Marc i Carlos converteixen Massamagrell en sa casa - Superdeporte\nMarc i Carlos converteixen Massamagrell en sa casa\nGuanyen de nou en Lliga 2 i igualen amb José Salvador i Nacho\nj. cano @jampilota 13.02.2019 | 11:25\nMarc i Carlos repetiren ahir presència i victòria al trinquet Tio Pena de Massamagrell. FUNPIVAL\nMarc i Carlos repetiren ahir presència i victòria al trinquet Tio Pena de Massamagrell.\nEl trinquet de Massamagrell s'ha convertit en el feu de Marc i Carlos, representants de Vila-real en la Lliga 2 d'escala i corda: dues partides completades, dues grans actuacions i altres tantes victòries.\nAhir van repetir en la casa del Tio Pena per segona setmana consecutiva en la partida que va obrir la quinta jornada de la fase regular. En la contra, Ferrer, Bueno i Álvaro van caure per un contundent 60-25.\nL'actuació de la parella va ser semblant a l'anterior contra Pablo, Monrabal II i Conillet (60-55), però molt més còmoda.\nMarc continua guanyant força en la seua pilotada i demostrant que, encara sense estar en plenitud, el seu nivell està un escaló per damunt. En el de la Lliga Bankia, on no va entrar perquè, quan es van confeccionar els equips, la seua tornada era molt recent després d'una lesió de llarga durada que requeria una fase de recuperació de les prestacions.\nI Carlos va tornar a multiplicar-se, a agafar canxa per a cobrir espais i a córrer per a arribar al lloc abans que la pilota i d'esta manera carregar perfectament posicionat. Exactament igual que fa una setmana, però sense que la seua actuació arribara a ser un recital, com va passar contra l'esmentat trio de Pablo de Sella. I és que ahir no va ser necessari destapar el pot de les essències perquè l'oposició hi va ser molt menor.\nL'equip de València ha entrat en una crisi de joc després de la baixa de Santi de Silla. Dues partides després, Ferrer, Bueno i Álvaro encara no s'han acoblat. En la primera va ser el rest de Llíber qui va jugar menys del que pot. Ahir, les mancances vingueren de les línies capdavanteres.\nEste resultat situa a Marc i Carlos igualats a punts amb els líders i encara invictes José Salvador i Nacho, que ara estan amb una partida menys. Per a Ferrer, Bueno i Álvaro la situació en la taula no és ni molt menys dramàtica pel bon començament de campionat que ha tingut l'equip, però les rendes no hi són infinites.\nPel que fa a la Lliga 2 de raspall, la quinta jornada començarà demà al trinquet de Bellreguard.\nNacho: "Quasi m'interessa més guanyar la Lliga 2".


Cicatrius – Apapatxar\n“…s’hagin anat transformant els antics pecats en moderns trastorns”\nNascudes per al plaer (Mireia Darder)\nAquesta setmana us vull parlar sobre les cicatrius i la importància del seu tractament.\nEn consulta veig habitualment cicatrius de molts tipus: recents o antigues, petites o grans, hidratades o enganxades, acceptades o doloroses. Poden ser de cesàries o per extracció d’algun òrgan, per un procés cancerigen i també poden ser per estètica.\nVull donar la importància que tenen realment aquestes marques a la pell i, per sobre de tot, la necessitat de ser treballades el més aviat possible. Quan una cicatriu no es tracta (hidratant-la i mobilitzant-la), poden portar problemes a llarg termini fent que al principi costi relacionar-ho amb aquella intervenció de fa tan temps.\nLa Real Acadèmia Espanyola defineix cicatriu com: “Señal que queda en los tejidos orgánicos después de curada una herida o llaga. // Impresión que queda en el ánimo por algún sentimiento pasado.” (1)\n(Vull fer un parèntesis per a transmetre la meva sorpresa en quant a la definició de la RAE. M’ha alegra que tingui en compte la possibilitat de tenir cicatrius emocionals.)\nContinuem. Davant qualsevol lesió, el cos desenvolupa un procés de cicatrització que es divideix en (2):\nInflamació. Aquesta fase consisteix en vasodilatació per a què permeti l’arribada dels diferents organismes del sistema immunitari. Aquests organismes ajudaran a protegir-nos d’una infecció, i permetre així que es pugui desenvolupar la fase següent.\nCom a terapeutes realment podem intervenir en aquesta última fase de remodelació. És el moment perfecte per a què se li doni a la cicatriu les diferents tensions i es faci el màxim de flexible possible. Quan això no es produeix, les cicatrius poden desenvolupar una cicatrització errònia; però també hi ha altres factors que poden influir com per exemple la mida de la cicatriu, la zona on està, l’estat de la pell, la genètica, l’alimentació, entre altres (3).\nQuan una lesió no es cicatritza bé pot desenvolupar cicatrius queloides o hipertròfiques. Aquest tipus d’alteració és quan hi ha una hiperproliferació dels fibroblastos i una disposició errònia del col·lagen (5). Això pot causar major dolor i que estèticament es vegi més. (Foto a: cicatriu normal. Foto b: cicatriu queloide) (6)\nRelacionat amb aquesta hiperproliferació del teixit, també vull mencionar les adherències. Aquestes són creixements descontrolats cap a les capes profundes. Habitualment es veu en cicatrius abdominals i provoca que els òrgans es vagi enganxant entre ells o a la paret abdominal i que, per tant, el seu funcionament es vegi dificultat.\nCrec que és necessari explicar-vos una mica la anatomia del teixit conjuntiu per entendre d’on surt el col·lagen i els fibroblastos.\nLa majoria dels teixits del nostre cos estan format per teixit conjuntiu. Aquest tipus de teixit aporta força, densitat, elasticitat, nutrició, protecció, comunicació, entre altres.\nEl teixit conjuntiu es classifica en teixit conjuntiu laxa (forma les vísceres, els nervis i els músculs) i teixit conjuntiu dens. Aquest últim pot ser irregular (càpsules articulars, pell i periosti) o regular (tendons, lligaments i aponeurosis). En tots els tipus està compost bàsicament per:\nCèl·lules: fibroblastos, leucòcits, fibroclastos etc.\nMatriu extracel·lular: es diferencia la substància fonamental, on hi ha tots els elements no fibrosos que permet l’agregació de proteïnes, i la substància fibrosa, on hi ha fibres com l’elastina o el col·lagen.\nPlasma intersticial: l’espai que ho engloba tot i que serà important la quantitat de minerals que hi ha.\nEl principal tractament que us vull parlar és el de la fisioteràpia, però abans us deixo aquí tres opcions en el cas de que la cicatriu fos queloide o hipertròfica.\n** Radioteràpia: En aquesta revisió d’estudis que us presento, fan una combinació de radioteràpia i escissió quirúrgica, demostrant que és una tècnica segura i factible (5).\n** Toxina botulínica: S’han fet estudis per a utilitzar la toxina botulínica com a tractament per a les cicatrius i els resultats han sigut positius en quant a què redueix la fibrosis de la pell disminuint la proliferació dels fibroblastos, modulant l’activitat del factor de creixement i reduint l’expressió de citoquines inflamatòries. Tot i així és necessari continuar fent estudis sobre la toxina botulínica (5-8).\n** Silicona: En forma de prevenció de cicatrius queloides o hipertròfiques existeix un gel de silicona i unes lamines del mateix material. En aquesta revisió van poder concloure que és interessant en quant a prevenció, encara que la metodologia dels estudis revisant era deficient (9).\nI finalment, en fisioteràpia el tractament bàsic consisteix en la mobilització respecte les superfícies inferiors. Això es pot aconseguir amb les pròpies mans o amb ventoses. A més a més, sempre recomano que les usuàries també s’ho facin a casa amb algun tipus d’oli (rosa mosqueta, pompeya o alguna crema que tinguin cicatritzant). Us deixo aquí un link d’una pàgina web de fisioteràpia que proposa algunes tècniques per auto-tractar-se les cicatrius:\nI abans d’acabar m’agradaria fer una parada a aquelles cicatrius que no acaben de curar i que moltes vegades tenen emocions enganxades. Crec que en aquests casos MÉS QUE MAI s’han de tocar, s’han de mirar, s’han de sentir per acabar acceptant-les.\nLes marques de la nostra pell són indicacions del que hem viscut i, a vegades, recordatoris dels aprenentatges quan l’oblit va guanyant terreny.\nPublicat el 19 de Juny de 2018 20 de Juny de 2018 per ApapatxarPosted in anatomia, dolor, Fisioteràpia, TractamentEtiquetat cicatriu, col·lagen, Fisioteràpia, queloide, silicona, teixit conjuntiu, toxina botulinica, ventosa.\nAnterior Previous post: Caigudes en la gent gran (I)\nSegüent Next post: Caigudes en la gent gran (II)\nOne thought on “Cicatrius”\n19 de Juny de 2018 a les 15:14\nQuan en un post t’hi pots veure reflectit i t’adones que algú li està donant importancia, et sents comprès. M’ha semblat molt interessant tota la informació. M’ha emocionat el fet de dedicar-li una mirada i atenció a aquest senyal de vida que és la cicatriu per poder-la mimar i acceptar.


Això no és una novel·la! El 'Pickwick' de Dickens, traduït per Josep Carner\nLlegim / Crítiques 10/12/2020\n'Pickwick', de Charles Dickens. Publicat per Univers en edició de Jaume Coll i Joan Ferrer\nUna de les il·lustracions de la primera edició anglesa del 'Pickwick' de Dickens UNIVERS LLIBRES\nVilafranca del PenedèsEn un dels molts passatges hilarants d’aquest llibre, trobem el protagonista hostatjat en un hostal d’Ipswich. És tard, hora de fer un pensament, i Pickwick ja du posat l'estrenyecaps. Llavors s’adona, consternat, que entra una dona a la seva habitació, i que s’hi mou com si fos casa seva. L’home no sap on posar-se, bé que no és la primera vegada que, a la nit, es troba en fals davant una senyora. Li fa por espantar-la, que ella munti un sagramental. A més, els cordons de l'estrenyecaps se li han entortolligat de mala manera al clatell... Pateix encara més pel fet que la dona el pugui veure cofat amb aquella peça de roba tan íntima que no pas per la situació intrusiva en si, tan amoïnosa. Al final, però, se’n surt prou dignament: “Per bé que s’hagués posat atropelladament el capell damunt l'estrenyecaps, a l'estil de les patrulles de milicians, encara que portés sabates i polaines a la mà i frac i armilla damunt el braç, res no va poder atuir la seva nadiua cortesia”. La proverbial exquisidesa anglesa en les formes, doncs, no s’ha vist seriosament compromesa en aquesta trifulga!\nEl Pickwick no és una novel·la, va dir-ne G.K. Chesterton, un dels seus més eximis comentaristes. I és que una novel·la amb argument i desenllaç no ens farà mai aquesta impressió d’eterna joventut, hi va afegir. Dickens va publicar-la en fascicles, amb el pseudònim Boz, als anys trenta del segle XIX, i va constituir un èxit rodó. Sovint s’ha remarcat el deute compositiu que manté amb el Quixot. Jordi Llovet ho ha explicat de manera amena i sapient. A mi també em sembla sentir-hi ecos dels Contes de Canterbury, de Chaucer. I és que totes dues, aquesta i la novel·la immortal del castellà, fan un ús generós de la tradició oral, tot recollint, enfilades per l’argument vertebral, un fum d’històries que il·lustren vicis i virtuts de l’espècie humana (Dickens en segueix l’exemple). I perquè totes dues engeguen els seus cèlebres protagonistes a rodar pels camins (com passarà, també, amb el Pickwick).\nUn filòsof d'estar per casa\nEn aquest cas, són quatre, els membres del club que du el nom del seu cap de brot, “amatents com les abelles, si no tan lleugers com les fades”: Snodgrass, Tupman, Winkle i Pickwick. Aviat s’hi sumarà el servidor del líder, el memorable Samuel Weller, que, amb el seu parlar cockney, aporta saboroses notes de comicitat. Les aventures que viuran plegats recorrent pobles i llogarrets, fent-hi estada en fondes i tavernes, són incomptables. En totes, el guiatge de Pickwick resulta essencial: observador de la naturalesa humana, s’erigeix en un ver filòsof d’estar per casa: “El senyor Pickwick era filòsof, però els filòsofs al capdavall no són, sota l’armadura, sinó homes”. Probablement si aquest home de geni s’hagués criat a la riba del Danubi i no del Tàmesi, la seva predisposició davant els esdeveniments de l’existència i les meravelles del cosmos hauria estat una altra de ben diferent. Però la ironia amaneix el relat de punta a punta, i, en el formigueig de vida londinenca i provincial que els quatre pickwickians van trobant i amb el qual es van barrejant, el mestre hi sol dir sempre la seva, una opinió tothora ponderada, però no infal·lible del tot. Ironia a manta, sí. Ara em ve al cap una de les moltes històries que se sumen al corrent narratiu principal: la del viatjant de comerç que s’enamora de la viuda fondista i que a la nit, tan borratxo de ponx que no s’aguanta dret, entaula conversa amb una vella cadira de la seva habitació, que li donarà tot de valuosos consells!\nLa traducció de Carner ha estat històricament controvertida, sobretot els últims quatre decennis: ha concitat adhesions insubornables, però també algunes detraccions baladreres. A mi em sembla molt bona. La pregunta és: ¿com s’ha de fer parlar català el senyor Pickwick i el seu seguici? La solució de Carner resulta equilibrada, bé que en el parlar de Weller potser podria haver fet servir una llengua més deixatada. Hi trobem Carner en estat pur, esclar: obra de l'artífex més brillant que ha donat mai la llengua catalana. Weakness no es tradueix com a feblesa o debilitat, sinó com a poquesa. The gentle air es torna airet (¿com millor es podria haver dit, això?). Un pastís de noces esdevé un pastell (paraula que recull l’Alcovell-Moll). Ens hem d’anar avesant als qui-sap-lo, en les diverses modalitats de flexió, que van salpebrant el relat. I a aquelles paraules que fan arrufar el nas als defensors de la naturalitat expressiva (llur, àdhuc...). Alguns personatges no s’enrojolen mai, sinó que se’ls torna la pell de la cara carmesina (traducció literal del crimson original). Les consecucions de tota mena, però, són qui-sap-les! A un personatge que té la llàgrima fàcil se li retreu això: “Deixeu córrer aquesta andròmina de la bóta de regar”. Cada pàgina és un goig viu de traducció! I l’edició, amb l’original anglès a mà esquerra, encarat a la traducció catalana, un autèntic luxe! Cal agrair una vegada més la feina rigorosíssima de Jaume Coll, mestre d’editors, i, en aquest cas, també la de Joan Ferrer, que s’ha cuidat del text anglès.\nCharles Dickens Univers Josep Carner


