Tot el que volies saber sobre les noves pàgines a Facebook | Betes i Clicks - desenredant la xarxa\nTot el que volies saber sobre les noves pàgines a Facebook\nmar 7, 2012 • 10:00 am 5 comentaris\nLa setmana passada Facebook va anunciar el que fa un temps que ja esperàvem, les pàgines “oficials” de fans a Facebook també canvien de disseny, de la mateixa manera que ho han fet els perfils d’usuari en els darrers mesos.\nEn el cas de les pàgines, teniu aquest mes de març per a fer proves i preparar les vostres pàgines ja que el dia 30/03 totes les pàgines de Facebook tindran el nou disseny implementat. Pots veure un llistat de les teves pàgines i del seu “status” des d’aquest enllaç, també podràs pre-visualitzar cada una d’elles per veure com queda, fer-hi els canvis que toquin i “publicar-la” quan estigui llesta. El disseny és molt similar a “la Cronologia” (el nom que han donat als nous perfils) però amb algunes particularitats que repassarem a continuació. Aquí en podeu veure un exemple:\nQuè ha canviat? Igual que en el cas dels perfils, al final el que tenim ara és la mateixa informació que abans (dades de l’empresa, publicacions, fans, aplicacions…) però ordenada de manera diferent. Com que en el cas de les pàgines aquestes serveixen a moltes empreses i organitzacions per a connectar amb els seus seguidors i fer-hi promocions i campanyes, alguns dels canvis afecten a les estratègies i el seu desenvolupament i s’han de tenir en compte.\nAnem per passos:\n1. La imatge de perfil\nJa no hi ha una única imatge de perfil al lateral que tenia un ample fixe i una llargada més flexible. Ara, tenim una imatge de perfil quadrada (la mateixa que es reprodueix davant de cadascuna de les nostres publicacions i comentaris) i una imatge “de portada” enorme (851 x 315 px) que ens permet lluïr i captar l’atenció dels seguidors.\nTot i que la temptació és gran per a alguns, Facebook no vol que es converteixin en pancartes gegants i ha establert unes normes molt clares del que es pot fer i no amb les fotos de portada. No es permet:\nInformació de preus o de compres tipus “40% de descompte” o “descarrega-ho a la nostra web”\nInformació de contacte, com ara la web, email o adreça (han d’anar a la secció d’informació sobre la pàgina)\nReferències a “fer m’agrada” o a “compartir” o altres funcionalitats de facebook\nCrides a l’acció del tipus “aconsegueix-lo ja!” o “avisa els teus amics”!\nAquí teniu un bon exemple de foto de portada (en el moment d’escriure aquest article la del Barça encara té el disseny vell):\n2. La barra d’informació\nSota de la imatge de portada ara hi ha una secció amb la informació principal de la pàgina. En primer lloc a l’esquerra hi ha un requadre amb la descripció de l’empresa, organització o temàtica de la pàgina. En veiem un resum d’aproximadament 160 caràcters però podem clicar a “Més informació” i veure’n molt més detall.\nDesprés d’allò ara hi ha els “favorits” de la pàgina, que substitueixen les “pestanyes” o el menú que hi havia a l’esquerra en l’anterior disseny. Són 4 requadres que enllacen directament amb diferents apartats i aplicacions de la teva pàgina. El primer requadre és el de les fotos i hi apareixerà sempre la darrera imatge que hagueu pujat a la pàgina.\nEls altres tres requadres els podem escollir per a posar-hi el que volguem destacar (cliqueu a la fletxeta de la dreta de les pàgines que administreu per a poder editar i ordenar els requadres). Hi podem posar elements com el nombre de fans, les notes, els esdeveniments o qualsevol “pestanya” d’aplicació que haguessis afegit: pàgines, promocions.\nPer als requadres d’aplicacions creades per tercers (excepte notes i esdeveniments que són oficials de Facebook), pots pujar-hi les teves pròpies imatges. Això significa que, per exemple, pots crear un requadre per a destacar un sorteig que organitzis entre els teus fans a través d’una aplicació i cridar l’atenció dels usuaris posant una foto del premi al requadre.\nAquí veieu com queda la pàgina de Betes i Clicks, on ja hem posat el nou disseny:\nEls vostres fans només veuran 4 requadres, la resta queden amagats i caldrà que facin click a la pestanyeta de la dreta per a veure la resta (fins a un màxim de 12).\nFinalment, un dels canvis que més trasbalsa als responsables de pàgines és que ja no pots definir una “pestanya per defecte” per a quan entrin els usuaris a la pàgina, ara sempre aterraran al mur. És a dir, que s’han acabat aquelles pàgines amb gràfics promocionals que et deien “fes-te fan”.\n3. El nou mur, la Cronologia\nAmb el nou disseny, les publicacions de la pàgina i dels seus seguidors quedaran a sota de les imatges de perfil i la informació, en un format cronològic (podem navegar per les dates, mesos i anys a la dreta) i repartit en dues columnes. S’hi barregen les publicacions de la pàgina i dels seguidors amb informació com mencions d’altres, quants amics teus són fans i pàgines a les quals la pàgina també segueix.\nCom sempre, a les vostres pàgines hi podreu seguir publicant actualitzacions d’estat, imatges, enllaços, etc. però hi ha algunes novetats:\nPots afegir “fites” al teu mur, començant per la data de creació de la teva empresa/organització/marca i qualsevol data rellevant al llarg de la seva història. Pots posar fites a partir de l’any 1.000, així que en principi no tindràs problema (a menys que gestionis la pàgina del Parthenon, per exemple…)\nPots afegir actualitzacions, fotos, etc a una data passada, només cal que et posis sobre el “fil” de temps que separa les dues columnes i un cop allà cliquis quan apareix el símbol de mes. Podràs crear una actualització i posar-li la data que vulguis.\nPots fer que una actualització quedi “enganxada” a dalt de tot del teu mur durant 7 dies per a destacar els temes importants. Només cal que passis el ratolí sobre la cantonada dreta superior de l’actualització i facis clic al símbol del llapis per editar i sel·leccionis “pin to top”. Un exemple d’actualització “enganxada”:\nPer a les actualitzacions més importants, pots destacar-les fent que ocupin totes dues columnes de manera que es vegin encara més. Per a fer-ho només cal que passis el ratolí sobre la cantonada dreta superior de l’actualització i facis clic a l’estrella per a “destacar-la”. Un exemple de publicació destacada, a dos columnes:\n4. El panell d’administració\nA partir d’ara el panell d’administració per als gestors de les pàgines queda sobre de la imatge de la imatge de portada. Fem click al botó de dalt de tot a la dreta (“Admin Panel”) i se’ns obre un panell de resum amb avisos, estadístiques i nous fans. També hi veureu la safata d’entrada de missatges privats, ja que una de les novetats de les noves pàgines és que els usuaris els poden enviar missatges privats i llavors les pàgines poden respondre, perfecte per a temes d’atenció al client! (Nota: les pàgines no podem enviar missatges a fans, per evitar spam, ens han de contactar ells primer)\nUn cop obert aquest panell d’administració ens apareix un menú superior amb tres opcions: “Manage” (on trobarem les opcions d’edició de la pàgina que no han canviat respecte a la versió anterior, “Build your audience” (amb les eines per donar-la a conèixer, compartint-la i convidant amistats o per adreces de correu electrònic) i “Ajuda” (amb diversos enllaços a recursos d’informaicó sobre les pàgines i les seves funcionalitats).\nEspero que us serveixi aquesta explicació en detall. Sé que pot semblar que us ho han canviat tot, però les funcionalitats principals que ja sabíeu gestioanr segueixen allà, el canvi més gran és en la interfície i en algunes funcionalitats noves que enriqueixen amb més possibilitats d’interacció. Penseu també que a final de mes, totes les pàgines seran així i que tots, usuaris i gestors de pàgines ens hi acabarem acostumant.\nSi teniu més dubtes, siusplau, deixeu un comentari i prometo respondre per a vosaltres i per a la resta de lectors que potser tenen la mateixa pregunta.\nRecordeu que hem estrenat unes noves subscripcions a Betes i Clicks. Ara podeu triar entre rebre totes les nostres actualitzacions per correu o rebre només una newsletter mensual amb el millor de cada mes i continguts exclusius.\nLa Cronologia: instal·la’t el nou perfil de facebook\nTags: facebook, pàgines\nAnteriorVols crear el teu blog de cuina? Apunta't al curs! SegüentSeguim desenredant la xarxa, ara també amb un llibre!\nvullunfestuc⚙ (@vullunfestuc) diu:\nA mi m’agrada força la nova imatge de cronologia, i això que n’era força escèptic al principi. Haig de reconèixer, qu és més neta que la portada de facebook (una aberració pròpia de l’època dels portals d’Internet) i manté tot la informació.\nPEr cert, vilafestuc també l’ha actualitzat : (Pàgina facebook) aprofito per fer propaganda (Vilafestuc, una vila no derivable , suposo que ja m’ho permets 😉\nMoltes gràcies per la informació!!\nAquesta setmana hem llegit…sobre crims resolts a Facebook, trobar la familia a Google Earth i la invasió dels Angry Birds | Betes i Clicks - desenredant la xarxa diu:\n[…] …per als aficionats al disseny web i al Facebook, us deixo aquesta entrevista amb Nicholas Felton, un dels caps de disseny responsable de la “Cronologia”, el nou disseny dels perfils i les pàgines de Facebook. Si encara no els heu llegit, podeu veure “La Cronologia: instal·la’t el nou perfil de facebook” i “Tot el que volies saber sobre les noves pàgines a Facebook”. […]\nHola, la veritat és que ens ha anat molt bé tota l’explicació. Tot i que seguim tenint un punt fosc, no trobem la manera de que la gent que no es administradora pugui convidar les seves amistats a la pàgina, sabeu com es pot fer arribar la pàgina a tota la gent d’una associació per exemple?\nGràcies i ànims amb la bona tasca que feu,\nRecull d’eines i recursos digitals « azConan "El Bárbaro", Social Media i periodisme diu:\n[…] Tot el que volies saber sobre les noves pàgines a Facebook […]


NOU PÒDIUM DE LA UGE BADALONA!\nEl darrer diumenge dia 20 d'octubre es va celebrar la cursa RAC1 a la ciutat de Lleida. Aquest any s'ha celebrat la quarta edició de la cursa promocionada per RAC1, la qual es tracta d'un gran esdeveniment que pretén animar a tots els corredors i corredores per tal que participin en una jornada esportiva amenitzada amb música i altres activitats. El centre neuràlgic de la cursa ha estat la Llotja de Lleida.\nEnguany, en Javi Gil, atleta de la UGE Badalona que entrena amb el grup dels ?Marines?, ha realitzat la cursa de 5km i ha tingut el gran mèrit de pujar al pòdium quedant en tercera posició amb un temps de 17:30'.\nL'atleta ha afirmat que tot i que la distància de 5km és poc usual en ell, ja que normalment participa en curses de 10km o més, va suposar-li tot un repte. Des de l'inici de la cursa en Javi va entrar en una lluita constant amb el quart classificat. Finalment, va aconseguir deixar-lo enrere en els darrers metres just abans d?entrar a la meta.\nDes del club donem la enhorabona a en Javi per haver realitzar una gran cursa i per la seva exitosa classificació.


✅ Jorge Javier trenca tabús i assenyala el col·laborador amb qui aniria al llit\nJorge Javier Vázquez no es talla ni un pèl a l'hora de dir amb qui s'aniria al llit | Telecinco\nEl presentador tampoc s'ha tallat en dir amb quines de les seves companyes no se n'aniria al llit\nper Manel Ferrer 06/10/2020 13:05h\nJorge Javier Vázquez és molt característic per no tenir pèls a la llengua i dir les coses tal com són. Aquesta mateixa tarda s'ha aventurat a confessar les seves fantasies i ha revelat amb quin dels seus col·laboradors compartiria una nit de passió, allunyats dels focus de televisió. El català ha explicat que es veuria perfectament amb Alonso Caparrós, de qui va escriure un article fa algunes setmanes lloant la seva tornada als mitjans i la classe amb la qual treballa cada tarda que assisteix al plató de 'Sálvame'.\nA més, Jorge Javier Vázquez tampoc ha descartat trobades puntuals amb Kiko Matamoros i Antonio David Flores, encara que aquestes dues opcions no li han seduït del tot prenent de broma les alternatives que ell mateix ha presentat a Caparrós. Per la seva banda, Caparrós s'ha sentit molt afalagat pel presentador titular de 'Sálvame'.\nJorge Javier no s'ha quedat tallat i també ha volgut dir amb quins dels seus companys no tindria mai res. Aquesta llista negra la capitaneja Jesús Manuel Ruiz, que segons sembla no és per res del gust del presentador. A més, també ha dit el nom de Miguel Frigenti, en aquest cas no perquè no li agradi sinó que ha afirmat que li costaria molt veure-ho com un amant i no com un amic que és el que és ara.\nEl cor de Jorge Javier Vázquez està lliure\nEl presentador fa temps que no té parella, exactament des que va trencar la seva relació amb Paco, el que ell ha considerat el seu gran amor i del que va separar-se per no tenir els mateixos objectius de futur.\nActualment el presentador està solter i per aquest motiu, potser, llança missatges a través de la televisió amb l'objectiu de trobar una mitja taronja que li regali nous moments de passió i molta complicitat. Cal recordar que fa algunes setmanes, Vázquez es va oferir per participar a un altre famós programa de Telecinco: 'Mujeres y hombres y viceversa'. Creieu que podríem veure al presentador buscant l'amor a la televisió?


