L’Ajuntament de Figueres presenta més de 190 propostes per a les Fires i Festes de la #SantaCreu17 – Guia de Roses\nHome ALT EMPORDÀ FESTES L’Ajuntament de Figueres presenta més de 190 propostes per a les Fires i Festes de la #SantaCreu17\nConsistori, entitats, associacions, clubs, empreses i centres privats de la ciutat han treballat conjuntament per organitzar activitats esportives, socials, culturals i festives entre el 28 d’abril i el 7 de maig.\nL’Ajuntament de Figueres ha presentat aquest matí el programa de Fires i Festes de la Santa Creu 2017, que enguany amplia el nombre de propostes fins a més de 190. Del 28 d’abril al 7 de maig, la ciutat acollirà activitats esportives, socials, culturals, lúdiques i festives, que han estat organitzades pel consistori juntament amb entitats, associacions, clubs, empreses i privats de la ciutat.\nEl tret de sortida oficial de la Festa Major de Figueres serà el dissabte 29 d’abril amb el tradicional pregó de fires, que enguany estarà dedicat a Pep Ventura i la sardana, coincidint amb el bicentenari del naixement del músic i compositor figuerenc i amb la celebració de la capitalitat de la sardana. De fet, les activitats sardanistes seran unes de les principals protagonistes de les festes d’enguany.\nL’Embarraca’t 2017 es farà el primer i segon cap de setmana de fires més la vígila de Santa Creu (28, 29 i 30 d’abil, i 5 i 6 de maig). En aquesta edició el cartell anirà encapçalat pels grups La Raíz, Oques Grasses, Mojinos Escozíos, Joan Garriga & Galàctic Mariatxis – el nou projecte del líder de Dusminguet i La Troba Kung-Fú -, als quals s’incorporen grups locals com Bananna Beach o The Cuit’s, o propostes d’èxit assegurat com Hotel Cochambre, combinades amb grups com Roba Estesa, guanyadors de l’Enderrock 2017 en la categoria de grup revelació, disc, cançó de folk, i millor disc revelació de la crítica.\nEl teixit social de la ciutat és clau per a la programació de les fires any rere any. Així, els clubs esportius han organitzat activitats d’esports diversos com els trofeus de Santa Creu i les activitats per als més petits. També hi ha una important participació de les associacions de veïns de la ciutat, que ofereixen diverses activitats als barris. Així mateix, s’espera una participació elevada en el tradicional concurs de creus, que ajuda a estendre la festa per tots els barris figuerencs. Com a novetat, enguany el trenet turístic per visitar les creus participants ampliarà la freqüència d’horaris.\nUn any més, l’1 de maig se celebrarà la Fira del Dibuix i de la Pintura a la plaça de Catalunya – que enguany arriba a la seva 57a edició -, una de les propostes que aplegarà més públic al carrer juntament amb la 35a Fira d’Artesania als carrers Caamaño, Monturiol, Nou i plaça d’Ernest Vila, la 35a Fira Mercat a la pujada del Castell, la 42a Fira del Col·leccionisme i la 32a Fira de l’Alimentació a la Rambla.\nQuant a fires, també destaca la celebració de la 37 Fira del Llibre Vell, que tindrà lloc el 3 de maig a la plaça Catalunya, amb la lectura del pregó a càrrec de l’escriptor Enric Pujol Casademont; i la 3a Fira del Vi Dolç, que se celebrarà el 6 de maig a la Rambla.\nPel que fa al parc d’atraccions, que com cada any s’instal·la al recinte firal, enguany presenta com a novetat la jornada promocional del 2×1 i, per tant, s’obrirà un dia abans del que és habitual, el dijous 27 d’abril – a partir de les 5 de la tarda -. El parc tancarà el diumenge 7 de maig.\nDiverses sales i espais de la ciutat acolliran una dotzena d’exposicions d’àmbits diferents. Destaca, per exemple, la Mostra d’Art Floral, que tindrà lloc, per segon any, a la Casa Nouvilas (carrer Nou, 78), del 29 d’abril al 3 de maig, en horari de 10 del matí a 9 del vespre. Enguany, estarà dedicada a la sardana, i també s’hi celebrarà un concurs de decoració de pastissos i galetes (amb dues categories: fins a 12 anys i adults).\nEl regidor de Cultura Popular i Festes, Quim Felip, assegura que l’enorgulleix que el programa de fires d’enguany amplïi el nombre d’activitats i que estigui farcit de propostes dedicades a la sardana i a Pep Ventura.\nEl regidor de Fires i Mercats i Joventut, Jordi Masquef, ha destacat el gir social que han volgut donar a l’Embarraca’t d’enguany, en tant que les entitats adjudicatàries de les barraques hauran de destinar els ingressos que obtinguin en projectes de caire social.\nL’alcaldessa de Figueres, Marta Felip, explica que, un any més, la programació de les Fires i Festes de la Santa Creu 2017 ha estat possible gràcies al treball en conjunt del teixit social de la ciutat, que mostra el grau d’implicació entre les entitats, associacions, privats i l’Ajuntament.\ntags: Alt Empordà ASSOCIACIONS Bananna Beach Catalunya clubs Concerts consistori Costa Brava Cultura Dusminguet Embarraca’t Empordà empreses entitats Festes Figueres Fires Fires i Festes de la Santa Creu 2017 GIRONA Hotel Cochambre in costa brava Joan Garriga & Galàctic Mariatxis La Raíz La Troba Kung-Fú Mojinos Escozíos Música oci Oques Grasses Roba Estesa santa cre The Cuit's\nprevious EMBARRACAT FIGUERES 2017 dissenyat per Carme Ribas Tibau\nnext Recomanacions de l'Oficina Comarcal del Consumidor per a les compres de la campanya de Nadal i Reis 2017-18