Una proposta diferent, Xavier Villanueva (lpc3.com)\nUna proposta diferent\nXavier Villanueva 12-10-2012\nMagatzem Escolà, 10 d'octubre de 2012\nEl Magatzem Escolà és un local acollidor amagat en un dels carrerons de darrera del Mercat del Born. A banda de vendre diferents vins i destil·lats, munten una sèrie d'activitats entre les que destaca el cicle de concerts El Decantador. Són directes en format íntim precedits d'una petita cata de vins i amenitzats amb còctels pensats especialment per a l'ocasió.\nAquest dijous passat era l'últim concert de la temporada, que seguirà amb novetats el proper 2013, i la Maria Rodés i la seva personalíssima proposta n'eren les protagonistes. Abans del directe un es podia passejar per la botiga amb un ponx a la mà fins a baixar al soterrani, on tenia lloc una cata de vins muntada com un joc de relacions. Tres vins (un de Calatayud, un altre de La Rioja i un últim del Priorat) per a tres conceptes ("sexual", "valent" i "castís") i tres tipus de música (l'Orgasm de Prince, el Nanai de la Mala Rodríguez i una de les cançons de Miguel Acebes García) en un joc per taules que va escalfar els motors bastant consistentment abans del concert.\nLa Maria Rodés va adaptar el format dels músics que l'acompanyaven pel petit espai del soterrani del Magatzem Escolà: Guillem Caballero als teclats i Maru di Pace a l'arpa, guitarra i ukelele, a part de la mateixa Maria a la veu i la guitarra. El directe va començar molt bé (amb una gran interpretació vocal a Te Vi, el tema amb el que va obrir) però poc a poc es va anar perdent entre els efluvis de l'alcohol i l'ambient quasi de família que es respirava a la sala. Segurament no va ser dels millors directes de la barcelonina, que després d'un bon principi, en el que també van sonar Haz lo que te de la gana, A lo mejor i Desorden, es va anar perdent entre riures i cançons escapçades i tornades a començar.\nEn el recent Sueño Triangular, el disc que la Maria Rodés ha presentat enguany, s'utilitzen gravacions amb sons enregistrats al camp i d'altres elements de la música concreta (obrint la típica cançó pop cap a d'altres sonoritats). En el concert del cicle El Decantador tampoc va faltar música concreta, en aquest cas unes percussions insistents que provenien de les cocteleres del final de la sala i que es fusionaven de mala manera amb la delicadesa de la música de la Rodés. Unes cocteleres que a part de soroll feien un còctel, un pensat especialment per la Maria Rodés: el Julianne, una subtil però potent combinació de ginebra, aperot i taronja sanguínia adornada amb una flor de pensament.\nEl concert va anar seguint la mateixa dinàmica un xic caòtica, creixent potser en la interpretació d'un cover de L'Ocell de Joan Colomo, amb el mateix Colomo mirant-s'ho des de ben a prop, i amb una intimista Mirall, aquesta vegada ben enfocada. Per a cloure, Mírate, un tema relacionat amb la seva mare, amb versos finals a capella "soy un koala de Australia", en un comiat prou eteri i desconcertant. Segurament no va ser la millor de les nits de la Maria Rodés, a qui s'ha vist brillar molt més en d'altres ocasions.\nEl cicle El Decantador del Magatzem Escolà torna a partir del proper any amb més propostes que seguiran vinculant la música de diferents artistes de casa amb la degustació de vins i còctels en el que acaba sent una bona fusió de diferents disciplines en principi apartades. Estarem atents!\nMel�mans sense manies, Programa 40 podcast, 17-12-2012\nEl Festival de Jazz de Barcelona i Chick Corea crítica, 16-12-2012\nMel�mans sense manies, Programa 39 podcast, 03-12-2012


Igual que en gairebé tota la història de la humanitat, durant l'edat mitjana la dona va tenir un paper secundari i generalment controlat pels diferents poders de la societat, des del pare, el marit, el senyor, l'Església, etc. Però com es desenvolupava exactament la seva vida? En traiem l'aigua clara.\nEn general la vida de les dones a l'edat mitjana estava determinada per l'aristocràcia (les classes dirigents) i l'Església. Per començar, tal com estipulava el feudalisme, cadascú pertanyia a un sector social diferent: la noblesa, el clergat i el tercer estament compost pels camperols, artesans, comerciants, etc. L'Església medieval, per la seva part, dictava quin era el paper de cada persona, a més del propòsit que havia de tenir.\nEl lloc de les dones al clergat estava restringit al monestir. En el cas de les dones nobles, la seva posició depenia de la quantitat de terres que tingués el seu marit, perquè en aquella època la terra equivalia al poder. Per tant, fins i tot en la noblesa la qualitat de vida de les dones, igual que de les seves famílies, podia variar en funció de les terres que controlessin. Les dones de classe baixa podien tenir més llibertat d'expressió perquè no estaven encotillades en una manera de fer i ser concreta ni en cap protocol. A més, acostumaven a treballar braç a braç amb els seus marits al camp i als gremis, segons l'ofici de la família. Amb tot, el seu paper principal era tenir fills i cuidar de la família.\nDurant els aproximadament mil anys que va durar l'edat mitjana, podem dir que els drets de les dones van anar creixent de mica en mica per tres factors. Primer, la popularitat del culte a Maria, considerada mare de Déu per l'Església. Segon, el concepte de l'amor cortès propi dels ideals dels cavallers de la baixa edat mitjana, que va augmentar el respecte per la figura femenina. Tercer, el naixement de la burgesia a partir del segle XI, que també va afavorir alguns drets i responsabilitats d'algunes dones urbanes. Ara bé, aquest tercer factor duraria poc perquè era vist com una amenaça al sistema patriarcal, i les dones de ciutat començarien a patir noves discriminacions.\nUn cop passada la pesta negra (1347-1352), les dones van poder assumir algunes terres i negocis per causa de l'alta mortaldat provocada en homes. Però això va ocasionar que el sistema feudal apliqués més restriccions a la dona en altres àmbits, per causa de sentir-se amenaçat davant dels progressos que feia.\nL'ESGLÉSIA I LA DONA\nL'Església va demonitzar la dona perquè, segons la seva manera de pensar, Eva havia sigut la culpable de l'estat actual de la humanitat. Com a primera pecadora, ella havia fet caure en desgràcia l'ésser humà i, per això, les dones eren considerades la font de tots els mals del món. Aquesta era una doctrina no bíblica, perquè la Bíblia diu a Romans 5:12 que "Per mitjà d’un sol home el pecat va entrar al món, i amb el pecat també hi va entrar la mort". Per tant, la doctrina bíblica dona la responsabilitat principal a Adam, no a Eva.\nL'Església es va entossudir a negar a la dona una condició d'igualtat envers l'home. Les dones eren vistes com a temptadores malvades o com a deesses virginals, sense cap punt intermedi raonable. Només a partir del segle XII la visió de la dona per part del clergat va millorar una mica gràcies a l'auge del culte a Maria.\nAmb tot, la subordinació de la dona que apareix a la Bíblia en passatges com 1 Corintis 11:3 i 1 Timoteu 2:11-15 era portada a l'extrem, sense interpretar-los segons el context i sense harmonitzar-los amb altres passatges que manen cuidar, respectar i amar les dones, com Efesis 5:28, que diu "Els marits han d’estimar les seves esposes com el seu propi cos. L’home que estima la seva esposa s’estima a si mateix".\nAl llarg de l'edat mitjana, les dones de classe baixa eren forneres, cerveseres, lleteres, cambreres, artesanes, teixidores i, sobretot, masoveres. En general treballaven al costat dels marits i fills. Però l'home continuava sent la principal autoritat de la família, sempre que no s'hi fiqués el senyor.\nEl sistema feudal establia que el senyor era el propietari de les terres i aquestes les llogava als serfs, que quedaven lligats a elles. El senyor controlava tots els aspectes dels serfs, i això es podia estendre a la vida social de les dones. A vegades el senyor decidia sobre amb qui es casaria una dona, per exemple, tot i que tampoc passava sovint pels problemes que podia provocar tal gosadia. Ara bé, encara que no s'hi fiqués el senyor s'hi ficaven els pares, que eren els qui sovint concertaven els matrimonis sense el vistiplau de les parts implicades. L'interès de fer-ho així eren les terres, com sempre passava al món rural.\nI què hi ha del famós dret de cuixa? Aquest suposadament dret establia que quan hi havia un casament, el senyor devia enllitar-se amb la núvia la seva primera nit de casada, amb la impotència i dolor que això provocaria tant al marit com a la resta de familiars i amics. Bé, tot i que aquest costum va existir en algunes civilitzacions antigues amb més o menys seguiment, i que algunes tribus germàniques sembla que l'havien practicat en algun moment de la seva història, no hi ha cap font documentada que indiqui que era una norma oficial durant l'edat mitjana a Europa. Sí que és cert que podia passar, i de fet existeixen relats que ho expliquen, però eren abusos puntuals per part de senyors i alguns eclesiàstics i no una norma regulada pel sistema feudal. Per tant, el dret de cuixa existia, però s'ha exagerat moltíssim el seu abast.\nAmb el sorgiment de la burgesia a les ciutats, durant la baixa edat mitjana a partir del segle XI, va començar a despuntar a poc a poc una classe mitjana que afavoriria l'augment de drets i responsabilitats de les dones. Les dones de la burgesia no només treballaven amb els seus pares i marits en un ofici determinat, sinó que també podien succeir l'home com a cap després de la seva mort. Tot i això, pel simple fet de ser dones ja cobraven menys per la seva feina. A més, aquesta nova situació no era ben vista per molts. Els gremis van començar a negar a les dones la pertinença al col·lectiu que els pertocaria i els companys d'ofici masculins els feien la vida més complicada.\nCuriosament, en aquesta època les dones trobaven més acceptació i estabilitat a les abadies i als monestirs. Se sap que podien aprendre a llegir i escriure i que participaven cada cop més en la producció de llibres. Esclar, el preu a pagar era una vida de reclusió i pobresa en una situació que, malgrat tot, era totalment secundària.


