gran actriu Montserrat Carulla\nEl passat dimarts 24 de novembre va morir la gran actriu catalana, Montserrat Carulla i Ventura a l’edat de 90 anys.\nFou una de les grans actrius catalanes, havent actuat en moltes obres teatrals, pel·lícules i series televisives. Va estar casada amb Felip Peña, fou mare de la també actriu Vicky Peña i del director Roger Peña, i àvia de l’actriu Miranda Gas Peña, que és la parella de l’actor “santfruitosenc” Bernat Quintana, per tant doncs també besàvia de la petita Gala, la filla del Bernat i la Miranda.\nEl públic bagenc va tenir la sort de gaudir d’un dels darrers treball de Montserrat Carulla, quan va participar en la XIX edició del Festival de Música Clàssica, el 25 de juliol del 2013, al Mas de Sant Iscle, en l’obra “Pauline Viardot: un retrat musical” junt a la cantant Mireia Pintó i el pianista Vladislav Bronevetzky”. Montserrat Carulla va llegir magistralment un epistolari de Pauline Viardot.\nAquella nit varem poder parlar amb Montserrat Carulla, recordant una de les seves primeres interpretacions al Teatro Maria Guerrero de Madrid, amb l’obra “A Electra le sienta bien el luto”, d’Eugene O’Neill sota la direcció de José Luis Alonso, amb Núria Espert d’actriu principal i ella de “dama jove”. Montserrat Carulla ens confessava abans de l’espectacle que estava nerviosa: “Sempre em passa el dia d’una estrena”. Acabat el concert ens comentava: “Ara ja estic tranquil·la, és com si ja hagués parit. Quan finalitzo una interpretació, si és que no ha estat una desgràcia, em quedo satisfeta i relaxada. El públic de Sant Fruitós formidable, ha escoltat i seguit amb un silenci atent tota l’obra. Tenim una gent fantàstica.”\nCom anècdota del concert del Mas de Sant Iscle podem afegir que Bernat Quintana fou l’encarregat de lliurar-hi a Montserrat Carulla el ram de flors, que anys més tard seria la seva avià “política”.\nVa rebre molts guardons com la “Creu de Sant Jordi” i el Premi “Memorial Margarida Xirgu” per l’obra. També l’Acadèmia de Cinema Català li va lliurar el premi Gaudí d’Honor, que va rebre assenyalant: “Sóc Montserrat Carulla, actriu, catalana i independentista . El meu independentisme no va contra ningú. Admiro la llengua i la cultura del poble espanyol. La vull al costat, com a amiga, en llibertat “.\nAra que ja estem a punt d’entrar en temps d’Advent, per tant en període pre-nadalenc, amb aquests versos evoquem la seva veu recitant magistralment el “Poema de Nadal” de Josep M. de Sagarra.


Joandomènec Ros rep el premi Canigó de la Universitat Catalana d'Estiu\nDebat a Prada: ERC insisteix en el diàleg, combinat amb més vies, i Junts i la CUP en la desestabilització de l'estat espanyol\tDebat a Prada: ERC insisteix en el diàleg, combinat amb més vies, i Junts i la CUP en la desestabilització de l'estat espanyol\nEl Canet Rosselló rep una inversió milionària i aspira a tornar aviat a l'elit del futbol\tEl Canet Rosselló rep una inversió milionària i aspira a tornar aviat a l'elit del futbol\nVilagrà, sobre la taula de diàleg: "No em passa pel cap que ningú es desdigui de l'acord de govern"\tVilagrà, sobre la taula de diàleg: "No em passa pel cap que ningú es desdigui de l'acord de govern"\nQuim Torra: "La taula de diàleg no s'hauria de produir"\tQuim Torra: "La taula de diàleg no s'hauria de produir"\n[VÍDEO] Joaquim Forn: "La desunió entre els partits polítics ens ha fet molt de mal"\t[VÍDEO] Joaquim Forn: "La desunió entre els partits polítics ens ha fet molt de mal"\nEl municipi de Prada rep el premi Canigó a la Universitat Catalana d'Estiu\tEl municipi de Prada rep el premi Canigó a la Universitat Catalana d'Estiu\n[VÍDEO] Molac reclama a Prada que Macron encapçali la reforma constitucional a favor de les llengües minoritzades\t[VÍDEO] Molac reclama a Prada que Macron encapçali la reforma constitucional a favor de les llengües minoritzades\nJoandomènec Ros rep el premi Canigó de la Universitat Catalana d’Estiu\nAvui s'ha fet l'acte de clausura de la cinquanta-tresena UCE\nEl president de l’Institut d’Estudis Catalans (IEC) i de la Fundació Universitat Catalana d’Estiu (Fundació UCE), Joandomènec Ros, ha rebut el premi Canigó de l’UCE. “Si he de fer un balanç d’aquestes gairebé tres dècades, és aquest: hem consolidat l’UCE i l’hem convertida en la Universitat dels Països Catalans”, ha dit, i ha afegit que era mèrit de tots.\nEl president de l’UCE, Jordi Casassas, ha dit que era un premi institucional per haver estat una de les trajectòries singulars al servei de la cultura catalana i de la perspectiva dels Països Catalans.\nPer part seva, el membre numerari del IEC Joan Becat ha fet un recorregut per la trajectòria de Ros, a qui ha considerat un dels quatre grans presidents que havia tingut l’UCE, al costat de Pere Verdaguer, Enric Casasses i Miquel Porter.\nClausura de la Universitat Catalana d’Estiu\nEn l’acte de clausura de la cinquanta-tresena UCE, Casassas ha dit que n’estava molt content malgrat les dificultats de la pandèmia: “Hem tingut capacitat d’adaptació al pas del temps i a les seves exigències, i ara tenim un repte davant del qual alguns tenim algunes responsabilitats, però tots junts haurem de posar de part nostra.”\nEl vice-president i conseller de Cultura del Consell Insular de Menorca, Miguel Àngel Maria, ha dit que l’UCE no s’aprofitava com s’havia d’aprofitar: “M’emporto deures, que és intentar que l’any que ve des de Menorca i des del conjunt de les Illes Balears hi hagi més assistència, tant d’estudiants com d’agents socials i polítics.”


Andrea, escort Barcelona amb telèfon 659961275 (659-961-275)\nAndrea és un bombó llatí molt deliciós. Si vols gaudir d'una nit de màgia i focs artificials, viure una aventura eròtica inigualable on pots assolir el plaer més intens, no perdis l'oportunitat de conèixer l'Andrea. És una deessa del sexe, una escort colombiana molt ardent i explosiva amb una bellesa impressionant i una figura de mesures perfectes que et deixarà sense paraules. Vine a Maison Close i tingues una cita inigualable amb Andrea.\nGirlsBarcelona presenta a Andrea, una escort d'agència a Barcelona amb telèfon 659961275 (659-961-275) i que realitza els següents serveis: Atenció a parelles, Atenció a senyores, GFE, Lèsbic, Trios, Cubana, Pluja daurada, Massatges... Andrea és una escort llatina d'ulls negres, cabell negre, pits naturals, mesures 90-60-90, pell blanca, alçada normal i una edat de 24 anys. La seva nacionalitat és Colombiana i ens facilita el següent correu electrònic de contacte: reservas@maisonclose.com. Atén a: apartament d'agència, apartament per hores, hotel, domicili client, vetllades... També està disponible per a viatges.