En la matinada d’aquest dissabte 27 de març al diumenge 28 tindrà lloc el primer canvi d’hora de l’any 2021. En aquesta ocasió, s’avançarà una hora el rellotge i a les 02.00 hores de la matinada seran les 03.00 hores. Per tant, dormirem una hora menys. D’aquesta manera es donarà entrada al nou horari d’estiu de cada any.\nNo obstant això, encara que aquest canvi horari es realitza en tota la Unió Europea, el Parlament Europeu va sol·licitar l’any passat a tots els països membres que posaren fi a aquesta alteració a partir de l’any 2021. Així, cada país podrà triar lliurement si desitja mantindre l’horari d’estiu o el d’hivern.\nEl termini per a suprimir els canvis d’hora per part de la UE es va prolongar fins a l’1 d’abril de 2021, per la qual cosa el Govern va decidir mantindre el canvi estacional fins a aquesta data i anar recopilant “argumentació suficient consolidada i compartida que ens faça optar per una de les vies”.


Noruega i la igualtat de sexes: mili obligatòria també per a les dones\nEl Parlament del país nòrdic aprova la mesura amb la voluntat de tenir unes forces armades "neutrals en matèria de gènere"\nEFE Oslo 14/06/2013 21:32\nEl Parlament noruec ha aprovat la introducció del servei militar obligatori també per a dones, amb l'objectiu que, a partir de 2015, el seu exèrcit sigui "neutral en matèria de gènere", segons l'executiu.\n"Estic orgullós que Noruega sigui el primer país que introdueix un servei militar obligatori neutral en matèria de gènere", va assegurar després de la votació a la cambra baixa el ministre d'Exteriors, el socialdemòcrata Espen Barth Eide.\nFins ara les dones noruegues podien incorporar-se amb caràcter voluntari a les forces armades i en l'actualitat suposen el 10% dels membres de l'exèrcit. El govern espera duplicar aquesta taxa per al 2020 gràcies a aquesta mesura.\nTot i la incorporació femenina a l'exèrcit, els plans de l'executiu noruec no preveuen una ampliació del nombre total d'efectius.\nEn l'actualitat, uns 10.000 joves s'incorporen al servei militar obligatori, d'un any de durada.


L’arquitecte Teddy Cruz reivindica a Reus un urbanisme més social i públic per gestionar les ciutats des d’abaix - URV Activ@\nL’arquitecte Teddy Cruz reivindica a Reus un urbanisme més social i públic per gestionar les ciutats des d’abaix\nL’acadèmic de la Universitat de Califòrnia, present a les II Converses al Camp de Tarragona\nL'arquitecte Teddy Cruz, durant la seva intervenció.\nEl prestigiós arquitecte nord-americà Teddy Cruz va reivindicar al Centre de Lectura de Reus un urbanisme més social i d’inversió pública, per gestionar les ciutats del segle XXI des de baix. Va defensar una arquitectura compromesa amb les desigualtats creixents a tot el món i també amb la política, en la conferència inaugural de la segona edició de les Converses al Camp de Tarragona. Els organitzadors són la Fundació Privada Mútua Catalana (FPMC), juntament amb l’Escola Tècnica Superior d’Arquitectura (ETSA) de la URV i la Demarcació de Tarragona del Col·legi d’Arquitectes de Catalunya (COAC).\nPartint del seu treball “de laboratori” a la frontera entre Tijuana (Mèxic) i San Diego (EEUU), dissortadament famosa pel mur que l’actual president nord-americà, Donald Trump, vol fer encara més gran, Teddy Cruz va explicar el seu projecte “local i alhora global” per convertir “els conflictes urbans en instruments creatius de repensament de les ciutats”. Segons l’arquitecte, “el futur de l’urbanisme depèn menys dels edificis i més de la reconfiguració de les relacions socials”. El treball a aquesta frontera el realitza conjuntament amb Fonna Forman, professora de Ciències Polítiques de la Universitat de Califòrnia a San Diego, present a les Converses.\nEl conferenciant va reivindicar la figura del “ciutadà transfronterer”, amb “interessos comuns i valors compartits” amb les comunitats veïnes. Fent servir també com a exemple els projectes municipals engegats els darrers anys a Bogotà i Medellín (Colòmbia), l’arquitecte va parlar de l’espai públic com un “instrument per a incrementar la capacitat política d’una ciutat”. I va defensar una “arquitectura que sorgeix des d’abaix i amb els immigrants com actors destacats, treballant conjuntament amb les administracions”. “Anem cap a un urbanisme públic i dels barris”, va afirmar davant les autoritats i el públic que omplia la sala.\nA Cruz el va presentar el director de l’Escola Tècnica Superior d’Arquitectura Pau de Solà-Morales, que va reconèixer que als urbanistes els hi calen “noves idees per solucionar els problemes actuals de les ciutats”. L’acte el va iniciar el president de la FPMC Joan Josep Marca, que va recordar que les Converses al Camp de Tarragona van nèixer l’any passat per recollir el testimoni de les Converses de Salou, celebrades entre els anys 1964 i 1970, amb la voluntat de fomentar el diàleg, el debat i la participació sobre temes d’interès al Camp de Tarragona. A l’acte va participar també el rector de la URV, Josep Anton Ferré, el president de la demarcació a Tarragona del Col·legi d’Arquitectes de Tarragona, Joan Tous, el delegat del Govern de la Generalitat a Tarragona Òscar Peris, i la consellera de Cultura de l’Ajuntament de Reus Montserrat Caelles.\nFonna Forman (a la dreta) durant la conferència, presentada per la professora de la URV Mercedes Teruel.\nFonna Forman, a la Facultat d’Economia i Empresa\nFonna Forman va pronunciar la conferència “The social side of Adam Smith” a la Facultat d’Economia i Empresa, en el marc de les Converses. La investigadora és docent de Ciències Polítiques i directora fundadora del Centre de Justícia Global de la Universitat de Califòrnia a San Diego. Una teòrica de l’ètica i la cultura pública, el seu treball es centra en els drets humans a escala urbana, la justícia climàtica a les ciutats, i el desenvolupament urbà equitatiu al sud global. És sobretot coneguda per la seva investigació revisionista de l’economia política moderna, ressuscitant les dimensions ètiques i públiques de pensadors clàssics com Adam Smith. Forman és la vicepresidenta del Climate Solutions Group de la Universitat, i a la Comissió de Ciutadania Global (assessorament polític de les Nacions Unides sobre els drets humans).\nExperiències i tendències al Camp de Tarragona\nA la segona jornada, el dimarts 23 de maig, quatre col·lectius de joves arquitectes i urbanistes del territori: Espais ocults, NUA Arquitectes, Sopes d’all, Arquitectes Ear i Centre de Recerca Urbana del Camp (CRUC) van oferir, des de la seva experiència, una diagnosi sobre el present i el futur de l’urbanisme al Camp de Tarragona.\nLa trobada es va iniciar amb la presentació, per part de Francesc Roig, patró de la FPMC, del llibre que recull les intervencions de la primera edició de les Converses al Camp de Tarragona, celebrada l’any passat.\nPosteriorment, els cinc col·lectius d’arquitectes locals van resumir en un vídeo el seu treball innovador al territori i van iniciar un debat amb els assistents, entre els que també hi havia representants polítics. El CRUC va ensenyar la visió que tenen del Camp de Tarragona els turistes estrangers, amb un recull de vídeos de youtube amb reportatges periodístics televisius i gravacions personals dels mateixos visitants, penjades a les xarxes socials. Espais ocults, per la seva banda, va exemplificar en la Casa Gasull de Reus la seva tasca per donar a conèixer el patrimoni contemporani de la ciutat, mitjançant visites guiades gratuïtes a edificis com aquest, on hi col·laboren voluntaris, amb el vistiplau dels propietaris.\nArquitectes Ear va mostrar, amb un recorregut accelerat en cotxe, els espais urbans del Camp de Tarragona que conformen la seva cara més desconeguda i oculta, com ara el Complex Petroquímic, les vies del tren, les pedreres o les explotacions agrícoles. I van defensar les intervencions urbanístiques que es podrien fer en aquestes zones per dignificar-les i apropar-les a la ciutadana. Sopes d’all va resumir en imatges una de les seves intervencions urbanes en espais públics de Valls en desús, amb activitats populars i lúdiques, per explicar el seu objectiu de redescobrir aquests indrets abandonats. I fomentar una nova mirada de les administracions que permeti tornar a posar-los al servei de la gent.\nEl despatx NUA Arquitectures va explicar el seu projecte de construcció d’un centre de distribució d’aliments de Càritas al barri tarragoní de Campclar. Un treball premiat internacionalment per la seva sostenibilitat i innovació en el disseny, els materials emprats, la construcció i l’ús social final.\nCol·lectius del territori van presentar els seus projectes i obres.\nUn cop acabat el debat l’alcalde de Reus, Carles Pellicer i el president de la FPMC, Joan Josep Marca, van protagonitzar la cloenda de l’edició d’enguany de les Converses. Es va garantir la seva continuïtat el 2018, en aquest cas amb Valls com a seu.\nMarina | 06/06/2017 8:33\nMOLT BONA INICIATIVA. ENHORABONA ALS ORGANITZADORS!\nArxivat a: Ciència i tecnologia, Escola Tècnica Superior d'Arquitectura, Facultat d'Economia i Empresa, Institució, Societat i cultura\nAmb les etiquetes: arquitectura, Converses al Camp de Tarragona, urbanisme


7 de maig. Canonització del Pare Claret (1950) | Claretians de Catalunya\nUn cop proclamada la beatificació del nostre pare fundador, el 25 de febrer de 1934, la Congregació es va preocupar immediatament de continuar el procés cap a la seva canonització. De fet, el 6 de juliol de 1938, el Papa Pius XI va signar la reassumpció de la causa del beat Claret. Entre 1941 i 1948 es van celebrar diversos processos a Cuba, Roma, Còrdova i Barcelona. Al febrer de 1948 el Papa va concedir la dispensa de la discussió sobre la validesa d’aquests processos, gràcia que molt poques vegades ha estat concedida.\nEl 12 de Gener de 1950, després d’haver seguit els respectius tràmits, el Papa Pius XII va declarar que ja es comptava amb els dos nous miracles: la curació de càncer de sor Josefina Marín a Santiago de Cuba l’11 i 12 maig 1934 i la curació d’hemiplegia procedent de lesió cerebral de la senyora Elena Flores, a Còrdova, el 9 de maig de a 1948.\nEl 5 de març de 1950 el Sant Pare va declarar solemnement que es podia procedir amb seguretat a la solemne canonització. El 26 de març el Papa va assentir al vot favorable que van donar els Cardenals en diferents consistoris celebrats amb anterioritat.\nEl 7 maig 1950 Antoni Maria Claret va ser canonitzat per l’Església. La Basílica de Sant Pere era plena de pelegrins. A dos quarts de 8 del matí va començar el ritu de la canonització i l’Eucaristia presidits pel Papa Pius XII. El moment més crucial i emocionant va ser quan el Papa va pronunciar la seva sentència magisterial i definitiva: «El Beat Antoni Maria Claret, Bisbe i Confessor, decretem i definim que és Sant i ha estat inscrit en el catàleg dels sants».\nEl Papa Pius XII va descriure molt bé el nou sant: «Ànima gran, nascuda com per acoblar contrastos; va ser humil d’origen i gloriós als ulls del món; petit de cos, però d’esperit gegant; d’aparença modesta, però mot capaç d’imposar respecte fins i tot als grans de la terra; fort de caràcter, però amb la suau dolçor de qui coneix el fre de l’austeritat i de la penitència; sempre en la presència de Déu fins i tot enmig de la seva prodigiosa activitat exterior; calumniat i admirat, festejat i perseguit. I entre tantes meravelles, com llum suau que tot ho il·lumina, la seva devoció a la Mare de Déu ».\nPodem celebrar aquesta data com una explícita invitació per viure avui, a exemple del pare fundador, la nostra pròpia vocació missionera en santedat. «…Antoni Maria Claret ha estat canonitzat per l’Església, que l’ha reconegut com un paradigma de vida evangèlica i lliurament missioner a tots els creients. La nostra Congregació té una arrel santa, reconeguda com a tal per l’Església. En la canonització del nostre fundador, la Congregació es veu en ell protològicament canonitzada. Sant Antoni Maria Claret és la Congregació naixent en la seva santedat, en la seva utopia. D’altra banda, Antoni Maria Claret és ja la inicial realització escatològica de la Congregació i des d’allà, des del futur escatològic, ens crida a recórrer el camí que porta a la plenitud».