S'ha decidit també dividir la cursa en 2 dies per evitar aglomeracions i que més gent puga gaudir de la prova\nEls paratges naturals de Sumacàrcer tornaran a ser protagonistes en una competició esportiva. La IV edició del Trail de Sumacàrcer ja té data. Se celebrarà els propers dies 28 i 29 de novembre i els dos dies tindran quatre diferents proves. Dissabte serà el torn de la 8k i de la 15k i el diumenge tindrà lloc la 12k i la 15k. Des de l'organització estan treballant en la realització de la prova amb els mateixos protocols que ja han utilitzat en altres esdeveniments de la nova normalitat, amb els quals s'ha demostrat que l'esport a l'aire lliure, amb les normes, limitacions i compromís dels participants, es pot realitzar de forma totalment segura. S'ha decidit també dividir la cursa en 2 dies per evitar aglomeracions i que més gent puga gaudir de la prova. Una altra mesura més de seguretat és que la zona d'eixida i meta serà des de fora del poble per evitar contactes entre participants i la població. Serà a la zona de l'Esgoletja, una encantadora àrea recreativa enganxada al riu Xúquer amb espai suficient com per poder mantenir les distàncies.


400 professionals del sector de la restauració han visitat aquest dilluns les instal·lacions de firaReus per assistir a la jornada 'Eines per a la innovació', organitzada per la companyia Frigorífics...\nLes obres de restauració de la Torre del Port de Cambrils s’han iniciat aquesta setmana. Després de tot un procés administratiu iniciat el 2017, el passat 13 d’abril la Junta de govern de l’Ajuntament...\nLa gastronomia i l’enologia, les solucions per a desestacionalitzar la temporada\nLa jornada tècnica ‘La clau de la restauració en turisme’, celebrada el dimarts 25, va reunir una setantena de professionals de l’hostaleria i la restauració. L’acte, que va tenir lloc a la sala...\nMas Passamaner, 15 anys de luxe a tocar de casa\nEl Mas Passamaner ha renovat el seu compromís amb els clients amb motiu del quinzè aniversari de la seva inauguració. L'establiment hoteler i de restauració de la Selva del Camp ha aconseguit superar la...\nAquest mes de febrer s'han iniciat les obres de condicionament i restauració dels banys meridionals de la vil·la romana dels Munts, a Altafulla, adscrita al Museu Nacional Arqueològic de Tarragona. Una...\nLa Cambra distingeix les millors tapes de la Ganxet Pintxo de tardor\nLa Ganxet Pintxo de tardor ja té guanyadors. La seu de la Cambra de Comerç ha acollit aquest dimecres al migdia el lliurament dels guardons de l'última edició de la ruta de tapes reusenca, que ha distingit...\nEls establiments de la Ganxet Pintxo serveixen entre 3.500 i 4.000 tapes de mitjana\nUna prova de foc. Així és com ha definit el president de la Cambra de Comerç de Reus, Isaac Sanromà, l'actual edició de tardor de la Ganxet Pintxo, la ruta de tapes que finalitzarà el pròxim diumenge 12...


Podem parlar d'una crisi de la socialdemocràcia? Està perdent els seus bastions històrics? Quin és el seu futur en l'Europa que ve? CRÍTIC analitza els resultats electorals dels autoanomenats partits socialdemòcrates de tot Europa i aporta claus per entendre la pèrdua de suport social que pateixen.\nMiquel Iceta (Barcelona, 1960) va començar a militar als 17 anys. Als 24 anys va entrar a l'executiva del PSC. Als 27 anys era regidor de l'Ajuntament de Cornellà. Als 31 anys va ser nomenat director del Departament d’Anàlisi del Gabinet de la Presidència del Govern. Ha estat diputat al Congrés i al Parlament i no va arribar a ser eurodiputat perquè Pere Navarro li va demanar que es quedés a Catalunya per intentar apagar els incendis del partit. Avui lidera el PSC en el seu pitjor moment de la història.\nJoan Herrera Torres (Barcelona, 1971) és des del 2008 coordinador nacional d'Iniciativa per Catalunya-Verds. Ha estat en els últims temps una de les veus més dures al Parlament contra les retallades del Govern de CiU. Es va foguejar com a diputat d'ICV-EUiA al Congrés dels Diputats. Ara comparteix liderat al partit hereu del PSUC amb Dolors Camats. Declarat federalista, ja ha dit que el 9-N votarà sí-no.


Sant Boi Notícies – Estrenes del 3 de desembre\nEstrenes del 3 de desembre\ndic 01, 2011 Cinema, Oci i cultura Comentarios desactivados en Estrenes del 3 de desembre\nAquesta setmana els cinemes de Sant Boi ens ofereixen un ventall de quatre nous títols. Per començar, In time ens presenta una carrera a contra rellotge per tal de salvar la vida i canviar l’status quo de la societat del futur, on sembla que la durada d’una vida depèn dels diners que es tinguin. Els pingüins que ballaven fa cinc anys a Happy feet tornen a la gran pantalla en una segona pel·lícula on hauran d’unir forces amb totes les espècies de l’Antàrtida si volen sobreviure. La tercera estrena tracta sobre com un pare i un fill enfortiran els lligams familiars arran de la construcció d’un robot que practica boxa. I per últim, arriba la seqüela de Fuga de cerebros, una comèdia espanyola tan esbojarrada com la primera, però aquest cop ambientada a Harvard.\nIn time (Andrew Niccol) – Ciència-ficció, thriller\nEns trobem en un hipotètic futur on els humans no aparenten tenir més de 25 anys gràcies al descobriment d’un gen que no els envelleix. Tot i això, cada persona té un temps de vida ja pronosticat en funció dels recursos econòmics dels que disposa. Els més rics i poderosos han aconseguit viure durant segles mentre que els més pobres veuen com la seva vida s’escurça a mesura que consumeixen, es mouen, etc. Will (Justin Timberlake) és un dels del segon bàndol que gràcies a la seva generositat es veu recompensat amb un segle de vida extra. No obstant, les autoritats sospiten d’ell i l’acusen falsament d’assassinat. Durant la seva fugida, Will segresta a la filla d’un dels magnats de la ciutat amb la qui té l’esperança de canviar l’organització del sistema social.\nHappy feet 2 (George Miller) – Animació\nL’acció de Happy feet 2 ens torna a presentar als pingüins Mumble i Glòria. Tots dos han tingut un petitó, Erik. Mumble s’ha convertit en un dels líders dels pingüins, però el seu fill no aconsegueix estar a l’altura. El ball no se li dóna tant bé com al seu pare i és per això que marxa en busca del seu lloc al món. Així coneixerà a un pingüí volador que es convertirà en el seu ídol. Mumble no està content amb el nou amic del seu fill, però té més problemes dels que ocupar-se. L’ecosistema de l’Antàrtida està en perill de nou i Mumble, com a líder, haurà de fer l’impossible per aconseguir salvar el món que coneixen.\nAcero puro (Shawn Levy) – Ciència-ficció, drama\nEn un futur proper, la boxa és un esport exclusiu de robots. Charlie (Huhg Jackman) és un antic boxejador que ha vist com els robots l’han arraconat a la seva professió. A l’actualitat, treballa com a promotor de boxa de segona categoria a la vegada que construeix robots de ferralla que fa servir en combats il·legals. La seva vida està plena de complicacions i la mala sort sembla que va en augment quan apareix un fill al que no coneixia. Al principi, la seva relació serà difícil fins que trobin una afició que els acabarà unint. Tots dos compren un antic robot amb el que comencen a crear el seu somni. Treballen colze a colze amb la idea de fer un robot capaç de competir amb els millors del circuit de boxa professional.\nFuga de cerebros 2 (Carlos Therón) – Comèdia\nAlfonso, el germà petit del protagonista de la primera Fuga de cerebros, convenç als seus amics per viatjar fins a Harvard. El seu objectiu és ben clar: vol conquistar a la noia dels seus somnis i per això ha seguit una mica el pla que va portar a terme el seu germà a Oxford. Alfonso s’ha endut als seus atípics amics fins als Estats Units i les bojeries es succeixen una rera l’altra al campus de la universitat nord-americana. El pla d’Alfonso sembla funcionar, la noia dels seus somnis comença a fer-li cas, però tot es capgirarà quan es creui amb Marta, una noia de la que havia estat enamorat durant la seva infantesa i que no ha aconseguit oblidar.\nPremi Delta de narrativa per a la santboiana Ció Lerma Premi de bones pràctiques de comunicació no sexista


LAYER CAKE DE XOCOLATA I CARAMEL\nVaig fer aquest pastís per un aniversari i el tenia pendent de publicar...\nHe aprofitat que estic refredada i he vaguejat sense sortir de casa per acabar d'escriure la recepta.\nVeureu que una vegada més utilitzo la xocolata com a protagonista. És un element gairebé indispensable a les meves postres. Tot i que aquesta vegada el combino amb una salsa de caramel que ja vaig publicar fa temps. Les proporcions d'ingredients però, no són les mateixes perquè aquesta vegada al voler farcir un pastís, l'he fet més densa.\nIngredients del pa de pessic per un motllo de 24 cm:\n200 farina amb llevat200 sucre1 cullerada d'extracte de vainilla\nSeparar les clares dels rovells i muntar les clares a punt de neu. Reservar.\nBatre els rovells amb el sucre fins que espumegin. Afegir l'extracte de vainilla. Anar abocant la farina a cullerades mentre continuem batent fins que s'hagi integrat totalment. Abocar les clares a poc a poc mentre seguim batent a la mínima velocitat fins a obtenir una massa homogènia.\nAbocar al motllo i coure al forn preescalfat a 140ºC durant 90 minuts. (Aquí dependrà una mica de cada forn)\nIngredients pel farcit de caramel:\n5 ml d'aigua\n45 g de mantega, tallada a daus petits.\nEscalfar la nata i reservar.\nPosar el sucre juntament amb l'aigua en un caçó a foc mitjà-alt, remenant de poc o a gens. Un cop agafa un color daurat i no hi ha restes de sucre de color blanc retirem del foc i afegim la nata de mica en mica sense ara sí, deixar de remenar. Un cop integrada, abocar la mantega i la sal i tornar a remenar. Tornar a coure uns minuts a foc mitjà (sense deixar que arribi a bullir) per tal de què ens quedi una crema ben lligada.\nRetirar del foc i abocar en un recipient perquè refredi i agafi espessor.\n300 g de xocolata negra de fondre\nlacasitos (decoració opcional pel muntatge)\nAbocar la nata en un caçó i posar al foc fins que arrenqui a bullir. Retirar i abocar la xocolata a trossets. Deixar reposar uns minuts i barrejar fins que quedin els dos ingredients ben integrats.\nDeixar refredar a temperatura ambient i després posar a la nevera fins que acabi de refredar.\nMuntar amb una batedora elèctrica.\nMuntatge:Tallar el pa de pessic en tres capes i farcir amb el caramel. Un cop farcit i muntat, aplicar una fina capa de la mateixa ganache per tot l'exterior del pastís i deixar refredar a la nevera. Un cop a endurit la xocolata, aplicar una segona capa abundant de ganache. Un cop aplicada, decorar amb una cullera per donar-li un aspecte irregular.\nPer últim acabarem de decorar amb uns quants lacasitos i li posarem algun topper que podem fer de forma manual amb una cartolina (per exemple).\nEtiquetes de comentaris: CARAMEL PASTISSOS XOCOLATA


Un pres de Lleida entre la vida i la mort per un pedrada al cap\nActualitzat 18/06/2021 17:29\nBaralla a la presó de Lleida. Un enfrontament entre dos presos al pati del mòdul 6 del Centre Penitenciari de Ponent ha deixat un dels dos implicats ferit crític i entre la vida i la mort.\nL'home, de 38 anys, ha rebut un cop de pedra durant una baralla al pati. El seu agressor, de 58 anys, portava la pedra amagada i sense amenaça prèvia, per causes que encara s'estan investigant, ha colpejat el cap de la víctima.\nUn cop de pedra al cap sense previ avís\nSegons el Departament de Justícia, els fets han passat a primera hora d'aquest divendres al pati del mòdul 6. L'agressor, de cop i volta, sense motiu aparent, ha colpejat la víctima al cap, amb una pedra que portava amagada. Els professionals de vigilància han intervingut de manera immediata per aturar l'atac i desarmar l'agressor, que també portava un objecte punxant de fabricació casolana amagat.\nEls funcionaris li han pogut prendre l'arma i també intervenir la pedra, al mateix moment que han fet els primers auxilis a l'home. Finalment sanitaris del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) l'han pogut estabilitzar i l'han traslladat a l'hospital Arnau de Vilanova de Lleida, on segueix en estat crític.\nUn està condemnat per assassinat i l’altre en preventiva per homicidi\nLa víctima, de 38 anys, compleix condemna per un delicte d'assassinat. L'agressor, de 58 anys, que estava ingressat en presó preventiva a l'espera de judici per homicidi ha ingressat després de l'agressió al recinte d'aïllament provisional del centre.\nImatge de l'interior de la presó de Lleida / ElCaso.cat\nEls responsables de la presó, conjuntament amb la Secretaria de Mesures Penals, Reinserció i Atenció a la Víctima, estan investigant els fets per aclarir què pot haver desencadenat aquesta agressió sense cap baralla visible anterior.