P5 – Pàgina 3 – Escola Mogent\nEntrades de P5\nHundertwasser a P5 A\n15 de Febrer de 2018 P5\nAquí teniu un recull d’imatges del treball que hem fet els nens i nenes de P5 A sobre l’artista Hundertwasser.\nCom cada any, a la tardor vam fer panellets, i ja ens estem convertint en uns autèntics professionals!\nEls nens de 6è ens van ajudar, i ens van sortir boníssims!\nFotografies de P5 B «Anem de viatge»\n22 de Gener de 2018 P5\nHem fet moltes fotografies del dia que vam marxar de viatge, mireu, mireu…\nP5 de visita a l’Aquàrium\nLes classes de P5 hem anat a l’Aquàrium.\nLa classe de P5A són la classe de l’Aquàrium i els de P5B hem volgut acompanyar-los a veure com és l’aquari de Barcelona!\nEls nens i nenes de P5B anem de viatge\n15 de Gener de 2018 P5\nEls nens i nenes de la classe dels avions, després d’haver vist quantes coses s’han de fer en un aeroport fins arribar a agafar l’avió, ho hem estat provant i ens ho hem passat molt bé!


03/09/16 ~ Esport del VO\nEl Fraikin es manté viu\n19:59 EsportdelVO CRÒNIQUES , EHF Cup , Handbol , Xavi Mas Cap comentari\nEls granollerins, amb un partit molt complet, són els primers a derrotar el potent Magdeburg\nDesprés de la derrota a Magdeburg, i amb només dos punts de sis possibles, el partit d'aquest diumenge al Palau d'Esports –altra vegada contra el conjunt alemany–, s'albirava com a l'última opció pel Fraikin BM Granollers de mantenir viva la flama de l'EHF. L'equip de Carlos Viver n'era plenament conscient i, malgrat uns primers minuts de desconcert, van materialitzar un dels partits més complets d'aquesta temporada, i van aconseguir una victòria que manté intactes les aspiracions de classificació per a la següent ronda.\nAmb aquesta important victòria els de Viver es mantenen tercers del grup A, ara amb quatre punts, però a tan sols un del Dinamo de Bucarest –segon classificat i següent rival dels granollerins (diumenge 20 de març a Romania)– i a dos del Magdeburg.\nEl central granollerí Álvaro Ferrer intenta llançar davant l'oposició de Marko Bezjak (Fotografia: XAVIER SOLANAS)\nEls granollerins van començar nerviosos i el canoner danès del Magdeburg Michael Damgaard ho va aprofitar per fer dos gols d'inici. Els alemanys van aconseguir un parcial d'1 a 4 en cinc minuts, novament amb aturades del porter Green –ja va ser protagonista la setmana passada– i semblava que el partit s'escapava des d'un bon començament. Però els granollerins, amb la seva bona defensa 6-0, van aconseguir tallar atacs alemanys i redreçar el partit amb ràpids contraatacs (4-4) –Resina, Marc Garcia i Figueras.\nEl segon dels 10 gols d'Adrià Figueras –va connectar bé amb la primera línia i va estar molt encertat al contraatac– va suposar el primer avantatge granollerí (6-5). Almeida va equiparar-se a Green i va començar a aturar llançaments exteriors de Damgaard i Bezjak i, malgrat l'exclusió de Figueras, el Fraikin va mantenir-se per davant i va agafar una renda de dos gols que va mantenir en arribar al descans.\nAls primers minuts de la represa el Fraikin va tornar-li el parcial de 4-1 al Magdeburg, obrint el primer gran forat al marcador (19-14). Arnau Garcia, Márquez i Figueras van situar el màxim avantatge del partit (22-15) al minut vuit. El partit es va fer llarg perquè els alemanys, més intensos i amb defenses alternatives, van intentar la remuntada, però es van quedar a mitges i els granollerins, a més, van guanyar-li l'average –a Alemanya el Fraikin havia perdut 32-28.\nMarc Garcia celebra la victòria amb el puny alçat agraint el suport de l'afició (Fotografia: XAVIER SOLANAS)\nEncara queda molta feina. (Carlos Viver)\nAmb el suport d'aquest públic es fa més fàcil guanyar. (Adrià Figueras)\nCarlos Viver no podia estar més satisfet: "El resum ràpid és que estic molt feliç, per la feina feta i pel resultat", va començar dient. L'equip havia aconseguit una victòria vital i, a més, havia guanyat la diferència de gols particular, un fet que podria esdevenir clau. "Esperem que sigui transcendent; voldrà dir que hem guanyat algun partit més després d'aquest", va afirmar. "Encara queda molta feina; el Dinamo segueix a dalt després de guanyar amb solvència contra l'Aalborg, i l'últim partit contra els danesos, al Palau, tampoc serà senzill", va afegir. Viver creu que la igualtat existent al grup farà que els propers partits siguin mot agraïts de cara a l'espectador.