Comerç organitza una xarrada formativa online enfocada al comerç virtual\nLa regidoria de Comerç de l'Ajuntament d'Altea convida a tot el sector comercial i empresarial d'Altea a la xarrada informativa telemàtica "Comerç electrònic: obligacions i drets dels que venen i els que compren" que tindrà lloc el proper dilluns 22 de març a les 20:00 per zoom.\nCom explica el regidor de Comerç, Miguel de la Hoz, "a la xarrada s'informarà als participants de les opcions de venda que tenen disponible, amb la seua normativa aplicable i les característiques pròpies de la venda en línia amb les seues diferències respecte a les botigues físiques; així com es resoldran els possibles dubtes que tinguen els comerciants".\nSegons els detalls oferts pel regidor, la xarrada serà impartida per professionals reconeguts del sector que desenvolupen el seu treball a la Unió de Consumidors d'Alacant; una associació altament qualificada que treballa amb la majoria d'ajuntaments de la Província i que són els responsables de l'oficina de l'OMIC a l'Ajuntament d'Altea.\n"Dins de les accions formatives que es realitzen des d'esta regidoria cada any, s'ha considerat convenient enfocar-la al comerç en línia ja que s'està treballant intensament en esta direcció amb la creació i llançament de www.alteamarket.com"; ha apuntat De la Hoz, que ha recordat que "la plataforma Altea Market engloba gairebé a un centenar d'empreses que estan treballant en esta direcció, de manera que des de la regidoria pretenem dotar els comerços amb els majors recursos i la major formació possible per que puguen enfocar la seua nova línia de negoci amb totes les garanties i seguretat".\nMiguel de la Hoz ha conclòs convidant a la participació i ha indicat que per poder accedir a la reunió cal clicar a l'enllaç https://us02web.zoom.us/j/87651206761?pwd=SW1FOWV3SG5QREs2T1Ztc3NKNTVRZz09\nID de reunió: 876 5120 6761\nCodi d'accés: 955.399


La consellera Gemma Geis aposta per debatre amb Educació el model de selectivitat - Empordà\nLa titular de Recerca i Universitat de la Generalitat veu "marge de millora" en el model de les PAU\nBARCELONA | 11·06·21 | 19:09\nUn grup d'estudiants a la Facultat de Ciències del Campus Montilivi de la Universitat de Girona per començar els exàmens de selectivitat. Glòria Sánchez - Europa Press / Arxiu\nLa consellera de Recerca i Universitats de la Generalitat, Gemma Geis, ha assegurat aquest divendres, 11 de juny, que veu "marge de millora" en el model de selectivitat. En declaracions als mitjans després de visitar un tribunal de les proves d'accés a la universitat (PAU) a la facultat de Geografia i Història de la Universitat de Barcelona (UB), Geis ha sostingut que "sempre que hi hagi debat a la universitat, està ben vist".\nHa dit que el seu departament parlarà amb tots els actors perquè no es poden prendre decisions de manera unilateral --en les seves paraules-- i que el debat s'ha d'abordar de manera "acompanyada" amb la Conselleria d'Educació, l'anterior titular de la qual, Josep Bargalló, va sostenir que el model actual és insostenible i que el 2023 vol instaurar una nova selectivitat.\nD'altra banda, Geis ha anunciat que el nombre d'estudiants que ha demanat fer les proves en castellà s'ha mantingut respecte d'altres anys o, fins i tot, "és possible que sigui inferior".\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) va ordenar oferir a cada alumne l'examen en català, castellà i aranès, arran d'una petició de l'Assemblea per una Escola Bilingüe (AEB).\nLes PAU han conclòs aquest divendres, 11 de juny, amb exàmens de matèries de la fase específica després de quatre dies de proves, i els alumnes en coneixeran els resultats el 25 de juny. Les proves s'han fet entre el 8 i l'11 de juny.\n3 Arnau Serra, de l'escola de ball Aprenem de Figueres, guanya un concurs de ball del programa Rat Rank del Club Súper 3


The Holman Grand Hotel Charlottetown (PE) Canadà - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n123 Grafton Street, Charlottetown Centre, Charlottetown (PE), Canadà - Veure al mapa\nSuite amb Llit Extragran i Vista sobre el Port (King Suite with Harbour View)\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, The Holman Grand Hotel es troba a la zona de Charlottetown de la ciutat de Charlottetown (PE). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Centre Confederation, Galeria d'Art Confederation Centre, Casa Province.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, The Holman Grand Hotel és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, aparcacotxes, servei d'habitacions per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Charlottetown (PE), faci de The Holman Grand Hotel la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (458) Parelles (232) Viatgers en solitari (69) Famílies amb infants petits (81) Famílies amb infants grans (41) Grups (35)


La Copa de Espanya Aleví reuneix als millors planters de minibasket a L’Alqueria\nSol ser tradició en els col·legis celebrar la fi de curs amb una festa, reunir-se per a festejar units el bon treball fet durant tants mesos i abraçar amb entusiasme el descans de l'estiu. Amb eixe mateix esperit naix la Copa d’Espanya Aleví L’Alqueria del Minibasket. 32 equips de xics i xiques procedents de diferents punts d'Espanya es concentraran durant els pròxims quatre dies en la major instal·lació de bàsquet d'Europa per a concloure la temporada amb el millor dels tornejos de bàsquet de formació. Competició, diversió, valors i convivència es confluiran en un esdeveniment amb el segell de qualitat de MHL Sports que arranca amb la intenció de convertir-se en un referent nacional en categoria aleví.\nLa competició, guanyadora del premi Emprén Esport en la recentment estrenada categoria “L’Alqueria del Basket”, inclou fins a onze campions regionals i provincials en l'arrencada d'una cita que tindrà la millor de les seus. Les nou pistes de L’Alqueria del Basket del València Basket acolliran un calendari de partits que s'iniciarà demà dijous a les 18:15 de la vesprada.\nLa carrera pel triomf desembocarà en les finals que es jugaran el diumenge en la pista central, després d'una primera fase de grups i una segona ronda d'eliminatòries directes. Setze plantilles masculines i setze femenines parteixen amb la meta de seguir creixent, formant-se com a jugadors i com a persones.\nLa qualitat de la participació tornarà a marcar la diferència en la Copa d'Espanya Aleví. Planters del prestigi de l'Estudiantes, Joventut, Gran Canària, Sant Adrià, Perfumerias Avenida, Celta de Vigo, Stadium Casablanca o l'amfitrió València Basket donen una idea de la previsió d'altíssim nivell que captarà l'atenció de tots els visitants a un esdeveniment d'accés gratuït. Les federacions de Madrid, Catalunya, València, Aragó, Castella i Lleó, Galícia, Navarra, Murcia, Canàries, Andalusia, País Basc i La Rioja tindran representants en una competició amb dimensió estatal i que comptarà amb cinc filials de la Lliga Endesa i nou de les Lliga Femenina.\nCongrés amb els majors experts\nEn paral·lel a la disputa del torneig se celebrarà un Congrés de Minibasket organitzat per Sport Coach Academy. Els entrenadors Sito Alonso i Víctor Lapeña, tots dos presents a València, dirigeixen una sèrie de conferències, taules redones i tallers per a tots els formadors, preparadors físics, i aficionats interessats a aprofundir sobre el valor esportiu i educatiu d'aquesta etapa vital en la progressió del jugador.\nCom ja és norma en totes les competicions de MHL Sports, els participants han signat un compromís per enaltir els valors educatius de l'esport. Baix el lema de 'Amb respecte guanyem tots' tots els participants han hagut de signar unes normes de bones pràctiques per a eradicar conductes antiesportives i violentes de les pistes de joc. Els seguidors hauran de seguir un decàleg de drets i deures perquè la cordialitat siga màxima.\nLa informació que nasca de la Copa d'Espanya Aleví L’Alqueria del Minibasket tindrà diferents canals de difusió. Per a reforçar aquesta difusió s'ha creat una aplicació per a dispositius mòbils i ordinadors des de la qual seguir els resultats, horaris, seus, notícies i altres indicacions útils per a estar al tant de la competició. La app “Leverade” es pot descarregar des dels canals habituals. A més, es desenvoluparà un seguiment especial des de la pàgina web www.alqueriamini.mhlsports.com, Twitter, Facebook i Instagram de MHL Sports i de L’Alqueria del Basket i València Basket.


Array CGH prenatal per detectar anomalies genètiques | Genosalut\nYou are here: Genosalut > Tests genètics i proves > Diagnòstic genètic prenatal > Array CGH prenatal\nUn array CGH és una tècnica que permet detectar anomalies cromosòmiques amb una resolució superior a les tècniques convencionals.\nQuè és un array CGH?\nL’array CGH, de vegades anomenat cariotip molecular, és un mètode d’examen especialment diferenciat i precís en el diagnòstic genètic. A diferència de l’anàlisi cromosòmica convencional, també pot detectar canvis molt petits al genoma, tant microdelecions (absència d’un tros de cromosoma molt petit) com microduplicacions (addició d’un tros de cromosoma).\nL’array CGH prenatal només es pot fer en combinació amb l’amniocentesi o una mostra de vellositats coriòniques.\nQuin array CGH prenatal oferim a Genosalut?\nPer a l’array CGH prenatal disposem una plataforma de cobertura 60 k que detecta variacions en el nombre de còpies, així com petites delecions i duplicacions associades amb anomalies cromosòmiques al fetus. També és aplicable a l’estudi de restes abortives en casos d’avortaments de repetició.\nDisposem d’una plataforma de CGH array (60k) per a l’avaluació prenatal de canvis al número de còpia de regions cromosòmiques de tot el genoma i una alta resolució a les regions sindròmiques. Aquest array ens permet analitzar:\nReordenaments de regions pericentromèriques i subtelomèriques\nMés de 290 síndromes de microdeleció i duplicació associades a retard mental i autisme\nL'array CGH permet confirmar o descartar amb alta fiabilitat la presència de determinats tipus d'anomalies cromosòmiques al nadó responsables de més de 290 síndromes genètiques associades a discapacitat intel·lectual i alteracions congènites. En aquelles ocasions en què els resultats no són del tot clars, hi ha, de vegades, la possibilitat de realitzar proves complementàries.\nCom puc sol·licitar un array CGH\nQuan es recomana fer un array CHG?\nLa realització d’un array CGH ve indicada per un ginecòleg en algun dels supòsits següents:\nTroballes ecogràfiques anormals, per exemple, malformació dòrgans en combinació amb retard del creixement o malformacions múltiples.\nTroballes cromosòmiques anormals que han de ser aclarides amb més detall.\nAntecedents d’alteracions cromosòmiques a la família.\nHistorial familiar amb més risc de desenvolupar anomalies.\nTambé realitzem array CGH si els futurs pares tenen una gran necessitat de seguretat i volen informació molt detallada sobre el quadre cromosòmic del fetus.\nA partir de quan es pot fer un array CGH?\nLa prova es pot fer a partir d’ADN de cèl·lules obtingudes mitjançant:\nAmniocentesi: a partir de la setmana 15 de gestació\nBiòpsia de vellositat corial: a partir de la setmana 12 de gestació\nQuè és un cariotip o anàlisi citogenètica convencional?\nL’anàlisi citogenètica o cariotip convencional permet determinar que el nombre, la mida i la forma dels cromosomes d’un individu són correctes. Aquest examen es realitza per descartar alteracions grans associades amb problemes com ara avortaments, malformacions i/o retard mental.\nQuines diferències hi ha entre un cariotip convencional i un array CGH?\nLa principal diferència entre les dues proves és la seva capacitat de resolució.\nLa resolució del cariotip o anàlisi citogenètica convencional és limitada i només permet detectar canvis en el nombre i/o en l’estructura dels cromosomes d’una mida superior a 5-10 milions de parells de bases (Mb).\nLa resolució de l’array CGH o cariotip molecular és molt més gran, ja que permet detectar simultàniament alteracions (guanys o pèrdues de fragments d’ADN) molt petites responsables de més de 300 síndromes genètiques associades a retard mental, autisme, cardiopaties i altres patologies, a la seva majoria no detectables mitjançant el cariotip convencional.\nResultat positiu o alterat: indica la presència d alguna alteració cromosòmica. Això no obstant, de vegades és possible que es desconegui si l’alteració detectada pot ser la causa de les troballes ecològiques anormals o quines conseqüències pot tenir sobre la salut del nadó. Es recomana llavors fer una anàlisi de sang addicional als pares. Si un progenitor sa és portador del mateix canvi al material genètic, normalment es pot assumir que aquesta variació no té importància per a la salut.\nResultat normal o negatiu: indica que no s’ha detectat cap anomalia cromosòmica amb aquesta tècnica. Cal tenir en compte que hi ha algunes malalties genètiques que no es pot diagnosticar mitjançant array CGH, aquest és el cas d’aquelles que estan causades per diferències a l’ADN que són massa petites per detectar-les fins i tot mitjançant array CGH . En aquest cas hi ha la possibilitat de fer altres proves (exoma o genoma) per dissipar els dubtes.\nQui cobreix les despeses de l'array CGH prenatal?\nLes despeses d’un array CGH estan cobertes per algunes assegurances privades i de vegades depèn de determinats criteris (història clínica del pacient, antecedents familiars, troballes anormals a les ecografies…). Pots acudir a nosaltres amb un certificat del teu metge o amb la targeta de l’assegurança.