King Kong Boy estrenen 'James Dean', primer avanç del nou disc - auva!cat\n31 gener 2017 30 gener 2017 Música del País ValenciàLeave a Comment on King Kong Boy estrenen ‘James Dean’, primer avanç del nou disc\nKing Kong Boy avança ‘James Dean’, primer tema d’avançament del nou disc KKB.\nKing Kong Boy – James Dean\nEl proxim 14 de febrer King Kong Boy publicarà el seu segon disc d’estudi anomenat KKB. Per anar obrint boca, ens han mostrat el primer tast, ‘James Dean’, acompanyat d’un vídeo fet per ells. Aquest tema, com la resta de cançons del disc, ha estat produït per Tono Hurtado i pel propi grup als estudis Globo Estudio de Massanassa, i ha estat editat baix el segell Mésdemil.\nAmb el nou disc s’ha produït un canvi de formació. Dels vuit membres que hi havia en el primer disc han passat actualment a cinc membres tornant al format bàsic de banda de rock amb veu, guitarra, baix i bateria, i eliminant la secció de vents presents a Alcem el vol. Aquest canvi ha donat com a resultat unes cançons menys ornamentades i amb una base rítmica més enèrgica influenciada per grups com Muse, Arctic Monkeys o The Strokes. Pel que fa a les lletres, segueixen caracteritzant-se per tindre una forta crítica social, tot i que també es mesclen amb temes que tenen unes lletres més personals.\nEl pròxim 5 de febrer a les 18:30h al Porrat de Sant Blai de Potries faran una pre-estrena en acústic del disc, i el pròxim 25 de març serà la presentació oficial de l’àlbum a la nova sala de concerts del Vinilo Club de Gandia acompanyats per Nuc.\nTant el primer avançament com la resta del disc es podrà descarregar gratuïtament o fent aportacions voluntàries al bandcamp.\n11 març 2017 12 març 2017 Redacció\nSmoking Souls – Murs\n12 març 2017 13 març 2017 Redacció


Llegir 212 vegades\tDarrera modificació el Dilluns, 17 Febrer 2020 17:20\nMés en aquesta categoria: « Tercera Divisió 19-20. Jornada 23. UE CASTELLDEFELS - CF PERALADA: 0-1. Frenats en un bon partit\tTercera Divisió 19-20. Jornada 25. UE CASTELLDEFELS - CE MANRESA: 1-1. Gran punt de resistència »


La policia sanciona 103 conductors al juliol per circular ebris o drogats\nEls agents engeguen dilluns una nova campanya per detectar deficiències tècniques, administratives, imprudències i infraccions fetes per motociclistes\nActualitzada 05/08/2020 a les 18:00\nLa policia ha sancionat un total de 103 conductors entre el 29 de juny i el 2 d'agost per conduir sota els efectes de l'alcohol o les drogues. Els agents van realitzar 2.193 controls per la xarxa viària del país, dels quals dues persones van refusar fer-se la prova, 2.090 van donat un resultat negatiu i 101 van ser positius, fet que representa que el 4,69% de conductors controlats circulaven sota els efectes de l'alcohol o dels estupefaents. La campanya d'estiu ha permès aplicar 28 sancions administratives per conduir amb una taxa d'entre el 0,51 i el 0,80 grams d'alcohol per litre de sang, 71 detencions per superar aquesta xifra, 2 per positius en drogues i 2 per negar-se a fer-la. Pel que fa a les franges horàries, els controls van permetre detectar que entre les 22 i les 6 hores 60 persones anaven en estat d'embriaguesa o sota els efectes d'estupefaents, de les quals 17 van ser sancionades i 43 detingudes, mentre que de les 14 a les 22 hores es van registrar 35 positius i de les 6 del matí i les dues del migdia van ser 8 els conductors que van ser sancionats o detinguts.\nLes persones arrestades van ser 65 homes, 10 dones i 10 turistes, i entre aquests 37 havien donat una taxa entre els 0,81 g/l i els 1,20 g/l, mentre que 13 conductors circulaven amb més d'l’1,21 g/l, 14 van donar entre 1,21 i els 2 grams d'alcohol per litre de sang i 7 més van ser positius superiors amb valors de 5,14, 3,67, 3,06, 2,62, 2,35, 2,24, i 2,15 g/l. Així mateix, 16 dels detinguts tenien entre 18 i 25 anys, 27 entre els 26 i els 40 anys i 32 eren majors de 40 anys. Tres d'aquests detinguts han estat implicats en accidents de danys materials, tot i que cap dels xocs va provocar ferits.\nLa policia farà nous controls a motoristes a partir de dilluns\nEl cos de policia iniciarà el proper dillunes 10 d'agost una nova campanya de seguretat adreçada als conductors de motocicletes, ciclomotrs i vehicles anàlegs. L'operatiu, que començarà a les 7 del matí i finalitzarà el 23 d'agost a les 19 hores, es basarà en controls preventius en vies urbanes i interubanes on els agents inspeccionaran aspectes tècnics i administratius, així com la vigilància d'infraccions i comportaments imprudents. En aquest sentit, la policia vigilarà que el vehicle no produeixi un excés de fums, que es circuli amb la llum d'encreuament, que es porti posat el casc, que es tingui contractada una assegurança i que el rebut es pugui presentar, així com la conducció temerària, l'excés de velocitat o avançament indeguts, entre d'altres.\nQue pasa con el sonido de los coches y motos,es insoportable,el tema de los tubos de escape!hacer controles en la Avenida Carlemany,altura museo del agua,hotel Siracusa,es denunciable a altas horas de la noche y todo el dia ese ruido insoportable!!\n#7 Donald Boix\nRegaloman va dir..de pas que es posin també a la recta entre la curva del poblado i el bombers en sentit pujada , cada vespre i sobretot els de cap de setmana sembla la recta de Montmeló . Es una vergonya mai hi he vist una patrulla o el radar.\nL´avorrit del poble.\nI les motos de trial que passa, van per carretera general sense matricula, sense seguro, sense intermitets, sense itv. Però no passa res cap sanció, això si pareu als motoristes que anem de legals.\nno entenc com no enxampen els vehicles i motos que fan tan soroll. no se com s'ho fan per passar desapercebuts tant pels urbanos com per la policia\nI els controls de soroll tant de motos com de cotxes per quan?\nControls al carrer de la unió JA, a nivell dels parkings\nTrolls comentant que no poder anar a 100 km/h per l'avinguda Tarragona es sols per motius recaudatoris en 3...2...1...\nde pas que es posin també a la recta entre la curva del poblado i el bombers en sentit pujada , cada vespre i sobretot els de cap de setmana sembla la recta de Montmeló . Es una vergonya mai hi he vist una patrulla o el radar.


JASON STATHAM - DIARI MASCULÍ - SALUT-CONDICIONAMENT FÍSIC\nSi voleu tenir una forma increïble, aneu a la presó. Això és Els gastables l’estrella Jason Statham ho va fer fa tres anys. Mentre es preparava per al seu paper de condemnat Jensen Ames a la pel·lícula d’acció de ciència ficció Carrera de la mort , Statham va passejar pel jardí de la presó estatal de Corcoran, a Califòrnia, i va observar com els interns es posaven en allò que l’actor de 38 anys, amb admiració, anomena forma de presó (en comparació amb allò que ell descriu desdenyosament com a forma de gimnàs). Els contres esquinçats van funcionar amb moviments de força explosiva però poc equip. Havien prohibit els pesos al pati de la presó, recorda Statham. No tenien les màquines grans i grosses que teniu al gimnàs típic. Aquests nois feien servir els seus propis cossos per a aixecaments, arrancaments, estreps i okupes. Van utilitzar exercicis de pes complet i tècniques de gimnàs de la vella escola que semblaven fer meravelles.\nEls elements del que Statham va veure a la ploma estatal són ara bàsics en la seva pròpia rutina de sis dies a la setmana. El seu entrenador, Logan Hood, més conegut per assotar el 300 els actors tenen forma espartana, dissenyen entrenaments que manipulen el vostre propi pes corporal i, a continuació, afegeixen peses perquè els vostres músculs conservin una funcionalitat i manteniu el vostre atletisme. Hood és un antic Navy SEAL que ara dirigeix Epoch Training a Los Angeles. Creu que tots els moviments durant un entrenament haurien de ser funcionals i naturals perquè el cos projecti la tensió d’una molla arrollada.\nFins ara, l’estratègia ha tingut èxit per a Statham, que s’ha convertit en un dels actors més cobejats de Hollywood, quan el paper és necessari per donar un cop al cul a algú. Avui està triturat: abdominals, pit i braços espinats i musculats sense semblar pesat. L’aficionat a les arts marcials mixtes (i ex bussejador de la selecció nacional britànica) es va mantenir actiu abans que el director Guy Ritchie el descobrís i li donés un paper protagonista a l’èpica del gàngster i la ganja Pany, estoc i dos barrils per fumar . El que va trobar l’actor, però, va ser que semblar en forma i mantenir-se en forma eren reptes totalment diferents.\nSabia que per mantenir-se castigable i bancari com a heroi d’acció i interpretar de manera convincent papers com el guapo Rob El treball italià i Chev Chelios a Maneta , necessitava fer alguns canvis. Statham s'enorgulleix de fer les seves pròpies trucs, i continuar aquest atletisme en vehicles protagonitzats per grans i més complexos requeria un règim d'entrenament més seriós.\nStatham va escoltar parlar de Hood a través de l’actor i ex futbolista britànic Vinnie Jones. Hood es va reunir amb Statham i li va fer una pregunta: Fins on esteu preparats per arribar? Hood diu que després d’un entrenament pot veure com la gent es molesta. Els tinc al [meu gimnàs] i els puc mirar als ulls i veure si estan plens de merda, diu Hood. Però amb Statham, Hood va saber des del seu primer dia d’entrenament que el britànic Brit era un atleta natural que entenia la mecànica i el moviment.\nEl que va inspirar Statham a Hood és que ell dóna exemple, diu. Tot el que em demana, ho pot fer. Havia conegut un parell d’entrenadors de Hollywood, però quan vaig conèixer Hood, em vaig enganxar. És com una màquina.\nPer preparar-se per a cadascun dels seus papers físicament exigents, Statham entrena dur durant vuit setmanes abans del rodatge. Per a Carrera de la mort , Statham va reduir de 189 lliures a 168 lliures en 11 setmanes amb entrenament basat en intervals: circuits intensos dissenyats per elevar la freqüència cardíaca. Després van passar a un circuit constant d’entrenament amb peses amb peses, campanetes i sacs de sorra. Van treballar per aconseguir aquest tipus de cos feixuc que havien vist al pati de la presó. Per a Transporter 3 , Hood va ajustar lleugerament el règim de Statham, afegint una mica més de volum (més okupacions, pesos més pesats) més adequat per assumir el seu personatge de les Forces especials.\nPer interpretar a un mercenari amb ganivet a la seva nova pel·lícula Els gastables , Statham va afegir dues hores d'entrenament de combat amb 87Eleven (els nois del darrere La matriu ) als seus entrenaments d’una hora. L'objectiu era que els músculs de contracció ràpida de Statham es moguessin i funcionessin a la màxima eficiència per a les extenses seqüències de lluita. El seu pes objectiu era la meitat de la dècada de 170, un rang en què Statham es veu millor i encara pot ser atlètic, diu Hood.\nI Statham sens dubte necessitava tenir el millor aspecte al costat del repartiment estel·lar de llegendes d’acció estrelles de la pel·lícula: Sylvester Stallone dirigeix i encapçala; Mickey Rourke, Dolph Lundgren i Jet Li co-protagonistes; i fins i tot hi ha cameos de Bruce Willis i el governador Arnold Schwarzenegger. Veient Sly, és l’home, diu del Stallone, de 64 anys, que encara fa les seves pròpies trucs. I té els avantbraços tan grossos com les meves cames!\nStatham s’enlairava cap a Austràlia la setmana seva MF entrevista per treballar L’elit assassina amb Clive Owen en què interpreta (prou irònicament) un Navy SEAL. Ell i Hood estaven acabant els seus entrenaments i passaven al mode de configuració. Tot i així, és una sessió brutal: 10 minuts a la màquina de rems, després flexions, flexions, posicions a la gatzoneta i posades a la gatzoneta davanteres. Mai fem el mateix dues vegades, explica Statham. Ho barregem. Saps com coneixes un bon entrenament? ell pregunta. Quan estàs just abans de fer-ho, et preguntes com: 'Caram, això matarà', perquè no es pot amagar en aquest gimnàs. No us podeu amagar del que teniu al davant.\nIncreïbles gestos de resistència\nLes 10 pel·lícules més aptes de tots els temps\nTop 10 de Hollywood a granel\ncom utilitzar les cordes de batalla\nquè significa wod?\naliments que fan créixer el vostre penis\nels millors corrents de tots els temps