Per Mrtí - November 29th, 2007, 20:25, Categoria: Notícies\n- La misteriosa i esperada peli produïda per J.J. Abrams ja té títol i també el primer trailer amb cara i ulls. La peli és dirà Cloverfield (algo així com "camp de trèbols") i, com ja vaig dir fa un temps, s'estrena el 18 de gener de 2008 a USA. No sé si aquí haurem d'esperar molt, espero que no. La veritat és que l'últim trailer que ha sortit et deixa amb unes ganes bestials de veure-la i lo millor és que no desvela res del possible argument, cosa poc habitual en la majoria de trailers, que t'expliquen tota la peli pràcticament. El que queda clar és que l'estil Perdidos tindrà un pes important a la peli. Les imatges són realment espectaculars: Cloverfield\n- Una altra estrena que arribarà a principis de 2008 és la de City of Men, que vindria a ser una continuació de la grandíssima Ciudad de Dios. Fernando Meirelles no serà el director, però sí el productor. En realitat, aquesta peli és una adaptació cinematogràfica d'una sèrie que porta el mateix nom i que també va produir Meirelles per a la televisió brasilera fa quatre anys. Un cop més els barris més perillosos de Rio de Janeiro seran l'escenari d'una història en què la rivalitat entre bandes tornarà a ser protagonista i que realment promet grans escenes d'acció i suspens: City of Men\n- I a l'estiu arribarà la nova peli de Bryan Singer (Sospechosos Habituales, X-Men, Superman Returns) amb Tom Cruise com estrella principal. Es tracta de Valkyrie, una història ambientada durant la 2a Guerra Mundial, en que un grup d'oficials del propi exèrcit nazi monten un pla per matar Adolf Hitler. A part de Cruise, també destaquen Kenneth Brannagh (fa por en una peli així...) i Thomas Kretschmann (l'oficial nazi de El Pianista). Ja hi ha les primeres imatges del rodatge: Valkyrie\nPer Mrtí - November 25th, 2007, 20:32, Categoria: Cine - No estrenada\nLa última peli del director alemany Werner Herzog va camí de convertir-se en una altra víctima (tal com va passar amb Equilibrium) de la incompetència de les productores i distribuidores d'aquest país, ja que, si bé la producció data de 2006, la seva estrena a les nostres sales és encara una incògnita i també ho és l'edició en DVD. Un cop més, el gran perjudicat és l'espectador pq, tot i q no estem davant d'una obra mestra, Rescue Dawn és una peli q val la pena veure i crec q els q l'hagin pogut veure hi estaran d'acord. Curiosament, el protagonista torna a ser el gran Christian Bale, qui té molt bona part de culpa del funcionament de la peli. Que no us enganyin els primers compassos, no es tracta d'una peli bèl·lica ni d'acció, sinó un drama molt humà que gira a l'entorn de l'esperit de supervivència dels seus protagonistes. Tot i q el ritme és més aviat tranquil, té una estabilitat que fa que les dues hores de peli passin de forma molt amena i disfrutant de les imatges que ens regala el director, algunes d'elles realment espectaculars. D'altra banda, la història manté un nivell de tensió continu, quasi de principi a fi, que fa que l'espectació no desaparegui mai. La història no es pot dir que sigui gaire trencadora ni sorpresiva, però està explicada de forma molt simple i molt directa, cosa que li dóna una credibilitat molt gran. Com ja he dit, la fotografia és realment espectacular (les escenes al mig de la selva poden recordar un mica a l'estil Perdidos) i tota l'ambientació és extraordinària, a més d'una banda sonora també força destacable, que ajuda molt a accentuar l'atmòsfera adequada en cada moment.\nEl 1965, durant una missió en plena Guerra de Vietnam, un avió de l'exèrcit nordamericà és abatut per l'enemic i cau en plena selva, molt a prop de la frontera entre Vietnam i Laos. El pilot, Dieter Dengler, sobreviu al xoc, però es troba sol en un territori completament dominat pel Vietcong. Ara el seu objectiu serà poder contactar amb ajuda per a ser rescatat abans que el trobin els vietnamites.\nEn una nova mostra del seu gran talent, Christian Bale és l'indiscutible pal de paller d'aquesta pel·lícula. Personalment, el considero un dels millors actors dels últims anys, sobretot per la presència i el carisma que té en pantalla i també el sacrifici que està disposat a fer per interpretar els seus papers. A Rescue Dawn, Bale va haver d'aprimar-se 25 kilos per rodar la segona part de la peli (recordeu també l'espectacular transformació que patia a El Maquinista). Pel que fa als secundaris, tot i tenir la seva importància en moments clau de la peli, potser haurien pogut estar una mica més aprofitats i ens haguessin pogut explicar més coses d'ells, però, tot i això, tenen molt de pes en l'apartat més psicològic de la peli. Basada en fets reals, Rescue Dawn és una peli que no destaca per què explica, sinó per com ho explica i per les sensacions que transmet mentre ho fa. Pel que fa al final, tot i que jo potser no l'hagués fet així, la veritat és que aconsegueix deixar-te amb un bon regust de boca. Resumint, que estem davant d'una peli notable (que no se pq no ens permeten que la poguem veure) que mereix un visionat, encara que, de forma obligada, no sigui pels mitjans que ens agradaria.\nLinks: V.O. + subtitols\nTítol: Rescue Dawn\nDirector i guionista: Werner Herzog\nIntèrprets principals: Christian Bale, Steve Zahn, Jeremy Davies, Pat Healy, Evan Jones\nGènere: Drama, aventures. 120 min.\nPer Mrtí - November 19th, 2007, 16:28, Categoria: Cine - 2002\nTothom a qui Infiltrados li semblés una gran pel·lícula ha de saber que Martin Scorsese va dirigir el que en realitat és un remake d'un títol anterior produït a Hong Kong, ni més ni menys que Infernal Affairs. Naturalment, resulta inevitable comparar totes dues pelis i buscar en quins aspectes una millora a l'altra i viceversa, però a mi se'm fa molt difícil arribar a una conclusió prou sòlida per poder dir quina és superior. La veritat és que vaig disfrutar molt veient Infiltrados, però també ho he fet amb Infernal Affairs, tot i que per raons una mica diferents. En primer lloc, destaca el fet que la versió que ens ocupa dura una hora menys que l'americana, cosa que es tradueix en un nivell d'intensitat molt més elevat i un ritme incansable al llarg de tot el film. La història és molt més trepidant, molt més directa i passa només de puntetes per algunes trames secundàries que tenen molt més de pes a Infiltrados. Tampoc inverteix gens de temps en explicar-nos la vida dels personatges o el rerafons històric de tot plegat, i és que realment no li veig la necessitat (en canvi, sí que ho aprecio a la versió de Scorsese), sinó que arrenca de seguida amb el tema que li interessa i ja no el deixa fins el final, sense desviar-se'n gens ni mica en cap moment. Pel que fa al guió, en definitiva és pràcticament idèntic, potser exceptuant alguns petits detalls, i es veu clarament com l'únic que va fer el guionista d'Infiltrados és aportar més informació sobre certs aspectes que rodegen la trama principal i introduir algun personatge més o donar més pes a algun de ja existent. Si era necessari o no, doncs ja depèn de l'opinió de cadascú.\nMing és un infiltrat d'una societat criminal secreta a la policia de Hong Kong, colocat allà des dels 18 anys per ordre del cap principal de la banda. Al mateix temps, Yan és un infiltrat de la policia a aquesta banda, on ja hi porta quasibé deu anys. Aquesta doble vida i el llarg temps que cada un porta al bàndol contrari fa que cada cop els costi més sortir-ne i ser conscients que no hi pertanyen. A tot això, la policia està preparant una operació especial per acabar definitivament amb aquesta societat secreta i poder alliberar el seu agent infiltrat.\nÉs possible que el fet d'haver vist primer el remake i després l'original propicii una opinió que hagués pogut ser força diferent si les hagués vist en l'ordre "correcte", ja que més d'un que ho ha fet així critica amb duresa la versió de Scorsese. No obstant, després d'haver vist Infernal Affairs no m'ha quedat la sensació de que realment tot el que va afegir Scorsese quatre anys després sobri, sinó que simplement li dóna unes altres dimensions que en aquell moment em van semblar igual d'interessants. El meu procés ha estat a la inversa, veure ara Infernal Affairs ha estat com comprimir Infiltrados, i m'he adonat que segueix funcionant a la perfecció, però que això no vol dir que l'altra fós inferior. Per exemple, he trobat a faltar el personatge de Mark Wahlberg o el protagonisme que la psicòloga té a la versió americana i el seu paper de connexió entre els dos infiltrats, però en canvi he gaudit molt més de la part d'acció i més purament policíaca que ofereix la versió asiàtica. En fi, que val molt molt la pena veure-la. Si us va agradar Infiltrados, aquesta us agradarà segur; si no us va agradar, pot ser que en aquesta trobeu el que no veu trobar a la versió americana. En qualsevol cas, Scorsese ja podria donar les gràcies a l'equip d'Infernal Affairs pq bona part del seu Oscar pertany a aquest petit territori anomenat Hong Kong.\nTítol original: Mou gaan dou\nDirectors: Wai-keung Lau, Siu Fai Mak\nIntèrprets principals: Andy Lau, Tony Leung, Anthony Wong, Eric Tsang, Kelly Chen, Sammi Cheng\nPaís: Hong Kong, 2002.\nGènere: Thriller policíac. 95 min.\nPer Mrtí - November 15th, 2007, 18:40, Categoria: Documental\nIndignació, convulsió, alucinació, ràbia i també certa impotència... els 85 minuts que dura aquest documental i també els instants posteriors, quan un recapacita sobre tot el que ha vist, són una barreja de moltes sensacions i probablement cap d'elles té una vessant positiva. Resulta força impactant comprovar que al nostre món passen coses com les que explica Jesus Camp, però, segons com, tenen una bona explicació darrere si el territori on passen és els Estats Units. En un país on les creences, siguin les que siguin, s'acostumen a portar a l'extrem, és normal que s'arribin a límits com aquests i que la seva inculcació comenci a l'edat més jove possible. El problema no són les creences que es puguin transmetre als nens, sinó la forma com se'ls transmeten i les conseqüències existencials que això tindrà per ells segurament durant la resta de la seva vida. Aquest no és un documental contra Déu, ni contra la religió, és un documental contra l'extremisme, contra el maltractament psicològic i contra la cruel i detestable manipulació a qui és més fàcilment manipulable: qualsevol nen d'entre 6 i 12 anys. A Jesus Camp assistim al que podem considerar com un autèntic rentat de cervell a algú que no n'és conscient, a qui no deixen decidir i escollir lliurement i a qui fan creure que no hi ha més camí correcte que aquell. Tot això en nom del cristianisme, tal com els islamistes fan als seus respectius països. Tanta és la diferència? Queda clar que no.\nA Dakota del Nord, s'organitzen anualment uns campaments d'estiu anomenats "Kids on fire" en què s'instrueix a nens vinguts de tot el país perquè siguin, literalment, soldats cristians de l'exèrcit de Déu. Sota la doctrina més fonamentalista de l'evangelisme, els nens són sotmesos a dures sessions en què se'ls demana que contactin amb Déu i s'entreguin completament a ell, la qual cosa deriva en un comportament totalment trastornat i fora de si per part d'ells. El documental es basa en els testimonis de Becky Fischer, la directora del campament, i tres dels nens que hi assisteixen: Levi, de 12 anys, Tori, de 10, i Rachael, de 9. El seu objectiu: conquistar Amèrica en nom de Jesucrist.\nNaturalment, tots els nens que acudeixen a aquest campament provenen d'una família que ja els ha educat sota aquestes creences; fins i tot alguns han estat educats a casa i a la manera dels seus pares enlloc d'haver anat a l'escola. En tots els aspectes, la menjada de coco al que han estat sotmesos aquests nens des que tenien coneixement és brutal, només cal veure com parlen quan són entrevistats. Veure un nen dient les coses que diuen els de Jesus Camp fa posar els pèls de punta, sobretot si penses que no és culpa seva, ja que ell no ho ha escollit, sinó que se li ha estat imposat. El documental és quasi contemplatiu totalment, ja que la veu en off només apareix ocasionalment per donar-nos més informació sobre el que veiem. Així doncs, està pensat perquè cadascú pugui reflexionar i treure les seves pròpies conclusions de les imatges que veu, ja que en cap moment la peli es posiciona o manipula els fets. Tots els protagonistes parlen i es comporten lliurement, de forma que tot queda en evidència per si sol. I ho fa de forma que un arriba a fregar-se els ulls per comprovar que tot allò és veritat. Com ja he dit, a l'acabar el documental, costa treure's del cap moltes de les imatges que hem vist i desprendre's de la veritable ràbia i indignació que generen. Un tros de documental que no contempla la indiferència com a possible reacció.\nTítol: Jesus Camp\nDirectors i guionistes: Heidi Ewing, Rachel Grady\nProtagonistes: Becky Fisher, Levi, Tori, Rachael...\nGènere: Documental. 85 min.\nNOMINAT A MILLOR DOCUMENTAL ALS OSCARS 2006\nPer Mrtí - November 11th, 2007, 22:58, Categoria: Cine - 2007\nUna nova mostra de que, quan es vol, es pot fer cine espanyol de notable qualitat. La directora Icíar Bollaín torna a centrar la seva atenció en la figura de la dona i presenta tres històries força carregades de dramatisme, però també d'esperança. Tot i que el títol i les promocions que s'han fet de la peli donin la sensació que l'espionatge és el tema central del film, en realitat no és així, ja que no és la feina de detectiu privat de les protagonistes el que importa, sinó les seves vides personals. Això sí, queden bastant clares les connexions que existeixen entre una cosa i l'altra i com el fet d'espiar les vides dels altres els influeix en les seves pròpies i els fa veure les coses d'una forma o d'altra. Un dels punts forts de la peli és l'extraordinari realisme que desprèn en tot moment i com et fa veure que les situacions que es donen en aquesta història de ficció en realitat passen cada dia al nostre voltant. Hi ajuda molt la extraordinària naturalitat amb què la peli explica aquests conflictes i el grau d'implicació per part de l'espectador que això comporta. És per això que, mentre veus la peli, vius les tres històries com si estiguessis acompanyant a les seves protagonistes i tens les mateixes ganes que elles que tot acabi bé. A vegades és així, a vegades no, però ja se sap que la vida té aquestes coses.\nCarmen, Inés i Eva són tres detectius privades que acostumen a ser contractades per persones que desconfien de la seva parella pq la segueixin i descobreixin els seus secrets. Eva, que acaba de reincorporar-se després de tenir el segon fill, rep la visita d'un home gran que vol trobar el seu amor de joventut, Carmen ha de seguir el company de feina del qual desconfia un amic seu i Inés és enviada a infiltrar-se entre els empleats d'una multinacional amb problemes laborals. Al mateix temps, les tres intentaran tirar endavant amb la seva vida personal, que a vegades els pot portar sorpreses inesperades i no gaire agradables.\nÉs inevitable destacar el magnífic paper de les tres actrius protagonistes, Nuria González, María Vázquez i Najwa Nimri. Aquesta última mereix una menció especial, ja que la seva actuació és realment impressionant i inclús diria que apunta a premi Goya; juntament amb un gran Tristán Ulloa, protagonitzen els millors moments de la peli. Tot i q la peli està molt ben construïda, algun petit "però" se li pot trobar, com que en ocasions alguna de les històries resulta un pèl previsible i que potser hagués pogut profunditzar una mica més en alguna altra. D'altra banda, crec que l'aspecte més detectivesc, a la qual la peli dóna molt de pes al principi, queda una mica massa abandonat i que potser hauria donat més de joc, una mica de suspens. Al final, sembla que acabi sent com una excusa per posar en comú a les tres dones protagonistes, que pràcticament només comparteixen a nivell professional les seves respectives històries. A nivell emocional, cadascuna porta la seva situació de forma solitària, en cap moment no demanen ajuda a ningú. És una peli en la que es parla poc i s'ensenya molt, pq els sentiments a vegades és millor no simplificar-los amb paraules. Amb un final (o finals) carregat d'emocionalitat, la peli no pretén resoldre les vides de les tres dones protagonistes, sinó tancar-ne un capítol i deixar a imaginació de cadascú saber què els depararà el futur. Tan de bo sortissin més pelis així de la indústria cinematogràfica espanyola.\nDirectora i guionista: Icíar Bollaín\nIntèrprets principals: Najwa Nimri, Nuria González, María Vázquez, Tristán Ulloa, Diego Martín, Antonio de la Torre, Fernando Cayo\nPer Mrtí - November 9th, 2007, 18:48, Categoria: Sèries TV\nAquest sí que és un dels grans descobriments que he fet últimament, ja que estem parlant d'una sèrie de primera classe. És el producte estrella de la cadena Showtime, un dels canals de pagament més importants d'Estats Units, la qual cosa ja acostuma a prometre uns mínims de qualitat que en aquest cas es compleixen sobradament. La sèrie va generar una reacció excelent i unànime per part de la crítica televisiva americana i ha rebut diversos premis. La veritat és que la qualitat de Dexter es comença a percebre ja des de la careta d'entrada, una de les millors que he vist en una sèrie de tv, i al llarg de tots els capítols es pot apreciar una direcció molt cuidada i un tractament d'imatge sorprenent. Curiosament, un dels directors que més capítols dirigeix és Michael Cuesta, el mateix de la recent comentada El Fin de la Inocencia. La sèrie es sustenta en gran part en el seu protagonista principal, brillantment caracteritzat per Michael C. Hall, i el seu turmentat món interior. La història sempre gira a l'entorn de les dues dimensions d'aquest personatge: l'exterior i la interior. L'exterior és la que veuen la resta de personatges de la sèrie, la interior és la que veiem i sentim també nosaltres. La veu en off del protagonista és una constant, de forma que podem saber què pensa en cada moment i comprovar com és molt diferent del que diu o es veu obligat a dir pq els altres no descobreixin quin tipus de persona és en realitat.\nDexter Morgan treballa per a la policia de Miami com a forense expert en restes de sang. Tot i que acistumar a mostra-se discret, reservat i una mica distant amb els seus companys, al cap i a la fi tots el tenen com una persona aparentment normal. No obstant, Dexter té una curiosa afició quan surt de treballar: trobar delinqüents a qui la justícia no ha condemnat i fer-los pagar pel que han fet. El gran domini que té sobre el tema gràcies a la seva feina, permet que mai ningú tingui notícia aquests actes i el pugui descobrir. Dexter té la seva vida sota control, però un complex cas d'assassinats en sèrie fa que comenci a pensar que hi ha algú que sap més d'ell que la resta.\nA mida que avancen els capítols, se'ns van mostrant nombrosos flashbacks en què podem veure la difícil infància de Dexter i en què, en certa manera, podem trobar explicacions a la seva forma de vida actual. Realment, es tracta d'un dels personatges més misteriosos i captivadors que he vist en una sèrie de tv, ja que aconsegueix crear una simpatia vers l'espectador tot i que les seves accions són totalment condemnables. La primera temporada és molt, molt bona, ja que va "in creixendo" de forma incansable i el suspens no para d'augmentar. Es podria parlar d'una sèrie policíaca, ja que la temporada engloba un sol cas de principi a fi, però a Dexter l'objectiu no es limita a atrapar al dolent, sinó a que el protagonista (que en teoria és un dels bons) no sigui atrapat i es descobreixi qui és i què fa veritablement. La sèrie mescla suspens, acció policial i un drama durillo durillo, amb uns personatges secundàris molt bons, una trama que t'enganxa des del primer capítol i una factura visual d'una molt alta qualitat. No puc dir que agradaria a tothom, però a mi la primera temporada m'ha deixat una boníssima impressió. Pels devoradors de sèries, aquesta és una de les imprescindibles.\nA USA ja han començat la segona temporada i aquí s'acaba d'estrenar ara mateix a la FOX i ho farà d'aquí poc a Cuatro. Pot ser que se'n parli poc, però si podeu, no us la perdeu.\nIntèrprets principals: Michael C. Hall, Julie Benz, Jennifer Carpenter, Jaime Murray, Eric King, Lauren Vélez, David Zayas, James Remar\nPaís: USA, 2006-???\nGènere: Policíac, drama, suspens. 50-55 min.\n1a temporada: 12 cap. / 2a temporada: 12 cap.\nPer Mrtí - November 5th, 2007, 16:25, Categoria: Cine - 2006\nImpactant i commovedora pel·lícula de Michael Cuesta, un dels directors nordamericans més destacats dels últims anys, en què retrata sense cap reserva la història d'uns nens de dotze anys a qui la crueltat de la vida els fa perdre tota la innocència infantil (per fi una traducció de títol amb cara i ulls) i això els porta a canviar completament el seu comportament. No només la història té força, sinó que tota la peli està molt ben pensada i estudiada per a accentuar el nivell de dramatisme. Així doncs, ens trobem amb un inici que quasi és més propi de típic telefilm de diumenge a la tarda en què els protagonistes són nens que van pel bosc amb les seves bicis i q tenen els problemes familiars de sempre, però la cosa canvia dràsticament. Un terrible accident trastoca totalment la vida dels protagonistes i fa que la seva mentalitat es transformi. De cop, deixen de ser nens i passen a pensar i actuar com a veritables adults, i això ens deixa diverses escenes que tenen un impacte molt fort en l'espectador. El simple fet de veure nens fent o dient coses pròpies d'un adult i a més fent-les o dient-les de forma convençuda, genera força commoció, sobretot pel realisme que desprèn. Aquí hi té gran part de culpa la gran habilitat del director per tractar de forma tan valenta i cuidada un tema tan delicat com aquest.\nEn un barri residencial d'una ciutat d'Estats Units, quatre nens de dotze anys formen un cercle d'amics molt unit. Rudy i Jacob són dos germans bessons molt diferents entre ells, però inseparables; el primer és valent, impulsiu, actiu i el més carismàtic del grup, mentre que el segon és tímid, callat, poruc i està molt complexat per una vistosa marca de naixement a la seva cara. D'altra banda, Malee és una nena molt madura i aventurera, filla d'una psicòloga amb problemes emocionals. Finalment, Leonard és un nen amb un marcat sobrepes, fill d'una família molt obesa. Tots quatre tenen una cabana dalt d'un arbre al mig del bosc on sovint van a jugar, però a vegades són molestats per un parell d'amics que els la volen prendre.\nLa història ens mostra clarament com l'entorn familiar de cadascún té un pes importantíssim en la seva reacció després d'un fet com el que es dóna. Tots passen a donar molt més valor a la vida que tenen i també al seu futur, i s'adonen que la seva situació actual necessita importants canvis perquè puguin tirar endavant de la forma que ells volen. I si no són ells mateixos qui intenten canviar aquesta situació, ningú ho farà. S'ha de destacar l'impressionant treball dels joves actors, tenint en compte la gran dificultat dels seus papers, no només a nivell interpretatiu, sinó també emocional. Un guió magnífic, una direcció atrevida i molt sòlida i una banda sonora genial, que en ocasions fa posar els pèls de punta. El Fin de la Inocencia, probablement no hi ha millor frase definitòria per a aquesta peli. Dura, trista, emotiva, colpidora i molt, molt recomanable.\nTítol original: Twelve and Holding\nIntèrprets principals: Linus Roache, Annabella Sciorra, Jeremy Renner, Jayne Atkinson, Marcia Debonis, Conor Donovan