– Teatre (220) – QUÉ FUE DE ANDRÉS VILLARROSA ? – El Maldà (🐌🐌🐌+🐚) – 25.03.2017 |\n– Teatre (220) – QUÉ FUE DE ANDRÉS VILLARROSA ? – El Maldà (🐌🐌🐌+🐚) – 25.03.2017\nQUÉ FUE DE ANDRÉS VILLARROSA ? –\nOriol Genís és el mànager de Andrés Villarrosa “el cantante melódico del trémolo metódico” i espera que arribi l’artista a la sala de El Maldà on ha d’oferir una actuació al seu públic. Espera amb la paciència del mànager, i, mentre espera, fent temps per no haver de suspendre i tornar els diners, ens fa un retrat biogràfic d’aquesta fugaç estrella de la Bodega Bohèmia.\nSegons ens van comentar a la roda de premsa, aquesta proposta vol ser un homenatge a aquest cantant que fa uns 20 anys va desaparèixer de l’escena, un cantant d’estètica confusa que odiava assajar, perquè sense públic un artista no és res.\nOriol Genís continua fent temps i ens parla del peculiar vestuari d’aquest artista, que es presentava amb un perruquí, un bigoti enganxat amb pega i una falsa piga a la cara. Ens mostra les seves jaquetes amb lluentons i una flor amb els colors de la bandera republicana i els seus pantalons guarnits d’una banda de lluentons negres als laterals i a la bragueta.\n…. I és que Andrés Villarrosa és un impresentable, un home de poca paraula que no compleix sempre els seus compromisos…. alguna nit es presenta a l’espectacle i d’altres no, tot segons li peta…. deixant plantats als espectadors.\nContinuem esperant l’arribada del cantant i l’Oriol continua explicant anècdotes de la seva vida i la seva manca de compromís que va marcar la seva fugaç carrera de cantant de varietés. En Marc Rosich, assegut a primera fila, tampoc acaba d’entendre perquè no ha arribat i aconsella a l’Oriol que interpreti alguna de les cançons.\nFuncionarà el radio cassete ???\nAquí vam gaudir d’un dels moments més hilarants de la vetllada, la música estava gravada en cassetes i un enorme ràdio casse-te estava a sobre de la taula, però dissabte al vespre va decidir deixar de funcionar, després dels intents infructuosos de l’Oriol, el Marc i el tècnic de sala per activar-ho, amb canvi de piles inclòs. Vam riure de valent.\nPerò tornant al protagonista de l’espectacle, qui era Andrés Villarrosa?? Tal com diuen en el programa de mà, si fem una cerca a Internet poques traces podem trobar d’aquest cantant, ni tampoc ha quedat enregistrada la fita que va representar el zenit de la seva carrera, els quinze gloriosos dies en què va actuar a la tronada Bodega Bohèmia. Una estrella que es nega a ser limitat per un text o per un guió, per un assaig o per un horari. Només vol cantar els temes que l’emocionen d’antics cantants clàssics i amb una certa olor de ranci, tronat i antic.\nMarc Rosich ha tornat a escriure sobre un personatge inadaptat a la societat en la qual viu, la història d’un perdedor. Una persona que és incapaç d’adonar-se de la seva soledat i que provoca en l’espectador una enorme tendresa.\nUna proposta que juga entre la ficció i la realitat, entre el patetisme i l’emoció. Una proposta que ens ha agradat molt amb un Oriol Genís que, des de fora, s’ha mimetitzat perfectament amb el protagonista d’un espectacle amb olor d’antic, ressorgint enmig de vestuaris i coreografies extretes del record i la nostàlgia.\nDramaturgia i direcció: Marc Rosich\nIdea original : Oriol Genís\nCoreografíes: Andrés Villarrosa\nAquesta entrada s'ha publicat en Teatre i s'ha etiquetat amb Andrés Villarrosa, Óscar Machancoses, El Maldà, MARC ROSICH, Oriol Genís, QUE FUE DE ANDRÉS VILLARROSA ? el 28 de març de 2017 per Miquel Gascon.\n← – Dia Mundial del TEATRE i Premis de la Crítica 2016 – Teatre (224) – AMORODIOAMOR (🐌🐌🐌+🐚) – Teatre Tantarantana – 28.03.2017 →\n2 pensaments a “– Teatre (220) – QUÉ FUE DE ANDRÉS VILLARROSA ? – El Maldà (🐌🐌🐌+🐚) – 25.03.2017”\nImma C. 1 de maig de 2017 a les 19:45\nUs vull recomanar Mrs Brownie als dilluns del Maldà. Un titella humà, la música, la història d´una diva de la música negra americana. Tot amb l´actriu Laura Guiteras, el músic Abel Boquera i Teatre Nu assessorant. Em sembla que us pot agradar.\nNosaltres ho hem vist a Vic aquest cap de setmana, ens ha agradat: la bona veu de l´actriu, el to de bon humor….\nMiquel Gascon 1 de maig de 2017 a les 23:37\nVaig assistir a la roda de premsa conjunta que es va fer el gener passat a El Maldà i em va semblar que tenia molt bona pinta. Aquell dia vaig gravar aquest vídeo que vaig publicar en el seu dia ….\nHo tenim força “pelut” poder anar a veure’l, perquè coincideix amb uns dilluns que no hi serem a Barcelona, però potser a finals de maig trobem un forat.\nGràcies per la teva recomanació


El tribunal sentencia l'abocador de Sant Mateu disfressat de restauració - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl tribunal sentencia l'abocador de Sant Mateu disfressat de restauració\njordi escudé / manresa 27.12.2019 | 23:25\nUna imatge de l'antiga argilera de Sant Mateu de Bages arxiu/d.b.\nUna imatge de l'antiga argilera de Sant Mateu de Bages\nLa restauració de l'antiga argilera de Sant Mateu de Bages, situada al paratge de la Vinya del Tot, a tocar de Callús, encara està per definir, però no es convertirà en un abocador. Ho va dir el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya amb una sentència feta pública aquesta mateixa tardor, amb què enterrava la proposta de reomplir el terreny amb bales d'ecoparc.\nEl projecte l'havia presentat el 2011 l'empresa Efienergia, amb la idea d'omplir l'antiga argilera amb bales de residus. La proposta va aixecar polseguera al territori, sobretot a Sant Mateu i Callús, fins al punt que es va crear una plataforma contrària, que sempre va considerar que el que volia impulsar Efienergia era un abocador encobert. Dos anys més tard, la Generalitat es va oposar al projecte considerant que aquest no era l'emplaçament adequat pel tipus d'activitat que proposava. La promotora va recórrer la decisió, però aquesta tardor el TSJC ha donat la raó a la Generalitat.\nParal·lelament, hi ha en procés un nou projecte de restauració de l'argilera, en aquest cas amb escòria de foneria, que tampoc no acaba de convèncer el territori. La Generalitat l'ha admès a tràmit, i s'haurà de veure com evoluciona.


Torredembarra reivindica el paper de la dona amb l'any Mestra Maria Antònia\nTorredembarra vol reivindicar el paper de la dona en la història a través de l'any Mestra Maria Antònia\nL'Ajuntament va presentar ahir a la biblioteca els actes en honor a aquesta mestra tan estimada al municipi\nEls actes van ser presentats ahir a la biblioteca amb el mateix nom que la mestra | Cedida\nTorredembarra encetarà els actes de l'any Mestra Maria Antònia el pròxim dia 6 de març amb els objectius de «reivindicar la seva figura, per homenatjar-la i per visualitzar les dones a la història» com a més rellevants. Els actes, que van ser presentats ahir a la biblioteca que porta el mateix nom que la mestra, han estat organitzats amb motiu de la celebració dels 50 anys de la seva mort.\nTal com ha remarcat la regidora d'Educació i Biblioteca, Maria Gual, la mestra Maria Antònia Hernández va destacar per la seva vocació educativa, defensora dels valors republicans i ferma defensora de la llengua catalana.\nFilla Adoptiva de Torredembarra\nLa Maria Antònia va ser una professora molt estimada al municipi de Torredembarra, on va arribar l'any 1932 i va morir l'any 1970 arran un accident de circulació. Amb motiu dels 50 anys de la seva mort i donada la rellevància de Maria Antònia Hernández al municipi, Maria Gual ha anunciat que proposarà al ple de l'Ajuntament de Torredembarra atorgar-li la distinció de Filla Adoptiva de la Vila de Torredembarra, a títol pòstum.\nLa directora de la Biblioteca Mestra Maria Antònia, Ana Merino, ha exposat el calendari d'activitats que es duran a terme al llarg de l'any a partir de cinc grans eixos: On són les dones?, Biblioteca i escola, infants i escola, com es vivia i treballava a la Torre al segle XX i 50 anys sense ella.\nEls actes començaran aquest divendres 6 de març a les sis de la tarda a la Biblioteca Mestra Maria Antònia, on s'impartirà la xarrada 'Dones del segle XX, resistents entre el silenci i la paraula' per part de la filòloga i escriptora Montserrat Palau, que farà un repàs de la vida de Maria Antònia Hernández i Maria Rosa Wennberg (1918-2018), promotora cultural de Torredembarra. Aquest acte s'englobarà també en el marc de la celebració del Dia Internacional de la Dona. En motiu d'aquesta xarrada, la biblioteca posarà el nom de Maria Rosa Wennberg a la seva sala de formació, descobrint la placa indicativa el mateix divendres, després de la xarrada.\nL'acte més nostàlgic, el 16 de març\nEl següent acte tindrà lloc el pròxim 16 de març i es tracta de l'acte més nostàlgic potser, ja que es farà, a la mateixa biblioteca, una tertúlia sobre la mestra per part d'exalumnes seus i altres persones que la van conèixer, que repassaran totes les anècdotes i històries al seu voltant, en un acte que crida a la participació de tots aquells que vulguin explicar els seus records i aportar fotografies que es puguin compartir.\nEl 22 d'abril, la vigília de la Diada de Sant Jordi, es duran a terme les activitats habituals amb to reivindicativa l'entorn de la dona treballadora local, en què es presentaran els llibres de dones vinculades a la Torre, s'inaugurarà l'exposició de Maite Maset, professora de Batxillerat d'art de l'Institut Torredembarra; i es farà el joc d'escapada sobre la Mestra Maria Antònia, per a joves a partir de 12 anys.\nL'aniversari de la mestra, el 20 de juny\nLa Mestra Maria Antònia va néixer el dia 20 de juny, i per celebrar el seu aniversari, Torredembarra ha preparat diverses activitats per conèixer com es vivia al municipi a l'època de la Mestra Maria Antònia.\nPer últim, durant el dia de la seva mort el 8 d'octubre es farà una jornada pedagògica, la presentació del vídeo que s'haurà anat elaborant al llarg de l'any, la presentació d'un mural, del concurs escoles i del conte sobre la Mestra Maria Antònia amb il·lustracions de Rosalia Ciuró.\nEls altafullencs Porto Bello guanyen un dels premis musicals més importants a Catalunya\nTorredembarra tanca l’aparcament de Mañé i Flaquer per reformes\nAjuntament de Torredembarra ensenyament conferències Torredembarra agenda feminisme