Una sentència atura la urbanització de carrers de Mas Lluí | GESTOR DE COMUNICATS | Ajuntament de Sant Just Desvern\nUna sentència atura la urbanització de carrers de Mas Lluí\nEl nou barri de Mas Lluí es va configurant amb l’arribada de noves famílies. Amb les promocions d’habitage ques’han fet ja són 350, i l’Ajuntament va fent els requeriments i el seguiment per tal que avanci la urbanització de carrers, que són responsabilitat de la Junta de Compensació. Així mateix ha sol·licitat a l’Àrea Metropolitana de Barcelona —administració responsable del transport— que faci front a les demandes en matèria de transport públic.\nA principi de setembre, l’Ajuntament ha rebut la sentència judicial que afecta la urbanització del barri en el sentit d’anul·lar el canvi de modalitat del sistema de compensació per cooperació. Això implica que l’Ajuntament ha hagut d’aturar el procés que va iniciar per executar directament les obres d’urbanització dels carrers. Recordem que l’Ajuntament va acceptar el projecte, i el dia 28 d’agost va aprovar adjudicar l’obra a una de les 27 empreses constructores que es van presentar a la licitació. També cal recordar que al setembre de 2010 l’Ajuntament va prendre la decisió de dissoldre la Junta de Compensació i rescatar les facultats per seguir fent l’obra.\nAra, en compliment de la sentència judicial, l’Ajuntament ha hagut d’anul·lar el procés per començar l’obra i requerir a la Junta de Compensació —els propietaris dels terrenys— que procedeixi a iniciar d’immediat les obres d’urbanització i compleixi els terminis convinguts segons el contracte subscrit, al 2011, entre la Junta de Compensació i l’empresa adjudicatària de l’obra. Si abans que acabi l’any la Junta de Compensació no ha iniciat la urbanització de carrers —que inclou el vial de connexió directa del barri amb el carrer Ponce de León—, l’Ajuntament, previ requeriment, iniciarà de nou el procediment per canviar de sistema de gestió que li permeti urbanitzar carrers.\nLa bona col·laboració del veïnat de Mas Lluí ha estat sempre clau per superar les dificutats que s’han anat succeint: el retard en la urbanització de carrers que conseqüentment va endarrerir el soterrament de línies elèctriques i l’habitabilitat dels habitatges construïts. Recentment, s’ha creat una associació veïnal i és amb aquest col·lectiu i amb tot el veïnat —al qual s’ha cedit un local per reunir-se— amb qui se segueix tot el dificultós procés.


IniciInformacióLa Xatonada Popular del Vendrell presenta com a novetat un espai de “Xató Experience”\nEl proper diumenge 5 de febrer, a partir de les 10 del matí, a la Rambla, el Vendrell celebrarà la Xatonada Popular amb el 31è Concurs de Mestres Xatonaires, la 30a Exhibició de Xatonaires Infantils i la 24a Fira de productes alimentaris naturals i artesanals. La presentació es va fer ahir, al migdia, al menjador de l'escola Teresina Martorell.\nEl president de l’Associació Gastronòmica de la Universitat del Xató de Catalunya, Paco Azuaga, va destacar l’èxit, un any més, dels cursets ”Aprèn a fer xató”, en els quals durant la setmana que ve hi participaran 240 infants i 70 adults. Respecte als cursets d’infants, Azuaga va posar de relleu la importància del fet que els participants no només aprenen a fer xató, sinó que també reben coneixements sobre els productes de la terra que formen part de la recepta. Entre els nens i les nenes de l’exhibició infantil, que hagin fet prèviament els cursets, es farà el sorteig d’una bicicleta cedida per Runnbikes.\nSobre el Concurs de Mestres Xatonaires, les inscripcions es poden fer a partir del dijous 12 de gener a la Regidoria de Promoció Econòmica (tel. 977 66 52 53) i al SAC de l'Ajuntament. El nombre màxim de participants serà de 50.\nPel que fa a les activitats paral·leles, hi haurà tallers i jocs infantils, trobada d'intercanvi de plaques de cava i la ruleta solidària a càrrec de La Ballaruga. Aquest any també hi participaran tres dolceries del Vendrell (Pastisseria Conflent, Dolceria Soler i Pastisseria Vendrellenca) amb la venda de productes relacionats amb el xató i el nostre territori.\nEl regidor de Promoció Econòmica, Kenneth Martínez, va explicar que amb les novetats es vol omplir d’activitat la Rambla durant tot el matí per tal de mantenir-hi el màxim de persones fins al lliurament dels premis del Concurs de Mestres Xatonaires.


L'estiu arribat i amb ell el temps per descansar, desconnectar, fer balanç i agafar forces per la tornada. A Joventuts Musicals, ens agradaria acabar el curs mirant per un moment enrere i fent memòria del que aquest curs a estat i significat. Un curs mes, ens hem esforçat per crear millors músics. La metodologia IEM ens ajuda classe a classe a fer que cada alumne aprenga a gaudir de la música com a creador i partícip de l'obra que interpreta.\nEn definitiva, un curs mes hem volgut ser molt més que una escola de música. Apostar per metodologies en què creguem, adaptar-nos a cada alumne i tractar de fer-los viure la música al màxim. L'any que ve ens ompli d'il·lusió, ja tenim al cap un fum de projectes. Però ara és temps de descans i des de Joventuts musicals vos desitgem, a tots els alumnes, que gaudiu d'aquestes vacances d'estiu i carregueu bateries pel nou curs que ens espera.


Cales de Pachs - Àrids per a la construcció\nCALES DE PACHS es dedica a la fabricació d’àrids per a la construcció des de l’any 1997, any en el que entra en funcionament una reformada instal·lació de trituració i classificat de la pedra garantint una mida més homogènia d’aquesta. Actualment, CALES DE PACHS disposa de dues canteres: a Pacs del Penedès i a Vilanova i la Geltrú.\nEl procés de fabricació d’àrids es troba totalment automatitzat i controlat des d’un sol punt, on no només es supervisa el funcionament de la planta sinó també es carreguen els camions de forma remota.\nEl Departament de Qualitat analitza diàriament l’equivalent de sorra segons norma UNE 83.131 i desgast de "Los Angeles" segons norma UNE-EN 1097-2. De forma periòdica, a més, els altres components i característiques segons la norma d’aplicació, garantint d’aquesta manera la qualitat dels nostres fabricats.\nAquests àrids estan formats per un sol component, carbonat càlcic (CO3 Ca), amb petits percentatges de Si, Al2, Fe2 y Mg procedents de la matèria primera calcària de caràcter natural. Les llasts contenen, a més, una part fina formada per partícules llimoses.\nEls nostres classificats són els següents:\nSUBMINISTRE / PRESENTACIÓ\nSorra 0-4 mm A granel en camió banyera\nUll de perdiu 4-7 mm A granel en camió banyera\nCigronet 7-15 mm A granel en camió banyera\nGrava 15-25 mm A granel en camió banyera\nLlast (Zahorra) 0-20 mm A granel en camió banyera\nBarreja (sorra i cigronet) A granel en camió banyera


Presentació d’una monografia dels “Quaderns de la Revista de Girona” dedicada a Llers | Bonart\nPresentació d’una monografia dels “Quaderns de la Revista de Girona” dedicada a Llers\nJa ha sortit al carrer una nova monografia dels «Quaderns de la Revista de Girona», en aquesta ocasió dedicada a Llers. La presentació d’aquesta publicació, escrita per Antoni Egea, ha tingut lloc aquest matí al castell de Llers.\nEl llibre és el número 201 de la col·lecció de quaderns editada per la Diputació de Girona conjuntament amb l’Obra Social “la Caixa”. Al llarg d’aquesta notable quantitat de volums ja publicats, la col·lecció «Quaderns de la Revista de Girona» ha fet un intens recorregut per la geografia, la cultura i la història de les terres gironines mitjançant les seves dues línies de publicació: les monografies locals (estudis sobre el passat i el present de pobles i ciutats) i les guies (dedicades a qüestions d’abast general). Amb aquesta nova monografia dedicada a Llers ja són 115 els municipis protagonistes dels «Quaderns de la Revista de Girona».\nLa presentació ha estat a càrrec d’Albert Piñeira, vicepresident segona de la Diputació de Girona; de Carles Fortiana, alcalde de Llers; Rafel Noguer, director de banca d’Institucions de CaixaBank a Girona; Rosa Maria Gil, directora de la col·lecció; David Pujol, mestre i doctor en ciències de l’educació, i Antoni Egea, l’autor del llibre.\nDes de la seva posició privilegiada a cavall de la plana i el Pirineu, Llers concentra en el seu territori bona part de les característiques geogràfiques, paisatgístiques, patrimonials i històriques de l’Alt Empordà. Diversos elements han forjat Llers i els llersencs d’avui a través d’un procés històric que aquest quadern resumeix: la situació estratègica de la població, al bell mig de l’Alt Empordà; l’esforç per treure rendiment d’una terra seca, esquerpa i rocallosa; un passat ric en esdeveniments, i una història convulsa.\nSeguint amb les coordenades pròpies dels «Quaderns de la Revista de Girona», el llibre és una monografia sintetitzada que pretén recollir els aspectes més destacats del passat i el present de tot aquest territori. El llibre consta de quaranta capítols, al llarg dels quals l’autor ha anat desglossant les característiques més destacades del municipi de Llers, com són la història, la cultura, l’esport i l’associacionisme, entre d’altres.\nAntoni Egea (Girona, 1957) és autor de diversos articles sobre història de l’Empordà publicats en revistes de Figueres, Girona i Barcelona. També ha escrit els llibres Aspectes històrics de Siurana d’Empordà i Figueres en els segles xv i xvii, i és coautor, amb Marisa Roig i Joan Serra, de Vilamalla, mil anys d’història; amb Carles Bosch, de Mil anys de domini episcopal a Bàscara, L’antic municipi d’Orriols i L’antic municipi de Calabuig, i amb Joel Colomer, Miquel Àngel Fumanal i Inés Padrosa, de 700 anys de l’Hospital de Figueres. Actualment té en curs de publicació el llibre Toponímia històrica del terme de Figueres. Dins de la col·lecció «Quaderns de la Revista de Girona» és coautor dels volums Capmany (amb Marisa Roig), Vilanant (amb Pere Borrat) Siurana d’Empordà i Pau (amb David Pujol) i El Far d’Empordà (amb Erika Serna).\nFoto Miquel Millan.\nEtiquetes: LLers · Quaderns de la Revista de Girona


Chester (Vermont) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n43° 17′ 17″ N, 72° 36′ 54″ O / 43.2881°N,72.615°O / 43.2881; -72.615\n22 febrer 1754\nChester és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia una població de 3.044 habitants.\nSegons el cens del 2000, Chester tenia 3.044 habitants, 1.296 habitatges, i 861 famílies. La densitat de població era de 21 habitants per km².\nDels 1.296 habitatges en un 29,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 33,5% no eren unitats familiars. En el 28,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 27,3% de 45 a 60 i un 16,1% 65 anys o més.\nL'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,3 homes.\nLa renda mediana per habitatge era de 39.417 $ i la renda mediana per família de 47.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.744 $ mentre que les dones 26.114 $. La renda per capita de la població era de 19.661 $. Entorn del 3,8% de les famílies i el 7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nDonald James Cram (1919 - 2001) químic, Premi Nobel de Quimica de l'any 1987.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Chester\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Chester_(Vermont)&oldid=24313689»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 jul 2020 a les 16:16.