DES D'UNS ULLS DE DONA: de setembre 2012\nPublicat per Carme Gotsens Vila a 22:44 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: escultura, Fotografia, Gustav Vigeland\nAlguns moments de l'espectacle multimèdia que es va projectar a la façana de la Sagrada Família.\nPublicat per Carme Gotsens Vila a 9:45 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Fotografia, Gaudí, Sagrada Família\nHem acudit a la nostra cita a Perpinyà. "Visa pour l'Image" ens esperava amb més de vint esposicions de fotoperiodistes. Cada una d'elles ens ha obert una finestra a una realitat diferent: ens ha fet pensar en el món convuls que vivim, en les desigualtats i les injustícies de la nostra societat, en les cultures i els costums del diferents pobles, en la natura i la seva conservació i en els sentiments i les emocions humanes.\nLa feina dels fotoperiodistes és molt dura i comporta molts riscos, però els admiro la tècnica, la capacitat d'investigar, d'arriscar i sobretot, la capacitat de comunicar sense paraules, nomes imatges, colors, llums i ombres. Gràcies!\nEtiquetes de comentaris: Fotografia, fotoperiodisme, Visa pour l'Image\nPublicat per Carme Gotsens Vila a 14:55 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Aigua, Fotografia, Miquel Martí Pol, poesia\nPenjats d'un fil\nPublicat per Carme Gotsens Vila a 8:11 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Carme Gotsens Vila a 11:59 4 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: fotografia de natura, meduses