FIbra de 300Mbps i fix il·limitat - Parlem Telecom\nFibra 300Mbps + Fix\nFIBRA 300 Mbps SIMÈTRICA amb router Wi-Fi gratuït.\nPots gaudir de la nostra FIBRA 300 per tansols 29,95€ durant 3 mesos si contractes abans del 31/05/2022.\n39,95€ després de la promoció\nde 3 mesos\nVols més minuts al FIX?\nVelocitat i oferta disponible segons la cobertura del teu domicili. Si us plau, verifica prèviament la teva cobertura.\nTarifa mòbil GB il·limitades\nFibra 300 + Fix\nFibra 300 + 25GB + 15GB + Fix\nFibra 600 + 25GB + 15GB + Fix\nFibra 1000 + GB Il.limitades + Fix


"A l'aula reflexionem sobre la llengua com si fos un cadàver que es dissecciona"\nAmparo Tusón, lingüista i filòloga, especialitzada en els processos d’aprenentatge de la llengua castellana i en la formació permanent dels docents, parla de la importància del llenguatge a les aules i de crear escenaris comunicatius per apoderar els infants i enfortir el seu aprenentatge\nFoto: Sandra Vicente\nL’Amparo Tusón s’espera a una cantonada de la cafeteria de la llibreria La Central, a Barcelona on, acompanyada d’una tassa de té, repassa la conferència que donarà a l’Escola d’Estiu de Rosa Sensat. “Sempre arribo abans als llocs i aprofito per a llegir”, afirma, dibuixant un somriure que l’acompanyarà durant tota l’entrevista. No hi ha millor espai que una llibreria per a quedar amb una antropòloga lingüística i filòloga. Amparo Tusón s’ha passat la vida a les aules, com a alumna o com a professora a l’UAB, especialitzada en els processos d’aprenentatge de la llengua espanyola i en la formació permanent del professorat.\n“Vaig entrar en una aula per primera vegada als sis anys i ara, amb 68 que en tinc, hi continuo. I mira com somric quan parlo de l’educació! M’ho he passat tant bé i he aprés tant!”. Precisament, Tusón és una ferma defensora de les relacions horitzontals entre mestres i alumnes que per establir un aprenentatge bidireccional. Parlem del paper de la comunicació i el llenguatge a l’aula, del poder de les paraules i de les revolucions socials que, com el feminisme, van acompanyades d’un canvi en els conceptes.\nTens un article titulat ‘Iguals en la llengua, però desiguals en l’ús’. La llengua, tal com s’ensenya a les escoles, ens apropa o ens distancia?\nTota la vida s’ha posat l’accent de l’educació lingüística en la qüestió gramatical. La gramàtica no és més que allò que ens ensenya que hem de dir “la taula” i no “el taula”. I per a fer això no cal saber que hi ha una concordança entre article i nom. Els nens i nenes ja ho fan, sense que ningú no els ensenyi els conceptes; a l’aula oblidem usar la llengua i en lloc d’això reflexionem sobre ella, com si fos un cadàver que es dissecciona.\nDel que es tracta és de treballar la competència comunicativa, ajudar a que les criatures s’expressin millor en qualsevol situació, que puguin entendre el que se’ls diu i que puguin llegir qualsevol text. Tot això, però, sempre des d’una perspectiva crítica. Els hem d’ensenyar a no deixar-se enganyar, perquè les paraules tenen una força importantíssima. Per si mateixes no són ni bones ni dolentes, però s’ha d’aprendre des de ben petit que amb un mot podem enamorar, enganyar, crear solidaritat i abominació. L’educació lingüística, si és de veritat, és crítica.\nI això s’aprèn com s’aprenen totes les coses: practicant. A parlar s’aprèn parlant i escoltant. Posar l’accent en la part immanent, quan s’és gran pot ser bonic però de petit treu la màgia del llenguatge i fa que es perdi la il·lusió per fer-lo servir.\nM’ha agradat la formulació de la llengua com a cadàver. Realment un idioma és molt viu, que evoluciona a mesura que ho fan les societats. Però a l’aula l’ensenyament és molt rígid i no té res a veure amb el que es parla al pati o a casa.\nTota l’educació es basa en processos de comunicació. O incomunicació. Tant a física com a llengua castellana, la llengua és l’instrument que fem servir i això hauria d’implicar que tot el professorat fes un anàlisis de com s’expressa i com demana els seus alumnes que ho facin. L’aula és un escenari comunicatiu, en el que hi ha actors i actius que desenvolupen un paper a través de paraules i d’elements no verbals: han d’aixecar la mà, saben quan es poden aixecar, que no poden interrompre. És gairebé una coreografia.\n“L’escola forma part de la vida i d’una societat diversa on es canta amb moltes veus moltes cançons diferents”\nHi ha un abisme entre el que s’ensenya a les aules i el que passa al carrer o al pati; l’escola hauria de saber què s’hi diu per a poder construir ponts i integrar-ho. Les criatures saben més d’argumentació del que ens pensem i no ho podem menystenir. Perquè la llengua és la nostra pell, la nostra carta de presentació: si diem algú que parla lleig, li estem dient que ell és lleig.\nL’escola forma part de la vida i d’una societat diversa on es canta amb moltes veus moltes cançons diferents. És una barbaritat reduir l’aula a una sola realitat. Hem d’integrar, doncs, totes les llengües de l’entorn, com si fos un laboratori per preservar la riquesa lingüística. Donar espais als nens i nenes nouvinguts per a que experimentin amb les seves llengües maternes, les comparin amb el castellà i el català i en vegin les similituds o diferències els proporciona una alegria tremenda. Jo sóc partidària de l’alegria, sobretot a l’aula: ja ho deien els clàssics. Ensenyar delectant.\nTu estàs especialitzada en llengua castellana. En aquest sentit hi ha molta varietat de parles, que es veu amb nens que venen de Llatinoamèrica. Es desaprofita aquesta diversitat a les aules?\nBernard Shaw deia que el que més separava Estats Units i Anglaterra era parlar la mateixa llengua. Nosaltres comptem a les escoles amb molts nens i nenes que venen de Llatinoamèrica i aquesta diversitat de parla es veu com un problema, però no ho és. Si un mestre de biologia tingués un jardí a classe seria feliç. Nosaltres tenim tot un ecosistema lingüístic i no en traiem profit. Hi ha tantes coses que no sabem i tantes per aprendre! La bona mestra és aquella que sap que no ho sap tot i que ho fa saber als seus alumnes. Quan preguntem quelcom que els estudiants ja saben que sabem, simplement repeteixen la lliçó, però si els preguntem coses perquè realment volem aprendre d’ells és quan comencen a parlar. Així els apoderem i troben el gust i el sentit de la parla.\nLa llengua potser és l`àrea en que els alumnes més tenen a ensenyar als mestres; formen part d’un col·lectiu, amb un llenguatge propi, del que els docents no participen\nFixa’t en l’enrenou que hi ha amb les abreviatures del Whatsapp. Això és fantàstic! Perquè estan demostrant que poden comunicar amb una economia brutal. Les abreviatures sempre han format part de la llengua, i això es veu en els diccionaris. El que fan les criatures és inventar un sistema ràpid i eficaç. Crec que el problema amb aquestes noves formes de comunicació ve perquè molts adults els tenen enveja: veuen que hi ha coses que se’ls escapen amb l’edat. Jo he aprés molt mirant el que fan les criatures i m’ho he passat fantàstic educant!\nCosta canviar la definició dels conceptes i afegir-ne de nous al vocabulari. Passa amb els neologismes o amb el llenguatge de gènere. Només cal mirar la polèmica amb “El Consejo de Ministras”\nMira la formació de la RAE: tot són senyors d’edat avançada. Què volem més enllà que ens diguin que el masculí és genèric? Però les llengües no venen del cel ni les ha portades Déu. Són invencions i creacions humanes, usades per societats que tenen unes normes de comportament que van canviant. I la llengua s’adapta a aquests canvis. Així com les dones públiques abans eren prostitutes, ara podem parlar de dona pública per a referir-nos a aquella persona que té una feina amb una exposició pública.\nPerò mira les professions: són sempre ‘infermeres’, si hi ha un home, de seguida és ‘infermer’. Però de ‘metge’ a ‘metgessa’ (o ‘médico’ i ‘médica’ en castellà) ja hi ha problemes. Aquí el treball a les escoles és fonamental, perquè hem de defensar la diversitat en tot el seu conjunt: la diversitat de gènere, de procedència, la sexual…quan les criatures estan construint les seves identitats s’ha d’anar amb compte. Hem d’evitar que es digui “aquest és un nena” o “aquesta és una xicot”.\nEl que no s’anomena no existeix. Tenim problemes per tractar les diversitats d’identitats de gènere i sexuals a les escoles? Potser per desconeixença o per voler ser massa políticament correctes?\nLa tensió nen-nena és una simplificació binària que no reflecteix tota la complexitat que hi ha, sobretot en etapes en que moltes criatures no saben encara què són. Els mestres han d’estar molt pendents per a orientar, preguntant i escoltant. Perquè sembla que els mestres ho saben tot, però pobre de tu el dia en que els teus alumnes se n’adonin que no és així. Si es crea un ambient en el que tots aprenen, l’educació s’enriqueix i les relacions humanes són més sanes.\n“Potenciar el llenguatge ens serveix per a defensar-nos a nosaltres, a les nostres idees”\nPoc a poc, estem recuperant el debat a través dels moviments de renovació pedagògica d’algunes escoles. Les assemblees, la lectura conjunta, la reflexió sobre les noticies del dia a primera hora, debatre les decisions…estem recuperant molts aspectes de la innovació pedagògica de l’època de la República i hem de fer que l’educació torni a ser la floreta del país. Perquè l’escola no és el futur, és el present.\nPotenciar el llenguatge ens serveix per a defensar-nos a nosaltres, a les nostres idees. No ens adonem de la quantitat d’ús lingüístic que hi ha a les aules, a totes les assignatures. Hi ha moltes eines per a millorar-lo, però n’hem de crear més. Les normes, les lleis, amb els seus currículums marcats, poden ser un entrebanc horrorós, però quan una mestra entra a l’aula, hi hagi la llei que hi hagi, pot fer meravelles o barbaritats.\nPerò la llibertat de càtedra…ara penso en els pobres mestres de Sant Andreu de la Barca. En una aula diversa clar que és fàcil dir alguna cosa que molesti. I segurament ho han fet, però no passa res. Que ens molestin forma part de la convivència, però la primera reacció no pot ser anar directament a la denúncia.\nTornem al principi, a la teva reflexió sobre el poder de les paraules…\nEn aquest cas els pares i mares s’han saltat la via del diàleg. El que haurien d’haver fet les famílies és anar a parlar amb la mestra o el mestre. Si no s’aclareixen, anar a parlar amb la coordinadora, després amb la tutora i, si no, amb la directora. Hi ha molts camins que s’han saltat i tots són els de la paraula.\nEntrevista original publicada a El Diari de l’Escola d’Estiu de Rosa Sensat\nPlantar cara, ensenyar la llengua Mares, pares, mestres i centres tenim un paper fonamental en…\nEva Bertrana, directora de La Bressola: “Els… La Bressola, associació d'escoles en català de la Catalunya Nord,…