Sant Mateu cobra Avalem – Vinaròs News\nALTRES POBLESSANT MATEU 4 setembre, 2017 Vinaròs News\naltres pobles103 sant mateu194\nNOTA DE PREMSA La setmana passada la Generalitat Valenciana va fer efectiu el pagament de la totalitat dels programes d’ocupació Avalem +. L’Ajuntament de...\nLa setmana passada la Generalitat Valenciana va fer efectiu el pagament de la totalitat dels programes d’ocupació Avalem +.\nL’Ajuntament de Sant Mateu ja té ingressats al compte corrent els 171.000 € corresponents a la contractació de gent jove. Com que no s’han d’avançar els diners, l’Ajuntament podrà continuar portant al dia el pagament de les factures sense haver de patir tensions de tresoreria.\nLa Generalitat Valenciana també ha comunicat aquesta setmana l’aprovació d’una ajuda de 28.650 € corresponents al bo infantil, cosa que suposa un augment de quasi 3000 € respecte a l’any passat i que repercutirà en un millor finançament del servei d’Escola Infantil.


Buch no veu motius per aturar el tall a la Meridiana | betevé\nEl conseller d'Interior insta l'Ajuntament a mediar per fer compatibles els drets de manifestació i de mobilitat\ndijous, 20 de febrer del 2020, a les 23.47\n(ACN) El conseller d’Interior, Miquel Buch, al·lega que només es pot intervenir en els talls a la Meridiana si hi ha risc per a les persones o per als béns. Com que considera que ”ara per ara no es donen aquests elements de risc”, creu que no hi ha motius per desautoritzar el tall o canviar-lo d’ubicació. El conseller ha explicat que s’està pendent de les conclusions dels informes policials, però ha recordat que la llei és ”molt clara” i que “el dret de reunió i manifestació estan garantits per la Constitució”.\n”Fer conviure” el dret de manifestació amb el de la mobilitat\nEn una entrevista a RAC1, el titular d’Interior ha refermat que la solució és garantir el dret de manifestació amb el de la mobilitat i intentar que el perjudici sigui ”el menor possible”. Per això insta l’Ajuntament a trobar una solució com buscar un recorregut alternatiu per al trànsit i garantir els drets tant de manifestants com de vehicles.\nDesprés que el tinent d’alcalde de Barcelona Albert Batlle demanés a Buch actuar per aturar els talls, el titular d’Interior ha recordat que en protestes com els talls dels taxistes ”l’Ajuntament no hi havia posat cap pega”.\n— Ajuntament de Barcelona — avinguda Meridiana — manifestacions a Barcelona — trànsit\nLes oposicions de la Guàrdia Urbana eliminen el requisit d’alçada i flexibilitzen el criteri sobre tatuatges


Osteopatia i fisioteràpia respiratòria, tècniques per millorar la vida\nL'Osteopatia està especialment indicada en nens, ja que l'etapa des del naixement fins a la pubertat és la que més acusa les influències internes i externes FOTO: Cedida\nEl tractament precoç ajuda al bon desenvolupament dels infants\nper Redacció del TOT 18 d’abril de 2017\nEn quins casos s'aplica la fisioteràpia respiratòria?\nSi l'infant té mocs\nPateix molt de bronquitis, bronquiolitis, refredats i no acaba de trobar-se bé? La dificultat dels nens per eliminar les secrecions que es produeixen acostuma a ser un problema que empitjora la seva salut i dificulta la seva recuperació. Si no s'intervé a temps, poden sorgir problemes en un futur com asma, bronquièctasis, etc.\nQuines possibilitats ofereix la fisioteràpia respiratòria?\nL'objectiu de la fisioteràpia respiratòria és ajudar a l'infant a millorar el seu estat de salut a curt i llarg termini, respirar bé, menjar millor i gaudir més de l'escola sense secrecions. D'altra banda, treballem per reduir la ingesta de medicaments, i també formar i capacitar els pares amb eines i exercicis per fer a casa i educar en prevenció.\nLa importància de fer nebulitzacions amb aigua de mar\nL'aigua de mar és antibiòtica, nutritiva, remineralitzant, antiinflamatòria, antioxidant, estimula el sistema immunològic... i serveix com a element terapèutic natural per excel·lència en les malalties respiratòries perquè és la millor font de minerals i oligoelements biodisponibles actualment.\nSalut Fisioteràpia Centre pediàtric


El masculí d’handbol dóna un cop d’autoritat derrotant al tercer | Viu Molins de Rei\nCE Molins de Rei 23-22 CH Llagostera. Els molinencs protagonitzen la sorpresa de la jornada al guanyar al tercer classificat en un partit vibrant. Manel Artés al final del matx i Gerard Papiol a la primera part són vitals per aconseguir els dos punts.\nEl CE Molins de Rei fent el crit de guerra inicial // Jose Polo\nEl masculí d’handbol del Club Esportiu Molins de Rei rebia al Club Handbol Llagostera, l’equip de la població miracle del futbol català. Amb poc més de 8.000 habitants, lideren el grup tercer de 2a B. El binomi format per la presidenta, Isabel Tarragó, i el seu marit i director tècnic, Oriol Alsina, ha portat l’entitat dedicada a l’esport rei de les categories més humils al professionalisme en molts pocs anys. El panorama, però, és molt diferent a l’handbol, on tenen l’equip deambulant a Primera Catalana. Això sí, estan fent una gran temporada i són tercers. Eren els favorits en el duel contra un CE Molins de Rei que arribava després de vèncer al Sant Fost fora de casa i amb la moral molt alta. De fet, l’entrenador, Pere Arbona, ja avisava a la prèvia de Viu Molins de Rei que “no apostaria per la victòria visitant”. Si algú ho va fer va perdre els seus diners.\nArbona tenia raó, si el Llagostera volia guanyar al Poli hauria de suar. El CE Molins de Rei va començar amb un parcial de 3 a 0 que va obligar a l’entrenador rival a demanar temps mort. Els molinencs apretaven molt en defensa gràcies a la rapidesa i agilitat dels seus jugadors i, els visitants, no es trobaven gens còmodes a la pista. Els locals van dominar els compassos inicials del partit.\nEl Molins transforma uns set metres a la primera part // Jose Polo\nLa victòria fora de casa de la setmana passada i aquesta contra el tercer poden marcar un punt d’inflexió en la temporada del CE Molins de Rei\nLa lògica es va imposar i el Llagostera va equilibrar les forces a mitjans del primer temps. Un cop aconseguit l’empat cap dels dos equips no es podia escapar al marcador. Gerard Papiol, porter titular per la marea verda, va fer més d’una aturada de mèrit. Segurament, si no fos per la seva actuació, el Llagostera s’hauria escapat en aquest tram de partit. El Molins intentava sortir a la contra però patia davant les fixacions dels visitants, que foradaven la defensa local pel centre. Es va arribar a la mitja part amb empat a 12.\nEls molinencs van sortir en tromba a la segona part. Des del principi els llagosterencs feien gest de no acabar de sortir-li les coses bé. No es trobaven a la pista. Va tenir més varietat en atac el Molins. L’equip era capaç de trencar a la contra com és habitual però també feia gols des de la llarga distància i des dels extrems. Van aconseguir la màxima avantatge, 20 a 16, al minut 16 de la segona. Va haver-hi relleu a la porteria on va entrar Mateo Navarro, jugador del sènior “B” que havia militat al Granollers d’ASOBAL. Sí, tot i que pugui semblar estrany, el segon equip del Molins és una jubilació tranquil·la per alguns jugadors importants de l’handbol català. No obstant, la porteria va estar millor defensada a la primera part.\nManel Artés fent una passada a Pol Ibañez als minuts finals // Jose Polo\nDe cop i volta el Molins es va desconnectar en un tram de partit que després recordaria. En cosa de 5 minuts va perdre els 4 gols de marge i el Llagostera va passar a tenir el control. Curiosament, la recepta visitant va ser el contraatac, l’arma molinenca per excel·lència. S’arribava als últims cinc minuts amb un 24 a 24 i es palpava la tensió al Poliesportiu Municipal. No s’escoltava ni una respiració a la graderia, només el timbals de la mà dels jugadors de les categories inferiors. Qualsevol gol o jugada important feia que s’escoltessin sospirs. La victòria era possible però s’havia de patir.\nEn aquest context, el molinenc Manel Artés es va fer gran. Dos gols del 22 van donar-li el partit al CE Molins de Rei. Atlètic i ràpid, Artés es va posar l’equip a l’esquena per brindar 2 punts d’or que signifiquen tot un cop d’autoritat. El Llagostera va lluitar fins al final i es va posar a només 1 gol a l’últim minut gràcies a una contra que Bernat Anducas va tocar però no va poder aturar.\nUna gran defensa va acabar amb el patiment. Els dos punts es quedaven a casa. La victòria fora de casa de la setmana passada i aquesta contra el tercer poden marcar un punt d’inflexió en la temporada del CE Molins de Rei.\nEtiquetes:CE Molins de Rei CH Llagostera Gerard Papiol handbol handbol masculí Isabel Tarragó Manel Artés Mateo Navarro Oriol Alsina Pere Arbona Pol Ibañez