L’AJUNTAMENT MIRA COM PASSA LA CRISI DES DE LA FINESTRA, ESPERANT QUE UN BON DIA S’ARREGLI SOLA | Candidatura d'Unitat Popular\nL’AJUNTAMENT MIRA COM PASSA LA CRISI DES DE LA FINESTRA, ESPERANT QUE UN BON DIA S’ARREGLI SOLA\nLa CUP convoca els mitjans municipals per fer un repàs d’una vintena de temes de l’agenda política municipal sobre els quals centrarà la seva atenció. La roda de premsa serveix a la CUP per engegar públicament el seu curs polític 2010-2011, per al qual, avisa la CUP, no es faran concessions a la deixadesa amb motiu dels processos electorals que venen.\nEixample Nord, Ortoll, carrers mil vegades oberts i el nou Pla general\nLa primera intervenció ha anat a càrrec de Raimon Ràfols i s’ha centrat en assumptes relacionats amb urbanisme i territori. L’inici de les obres d’urbanització del macrosector Eixample Nord el proper mes de maig i l’aprovació dels primers planejaments per a l’Ortoll, l’altre gran sector a urbanitzar de la ciutat, han centrat les crítiques a un model d’urbanització i construcció “caduc i obsolet”, però que el tripartit manté vigent i segueix desenvolupant. Referent a l model urbanístic, Raimon ha recordat que l’alcalde va anunicar, duarnt l’estiu a les pàgiens del Diari de Vilanova, que el PSC vol reformar el Pla General durant el proper mandat. Notícia aquesta que la CUP porta anys plantejant, recentment a través de la campanya “VNG 100.000: replantegem Vilanova, canviem el Pla General”, però que la mateixa CUP opina que en bica de l’alcalde Elena pot suposar un increment de zones urbanitzables, per comptes d’un replantejament racional. Raimon també ha qualificat de decepció i oportunitat perduda el fracàs de la Llei de Vegueries i del projecte de Vegueria Penedès, que deixa Vilanova i el seu territori sense un espai propi de decisió. Per últim, la CUP ha denunicat la mala qualitat de l’obra pública, que obliga a obrir i reobrir carrers construits recentment i que la CUP considera un dispendi excessiu de diner públic que no és justificable.\nAtur i crisi: esperant que la tempesta passi i torni el bon temps\nSergi Garcia ha intervengut en segon terme per parlar de qüestions relacionades amb pressupostos i fiscalitat. La CUP continua sense tenir cap document que acrediti el compromís de la Conselleria de Salut amb l’Ajuntament per a la construcció del Nou Hospital, que hauria de començar el proper mes de maig, just abans de les eleccions municipals i que la CUP tem que sigui, per sogna vegada consecutiva, tema estrella de la campanya socialista sense resultats palpables. A més, la CUP indica que el Consorci Sanitari del Garraf hauria d’estar preveient i preparant la reforma dels Camils, que presenta nombrsosos dèficits, pel cas en què el nou govern de la Generalitat no compleixi amb el compromís del nou Hospital. Seguidament, Sergi ha fet referència a la proposta de la CUP de bonificar els aturats vilanovines sense prestació d’atur amb la gratuïtat o una substancial rebaixa dels serveis que ofereix l’Ajuntament, com gimnasos, escoles (de música, bressol, etc) o transport públic. La proposta va ser rebutjada pel govern, però el mateix govern ha reconegut amb posterioritat que l’estan estudiant i la CUP ha anunciat que perseguirà la seva aprovació per al 2011, atesa la creixent gravetat de la situació de moltes famílies sense atur, que només cobren els 420 euros o res.\nSergi Garcia ha fet també esment del nou Auditori, obra que té previst acabar-se l’any que ve i per la qual calen uns 3,5 milions, diners que no té l’Ajuntament i que no podrà aconseguir a través de crèdit si el govern espanyol persisteix en prohibir l’endeutament dels ajuntaments a partir de l’1 de gener del 2011. Eb aquest sentit, la CUP vol donar suport a l’Ajuntament en la presentació de nou el 2011 del projecte del Barri de la Marina per a la Llei de Barris, projecte de 14 milions d’euros que el 2010 ha estat rebutjat per la Generalitat però que és de vital importància per a la Marina. Referent a la nul·la iniciativa del govern per encara la crisi en les seves dimensions reals, Sergi ha criticat que el govern publiciti com a gran mesura anticrisi els 136 plans d’ocupació extraordinaris, ja que aquesta iniciativa és de la Generalitat, no de l’Ajuntament, s’ha carregat les Escoles Taller i no s’estan duent a terme en les millors condicions. El cert és que, segons la CUP, el govern mira passar la crisi per la finestra, esperant que un bon dia s’arregli sola.\nParticipació, joventut, la bicicleta i la promoció de la ciutat són assignatures pendents d’aquest govern\nLa darrera intervenció de la roda de premsa l’ha feta l’actual regidor de la CUP de Vilanova i la Geltrú, Quim Arrufat. Els temes relacionats amb participació han centrat el primer repàs de Quim Arrufat, com és la propera redacció del nou reglament de Participació Ciutadana, l’incompliment del nou ROM per part del govern, la resposta del Síndic de Greuges a les denúncies respecte a aquest incompliment , que s’espera per aquesta tardor o la deixadesa del govern envers algunes comissions i consells de participació. En concret, la CUP denuncia que hi ha comissions, com la de la Memòria Històrica, o consells temàtics, com el de Mobilitat o el de Medi Ambient, que fa més d’un any que ni es convoquen ni són informats de res. D’altra banda, la CUP anuncia que en la negociació del nou reglament de Participació Ciutadana serà més exigent que en l’aprovació del ROM, perquè “ara ja tenim clar quin és el compliment que després en fa el govern”, referint-se al reiterat incompliment del ROM per part del govern.\nEl regidor de la CUP ha seguit el repàs de temes amb l’Equipament Juvenil, que va camí de ser una altra derrota de la Regidoria de Joventut. En principi, el govern va assegurar que el nou Equipament Juvenil, sobre el qual la CUP ja es va posicionar críticament l’any passat, començaria a construir-se aquest setembre, però de moment no hi ha notícia que s’hagi aconseguit cap finançament per a fer-ho. La CUP també ha volgut celebrar sense alegria la cessió delas antics jutjats del carrer Sant Joan a l’entitat COMPEX i a l’Associació de Veïns del Centre Vila, malgrat hagi estat un procés del qual no s’ha informat en absolut a la CUP. Aquest grup, ha volgut recordar, ha presentat fins a tres mocions referents a l’edifici dels antics jutjats perquè es donés alguna utilitat a aquest edifici cedit per l’Estat a l’Ajuntament. La CUP ha recordat, de passada, que amb el trasllat de l’OTG (antic INEM) a la Rambla Arnau de Vilanova, la Plaça de la Vila disposa d’un altre espai en desús que la CUP vetllarà perquè sigui utilitzat en breu.\nLes crítiques a la manca de compromís del govern envers la bicicleta ha estat una altra de les crítiques de la CUP, que denuncia que la Regidoria de Mobilitat i el govern en general ignoren els acords presos al Ple a proposta de la CUP en relació a la segretat dels aparcaments de bicicleta contra els robatoris massius.\nQuim Arrufat ha denunciat també que l’actual tripartit no té iniciativa entron a la promoció de la ciutat: ni culturalment, ni museística, ni econòmica, ni turística. I ha deixat clar que pagar 90.000 euros per fer passar la Vuelta España per Vilanova és l’antítesi del model de promoció que busca la CUP i que necessita Vilanova.\nPer últim, Arrufat ha explicat que, sense fer-ne ús mediàtic o partidista, la CUP estarà pendent dels passos que seguirà a partir d’ara el govern en relació a la situació a l’Escola de Música, on arrel d’unes oposicions que han deixat fora dos professors històrics i estimats, s’ha destapat una situació d’ambient tòxic entre professors, AMPA, equip directiu i administració municipal.\nAmb aquesta roda de premsa la CUP ha volgut deixar clar els nombrosos temes que estan pendents de resolució aquest proper curs polític o que són mancances greus de l’actual govern, i sobre els quals la CUP hi posarà especial atenció.