Recollir gra sense tenir molí | Directa\nRecollir gra sense tenir molí\nGrifols obté adjudicacions públiques milionàries a l’Estat espanyol gràcies al seu monopoli de la fase industrial de transformació del plasma en hemoderivats. Per contra, l’Estat francès ha creat el seu propi laboratori públic\nEl gran dèficit del sistema sanitari català en relació amb la sang i el plasma destinats als centres hospitalaris és la manca d’una infraestructura pública d’elaboració d’hemoderivats. A Catalunya, el País Valencià i les Illes Balears la fase industrial necessària entre les donacions i la distribució als hospitals recau en l’empresa Grifols. No existeix cap organisme públic amb la capacitat tecnològica necessària per a l’obtenció d’albúmina, immunoglobulines i factor VIII antihemofílic a partir de les bosses emmagatzemades al Banc de Sang i Teixits català (BST) o els centres de transfusió homòlegs de València i Palma. L’any 2016 el BST –institució creada pel Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya– va enviar a l’empresa Grifols quinze lots de plasma recollit a les campanyes de donació per tal de procedir a la separació de components i envasar les tres substàncies que es fan arribar als hospitals. El dèficit crònic d’albúmina i immunoglobulines a partir de les donacions voluntàries al conjunt dels Països Catalans obliga els centres sanitaris a comprar la resta directament a les farmacèutiques. Gran part d’aquest segon segment del pastís de negoci també se l’endú Grifols. L’origen del plasma a partir del qual s’elaboren els hemoderivats complementaris als provinents de la donació és en un 98% dels Estats Units.\nAmb dades de 2016, la factura del procés industrial de fraccionament d’un lot de sang que el BST fa arribar a Grifols puja a 540.000 euros. Si multipliquem aquesta xifra pels quinze lots d’aquell any, veiem que la transformació en hemoderivats del plasma recollit a partir de les donacions va suposar una despesa de 8,1 milions d’euros per a les arques públiques del Govern català. Els lots s’elaboren mitjançant els milers de donacions voluntàries, que a Catalunya el 2016 van sumar 253.123 bosses de sang i plasma –176.711 al País Valencià i 37.861 a les Illes Balears. El plec d’especificacions tècniques del contracte d’adjudicació determina que Grifols “mantindrà aïllat el plasma procedent del BST, i serà fraccionat de manera individualitzada, no podent ser barrejat amb plasma procedent d’altres països, comunitats autònomes o d’institucions diferents del BST”. Això sí, s’inclou un subapartat on s’especifica que en “supòsits excepcionals de no arribar al volum mínim de plasma de fraccionament en el termini necessari, podria exceptuar-se l’apartat anterior si es demanés expressament”. Malgrat això, des del BST destaquen que aquest supòsit no s’ha donat mai des de l’inici de la relació comercial amb Grifols.\nSistema més integrat a la Catalunya Nord\nA l’Estat francès existeixen tres actors clau. Dos mèdics (creats l’any 1993): l’Établissement Français du Sang (EFS), que s’encarrega de recollir, preparar, qualificar i distribuir els productes sanguinis caducs, i el Laboratoire Français des Biotechnologies, encarregat de la transformació de la sang per fer-ne hemoderivats. Els dos organismes, almenys d’entrada, són organismes públics. El tercer és la pota de les persones donants, la Fédération Française des Donants de Sang Bénévoles, que organitza el voluntariat que col·labora en l’organització de la col·lecta. D’aquesta manera, doncs, el Govern francès ha creat el seu propi “molí” on transformar el plasma en hemoderivats.\nDesprés d’un escàndol majúscul en la dècada dels 80, quan es va produir un contagi important de VIH i Hepatitis C a través de donacions de sang, el govern de Mitterrand va reorganitzar tots els procediments per controlar millor la recollida, transformació industrial i distribució de la sang. En tot cas, la donació de sang ja era voluntària, un element identificatiu i primordial que es va bastir a la fi de la Segona Guerra Mundial.\nTot i que a l’Estat francès no li importa que el plasma hagi estat recollit de manera remunerada, les associacions de donants temen que com que els hospitals busquen preus competitius puguin acabar important plasma, per exemple, dels Estats Units\nA principis de 2015, l’EFS va perdre el monopoli sobre el plasma terapèutic. L’empresa suïssa Octapharma, emparant-se en el fet que un dels hemoderivats (el plasma SD) passava per un procés industrial per a la seva conservació, aconsegueix que es consideri “medicament” i, per tant, que l’EFS (que no tenia l’estatut de laboratori farmacèutic i que hauria pogut delegar la tasca al Laboratoire Français des Biotechnologies) perdés el dret de produir plasma SD a partir de les donacions voluntàries en territori francès. Després d’un procés judicial faraònic, Octapharma va guanyar la batalla al Tribunal de Justícia de la Unió Europea, una victòria ratificada posteriorment pel Consell d’Estat. L’EFS va haver de tancar la seva unitat de producció de plasma SD.\nTot i que a l’Estat francès no li importa que el plasma hagi estat recollit de manera remunerada, les associacions de donants temen que com que els hospitals busquen preus competitius puguin acabar important plasma, per exemple, dels Estats Units. “El concepte més important en termes de gestió de la sang és l’autosuficiència. Actualment és un objectiu real. L’EFS, gràcies al seu monopoli, cobreix la demanda de sang. No s’importa sang de fora. El que ens preocupa és que el dia que no hi hagi prou donants, l’Estat posarà en qüestió el sistema i autoritzarà les donacions remunerades. L’autosuficiència és, també, un fre a l’arribada més forta d’empreses capitalistes”, destaca Jean Mateo, president departamental de l’associació catalana per a la donació voluntària de sang.\nSi parlem de la donació a l’Estat francès, no podem obviar les polèmiques restriccions que pateix el col·lectiu homosexual. Entre 1983 i 2016, tenia prohibit donar sang\nActualment, tal com passa a la Catalunya del sud, els hospitals nord-catalans compren en el mercat d’importació un 50% de les immunoglobulines necessàries. El que les federacions de donants demanen és que hi hagi un mecanisme de traçabilitat per poder saber si una ampolla concreta d’hemoderivat té el seu origen en una donació voluntària o retribuïda, encara que provingui d’empreses com Octapharma.\nSi parlem de la donació a l’Estat francès, no podem obviar les polèmiques restriccions que pateix el col·lectiu homosexual. Entre 1983 i 2016, tenia prohibit donar sang. I actualment pot donar-ne però passant una entrevista, omplint un qüestionari i acreditant no haver mantingut relacions sexuals durant els dotze mesos anteriors.\nSang per 500 pessetes i un entrepà a El Vampiro\nAl número 4 del carrer dels Pescadors del barri de la Barceloneta de Barcelona va existir una oficina de venda de sang fins a l’any 1976. La recompensa era de 500 pessetes i un entrepà. Les veïnes del barri encara ho recorden i, sobretot, ha quedat gravat en la seva memòria l’apel·latiu d’El Vampiro, tal com es coneixia popularment la clínica d’extracció. “Estaven aprofitant-se de gent desvalguda per treure’n un benefici. En general pagaven per la sang, però hi havia gent més marginal que hi anava només a canvi d’un entrepà”, recorda l’Ignasi, de 59 anys i aleshores veí del barri. Tant és així que ell i altres companys de l’agrupament escolta de la plaça de Sant Miquel hi van fer unes pintades en contra. “Ara no recordo què hi vam posar, però fèiem referència a alguna cosa sobre que eren vampirs”, explica tot fent memòria. Pocs mesos més tard, aquell soterrani de mitja casa on durant anys s’havien format cues de donants, va haver d’abaixar la persiana. “Jo coneixia una persona que hi anava a donar sang, i el fet que tanquessin li va complicar la vida. El recurs dels miserables era vendre’s el cos, i penso que no vam saber oposar-nos-hi i alhora donar una alternativa. S’aprofitaven de la misèria, però era l’últim recurs d’aquesta gent”, conclou a tall de reflexió.\nArticle publicat al número 477 de la 'Directa'\nRecollir gra sense tenir molí Flattr donate!\nnegoci de la sang


La url a la que està intentant accedir pot correspondre a més d'un acte. Seleccioni quin és el que desitja visualitzar.\nConferència: Generes confiança quan escrius? La importància de l'escriptura professional\nComuniques allò que vols? Escrius de manera clara i eficient? Ho fas sense redundàncies ni ambigüitats? Amb empatia? Generes confiança amb la teva escriptura? Les respostes a aquestes preguntes no les pots trobar en un corrector automàtic, però són fonamentals per a qualsevol persona que vulgui escriure bé.\nConferència: Generes confiança quan escrius? La importància de l'escriptura professional (Girona)