Cascada de Sant Esperit | METEOPIRINEUS\nA la Vall de Boí, a l'Alta Ribagorça, trobem la cascada de Sant Esperit. En aquest indret, trobem un conjunt de cascades i salts d'aigua, dintre el curs fluvial del riu de Sant Nicolau, dins el marc del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.\nEn aquest bell indret, el Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici., hi trobem la cascada del Sant Esperit, una del conjunt de salts d’aigua que podem contemplar al llarg del riu de Sant Nicolau. Situat a la Vall de Boí aquesta preciosa cascada, es troba en un petit indret amagat, en la qual és pot observar la gran bellesa d’aquest indret.\nDes de la cascada, surt un petit corriol, el qual porta cap a un mirador, des d’on és pot apreciar la cascada de Sant Esperit i un dels llocs ideals per poder fotografiar-la, i obtenir unes excepcionals fotografies. Per tal d’accedir en aquest indret, cal pujar caminant o amb taxi fins al planell d’Aigüestortes i després perdre altura, fins aquest indret.\nTambé recomanem, aprofitar la visita, i arribar fins al mirador del Sant Esperit, amb un camí adaptat per minusvàlids, des d’on es pot observar el Tossal del Sant Esperit, i fins i tot l’estany de Llebreta, amb tota la panoràmica de cims que l’envolten. Un dels vessants del parc més bonics i recomanables de visitar un cop a la vida!\nPROPOSTA ALLOTJAMENT: La Peguera Apartaments de Muntanya\nUns apartaments situats al bell costat del Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. Un indret que ens deixarà sense paraules, amb unes instal·lacions típiques pirinenques!\nPROPOSTA RESTAURANT: Restaurant El Caliu Taüll\nUn restaurant per gaudir d’un ambient molt acollidor, en un entorn pintoresc amb ple contacte de la natura. Uns plats excepcionals!\nAigüestortes presenta un clima clàssic de l'alta muntanya del Pirineu més occidental, amb una pluviometria anual elevada i precipitacions que solen ser abundant al llarg de totes les èpoques de l'any. Trobarem neu habitualment de novembre a abril i a l'estiu haurem de prestar atenció a les tronades de tarda!\nA causa del gran poder erosiu de les aigües que baixen pel riu de Sant Nicolau, a la Cascada de Sant Esperit és generen unes grans olles o gorgs de fins a 6 metres de profunditat? S'anomenen també, "marmites del gegant".\nLa ruta que recomanem fer per visitar aquest indret, és una de les rutes més populars del PN d'Aigüestortes, en el vessant de la Vall de Boí, en aquest cas, la Vall de Sant Nicolau. Comencem l'itinerari a la Palanca de la Molina, recorrent aquesta vall, vorejant l'ermita de Sant Nicolau i arribant finalment a l'Estany de Llebreta. A partir d'aquest indret, seguirem agafant altura fins arribar a la nostre cascada, la del Sant Esperit. Posteriorment, al cap d'un parell de km arribarem al Planell d'Aigüestortes, on hi ha un petit recorregut adaptat per minusvàlids per poder contemplar la bellesa d'aquests paisatges. Per tornar al nostre punt d'inici, farem el camí a la inversa o alternant pel camí de la Pleta del Pago, que ens portarà al mateix indret, fent una volta diferents.\nSi es vol, es pot pujar amb Taxi 4x4 des de Boí, per tal de no haver de fer la ruta sencera. Una opció molt recomanable per no haver de fer tants quilòmetres!


Àtoms i lletres: Arriba la vacuna?\nAquest dilluns 9 de novembre, un comunicat de Pfizer anunciant bons resultats preliminars de la fase 3 de la seva vacuna va desfermar l'eufòria als mitjans de comunicació i a les borses. Curiosament, no va ser Pfizer l'empresa que va pujar més a la borsa sinó companyies hoteleres o d'aerolínies, que van veure la llum al final d'aquest túnel de "nova normalitat" que les està matant.\nEstem davant d'un dia clau? Ha canviat definitivament alguna cosa en la lluita contra la Covid o seguirem necessitant durant molt de temps mascaretes, distàncies i gels hidroalcòholics?\nPfizer fins ara era famós per comercialitzar la Viagra.\nQuè diuen els resultats que s'han anunciat?\nS'ha explicat malament en molts llocs. No són proves que han fet en 94 persones. Les han fet en més de 40000 voluntaris, dels quals 94 s'han contagiat de Covid.\nEn la fase 3 de la vacuna, Pfizer dona la seva vacuna a milers de voluntaris. A molts altres voluntaris els dona un placebo. En una vacuna perfecta, els del grup control (placebo) anirien contagiant-se de Covid igual que els que no han rebut cap vacuna i els que han rebut la vacuna estarien protegits.\nPfizer ha dit que la protecció de la seva vacuna és superior al 90%, la qual cosa vol dir que dels 94 contagis, com a molt 8 havien rebut la vacuna de veritat. Això és molt bo, ja que per sobre del 50% es considera que la vacuna és útil i pot comercialitzar-se.\nSón aquests resultats preliminars. Es continuarà fent aquest recompte fins que s'arribi a 164 contagis, en els quals pot variar aquest 90% d'eficàcia (No, aquí tampoc es pot fer un STOP THE COUNT).\nLa protecció durarà per sempre?\nAixò no es pot saber encara perquè no ha passat prou temps. Un escenari probable és que la protecció duri uns mesos o uns pocs anys i calguin dosis extres de la vacuna per seguir protegits. Potser no d'aquesta mateixa vacuna, que pot ser una de les primeres en comercialitzar-se, sinó d'altres vacunes que arribin més tard però siguin més efectives.\nSegurament passaran dues coses: una, que amb percentatges grans de la població vacunada, el virus correrà menys. No tindrà tantes facilitats per contagiar fàcilment i serà molt més residual. I dues: el virus pot mutar en altres varietats contra les quals la vacuna no sigui tan efectiva.\nEstaríem davant de l'escenari "és com una grip". Una malaltia que va fent pics periòdics matant cada any uns pocs milers de persones vulnerables.\nQuan ens la podrem posar?\nAquí els més savis apunten a les dificultats logístiques de vacunar tants milions de persones. Només cal recordar els problemes que hi ha hagut amb la vacuna de la grip aquest any (un repte molt menor), que ha esgotat existències per una demanda superior a la d'altres anys per entendre que hi haurà problemes.\nCal produir milions de dosis, distribuir-les i administrar-les a milions de persones. A més, aquesta vacuna presenta dificultats afegides en tant que es basa en ARN missatger i requereix unes condicions de fred especials per a conservar-se en bon estat.\nCada país haurà de negociar amb la farmacèutica per comprar les dosis i muntar la logísitica necessària per vacunar la població, prioritzant qui la rep en primer lloc amb criteris que haurien de ser de salut pública (personal sanitari i persones vulnerables primer).\nEn el vostre cas, segurament pugueu posar-vos la vacuna en algun moment de 2021.\nQuè és això de l'ARN missatger?\nLes vacunes tradicionals es basen en inocular virus morts o debilitats a l'organisme per tal que aquest generi resposta immune. En aquest cas no s'inocularia cap virus sinó només una molècula que fa que les cèl·lules humanes sintetitzin una proteïna del virus, l'alliberin al medi i el sistema immune sigui capaç d'aprendre a combatre aquest cos estrany.\nL'inconvenient principal és que l'ARN és molt inestable i per això cal conservar-lo a temperatures molt baixes (-80ºC).\nSerà segura aquesta vacuna? I si no me la vull posar?\nResposta curta: sí, serà segura. I si no te la vols posar, pitjor per tu i per als que t'envolten.\nSi els estudis de fase 3 tenen èxit voldrà dir que la vacuna és segura i té un grau de protecció acceptable. Això no vol dir que no hi hagi cap efecte secundari però aquests seran ridículs comparats amb el que ens pot passar si decidim no posar-nos la vacuna i infectar-nos pel virus.\nDe retruc, si la cobertura de la vacunació és àmplia, tindrem la famosa "immunitat de grup" que augmentarà la protecció als qui s'han vacunat i també als que no, ja que en haver-hi menys persones infeccioses, serà molt més difícil contagiar-se.\nI si aquesta vacuna al final falla?\nHi ha deu vacunes més en fase 3. I totes donen motius per a l'esperança. Al 2021 és més que probable que tinguem alguna cosa més que mascareta, mans i distància per enfrontar-nos al virus.\nPerò ara no. I sabent que hi ha "reforços" en camí, toca més que mai protegir-nos, ser prudents i utilitzar totes les eines que tenim a l'abast per posar-li les coses difícils a l'expansió del virus. Fem servir tests ràpids, obrim les activitats amb seguretat, quan la situació epidemiològica ho permeti, siguem pacients i posposem aquelles festes amb centenars de persones tancades en un local. Seguim protegint els més vulnerables.\nPons 11 de novembre de 2020, a les 9:11\nEsperem que no barregin la fórmula d'aquesta vacuna amb la de la Viagra...\nSergi 19 de novembre de 2020, a les 12:09\nOh, esperem, esperem...\nM. Roser 28 de novembre de 2020, a les 19:47\nSembla que s'ha obert una petita finestra a l'esperança, ho dic perquè diuen que la vacuna ja és molt a prop, gairebé a la cantonada...\nEstà bé que no sigui obligatòria, però això voldrà dir que qui no es vacuni haurà d'anar molt més en compte.\nQuantes malalties no s'han eradicat gràcies a les vacunes!!!\nL'esperansa que no ens la prenguin.


Carrosses artístiques – Associació Pessebrista de Palau-solità i Plegamans\nInici / Qui som i què fem / Activitats /\nAnualment, i des de 1990, la nostra entitat ha construït una carrossa per la festa local de Sant Isidre. que també ha participat a l’ any següent a la desfilada de Sant Antoni que es fa a Caldes de Montbui i en altres festes similars de diferents poblacions.\nMoltes vegades en aquestes carrosses hi representem espais emblemàtics del nostra poble i del nostre entorn (La Segrera amb la romànica, el Castell de Plegamans, La font del Lleó de Caldes, Can Cortés, Can Cerdà, Can Pujol, Can Carreter, l’església de Sant Genis, Can cladelless…. ) per tal de reforçar l’esperit local entre les persones que participen i assisteixen a la festa.\nAquesta és un obra col·lectiva en la que hi participa un bon nombre dels pessebristes de l’entitat i es una bona expressió del que constitueix el treball en equip.\nAquesta activitat ens ocupa de forma quasi completa el mesos de març, abril i maig, i es construeix també als tallers de Can Malla.\nEls anys 2002. 2003 ,2004, 2006, 2007 i 2008 l’Associació ha participat amb dues carrosses, la segona construïda per el grup de Joves.\nMés informació de les carrosses


villa sports holidays Polignano a Mare Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPolignano a Mare, Polignano a Mare, Itàlia - Veure al mapa\nMés informació sobre villa sports holidays\nAl visitar Polignano a Mare, vosté es sentirà com a casa a Villa Sports Holidays, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Villa Sports Holidays, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix instal.lacions de barbacoa.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, reproductor de DVD/CD, cuina americana, nevera, articles de tocador per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Polignano a Mare, faci de Villa Sports Holidays la vostra llar.


La recuperació de la capa d'ozó és un fet - Cat Diàleg - Diari Digital català\nCiènciaZPortada Derecha 7 Novembre, 2018 CatDialeg 0\nInici » Historic » La recuperació de la capa d’ozó és un fet\nA la societat li ha costat posar interès a reduir els efectes del canvi climàtic, però sembla que comença a veure’s la llum al final del túnel. L’ONU i l’Organització Meteorològica Mundial han publicat un estudi que revela que el forat d’ozó es va reduint.\nLa capa d’ozó s’està recuperant al voltant del 2% cada 10 anys, segons l’estudi publicat fa dos dies. L’informe senyala la disminució de substàncies que esgoten l’ozó i malmeten la capa. Així doncs, continua la recuperació del gas estratosfèric. Aquest informe pertany a la revisió del protocol de Mont-real (1987) que prohibeix substàncies causades per l’home que són contraproduents en la recuperació de la capa.\nL’estudi apunta que el forat de l’àrtic s’està recuperant gràcies al protocol que evita una degradació major als pols. Encara que és un procés lent i fins al 2060 no es preveu que la capa torni als nivells de l’any 1980. Com que la recuperació és gradual, en la dècada del 2030 l’ozó a l’hemisferi nord i les latituds mitjanes ja estarà complet. Finalment es produirà el tancament del forat a l’hemisferi sud (2050) i a les regions polars (2060)\nLa tecnologia ajuda a la sostenibilitat\nTambé s’obren expectatives de millora ambiental mitjançant la tecnologia. És el cas de les investigacions per reduir l’altre gran agent del canvi climàtic, el CO₂. Un dels projectes més innovadors és reciclar el diòxid de carboni, principal causant de l’efecte hivernacle. Rosa Adam Ortiz, farmacèutica i química, està procurant trobar altres maneres de combatre l’efecte hivernacle.\nEl procés d’investigació se centra en el metanol i l’hidrogen com a complement del CO₂. A Islàndia hi ha una planta que uneix el diòxid de carboni amb hidrogen i s’obté metanol i aigua. Això vol dir que es podria utilitzar el metanol com a magatzem d’hidrogen, i que en futurs motors d’hidrogen el metanol es podria utilitzar com a combustible. A més a més, aquest metanol, quan es desprèn de l’hidrogen es converteix en diòxid de carboni i es podria tornar a fer servir per produir més metanol, per seguir el cicle.\ncapa d'ozó1 ciència6 metanol1 sostenibilitat3


La Festa de Sant Antoni Abat de Cubelles arriba aquest diumenge | Ràdio Cubelles\nLa Festa de Sant Antoni Abat de Cubelles arriba aquest diumenge\nEs farà una benedicció dels animals a partir de les 12 del migdia davant de l'església Santa Maria, que estarà oberta a qualsevol persona i el seu animal de companyia\nCubelles tindrà la seva Festa de Sant Antoni Abat aquest diumenge, 22 de gener. Ho farà amb una benedicció d'animals que tindrà lloc a partir de les 12 del migdia davant de l'església de Santa Maria, i que estarà oberta a qualsevol persona i el seu animal de companyia.\nFa vuit anys que Fauna va recuperar la benedicció de Sant Antoni Abat que compta amb la col·laboració de la parròquia de Santa Maria, l’Ajuntament i diversos comerços locals com ara Tot Gos i L’Agromascota d’en Sergi. En tot aquest temps la gent hi porta tot tipus de mascotes, ha explicat per Ràdio Cubelles el president de Fauna, Carles Rios.\nD’aquesta manera, el diumenge 22 de gener, la figura de Sant Antoni Abat de l’església de Santa Maria tindrà una ornamentació especial i també es donaran talls de coca i de tortell als assistents. Fauna Cubelles sortejarà productes cedits de diversos establiments de la vila i donarà obsequis als participants.