Comencem un estudi sobre la ventilació del nostre institut | Institut Pla de l'Estany\nCom ja sabeu, donem molta importància a la distància, mascareta, i el rentat de mans, una fórmula que és fonamental per a la protecció contra la COVID 19. A més, però, procurem assegurar un altre paràmetre: la VENTILACIÓ.\nTots els estudis porten a concloure que un dels factors més importants que propícia la propagació del virus és que hi hagi persones infectades en un espai tancat i la transmissió es fa directament per l’aire a través d’aerosols, que vol dir, de la mateixa manera que es dispersa el fum d’una persona que fuma. En resum com més ventilat estigui un espai, més difícil és, en cas que n’hi hagi, que el virus contagiï.\nL’ideal seria poder mesurar la quantitat de virus que hi ha a l’aire, però, de moment no es pot mesurar. Per la qual cosa el que podem fer és mesurar un altre paràmetre que ens proporcioni informació de quan ventilat està un espai, o dit d’una altra manera quant s’ha renovat l’aire d’un espai.\nQui ens pot proporcionar aquesta informació és la mesura de la quantitat de CO2 present. És un número que al Mauna Loa (volcà a Hawai) val 412 ppm (Parts per Milió). Si la mesura està pels voltants de 450 en un local, vol dir que l’aire està molt renovat, però si puja molt, vol dir que l’aire no es renova i el local necessita ventilació.\nL’institut ha adquirit un mesurador de CO2 per estudiar la concentració de diòxid de carboni i així saber si les aules estan prou ventilades o no. Avui, dimecres 28 d’octubre, comencem aquest estudi.\nA la foto: el nostre petit mesurador de CO2


Jaume Bosch: “Jaume Curbet i la policia de Catalunya” – CEEC\n30 d'abril de 2021 30 d'abril de 2021 Redacció\nEn un article al Temps Jaume Bosch commemora els deu anys de la mort de Jaume Curbet i en repassa la seva trajectòria. De Curbet ens diu :“Més enllà de la seva contribució a que els Mossos d’esquadra siguin avui la policia integral del país, Curbet elaborà un marc teòric sobre el concepte de seguretat que sempre va considerar compatible amb la llibertat. Les seves obres són la reflexió més avançada que s’ha produït a Catalunya sobre la seguretat en la societat del risc.”\nAquest proper 16 de maig farà deu anys que va morir Jaume Curbet. Nascut l’any 1952 a Girona, fou militant antifranquista i membre del PSC-Reagrupament de Josep Pallach; el 1979 fou escollit regidor de la seva ciutat dins la candidatura socialista encapçalada per Joaquim Nadal. Sobiranista i d’esquerres deixà el PSC arran de la decisió de Felipe González de fer entrar Espanya a l’OTAN. Però la trajectòria de Curbet està més lligada a les seves reflexions sobre la seguretat que a la política partidista.\nEl fet d’assumir la direcció de la Policia Municipal de Girona el portà a investigar sobre el paper de la policia en una societat democràtica. Des de la Generalitat va jugar un paper essencial en la definició del model de seguretat que Catalunya havia d’implantar. Després d’una estada al Quebec va proposar una fórmula similar d’organització per a la nova policia de Catalunya, d’acord amb les possibilitats que l’Estatut de 1979 oferia. Definí la Policia de Catalunya com la que depèn de les institucions catalanes, Generalitat i Ajuntaments; és a dir, Mossos d’esquadra i policies locals. I apostà per un model de formació conjunta a l’Escola de Policia, ara ubicada dins l’Institut de Seguretat Pública de Catalunya.\nMés enllà de la seva contribució a que els Mossos d’esquadra siguin avui la policia integral del país, Curbet elaborà un marc teòric sobre el concepte de seguretat que sempre va considerar compatible amb la llibertat. Les seves obres són la reflexió més avançada que s’ha produït a Catalunya sobre la seguretat en la societat del risc. “Un món insegur” (CCG, 2011), el seu darrer llibre, és una aportació imprescindible per entendre la nostra realitat.\nPerò el temps no perdona i aquest país té poca memòria: en l’edició d’enguany del Màster de Direcció Estratègica de Seguretat i Policia la majoria dels alumnes no sabien qui fou Jaume Curbet. Ho varen aprendre durant el curs; però és un mal símptoma. No sembla que les institucions catalanes hagin fet prou per explicar el paper de Curbet. Tot i així, el Parlament va aconseguir que la sala d’estudi de l’Institut de Seguretat portés el seu nom. L’Ajuntament de Girona, a partir d’una petició ciutadana, ha acordat que la placeta situada davant la seu de la Policia Municipal passi a dir-se “Jaume Curbet”. I l’any passat estava prevista la celebració del Primer Simposi Jaume Curbet sobre Seguretat, del que havia de sortir un llibre que s’hagués publicat aquest any en motiu del desè aniversari de la seva mort: la pandèmia ho ha impedit però aquesta iniciativa dels seus amics i amigues es concretarà més endavant.\nEspecular sobre què dirien persones que ja no hi són davant els problemes d’avui no és massa honrat. En canvi, és legítim lamentar que Curbet no es trobi entre nosaltres perquè no podem gaudir de la seva amistat i perquè no sabem què opinaria sobre la limitació de llibertats que ha comportat la pandèmia, sobre el procés independentista o sobre el qüestionament que des d’alguns sectors es fa del paper del Cos de Mossos d’esquadra que ell va contribuir a estructurar.\nPerò sí que ens podem definir els que el vàrem acompanyar en la seva trajectòria. Perquè la manca d’un suficient reconeixement del que Curbet va significar va lligada a alguns dels atacs que reben els Mossos. Des del centralisme, VOX, PP i Cs han entès prou bé que l’existència d’una policia integral pròpia és una peça clau de l’autogovern de Catalunya: per això voldrien eliminar el Cos de Mossos d’esquadra o convertir-lo en una policia subordinada a la Guàrdia Civil i al Cos Nacional de Policia. Aquesta era l’operació que hi havia darrera el judici contra el major Trapero que afortunadament una sentència insòlitament progressista va desmuntar.\nDavant aquest panorama és curiós que un sector de l’independentisme qüestioni globalment l’actuació dels Mossos com a policia judicial, la seva activitat antiterrorista o el seu paper en el manteniment de l’ordre públic. La CUP va titllar de forma irresponsable d’execucions extrajudicials les morts dels autors dels atemptats del 2017 i l’actuació en defensa pròpia d’una mossa atacada a la Comissaria de Cornellà el 2018. Hi ha qui escampa que els Mossos protegeixen l’extrema dreta i persegueixen els independentistes. Govern i Parlament han de corregir de forma contundent les males praxis policials i exigir transparència, però és contradictori que els qui diuen voler un Estat propi desqualifiquin de forma sistemàtica la nostra policia: fan el joc a l’adversari mentre, en canvi, segons les enquestes, els Mossos són el servei més ben valorat per la ciutadania. Alguns càrrecs públics haurien de llegir les reflexions de Curbet sobre la necessitat de que Catalunya disposés d’una policia de debò i la seva aposta inequívoca per la relació indissoluble entre ètica i policia.\nEl Temps 26-3-2021\nPrevious Previous post: I ara què?\nNext Next post: Ara és l’hora