Josep Naudi i Viladot | Cerdanyola Informa\nJosep Naudi i Viladot\n22 octubre, 2013 | Filed under: Història de Cerdanyola | Posted by: cerdanyolainforma\nA l’any 1945 es van establir a Cerdanyola, carrer Santa Maria cinc, al costat on hi estava ubicat el Mercat Municipal de Dalt, on fundaren el taller i botiga am el nom de “Tintoreria Rapida”.\nAra fa més de trenta anys que vaig començar a participar en escrits als mitjans de comunicació locals, la qual cosa m’ha proporcionat gaudi amb molt de plaer en conèixer i comentar llocs, petites històries antigues i biografies de persones anònimes del poble. De tots els variats articles que he escrit el que m’ha donat més plaer ha estat comentar part de la vida i anècdotes viscudes per gent nascuda o no a Cerdanyola, però amb un nexe comú que és la seva integració al poble. Al mateix temps que hom relata la vida dels entrevistats van implícit els costums, medis de vida i cultura que es practicaven 70 o 80 anys enrere. Ciutadans que sense deixar de banda els seus deures professionals varen entregar part del seu temps per a crear o millorar el teixit social i cultural del poble.\nAvui dedicarem aquest espai a glosar la figura d’en Josep Naudi que en la difícil època franquista fou un dels promotors i fundadors de la Penya d’Escacs Cerdanyola, la Societat Coral “Els Novells”, el Quartet Harmònic; també va ser molts anys col·laborador de la “Revista Sardanyola” on va fer molts escrits de salutació als programes de les Festes Majors del barri de Dalt, va aportar la lletra de l’Himne de Cerdanyola del mestre Sebastià Garriga i és autor de molts poemes i acudits.\nORÍGENS , PROFESSIÓ, FAMÍLIA\nEn Josep va néixer al barri de Gràcia el 8 d’octubre de 1919; als 10 anys va deixar els estudis del col·legi dels Frares de Gràcia per ajudar a la botiga de queviures dels seus pares. Això sí, després anava a repàs a casa d’un professor francès i als 14 anys va entrar d’aprenent a la tintoreria Maison Badaroux. L’any 1936 quan en Josep tenia 17 anys van passar pel taller uns sindicalistes de la CNT, li van preguntar si feia la feina d’oficial i quan cobrava; els sindicalistes demanaren per l’amo de la tintoreria i li varen exigir que ja que feia la feina d’oficial havia de cobrar el mateix sou com així va ser. Poc després l’empresa fou col·lectivitzada i els operaris veterans protestaren ja que un jove que no tenia 18 anys de cap de les maneres havia de cobrar el mateix que ells. L’any 1938 la seva lleva va ser mobilitzada pel govern de la República i el període d’instrucció militar previ a la seva incorporació al front de guerra el va practicar al camp de futbol de Gràcia. Un cop feta la instrucció en Josep fou incorporat a una companyia de senyals i transmissions i enviat al Front del Segre. En aquells dies el front estava tranquil, no hi havien combats. Va agafar el paludisme raó per la qual va ser hospitalitzat i un cop donat d’alta es va integrar al front de combat, aquesta vegada però al Front de l’Ebre on li va rebrotar el paludisme mal curat i per aquesta raó va ser traslladat primer a l’hospital de Reus i posteriorment a Sitges. Als pocs dies el van donar d’alta i el desembre de 1938 va ser fet presoner per la ” División Italiana Flechas Verdes” i va passar els tres primers mesos de l’any 1939 al camp de concentració de Miranda de Ebro. Un cop en Franco va decretar finalitzada la guerra l’u d’abril, fou mobilitzat per fer el servei militar en l’exèrcit franquista, on per sort o per desgràcia i degut a la seva malaltia va ser llicenciat als pocs mesos.\nVa tornar a treballar a la Tintoreria Maison Badaroux lloc on va conèixer la Paquita, una joveneta amb qui ràpidament va connectar i a l’any 1942 formaren matrimoni; d’aquest enllaç naixeren dos plançons, Conxita (1943) i Jordi (1946). L’any 1945 la família es va establir a Cerdanyola, carrer de Santa Maria núm. 5, al costat d’on estava ubicat el mercat Municipal de Dalt, on fundaren el taller i botiga amb el nom de TINTORERÍA RÁPIDA. Els primers temps no foren gens de fàcils, però després cercaren una representació al comerç La Estrella de la família Morral i una altra a Ripollet; amb aquestes dues sucursals i poc després l’arribada de nous clients de Sabadell la cosa es va arreglar. Aleshores en Josep feia la recollida i repartiment de la feina primer amb una moto GUZZI de 65 cc, després amb un tricicle i per últim amb el Citröen 2cv.\nAUTODIDACTE i AMIC\nL’amistat amb en Josep Naudi ve de lluny. Vàrem coincidir a la Penya d’Escacs, la coral els Novells i sobretot degut a la meva afició a la filatèlia. A voltes rebia cartes escrites en francès o anglès que ell me les traduïa ja que dominava el francès per haver-lo estudiat amb el professor nadiu durant la seva època d’adolescent. Però el més xocant és com va aprendre l’anglès; va ser durant la dècada 1950 – 1960 mitjançant les lliçons que donava la BBC. Si aprendre un idioma didàcticament és complicat, encara ho és més si hi afegim que a llavors les ones de la BBC estaven intervingudes mitjançant les interferències provocades per la censura del règim, que no distingia entre els programes informatius i els culturals. Per això el mèrit d’aprendre correctament l’anglès, malgrat la fressa i garranyics d’interferències ocasionats per la censura franquista.\nPENYA D’ESCACS CERDANYOLA\nDes de la seva fundació al bar Grau (barri de Dalt) l’any 1947, i de manera gradual uns quants clients habituals com Casas, Naudi, Sendra, Ventura, Padró etc., etc., feien partides d’escacs en aquest local; atès que cada dia eren més els que practicaven aquesta afició, entre partida i partida comentaven que calia organitzar-se. Va ser d’aquesta forma que el veí del carrer Ample de nom Ramon Casas va tenir la idea de convocar una assemblea de tots els aficionats als escacs que es va celebrar el 13 de juliol de 1952 i de la qual en va sortir la primera junta directiva presidida pel mestre d’escacs i veí de la plaça Sant Ramón 21, el Sr. Francesc Sendra, que va ser president de l’entitat fins l’any 1960. Del període 1960 – 62 ho fou n’Antoni Pla i del 1962 al 1964 en Josep Naudi i Viladot.\nDel període d’en Naudi al davant de la penya, hom vol remarcar alguns fets que han deixat petjada en la trajectòria de l’entitat i fins i tot gosaria dir en la història del poble; degut a que tal com hem comentat abans en Josep té especial facilitat per expressar-se en anglès es va animar a escriure una lletra al Cònsol General dels EE.UU a Barcelona demanant-li la possibilitat de poder jugar un “match” d’escacs amb els marins de la “VI Flota” quan aquests visitessin Barcelona, cosa que es va produir el mes de febrer de 1962. Llavors un equip de 14 jugadors es desplaçaren a Barcelona on una llanxa els va traslladar al vaixell insígnia de la VI flota el portaavions de 45.000 t, USS Franklin Roosevelt, fondejat fora del port, puix el seu calat no permetia entrar-hi. Quan part dels nostres amics es varen recuperar del mareig van jugar les 14 partides que les guanyaren per 14 a 2.\nA les festes de Sant Martí de l’any 1963, per ser més exactes el dissabte 9 de novembre, retornaren la visita a Cerdanyola una bona representació de marins i oficials de la dotació del vaixell d’atac USS Cambria (APA-36) ancorat a Barcelona, fet que va despertar molta expectació entre la població local. El “mach” de 8 taulers es va jugar al bar Grau i va acabar amb el resultat de 6 a 2 a favor nostre. L’endemà diumenge dia 10 un equip nostre format per 12 jugadors es varen desplaçar a l’USS Cambria per donar-los l’oportunitat de la revenja, on els nostres guanyaren per 9 a 3. De resultes d’aquestes trobades amb els marins americans, els Naudi van mantenir molts anys correspondència amb dos d’ells fins al punt que un dels marins va passar un Nadal amb la família Naudi.\nUn altre fet curiós que em plau d’explicar va ser el que amb motiu de la Festa Major del Roser de 1963, al bar Grau es va celebrar un “match” de 6 taulers entre els nostres i la Penya d’Escacs Montcada, que van guanyar els visitants per 4 a 2.\nEl diumenge 2 de juny del mateix any amb motiu de la Festa Major de Montcada, 6 dels nostres jugadors es varen desplaçar per jugar; les partides eren tan aferrissades que a l’hora de dinar estaven empatats a 2,5, i faltava per acabar el tauler d’en Josep Naudi. Com que s’acordà marxar a dinar per a continuar-la havent dinat, per tant ja tenim en Josep i la seva Guzzi 65 cc cap a Montcada que hi falta gent!; un cop acabada la partida en Josep es va atansar al bar Grau on l’esperaven membres de la Penya per saber com havia acabat la partida, i l’alegria fou immensa quan es va obrir la jaqueta i va mostrar el trofeu guanyat amb tant d’esforç per 3,5 a 2,5.\nEl 20 de setembre de 1964 es va aconseguir que vingués a Cerdanyola a fer una simultània a la Penya, l’Artur Pomar el gran jugador d’escacs mallorquí que als 11 anys d’edat ja va guanyar el Campionat de les Illes, als 22 va obtenir el títol de Mestre Internacional, i als 30 el de Gran Mestre. El Mestre Pomar es va enfrontar simultàniament amb 30 jugadors dels nostres amb el resultat final que en Pomar va guanyar 24 patides, en va empatar 5 i en va perdre 1.\nPer segona vegada el 18 d’octubre de 1970, el gran campió va tornar al bar Grau per tornar a jugar una altra simultània, aquesta vegada contra 25 taulers amb el resultat de 23 victòries i dos empats, aquests amb el jugadors Jaume Grau i Josep Naudi.\nPer acabar aquest llarg capítol d’escacs voldria afegir que la Penya tenia anualment convocats dos tornejos, d’octubre a gener el Campionat Social, i de març a maig el Torneig de Primavera. Durant la seva presidència, en Josep Naudi va instaurar un humorístic torneig titulat els “INTOCABLES de Eliot Ness” fent referència a la cèlebre sèrie policíaca de la TV dels primers anys 60, protagonitzada per l’actor Robert Stack (E. Ness va ser un policia real que a Chicago durant la Llei Seca de 1920 a 33 va lluitar contra el crim organitzat i va arrestar al Capone). El torneig es feia a l’estiu i el trofeu consistia en fer una costellada a Can Catà amb els diners de la subscripció pagada pels contendents. A la costellada dels “INTOCABLES” només hi podien anar els jugadors del torneig.\nSOCIETAT CORAL “ELS NOVELLS”\nL’any 1955 es fundà la Societat Coral “Els Novells”, aquesta també amb seu al bar Grau. Figuraven com a cofundadors en Jordi Botella, Josep Naudi, Sebastià Garriga, Esteve Pladevall, Joan Grau entre d’altres, sent el 1er president en Salvador Bigas i com a secretari n’Antoni Bescós. Fou al llarg dels anys de cantar amb companyia del mestre Sebastià Garriga, que en Naudi un dia dels anys 60 li va donar a llegir una lletra que glosava el poble de Cerdanyola i que l’havia escrit feia uns anys. Al mestre Garriga li va agradar i tot seguit la va musicar per cantar a quatre veus; és així com va néixer l’himne A CERDANYOLA.\nEn vista que aquest himne mai va sortir a la llum, fa uns 15 anys Montserrat la filla d’en Sebastià Garriga em va deixar fer una fotocòpia de la partitura que vaig lliurar al director de l’Escola Municipal de Música del carrer Sant Enric perquè la musiqués per a orquestra. Al cap de dos o tres anys vaig tornar per saber com estava la partitura, i la directora (ja havien canviat al responsable), va al·legar no saber-ne res ni de l’himne ni de la partitura. Hom té la impressió que en aquest poble només tenen valor les coses que únicament es fan per encàrrec, o sia a cop de talonari, i per tant no hi ha gaire interès en apreciar les aportacions altruistes que fan els seus ciutadans. Dia vindrà en què als nostres mandataris se’ls encendrà la llumeta, no tenim himne! i convocaran un concurs dotat de alguns zeros, mentre que un treball fet pels nostres conciutadans dorm oblidat en un racó.\nDe resultat de la seva afició a la música, junt amb en Savador Bigas, en Jordi Morral i un xicot de Ripollet, varen fundar el “Quartet Harmònic” que durà només un any ja que tenia la pega que si faltava un dels quatre,… no hi havia quartet.\nLA “REVISTA SARDANYOLA”\nAquesta revista, aixoplugada per la parròquia de Sant Martí, va sortir per primera vegada per Nadal de 1962, quasi immediatament que en Naudi va començar a col·laborar-hi junt a gent com Joan Sala Llargues, Jaume Marquet Puig, Lluis Almirall “ANAID”, Jaume Mimó i Llobet i altres. Els retrats dels entrevistats a la secció anomenada “Cara a Cara” eren fets a ploma pel gran dibuixant del barri de Baix de nom Joan Mimó. En Josep col·laborava amb articles d’opinió, poesies, i fins i tot dibuixava i comentava acudits. Durant molts anys la salutació dels programes de les festes Majors li eren encarregats.\nFins aquí part de la trajectòria de un modest ciutadà de Cerdanyola que als seus 94 anys, essent dels pocs supervivents de la Lleva del Biberó i en plenes facultats mentals, la població encara té la sort de tenir-lo al seu costat. Des de aquí, benvolgut Josep agraïm la teva aportació a la cultura del poble tot desitjant-te molta salut.\nCerdanyola, agost de 2013.\n[Publicat a la revista "Comerç i Ciutat" núm. 38, octubre 2013]


Una vorera nova de més de quatre metres i sense arbres? - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nUna vorera nova de més de quatre metres i sense arbres?\nQue el torrent de Sant Ignasi discorri per sota la vorera més propera a la Fàbrica Nova fa que la nova urbanització no hagi previst plantar-hi res\ngemma camps 13.11.2020 | 22:26\nL'amplíssima vorera de la banda de la Fàbrica Nova ja acabada arxiu/Mireia arso\nL'amplíssima vorera de la banda de la Fàbrica Nova ja acabada\nUn dels canvis que crida més l'atenció de la transformació que estan vivint la Via de Sant Ignasi i l'avinguda de Bertrand i Serra de Manresa és l'amplada de les voreres. Lligat amb aquesta transformació, però, hi ha un altre aspecte que encara sobta més i és que, tenint en compte això, en el cas de la vorera més propera a la Fàbrica Nova, que ja està acabada i que té més de quatre metres d'amplada, no hi hagin plantat ni un sol arbre.\nAquesta nova vorera de la banda de la Fàbrica Nova va quedar acabada en la primera fase de les obres, iniciada el setembre de l'any passat. El resultat és un espai per als vianants totalment diàfan on... no hi ha cap arbre ni tampoc cap escocell que faci preveure que n'hi plantin algun en un futur.\nJa en els plànols del projecte redactat per l'estudi d'arquitectura Batlle i Roig, entre la carretera del Pont de Vilomara i el carrer de Vidal i Barraquer per la banda de la Fàbrica Nova hi queda ben reflectit que no hi ha arbres damunt d'aquesta nova vorera excepte en el tros situat davant per davant de l'antic edifici fabril –on ara hi ha el mur– que n'hi ha dotze –segons aquests plànols– repartits en quatre grups de tres, per als quals ja hi ha a punt els escocells i els estan plantant actualment, han informat fonts de l'Ajuntament.\nHi ha una explicació d'aquesta absència d'arbres a bona part de la vorera i és que, per sota, hi discorre el torrent de Sant Ignasi, una infraestructura molt important que fa impossible que en aquest espai hi pugui arrelar l'arbrat. A l'altra banda de la calçada sí que hi haurà arbres, especialment entre la plaça del Remei –inclosa– i la carretera del Pont de Vilomara, que és el que s'està executant ara. Aquest tram en concret, més que una vorera, serà una plaça de ben bé quinze metres d'amplada on el que no hi faltaran seran els arbres.\nPel que fa al torrent, l'Ajuntament explica que transcorre per sota la vorera i a una cota bastant superficial per la Via de Sant Ignasi, des del carrer de Vidal i Barraquer fins aproximadament al final de l'aparcament de la piscina. Per aquest motiu, en aquest tros no s'hi poden plantar arbres.\nF108 i Gran Via\nEls models de fanal F108 (de Santa & Cole) i Gran Via serviran per il·luminar les noves Via de Sant Ignasi i avinguda de Bertrand i Serra. El F108 és un fanal en forma d'ela invertida semblant als que hi ha al carrer d'Alfons XII, però no és del mateix model. Servirà per il·luminar les voreres. Per donar llum a les calçades hi haurà un altre tipus de fanal, el model Gran Via. Tots dos funcionen amb led.\nEl Museu de Manresa tanca l'espai dedicat a Viladomat.