ComiCat: Aquest cap de Setmana ComiCat a la Fira MerCAT de Girona\nAquest cap de Setmana ComiCat a la Fira MerCAT de Girona\nCom s'ha filtrat a diversos mitjans, aquest proper cap de setmana ComiCat estarà a la Fira MerCAT a Girona amb un estand on tindrem el bo i millor del còmic en català. A banda de poder adquirir còmics en català editats per Norma Còmics i Edicions Glénat, que amablement ens han cedit part del seu catàleg en diposit per poder-lo oferir al public de la Fira, també portarem un dels millors llibres sobre còmic en català, la Guia ComiCat 2009. I per qui encara no la tenia la del 2008.\nPerò no tot serà venda a l'estand de ComiCat, dissabte al matí d'11 a 13 tindrem a l'estand a Quim Bou i l'associació 4 Rius de tinta que a banda de dur a terme la seva reunió mensual també realitzaran un còmic en viu. A la tard tindrem a l'Aleix Saló que signarà exemplars de la seva obra Fills dels 80 i qui sap, poder signarà també exemplars de Batman Year One, només cal proposar-li. Per altra banda tenim l'honor de compartir l'estand amb l'Àlex Solá d'El Tentacle amb el qual hem pogut fer un crossover per promocionar a la Fira els webcòmic fets a casa nostra. Com a incorporació d'última hora tenim als germans Deamo que presentaran i signaran exemplars de la freak i genial Sèrie B, i vaja no descartem tampoc Batman Year One. I per demostrar com mola fer webcòmics l'Àlex farà la tira d'El Tentacle allà mateix, en directe, a pèl amb la Wacom (mmm això es pot entendre malament, que no s'entengui si us plau).\nI per suposat allà hi serem els membres de ComiCat, que estarem disposats a signar la nostra obra a les masses de ciutadans que faran cua a l'estand per tal d'aconseguir una dedicatòria. Us esperem a tots a:\nFira MerCat de divendres a diumenge de 10 a 20h al Palau Firal de Girona\n11:00 a 13:00 Còmic en viu a càrrec de Quim Bou i els 4 Rius de Tinta.\n16:00 a 17:00 Aleix Saló signarà exemplars de la seva obra.\n17:00 a 18:00 Raúl Deamo i Danide signaran exemplars de la seva obra.\n18:00 a 19:00 Àlex Solà farà una demostració de com se fa un webcòmic.\n12:00 a 13:00 Àlex Solà farà una demostració de com se fa un webcòmic.\n16:00 a 17:00 Emili Samper i Javier del Campo signaran exemplars de la Guia ComiCat i el que faci falta.\nPublicat per Unknown a les 10:23\nté molt bona pinta, enhorabona per l'iniciativa! gran selecció d'autors!\n3 de juny de 2010, a les 15:36


Holiday home Husby Klitvej Halkaer Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Halkaer, Halkaer, Dinamarca, 6990 - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday home Husby Klitvej\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Halkaer, no busqui més enllà de Holiday home Husby Klitvej. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Husby Klitvej ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com bany, sauna, billar, ping pong que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Holiday home Husby Klitvej la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Halkaer.


Puig construeix una història d'embargs I persecucions que s'ha acabat creient\n3 min. BARCELONA. 17/12/2010 00:17\n260x366 L'assasí pateix una paranoia que li falseja la realitat / AFP L'assasí pateix una paranoia que li falseja la realitat / AFP\nEls investigadors de l'assassinat múltiple d'Olot estan convençuts que l'autor dels fets pateix una paranoia que li fa confondre la realitat amb la ficció. Això ha provocat que Pere Puig hagi estat construint aquests últims mesos un relat en el qual se sentia víctima d'un engany per part dels propietaris de l'empresa en què treballava, Construccions Tubert. El detingut, que avui prestarà declaració davant del jutge, estava convençut que s'havia arribat a hipotecar casa seva pressionat pels seus patrons, i així ho havia explicat a algunes persones del seu entorn. És el cas del veí de Sant Esteve d'en Bas, que rep el sobrenom d' El Chico , i a qui Puig va explicar, setmanes enrere, que l'estaven perseguint a la feina tot i que els havia ajudat hipotecant la seva casa familiar. "Estava convençut que l'havien enganyat", va manifestar.\nBudó afirma que al gener i al febrer "no es podia preveure" la manca de material...


Płock - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPłock - en jiddish Plotzk - és una ciutat del centre de Polònia, travessada pel riu Vístula. Segons el cens del 2009 té una població de 126.675 habitants. És al Voivodat de Masòvia, havent estat abans del 1998 capital del voivodat de Płock. El nom oficial complet de la vila és Ciutat capital ducal de Płock (en polonès: Stołeczne Książęce Miasto Płock).\n52° 33′ N, 19° 42′ E / 52.55°N,19.7°E / 52.55; 19.7Coord.: 52° 33′ N, 19° 42′ E / 52.55°N,19.7°E / 52.55; 19.7\nDucat de Masòvia (oc)\nPłock Voivodeship (en)\nGmina Stara Biała (en)\nGmina Gąbin (en)\nGmina Łąck (en)\nGmina Słupno (en)\nGmina Radzanowo (en)\nGmina Nowy Duninów (en)\nPłock és una ciutat cabdal en la història polonesa. Entre 1079 i 1138 Płock fou la capital de Polònia. La seva catedral alberga el sarcòfag de la monarquia polonesa. El col·lectiu jueu ha tingut una forta presència a Płock històricament. El 1940 molts foren morts pels nazis, solament 300 dels 10.000 residents en la zona sobrevisqueren. La major indústria és la refinació de petroli, establerta el 1960. La seu d'una gran companyia de refinació de petroli, PKN Orlen, està localitzada a Płock. Hom també pot trobar-hi una fàbrica de l'empresa tèxtil Levi Strauss.\nEl segle ix, un poble fortificat fou construït a la vora del riu Vístula, en una posició estratègica. El 1009 un monestir benedictí hi fou establert. Amb el temps, Płock es convertí en un centre per les ciències i les arts, esdevenint capital del Regne de Polònia (1079-1138), i seu de diversos Ducs de Masòvia.\nDegut a les plagues i les guerres entre Suècia i Polònia Płock perdé part de la seva població els segles xvii i XVIII. El segle xviii, la ciutat es reconstruí i es repoblà gràcies a immigrants alemanys.\nEl segle xix, amb la divisió de Polònia entre Àustria-Hongria, Prússia i Rússia, Płock quedà inclosa dins del darrer imperi. Cap al final d'aquesta centúria la vila començà a industrialitzar-se.\nDurant l'ocupació alemanya de Polònia (1941-1945) la ciutat fou anomenada Schröttersburg, en honor d'un expresident prussià. El 21 de setembre de 1945 Płock fou alliberada per l'Exèrcit roig\nMonument a l'acció de les armes a Plock, de Wiktor Tołkin\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Płock\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Płock&oldid=29017809»\nDarrera modificació: 29 des 2021 a les 17:40\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 des 2021 a les 17:40.


SaiGon Sky Hotel Ciutat Ho Chi Minh Vietnam - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n245 Hai Ba Trung St., Districte 1, Ciutat Ho Chi Minh, Vietnam - Veure al mapa\nSaiGon Sky Hotel, ubicat a District 1, Ciutat Ho Chi Minh, és una destinació popular per a viatgers. El centre de la ciutat és només a 1.0 km i l'aeroport és només a 20 minuts. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Parc Le Van Tam, Tan Dinh Church, Consolat de Cambodja.\nSaiGon Sky Hotel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Ciutat Ho Chi Minh. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, Zones públiques amb Wi-Fi, servei d'habitacions són només algunes de les comoditats que fan que SaiGon Sky Hotel sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'hotel compta amb 32 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. SaiGon Sky Hotel és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Ciutat Ho Chi Minh.\nTots els tipus de viatgers (15) Viatger de Negocis (3) Parelles (5) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants petits (1) Famílies amb infants grans (2)


L'Ajuntament d'Amer aprova un protocol per prevenir l'assetjament en l'àmbit laboral - Diari de Girona\nL'Ajuntament d'Amer aprova un protocol per prevenir l'assetjament en l'àmbit laboral\nEl document estableix tres persones responsables d'investigar qualsevol denúncia d'un treballador\nclara julià 14.10.2020 | 23:54\nL'Ajuntament d'Amer aprova un protocol per prevenir l'assetjament en l'àmbit laboral Diari de Girona\nL'Ajuntament d'Amer ha aprovat un protocol per prevenir l'assetjament en l'àmbit laboral. El document, que va ser ratificat pel ple aquest estiu, contempla un seguit de recomanacions per tal que la víctima d'un assetjament –de caràcter sexual, laboral o per raons de gènere, entre d'altres– pugui denunciar.\nEl protocol recomana a la víctima que s'enfronti a l'agressor i «deixi clar el rebuig a les pretensions, situacions i actituds que es consideren ofensives», també recomana documentar els fets i, en cas de no poder-se enfrontar a l'agressor o d'haver-ho fet sense que s'aturin les agressions, demanar suport.\nL'Ajuntament ha habilitat a tres persones, el regidors Sebastià Samblàs (JxCat) i Aretha Silva (JxCat), i la funcionària Maria Pilar Fontàs, formades en aquest àmbit amb l'objectiu de recolzar a la víctima i adreçar l'agressió a través de la Comissió d'Investigació.\nEl document recorda que hi ha diferents vies de resolució d'aquest problema dins de l'Ajuntament: demanar l'assistència d'una persona de referència i, si s'escau, presentar una denúncia interna, sol·licitant que s'obri un procés d'investigació. També es contempla la possibilitat d'iniciar un procediment judicial en cas que l'agressió sigui constitutiva de delicte.\nSegons estableix la normativa aprovada, en cas que un treballador de l'Ajuntament denunciï una agressió, la Comissió d'Investigació haurà d'iniciar una investigació i, en funció del tipus d'agressió denunciada, la Comissió pot prendre mesures cautelars –com separar del lloc de treball el presumpte agressor. Finalitzat aquest pas, la Comissió haurà de fer un informe que valori la denúncia i, si ho considera pertinent, obrir un expedient disciplinari d'acord amb els fets que es provin.\nL'alcaldessa, Rosa Vila, explica que la iniciativa per renovar el protocol va sorgir de l'equip de govern i remarca que «s'ha consensuat amb els treballadors i era necessari actualitzar-lo perquè si mai hi ha algun problema el que hi havia fins ara era obsolet»: «La proposta va ser ben rebuda per tothom. Pensem que és un tema important».\nEl cribratge fet a l'institut d'Anglès detecta 40 positius asimptomàtics.\nL'AFA de l'escola d'Osor vol decidir sobre l'ús de la mascareta a les aules.\nCondemnat a nou mesos de presó per abusar d'una menor a Riudellots de la Selva.