Coral Eswèrtia – CECB\nSecció Coral Eswèrtia\nConcert de Santa Cecília a Súria\nEl dia 20 de Novembre la Coral Eswèrtia participa en el Concert de Santa Cecília que la Coral la Llanterna de Súria organitza cada any. En aquest concert les dues corals van interpretar tres cançons cada cor i després les peces que durant l’estiu havíem preparat per participar al concert de cors a Colera i que es va haver de suspendre degut al rebrot de la pandèmia.\nRetorn a l’activitat (1 de març de 2021)\nAmb l’inici del mes de març la Coral Eswèrtia vol començar a pensar en un futur millor i per això ha iniciat unes sessions per “cordes” per anar posant la veu en condicions i recordar algunes partitures que estaven a mig preparar. Tot esperant que ben aviat puguem retrobar-nos tots junt de moment les sessions es fan per via telemàtica encara que el resultat no sigui el millor.\nAquest mes de setembre la Coral Eswèrtia ha començat els assajos del curs 2020-21 amb totes les normes sanitàries establertes. De moment com que la capacitat de la sala d’assaig és petita treballarem en dos grups amb la mascareta, la distància corresponent, rentat de mans amb gel alcohòlic, control de temperatura, etc. Durant els mesos de confinament els cantaires hem estat en contacte telemàtic periòdicament, però finalment hem pogut re trobar-nos de forma física.\nBenvinguda a la nova normalitat\nDurant el confinament per la pandèmia Covid19 els cantaires de la coral hem estat en contacte periòdic per videoconferència i com que el so era difícil de sincronitzar hem anat compartint experiències i angoixes. Un cop arribat el desconfinament hem anat aportant coses més tangibles, amb ells hem confeccionat un parell de “collages” de flors i paisatges per donar la benvinguda a la nova normalitat.\nDegut al confinament provocat per la pandèmia del Covid19 la Coral de C.E.C.B. ha tingut de suspendre els assajos presencials. Malgrat tot els seus cantaires no han deixat d’estar en contacte telemàtic, a través de gravacions, poemes, fotos antigues, dibuixos entre altres, i així no perdre el contacte i poder tornar a re-emprendre l’activitat tant aviat com sigui possible.\nEl 15 de març al Teatre Conservatori de Manresa en l’espectacle “Núria Picas: andante con moto”\nEl 28 de març a Vilanova i la Geltrú. Intercanvi amb la Coral Moixaina.\nMisteri de la Llum 2020\nPer desè any consecutiu la Coral Eswèrtia ha participat en la interpretació de la part coral del Misteri de la Llum del dia 20 de febrer, vigília de la festa de la Llum a l’església del Carme de Manresa. El Misteri de la Llum és una peça teatral de caire litúrgic a semblança medieval que desenvolupa una relació simbòlica del concepte diví del misteri de la Santíssima Trinitat i dels sentiments humans de la ciutat de Manresa. El missatge principal fa referència a la concòrdia i a la capacitat de resoldre un conflicte, presentat com un autèntic miracle.\nEl 29 de febrer i 1 de març a l’Església del Carme de Manresa en l’espectacle del Misteri de la Llum.\nEl dia de Reis, la Coral Eswèrtia del Centre Excursionista de la Comarca de Bages va oferir per 26è any el tradicional concert de Reis que organitza l’Associació de Veïns de la Sagrada Família del barri manresà. La coral va presentar un variat repertori amb cançons tradicionals, adaptacions de cançons modernes i, com és tradició, nadales. Enguany, a més de les interpretacions corals, es van recitar dos poemes escrits per la cantaire Carme Estrada. La pianista Alba Vila, encarregada de l’acompanyament musical, va oferir una interpretació de la peça “Carol of the Bells” que va agradar molt al públic assistent.\nEl 20 i 29 de febrer i 1 de març a l’Església del Carme de Manresa en l’espectacle del Misteri de la Llum.\nCom neix la Coral del C.E.C.B.\nLa tradició coral en el CECB és un fet indissoluble de la pròpia cultura excursionista. En alguns dels primers treballs publicats en els butlletins inicials del Centre ja es troba una sèrie de reculls de cançonística comarcal, com a mostra de l’interés vers aquest aspecte de la nostra cultura. No serà, però, fins l’any 1956 que, en el CECB, es formarà un grup coral, juntament amb un conjunt d’harmòniques. L’activitat coral, tot i així, s’enmarca en un procés per conjuminar l’harmonia del cant, i la bellesa de les seves cançons, amb la festa dels focs de camp, els campaments socials i les trobades col·lectives a l’Entitat.\nEl fer i desfer dels grups corals, al CECB, serà una constant fins el 1977 que, en aplegar-se una nova colla de gent per tal de disfrutar amb la cançó, es comença a plantejar la curiositat per millorar les veus i l’educació en el cant. La Coral s’estabilitza, sota la direcció de gent com l’Imma Serra i Joan Mª Bozzo, i pren el nom d’Eswèrtia, el nom d’una flor de muntanya.\nL’any 1980 participa, amb d’altres corals, en un concert a dos i tres cors, amb un notable nivell de qualitat. Concerts, festes de Cançó de Muntanya, cantades, Misses del Gall, són una continuïtat fins la cantada pel ballet de l’Esbart Manresà “Nit de Sant Joan”, de Pep Padrò i Manel Camp, que serà enregistrada en el disc Danses del Bages.\nCal destacar, també, en aquest trajecte d’actuació, els intercanvis que s’han fet amb conjunts corals d’altres països, com la Coral de Deols, a França, i amb la de Fermigano, a Itàlia, com una mostra del reconeixement i la vàlua aconseguides. La Coral Eswèrtia ha sapigut, igualment, compaginar el que és una tasca sèria i meticulosa, en el procés coral, amb una relació afectiva entre tots els membres del grup, que ens permet dir que, “l’Eswèrtia és més que una coral“.\nA continuació teniu diferents enllaços en els quals podreu informar-vos de les actuacions anuals que relitza la Coral Eswèrtia i quan són les properes.\nFestes de Cançó de Muntanya, Misses del Gall, cantades pel ballet de l’Esbart Manresà, etc. Descobreix quines són les nostres festes! Clica\nEn el calendari del CECB podreu saber quines són les nostres properes actuacions. Clica\nVideo del Concert de Reis 2014, col·laborant amb la coral Romança. A que sonem bé? Clica\n7:30 CONÈIXER L’ENTORN\nExcursió matinal de 13 km i 220 m de desnivell. Ruta lineal tot vorejant el riu Calders i el canal de la central hidroelèctrica de Viladecavalls o Jorba. Sortint del Mirador del meandre del castell…\n20:00 ESTIU 2022\nPRESENTACIÓ PROJECTE TRAVESSA ESTIU Dijous dia 26 de maig al local social de l’entitat, carrer d’Urgell 16. També pots consultar l’enllaç següent: Proposta travessa estiu 2022-1


El Constitucional rebutja el recurs dels governs Valencià, Balear i Aragonès - El Gerió Digital\nEl Constitucional rebutja el recurs dels governs Valencià, Balear i Aragonès\nNo volien que l'Arxiu de la Corona d'Aragó i l'Arxiu Reial de Barcelona s'integressin al sistema d'arxius català\nDilluns, 28 de juny de 2010 22:58h\nACN / Alt Empordà, Baix Empordà, Garrotxa, Gironès, La Selva, Pla de l'Estany, Ripollès / Palma\nL'executiu balear, presidit pel popular Jaume Matas, va ser la darrera de les cinc comunitats autònomes en presentar el recurs d'inconstitucionalitat contra l'Estatut de Catalunya, de fet va esperar l'últim dia que hi havia per fer-ho, en concret el 20 d'octubre de 2006. El va presentar contra la disposició addicional tretzena, relativa a l'Arxiu de la Corona d'Aragó, i ho feu juntament amb la Generalitat de València i el Govern d'Aragó, presidit pel socialista Marcel·lí Iglesias.\nEl Tribunal Constitucional ha avalat la constitucionalitat d'aquest punt que fa referència a l'Arxiu de la Corona d'Aragó. El govern balear, encapçalat el 2006, pel president Jaume Matas, va presentar el recurs argumentant que l'Arxiu de la Corona d'Aragó no és patrimoni exclusiu de Catalunya.\nDe fet, el mateix Matas considerava que era un article inconstitucional de l'Estatut perquè s'apropiava 'indegudament' de l'Arxiu de la Corona d'Aragó. En concret, el govern balear considerava que es tractava d'un article que suposava l'apropiació indeguda d'un fons documental que afectava a diverses comunitats, entre aquestes les Illes Balears, i es referia en especial a una sèrie únicament referida a aquest arxipèlag, la Majoricarum.\nEl govern aragonés, per la seva banda, va presentar el recurs d'inconstitucionalitat perquè no estava d'acord amb la disposició del text que integra gran part de l'Arxiu de la Corona d'Aragó en el sistema d'arxius de Catalunya. Cal recordar que la disposició addicional tretzena diu textualment: 'Els fons propis de Catalunya situats a l'Arxiu de la Corona d'Aragó i a l'Arxiu Reial de Barcelona s'integren en el sistema d'arxius de Catalunya'.\nEl govern d'Aragó, a més, va presentar el recurs al considerar que l'Arxiu de la Corona d'Aragó és un ens indivisible que ha de ser gestionat per les quatre comunitats implicades (com són Aragó, Illes Balears, Comunitat Valenciana i Catalunya) i el govern central. El govern valencià, per la seva banda, va presentar el recurs perquè considerava que es propiciava l'escissió de la necessària unitat i integritat de l'Arxiu.\nL'article, que es manté constitucional, continua així: 'Per a la gestió eficaç de la resta de fons comuns amb altres territoris de la Corona d'Aragó, la Generalitat ha de col·laborar amb el Patronat de l'Arxiu de la Corona d'Aragó, amb les altres comunitats autònomes que hi tenen fons compartits i amb l'Estat per mitjà dels mecanismes que s'estableixin de mutu acord'.\nEl govern balear i el govern aragonès decidiren emprendre aquest tràmit contra l'Estatut de Catalunya, que ha quedat sentenciat després de gairebé quatre anys de deliberacions, a l'entendre que el text català trepitjava les competències de la disposició addicional primera de l'Estatut aragonès i el balear, respectivament.


Com fer pastís de nou moscada | l-groop.com\nPreescalfeu el forn a 180ºC / 350ºF. Greixeu o unteu una paella rodona.\nTireu la farina, la pols i el sucre en un bol gran.\nFregueu la mantega amb la punta dels dits. Una vegada que la barreja es faci cruixent, deixa de fregar.\nAboqui un terç d’aquesta barreja a la paella. Premeu fermament.\nUtilitzant un bol de mescla fresca, dissoleu el bicarbonat a la llet. Afegiu-hi l’ou i la nou moscada i bateu-ho junts per combinar. Aboqueu aquesta barreja a la barreja de pastissos que queda i doblegueu-la completament.\nAboqueu aquesta barreja a la cassola, a sobre de la part superior de la barreja premsada.\nEspolseu les nous trossejades o les llavors de sèsam a la part superior de la barreja de la coca.\nPoseu el pastís al forn. Enfornar durant una hora o fins que surti una broqueta de prova neta del pastís.\nTraieu-lo del forn i deixeu-ho refredar sobre una cremallera per a pastissets de filferro que estigui en la seva llauna durant mitja hora. Només traieu-lo després d'aquest temps. El pastís es pot menjar calent des de la llauna o bé refredar-se. Si ho desitgeu, espolseu sucre gelat per sobre de la nou, per obtenir un toc més alt i contrast de gust.\nAquest pastís combina bé amb la crema batuda.\nUtilitzeu una llauna de formatge de molla.\nCom coure pastís d'albercoc i sèmolaCom coure pastissos en paelles de SpringformCom coure pastís nigeriàCom fer pastissos popsCom fer pastissos sense palsCom fer pastissos sense fornCom fer pastissos en tassaCom fer aparells de pastissos amb carbassaCom fer un pastís a partir d’una barreja sense oli i ousCom fer un pastís baratCom fer un pastís amb embutCom fer un pastís normal


El món de la Marta: Una imatge val més que mil paraules\n...però mai tindràn mar.\nTenir sortida a mar és tenir contacte amb gents d'altres cultures; és el que facilita que una societat sigui oberta, tolerant i respectuosa sabent-se genuïna.\nEstic d'acord amb tú Arnau. No tenen mar, però de moment ja han fet una macroautopista fins a València per remullar-se els caps de setmana. València és la platja de Madrid. Pensa que si ens poguessin pendre el mar ho farien...\nde lladres en són una estona llarga....sort que estem plens d'Indívils, Mandonis i altres valents espiritualment pròxims als amics de la Gàlia.\nMai podràn amb un poble unit, alegre i combatiu.\nDoncs jo crec que per desgràcia de Indibils i Mandonis cada cop n'hi ha menys.