No envi� mis naves a luchar contra los elementos - els meus pa�sos - Els blogs d'e-noticies\nLes naus espanyoles van sortir a lluitar els anglesos. Al sud est d'Anglaterra, les naus angleses van sortir de port i van fer una maniobra que va tallar la tornada enrere de les naus espanyoles de manera que per sortir-se´n van haver de continuar viatge cap endavant. Si mireu un mapa, un cop passat l'estret entre Anglaterra i França, la única manera de tornar a Espanya és donant la volta a Anglaterra pel nord i aventurar-se a l'Atlàntic.\nJa passada Escòcia i de camí al sud, els van agafar un temporal que Deu n'hi do i les naus van embarrancar, i es van enfonsar escampats a tota la costa oest Irlandesa.\nEl duc de Medina Sidonia, que era l'encarregat de la flota, es veu que no tenia cap experiència en batalla i menys de navegació i així els va anar la cosa. No sé si és ell el que va dir la famosa frase que dóna títol a aquest blog o va ser algú altre. Al museu la frase és: Envié mis naves a luchar contra hombres, no contra los elementos. Jo no hi era i no sé exactament què es el que va dir aquell pobre senyor.\nLa Trinidad Valencera és el vaixell que es va enfonsar a Kinnaego Bay, Donegal. Una platja preciosa rodejada de petits acantilats.\nSi mai heu estat, és una platja una mica remota i ara hi ha una carretera que baixa fins a la platja però al 1580 no crec que hi trobessin gaires camins. Un no pot deixar de preguntar-se com van poder sortir d'allà.\nEls pobres sobrevivents dels naufragis ho van passar molt malament. Els Irlandesos, sent catòlics els volien ajudar, però els Anglesos, que en aquella època dominaven Irlanda van prohibir que fossin ajudats. Alguns ducs, fins i tot, els van fer lluitar per prendre algun castell sota la promesa de la llibertat però un cop el castell va se invadit, els van intentar matar. Només uns pocs van escapar.\nSé que l'Armada Invencible sortia a algun lloc als meus llibres d'història però mai em vaig interessar gaire, ara desprès de tants anys, ja sé una mica més.\nEls blogs d'e-noticies - els meus pa�sos - No envi� mis naves a luchar contra los elementos


Ferrocarrils: obrint el camí per a més creixement, més eficiència i qualitat del servei a Europa - EU Reporter\nL' Informe semestral de la Comissió Europea sobre el mercat ferroviari europeu, publicat avui (19 de juny), mostra si bé és innegable que el ferrocarril creix, encara es pot fer més en termes d’eficiència i qualitat del servei en diversos estats membres. L’informe també destaca que la competència oberta i l’augment de la licitació pública ofereixen millors serveis als passatgers i un millor valor per als contribuents. Els ferrocarrils europeus absorbeixen 36 milions d'euros de subvencions públiques a l'any (gairebé tant com guanyen amb les tarifes).\nEl vicepresident Siim Kallas, comissari europeu responsable del transport, va dir: “El ferrocarril té un potencial significatiu com a mitjà de transport ecològic i sostenible. Però posar els ferrocarrils de la UE en pista per als 21st segle, cal adoptar mesures audaces: racionalitzar els procediments d’autorització de vehicles, augmentar la inversió en infraestructures i impulsar la investigació i la innovació en ferrocarril, però també obrir mercats interurbans nacionals a la competència i generalitzar la licitació de contractes de serveis públics, tal com es proposa en el 4th Paquet ferroviari ".\nLa Comissió ha adoptat avui el seu informe en profunditat sobre el sector ferroviari: l'Enquesta de vigilància del mercat ferroviari (RMMS). L’informe confirma que els ferrocarrils de passatgers han experimentat taxes de creixement enormes des de mitjans dels anys noranta a països com el Regne Unit (+ 70%), Suècia (+ 42%), França (+ 37%) i Bèlgica (+ 26%) i posa en relleu la importància dels serveis d’alta velocitat que representen una quarta part del trànsit de la UE. El trànsit internacional de passatgers creix i els principals grups ferroviaris europeus ja no són purament monopolis públics de propietat estatal, sinó que cada cop hi ha més grups ferroviaris internacionals amb més d’una quarta part del seu volum de negoci generat fora del seu país d’origen. El transport ferroviari de mercaderies també creix i ara genera gairebé la meitat del seu trànsit a partir de serveis transfronterers. Els nous operadors del sector donen feina a unes 120,000 persones i ja tenen una quota de mercat del 21% del ferrocarril de passatgers i un 28% del transport ferroviari de mercaderies.\nL'informe constata que els preus són més baixos quan hi ha una competència oberta entre les empreses ferroviàries i els passatgers obtenen un millor servei. Per exemple, en high-sles tarifes de les línies peed són més baixes allà on hi ha competència. Els preus de la ruta Roma-Milà, on competeixen dos operadors ferroviaris, són entre un 25% i un 40% més barats que Madrid-Barcelona, que encara no està oberta a la competència. Les freqüències a la ruta italiana són dobles, cosa que mostra una correlació positiva entre la freqüència i la competència lliure que actualment existeix principalment a les línies d’alta velocitat i als serveis interurbans de llarga distància.\nD 'altra banda, l' informe també mostra que el sector ferroviari depèn (encara) significativament de subvencions públiques (algunes €36 milions el 2012), gairebé tant com els seus ingressos per vendes i que el creixement del transport ferroviari de mercaderies es queda per darrere del creixement d'altres modes de transport. També subratlla que ports com Rotterdam i Anvers podrien tenir millors resultats pel que fa al trànsit ferroviari de mercaderies i que la satisfacció amb els viatges i les estacions ferroviàries encara té molt marge de millora (58% de la satisfacció). Per exemple, els ferrocarrils no aprofiten l’important potencial de les persones amb mobilitat reduïda: el 19% dels europeus no pren el tren per qüestions d’accessibilitat (i només el 6% dels europeus pren el tren almenys una vegada a la setmana). De la mateixa manera, les tarifes ferroviàries de molts serveis d'alta velocitat segueixen sent relativament elevades, en particular en comparació amb algunes línies on s'ha introduït la competència.\nEl 94% dels serveis ferroviaris de viatgers són nacionals i, aproximadament, la meitat són serveis de rodalies. Les propostes de la Comissió per a un 4t paquet ferroviari, en discussió actual, obligaran els estats membres a treure aquests contractes a concurs públic per oferir serveis ferroviaris de millor qualitat i una millor relació qualitat-preu. Per la mateixa raó, imposarà la competència oberta a les línies d’alta velocitat i interurbanes. Segons l’informe, els contribuents aconsegueixen un millor acord quan es fa una licitació pública per triar l’empresa que gestionarà els serveis de rodalies. Per exemple, les rutes de rodalies al Regne Unit, on el mercat s’ha obert a la competència, es consideren més freqüents i més fiables i costen menys als contribuents que a Bèlgica i França, on els mercats encara estan tancats. Per aquest motiu, el quart paquet ferroviari de la Comissió requerirà una major licitació dels contractes de serveis públics.\nTemes relacionats:36 milions d'euros de subvencions públiques a l'anypaquet ferroviari 4thinforme semestral sobre el mercat ferroviari europeuferrocarrils de la UEdestacat-Imatge completacontractes de serveis públicsEnquesta de seguiment del mercat ferroviariRMMS


Trucs | Racó Tic | Page 4\nAlguns complements: comptadors, temps i enquestes\nHe triat aquest perquè té comptadors molt xulos.\nPosa la previsió del temps d’un lloc.\nEs pot crear una enquesta molt ràpidament per la teva web o pel teu bloc a Free Website Polls.\nCal registrar-te i pots tenir 15 enquestes a la vegada.\nUn exemple, encara que dona errors al posar els accents i deixa molt espai al davant en blanc.\nT’agrada el Raco Tic per escoles?\nEs una eina molt util pels qui comencem a fer blogs i a mes te idees curioses\nNo esta mal, es util\nQue va, una web m??s del mateix\nThis entry was posted in Recursos blocs, Recursos webs, Trucs on 26 juny 2007 by Montse Escoi Martínez.\nTrivialo – Crea un trivial a la teva web\nUn recurs molt interessant per posar als blogs d’aula. Només cal que et registres a la web i ja podràs crear preguntes tipus trivial per posteriorment afergir-les al teu blog o web.\nTe’n recordes de l’Edat Mitjana?\nThis entry was posted in Recursos blocs, Recursos Primària, Trucs on 17 juny 2007 by Montse Escoi Martínez.


Com evitar que el vostre ordinador portàtil s’escalfi - Smartphones & Gadgets | De Novembre 2020\nPràcticament tots els propietaris d’ordinadors portàtils han passat per alguna vegada amb una experiència massa torrada amb una màquina. Vosaltres esteu asseguts allà, treballant fora, quan observeu que l’ordinador s’escalfa incòmode.\naplicació per a cube acr\nQuan els ordinadors portàtils treballen molt i utilitzen molta potència de processament, naturalment s’escalfen. Aquest problema es pot agreujar si feu servir l’ordinador en un entorn càlid, com a l’exterior un dia d’estiu. L’escalfament pot ser una part normal del funcionament d’un ordinador portàtil, però hi ha maneres d’ajudar la vostra màquina a esclatar, fins i tot quan feu un entrenament als seus components.\nProveu un coixinet de refrigeració\nAlguns ordinadors portàtils, especialment els que s’utilitzen per a jocs de gran utilitat, poden funcionar en calent i encara estar dins dels paràmetres de funcionament normals. Però això pot fer que la màquina sigui molt calenta per mantenir-se còmodament a la falda.\nHi ha força pads per refrigerar portàtils al mercat, molts dels quals estan dissenyats per atraure els jugadors. Aquests dispositius aixequen el portàtil i fan servir ventiladors per ajudar a dissipar la calor de la part inferior de l’ordinador.\nTambé hi ha algunes pastilles sense alimentació que utilitzen malla o peus petits per elevar el portàtil i permetre més flux d’aire. Com a alternativa, podeu provar de fixar el vostre ordinador portàtil en una superfície plana i augmentar el dorsal en un angle fent servir alguna cosa que trobareu al voltant de la casa o l’oficina, com ara la vora d’un llibre. La idea és deixar un espai aeri sota l’ordinador portàtil i deixar escapar la calor addicional.\nEn la mateixa línia, tingueu cura amb el tipus de superfícies on teniu el vostre ordinador portàtil. Un coixí coixí a la falda pot cobrir les foses i provocar problemes.\nNota: Fes una ullada a l'Escut del portàtil Defender venut a la botiga Komando.\nNetegeu els respiradors\nSi el vostre ordinador portàtil està anormalment calent, aleshores el primer que cal comprovar és l’apertura de l’ordinador portàtil. Una de les raons més habituals de sobreescalfament és una acumulació de pols dins de l’ordinador portàtil, obstruint les obertures.\nEl mètode de neteja recomanat per a aquest problema consisteix a apagar i desconnectar l’ordinador portàtil i, a continuació, fer sortir els desaventadors amb una llauna d’aire comprimit per alliberar qualsevol pols o pell de mascota.\npolítica de privacitat Hulu\nComproveu amb cura el vostre ordinador portàtil per conèixer totes les ubicacions d’aire de sortida. Normalment es poden trobar pels costats i / o per la part inferior.\nFacilitat del programari\nSi utilitzeu una aplicació exigent, es pot estressar molt el vostre sistema i fer que un ordinador portàtil s’escalfi, sobretot si es tracta d’una màquina més antiga. Apple adverteix: 'Les aplicacions descabellades poden provocar que el processador funcioni de més hores i afecti el nivell de calor del vostre ordinador.'\nPrimer, assegureu-vos que el vostre programari estigui actualitzat, inclòs el vostre sistema operatiu. Si un programa causa problemes constantment, cerqueu una actualització o una altra aplicació.\nTambé podeu provar de tenir menys programes oberts alhora i tancar pestanyes externes al navegador web per veure si ajuda al vostre ordinador portàtil a millorar.\nPorteu-lo a una tecnologia\nUn ordinador portàtil que fa massa calor pot funcionar lentament o fins i tot xocar completament. Si teniu problemes de sistema juntament amb un ordinador portàtil molt calent, podeu tenir un problema de maquinari més greu, com ara un ventilador que no funciona.\nSi el vostre ordinador portàtil no té garantia i coneixeu el funcionament a les vostres màquines, pot ser que pugueu trobar instruccions pas a pas per a la substitució del ventilador de bricolatge a través del lloc web de reparació. iFixit.\ntots els possibles patrons de desbloqueig d’android\nEn cas contrari, porteu la vostra màquina a un tècnic de reparació. Els propietaris d’ordinadors portàtils d’Apple poden dirigir-se al Genius Bar d’una Apple Store local per obtenir consell.\nSi el vostre ordinador portàtil s’està allargant molt, aleshores una nova màquina pot ser més econòmica que una reparació. Consulteu la nostra guia de Komando sobre com saber quan és el moment d'obtenir un equip nou.\nCom netejar el telèfon intel·ligent, tauleta, TV i ordinador\nUn truc gratuït per fer funcionar un ordinador vell com nou\nLa darrera actualització de Windows 10 provoca problemes importants\nCom va ajudar els meus amics a ajudar a una mare a salvar la vida de la seva filla\n5 noves maneres de guanyar diners\nMira HBO sense subscripció per cable\nL’aplicació gratuïta registra de forma segura les visites del seu metge\nEl defecte Bluetooth permet als pirates informàtics fer un seguiment dels dispositius\nL’actualització més gran de Google en anys canviarà la manera de fer cerques