Vinyes Singulars: “Es poden fer grans vins amb la mínima intervenció”\nIgnasi Seguí, fundador de Vinyes Singulars\nIgnasi Seguí, fundador d'un celler "essencialment familiar", agraeix el premi rebut als Barcelona Rosé, un dels pocs concursos on s'han presentat mai\nEl Rosa, l’Amor S’hi Posa, de Vinyes Singulars, va ser el guanyador de la Medalla Gran Or al millor escumós rosat elaborat pel mètode ancestral a la segona edició dels Barcelona Rosé International Bubbles Awards. ‘Vadevi’ ha parlat amb Ignasi Seguí, el fundador d’aquest celler de Pacs del Penedès, per conèixer millor tant aquest producte com el projecte i, també, com veu tant el món del rosat com el fet d’haver obtingut aquest reconeixement per un dels seus escumosos.\nCal dir que tot i que Vinyes Singulars és un celler nou i que va fer la seva primera anyada el 2012, això no significa que sigui una història curta. “Sóc la 23a generació d’elaboradors de vi a casa”, remarca Seguí, que explica com la història vitivinícola de la seva família en aquesta mateixa finca es remunta a l’any 1405. Ell, però, sí que va ser el primer a embotellar el seu producte ja que, fins aleshores, tant els vins com el raïm es venien a granel.\nLes vinyes de Vinyes Singulars, a Pacs del Penedès | Vinyes Singulars\nEl raïm, “de collita pròpia”, i la manera com el tracten, és un dels elements que destaca el fundador de Vinyes Singulars pel que fa a Al Rosa, l’Amor S’hi Posa i a la resta dels seus productes. Aquest escumós rosat està elaborat pel mètode ancestral, “sense filtrar ni esterilitzar, per fermentació espontània”… està elaborat en natural, “sense sulfits, llevats ni cap additiu”, continua. És per això que considera el premi obtingut una “gran satisfacció”, ja que permet constatar que “es poden fer grans vins amb la mínima intervenció i que el jurat els valori”.\nDe fet, normalment, Vinyes Singulars “no participa mai a cap concurs” i, recorda Seguí, les dues edicions dels Barcelona Rosé han estat una excepció en totes dues edicions. Potser per això, perquè no hi estan acostumats, han rebut el premi “amb sorpresa” i també “molt agraïts” perquè suposa un reconeixement a la seva manera de treballar, a “l’esforç” que fa un celler “essencialment familiar” per elaborar aquest vi, que duen fent des de l’any 2014.\nAl Rosa, l’Amor S’hi Posa, de Vinyes Singulars\nDes d’aleshores, el cupatge, sempre de monastrell, macabeu i xarel·lo, ha anat variant una mica, adaptant-se a què els agradava més de cada anyada i buscant la millor combinació. Aquest, per exemple, està fet amb un 3% de monastrell d’unes vinyes d’uns 10 anys, i la resta és a parts iguals d’un xarel·lo de vinyes de 20 anys i d’un macabeu que data dels anys seixanta. Totes aquestes vinyes, a més, es cultiven amb agricultura ecològica regenerativa.\nLa passió per les seves vinyes és, diu Seguí, “un factor limitant”. “Tenim poc monastrell, per exemple”, i és per això que la producció d’Al Rosa, l’Amor S’hi Posa es limita a 1.800 ampolles. Quan el van presentar als Barcelona Rosé, a més, ja estava “totalment esgotat”. “És l’únic rosat que tenim”, explica, “i com que s’acaba ràpid, els clients el reserven aviat”.\nAquest és un dels trets distintius de tot el celler, a més. La seva producció total és de 50.000 ampolles anuals que, majoritàriament, s’exporten a l’estranger. Aquest rosat premiat, per exemple, se’n va anar “tot al Canadà i als Estats Units”.


Canalside Cottage Chirk Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCasa de Vacances de Tres Habitacions - Vista\nMés informació sobre Canalside Cottage\nConvenientment situat a Chirk, Canalside Cottage és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Canalside Cottage, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa.\nL'ambient de Canalside Cottage es reflexa en cada habitació. calefacció, videojocs a l'habitació, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Chirk, faci de Canalside Cottage la vostra llar.


Ada Colau carrega contra el Govern: "Només a l'aire lliure no és obertura" - El triangle\nL'alcaldessa reclama que s'aclareixi què passarà amb la cultura i la restauració i vol més ajudes directes\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha carregat amb duresa contra el pla de desescalada que la Generalitat vol posar en marxa a partir del pròxim 23 de novembre perquè considera que "no és viable ni realista". En una entrevista a Catalunya Ràdio, Colau ha defensat que si el 23 només es permet activitat a les terrasses dels bars i als centres esportius a l'aire lliure "no és una reobertura real i, llavors, caldrà aprovar ajuts més contundents, no engrunes com fins ara".\n"Sorprèn que ara es posi un horitzó pel dia 23 i no es concreti què es farà", ha lamentat. "Els teatres i els cinemes no poden fer res a l'aire lliure i la restauració tampoc pot viure només amb les terrasses", s'ha queixat. "Hi ha milers de famílies expectants", afegeix.\nColau ha demanat a les autoritats sanitàries que facin un esforç de concreció i que les bones dades dels últims dies es tradueixin en una data per reobrir la cultura, l'esport i la restauració, encara que sigui amb limitacions. "Es podria obrir amb un 40% o un 50% d'aforament i amb mesures higièniques, tot i que és Salut qui té les dades concretes i ha de fixar el topall", ha insistit.\nTot i que ha repetit diverses vegades que l'Ajuntament no vol polemitzar amb la Generalitat, Colau ha criticat la diversitat de missatges que surten del Govern i ha assegurat que les constants rectificacions entre departaments donen "sensació d'improvisació".


My CMS | Palafrugell | Page 9\n5è PRI anys 40 «Estimo el Nadal»\n4t PRI anys 50 «En Navidad»\n3r PRI anys 60 «El rock dels pastorets»\n6è PRI anys 70 «Aquí és Nadal i estic content»\n2n PRI anys 80 «El cérvol i l’estel»\nInfantil anys 90 «Ara ve Nadal» i Boig per tu»\nI per acabar tots junts felicitem el Nadal.\nHem organitzat una flashmob on podeu contribuir amb la voluntat. Per fer-ho més vistós i divertit es prega que tots el participants portin una samarreta de color blanc o similar. I per acabar farem un mannequin challenge amb tots els participants.\nAniveu-vos a ballar per una bona causa aquest divendres a un quart de quatre.\nEn VOGOT és un personatge que vivia dalt de tot de la Catedral de Girona fins que es va cansar de veure-ho tot des de tan amunt … llavors va decidir baixar i ara passeja per la Devesa. Nosaltres el vam buscar, fins i tot amb un telescopi, però no el vam saber trobar.\nEra impressionant veure el volcà per dins!!\nDesprés vam endinsar-nos a la «Fageda d’en Jordà» per observar un bosc ple de faigs en plena tardor.\nSemblava un laberint sense sortida!!\nQuan vam acabar les activitats, tots ja teníem una bona gana i ens vam posar a dinar. Bon profit!\nEls alumnes de 5è enguany participem a la Vlll Mostra de Pintura Rodolfo Candelaria, i els finalistes d’aquest any han sigut: la Tània Fernández, la Sara Iruela, en Pau Marimont i la Yasmin Ridao. Volem donar l’enhorabona a en Pau Marimont que ha resultat el guanyador, i com no, també felicitar a les finalistes i a tota la resta de companys que van esforçar-s’hi tant com van poder.\nL’escola Sant Jordi s’uneix a la Marató d’enguany. El proper 9 de desembre us convidem a tots i a totes a ballar per la Marató amb els vostres fills.\nEns reunirem tots a les 3 de la tarda al pati de l’escola per ballar amb la següent coreografia.\nLes nits no moren mai, balla la flashmob de la Marató\nLa donació serà d’import voluntari a les bústies que trobareu repartides arreu del pati.\nUs hi esperem a tots i totes!!!!!!\nUn any més l’escola participa en la campanya «1 origami 1 euro» que organitza Mutua General de Catalunya amb la finalitat de recaptar diners per a la Marató de TV3\nSÓC UN FOLLET…\nSabeu la cançó del Bolet petitó d’en Jordi Tonietti? Nosaltres hem canviat la paraula «bolet» per la paraula «follet».\nSóc un follet molt petitó ensenyo el barret quan ve la tardor…\nEls nostres follets viuen al bosc dins una caseta en forma de bolet. Hi ha follets alts , baixos, prims , grassos, verds, marrons, liles i roses …però tots duen un barret punxegut.


Tres dies de circ als carrers de la Bisbal d'Empordà - SIESTV\n18 jul. 2008 Tres dies de circ als carrers de la Bisbal d'Empordà\nLa Fira del Circ arriba a la tretzena edició\nLa Bisbal d’Empordà serà l’escenari durant aquest cap de setmana de la Fira del Circ, que omplirà els carrers i places de la vila D’espectadors\nEnguany s’arriba a la tretzena edició de la fira, que està organitzada per L’Ajuntament de la Bisbal i L’entitat Fira del Circ. La mostra recull, en el seu inici, el testimoni de L’entitat bisbalenca Paufila, que a principis dels anys vuitanta va organitzar les dues primeres edicions de la Fira del Circ. Durant tots aquests anys, formacions com La Fura dels Baus, duets humorístics com Faemino y Cansado o el Mag Lari, entre molts altres, han passat per la Fira.\nEn aquesta edició, que va començar ahir a la nit i abaixarà el teló a última hora de diumenge, s’han programat actuacions destacades com la dels canadencs Les Vitaminés, els jocs malabars dels brasilers Disco-Bar Vermut o els acròbates Mumusic Circus. La Fira, a més, inclou activitats paral.leles com tallers de màgia, maquillatge, malabars i foc. La voluntat dels responsables del festival és oferir una programació diversa i engrescadora que sigui atractiva per a tota mena de públics, famílies i espectadors de totes les edats.


Decora la teva pròpia bossa de platja | Condislife\nDecora la teva pròpia bossa de platja\nA CondisLife ens agraden les coses fetes a mà i gaudir tant del procés de creació com del producte final. Així que ens hem llançat al DIY – Do it Yourself (Fes-ho tu mateix@!). I per acompanyar el bon temps, comencem amb aquestes fantàstiques idees per personalitzar o crear la teva pròpia bossa per a la platja.\nUna bossa súper elegant per guardar els vestits de bany, cremes solars i tovalloles de la família, de la mà de En mi bolso. Només heu d’afegir-li unes tires de pompons de colors cridaners (que podeu trobar i comprar en molts llocs) i pintar alguna franja de color blanc o del que preferiu . D’aquesta manera, un cabàs banal i corrent es converteix en un complement d’allò més xic. Podeu aprendre a fer-lo amb detall i pas a pas, aquí.\nPintat a mà: amb o sense plantilla\nSi sou una família creativa, us encantarà pintar el vostre cistell de platja a mà, com ho fa Me mola el DIY. És ideal per a una tarda de manualitats amb els petits de la casa! Podeu utilitzar plantilles retallades amb cartró o cartolina per ajudar-vos a marcar la silueta a la cistella, i després ja llançar-vos a pintar directament sobre ella.\nFons i figura\nTambé podeu pintar tota la cistella: un fons i una figura. En aquest cas , podeu utilitzar pintura d’esprai per a la base, i pintura acrílica per al motiu, com ha fet Baballa amb la cistella d’estrella, que ens encanta.\nA Ahora también, mamá opten per una forma de cor, amb el mateix mètode, que ens expliquen molt detalladament. Idees n’hi ha milers, i les millors sens dubte seran les vostres. Per exemple, cada membre de la família pot pintar-se a si mateix , perquè sigui encara una creació més única.\nExperimenta amb el tint\nSi a tu no et va el vímet, i vols alguna cosa ben lleugera i que no ocupi res, aquest tipus de bosses de tela estan molt de moda. A més, són molt fàcils de personalitzar i molt còmodes de portar. Pinta-la amb tints de tela de tota la vida i atreveix-te a estampar alguna il·lustració amb plantilla. Aquesta en concret és d’A todo Confetti, que ens expliquen fàcil i clar com i amb què obtenir aquest magnífic resultat.\nTransparent i cosida per tu!\nLet’s do ha creat un facilíssim pas a pas per cosir tu mateix@ aquesta bossa transparent. Requereix d’una mica de temps i d’un altre mica de gràcia, però tu pots i el resultat s’ho val. A més de divertida, és perfecta per saber en quin racó de la bossa es troba la crema solar.\nUs heu inspirat amb tots aquests Do it yourself? Animeu-vos a personalitzar les vostres pròpies bosses i passar un moment divertit amb tota la familía.\nEste fruto es fuente de hidratos de carbono, 💪


Telepobla | Dijous Notícies 2017-06-29\nDIJOUS NOTÍCIES 29 JUNY 2017\nMÉS ATENCIÓ AL CENTRE CRIDA’M\nEl centre d’atenció primerenca de La Pobla ha vist com s’ha autoritzat a poder duplicar els seus usuaris, exactament de 35 a 70. Amb esta nova atenció es dona oportunitat a que més famílies puguen utilitzar els recursos del centre\nLes borses de treball més antigues que tenia a l’ajuntament s’han renovat durant l’últim any. Ha sigut un total de 7 borses les que s’han actualitzat per tal de donar opció a formar part d’elles a aquelles persones que volen\nEl passat dimarts es celebraven els premis a l’excel·lència, una cita anual que engloba a tota la comunitat educativa del nostre municipi. Una gala dividida en tres parts, que va estar acompanyada íntegrament amb la presència de l’alcalde, Josep Vicent,\nCONVENI BANC D’ALIMENTS\nL’Ajuntament de la Pobla de Vallbona i el Banc Solidari d’Aliments han signat un conveni de col·laboració pel qual l’entitat social rebrà una ajuda econòmica. D’esta manera el consistori manifesta el seu compromís amb la tasca de repartiment d’aliments que\nLa directora de gestió sanitària, Antonia Chornet i Daniel Andres, cap del servei d’atenció i informació al pacient del departament de salut Arnau de Vilanova – Lliria celebraren una reunió amb el regidor de Sanitat, Javier Novoa en La Pobla.\nREUNIÓ COMARCAL COMPROMÍS\nDiferents alcaldes i regidors de la coalició Compromís de la comarca de Camp de Túria, es reuniren al centre social, per tal d’avaluar els dos anys en els quals el seu partit esta governant a la Diputació de València. La\nAPARCAR CANVI SEMESTRE\nEls recordem que a partir del pròxim dissabte 1 de Juliol canvia el lloc d’aparcament en moltes vies de la població. Amb el canvi del semestre aquells carrers als quals només es pot aparcar a una de les dos bandes\nEl passat dilluns s’iniciava la setmana per l’orgull a La Pobla. Un període ple d’activitats per a donar suport al col·lectiu LGTBi; de Lesbianes, Gays, Transexuals, Bisexuals i Intersexuals, que l’Ajuntament porta defensant des de fa ja tres anys. Uns\nCAFÉ TEATRE LOS JAGUARS\nAmb l’arribada del bon temps, comença un nou cicle del Café Teatre, passa del Centre Social a la Casa Gran. Per això el passat divendres va començar amb un sopar a la fresca. Així, la Casa Gran es va emplenar\nÉs la col·lecció de quadres que des de divendres passat es pot veure a la casa de la cultura. Un conjunt de quadres acrílics que han fet els alumnes d’entre quatre a catorze anys de l’escola de pintura Pintarte. Són\nXARRADA DE MEDIACIÓ\nEl Centre Social acollia un taller informatiu anomenat “espais de diàleg veïnal: gestió d’associacions” i organitzat pel Servei de Mediació Comunitària. La ponent Sandra Merchán treballava conceptes com l’individualisme, l’agrupació i la comunitat. La xarrada va tindre com a objectius;\nPISCINA I PLATJA\nAmb l’arribada de la calor, el sol i el ponent, és usual no trobar cap persona passejant pels carrers del poble. I és que amb els termòmetres en augment, cadascú busca una alternativa per a refrescar-se. A La Pobla s’ofereixen\nGRADUACIÓ CAMPÉS I LLUÍS VIVES\nEl centre social es vestia de gala dos dies consecutius per als actes de graduació dels alumnes del Campés i del Lluis Vives, que ja celebren des de fa anys esta festa d’acomiadament per a aquells alumnes que canvien d’etapa\nGRADUACIÓ ESCOLETA INFANTIL\nL’escoleta infantil finalitzava el curs a la casa de la Cultura amb l’acte de graduació dels alumnes. Després de tres anys de formació finalitzava per a estos menuts la seua priemera etapa educativa. Són xiquets de ters anys i esta\nPRÈVIA FESTA HOLY\nEste dissabte els més joves, i no tan joves, tenen una important cita festiva amb la celebració de la Holi experience. Un esdeveniment que es celebrarà a la parcel·la municipal del Mas de Tous des de les sis de la\nCLOENDA ESCOLA PILOTA\nEl trinquet, lloc d’entrenaments i partides durant la temporada va ser el lloc un any més triat per acomiadar el curs de pilota. Alli van estar presents els jugadors i jugadores de l’escola, els mestres i també els pares. Un\nFINAL PILOTA VINALESA\nVibrant i apassionant la primera jornada de finals del 42ª Trofeu El Corte Inglés de galotxa. El carrer de Vinalesa va gaudir de quatre partides de gran nivell que han coronat després d’una gran temporada a Godelleta, en categoria cadet,\nL’Escola de Patinatge Artístic va tancar un any més el curs a la coberta del mercat amb el seu tradicional festival. Un acte que esta inclòs dins de la Setmana Esportiva i que cita a les xiquetes que durant tot\nDIJOUS NOTÍCIES (2/07/20)\nDijous Notícies (25/06/20)\nDijous Notícies (18/06/20)\nDona’m la nota #4\nDijous Notícies (11/06/20)


Un passeig per la història… – Catalunya Postal\nCom visitar el Museu\nLa primera targeta postal oficial\nPublished by postals at 30 d'octubre de 2008\nAmb aquestes paraules el va descriure un dia un visitant, “tinc la sensació de que he fet un passeig per la història…”. I això que només va tenir temps de repassar 4 dels més de 500 àlbums que alberguen els milers de postals recollides durant 40 anys. Aquest és el Museu de la Postal, registrat com a marca, “Museu Catalunya Postal”, el primer de l’Estat en el seu gènere. Creador: Xavier Romero.\nDes d’aquell enterpostal austríac de 1869 -considerat com la primera targeta oficial del món- fins als nostres dies, però tractant d’obviar el material modern i per consigüent més corrent, aquestes que en bona part les podem considerar com a petites actes notarials, reflecteixen com vivíen els nostres avantpassats recents, i com eren els seus habitatges, pobles i ciutats.\nPer altra banda, el col.leccionisme temàtic és gairebé infinit: etnografia de tota mena, mundial i amb subtemàtiques; història del correu i les comunicacions; mitjans de transport -molt curiosos els carrilets gironins-; personatges i figures rellevants; exemplars artístics, pintats a mà, i artesanals amb molt diversos soports -roba, fusta, suro, cel.luloide, alumini, cuir, brodats-; il.lustradors modernistes -Alfons Mucha, Ramon Casas…-; publicitat; romàntiques; música -compositors, músics, teatres, cupletistes, programes de concerts, autògrafs, orquestres, conjunts, folklore…; catalanistes -signes d’identitat del país, sardanes, cançons, presidents de la Generalitat…-; esports en general i inicis dels Jocs Olímpics de l’era moderna; animals; filatèlia i cartofilia; i així fins a més de 300 apartats diferents.\nSi una il.lustració sempre s’ha dit que val per mil paraules… ja es podrà imaginar el visitant, què pot arribar a aportar el món de la targeta postal, i amb aquest amplíssim ventall de possibilitats.\nPodeu contactar escrivint a: xavier@catalunyapostal.cat