\nAdrià Figueras (Fotografia: XAVIER SOLANAS)\nPer la seva banda el pivot Adrià Figueras, va agrair el suport del públic. "Amb ells es fa més fàcil guanyar", va afirmar. El pivot del Fraikin va dir que la clau havia estat ajustar la defensa: "Ens ha permès córrer i redreçar el rumb".\nPublicat el 7 de març de 2016 a l'edició en paper del periòdic EL 9 NOU (Edició Vallès Oriental)\nGolejada (capítol segon)\n18:57 Xavi Mas Benjamí E EC Granollers , CRONIQUETES , Futbol Cap comentari\nAl partit de la primera volta, a Montmeló, l'EC Granollers d'en Nico Font ja va golejar l'equip local per un clar 1 a 8 i a la segona volta els granollerins van repetir golejada. L'única diferència és que, tan uns com els altres, van aconseguir marcar un gol més que al primer partit (9-2). Una golejada que va mantenir els granollerins al quart lloc i els montmelonins al desè.\nEl partit el va dominar de cap a cap l'equip d'en Nico però els gols es van fer esperar una mica; en Xavi i en David van tenir les primeres ocasions de gol, sense sort. Al minut 9 va arribar el primer gol, després d'una combinació molt maca entre en Gerard i en Xavi que va acabar amb el gol d'aquest últim. En la següent jugada d'atac granollerina va poder arribar el segon, amb una altra bona combinació -a tres bandes, entre en Pau, en Marc i en Xavi- que va acabar amb un xut massa creuat.\nMoment del xut d'en Guillem que es convertia en el 3-0 (Fotografia: JESÚS JIMÉNEZ)\nEl segon quart va començar amb una ocasió del Montmeló -bona jugada col·lectiva- que podia haver empatat el matx i que el pal es va encarregar d'evitar-ho; però el que són les coses en el futbol, en la jugada següent en Gerard va fer el 2-0. Un minut més tard, en un servei de porteria d'Aaron, en Guillem va tallar la passada i va marcar el tercer pels granollerins. Dos minuts després es va repetir l'escena -malauradament pel Montmeló-; en Guillem va tornar a anticipar-se en un servei de porteria però, en aquest cas, en comptes d'acabar la jugada ell, va cedir-li el gust a l'Eduard, que va marcar el quart amb un xut creuat. Tres gols en pocs minuts, i els que faltaven per arribar...El Montmeló, un minut després del 4-0 va fer una bona jugada que va servir perquè en Saúl marqués el primer dels gols montmelonins. Però l'alegria els va durar poc perquè, acte seguit l'Eduard va aprofitar un mal refús de l'Aaron per marcar el 5-1 gairebé des de mig camp. A l'últim minut d'aquest segon quart en Roger va aprofitar una badada defensiva del Granollers per fer el 5-2. I amb aquest gol el marcador va poder descansar.\nL'Eduard rep la passada d'en Guillem i xuta des de mig camp per marcar el 4-0 (Fotografia: JESÚS JIMÉNEZ)\nEL TERCER QUART DICTA SENTÈNCIA\nEl segon gol havia donat esperances a un Montmeló que, després del descans, va tenir més possessió de pilota. Però li va faltar arribada. En canvi els granollerins van marcar de seguida per marcar diferències; en David, màxim golejador de l'equip però que encara no s'havia estrenat al partit, va aprofitar el refús del travesser -després d'un xut de l'Arnau- per fer el 6-2. Minuts després, una jugada entre en Pau, l'Arnau i en David, la va acabar aquest amb el seu segon gol i el setè del Granollers.\nEn David evita la defensa d'en Marc Ruiz per fer un dels seus dos gols (Fotografia: JESÚS JIMÉNEZ)\nEl partit estava vist per sentència però els granollerins no havien dit l'última paraula; tot just començar va arribar el vuitè, amb una jugada col·lectiva que es va encarregar de materialitzar l'Arnau. Quan tot semblava que acabaria així, va arribar un córner favorable als nanos d'en Nico que va acabar amb el 9-2 definitiu gràcies a un xut creuat d'en Raúl.


Neymar: “L’entesa amb Messi va a més” - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesNeymar: “L’entesa amb Messi va a més”\nNeymar: “L’entesa amb Messi va a més”\nUn dia abans d’enfrontar-se amb les seves seleccions, el brasiler ha parlat, entre altres temes, de la seva connexió amb Messi al Barça “La bona química fora del camp fa més fàcil la nostra relació sobre el terreny de joc”, ha assegurat\nNeymar ha atès als mitjans de comunicació a l'hotel de concentració de Pequín / FOTO: CBF.COM.BR\nAquest dissabte es juga el ‘Clásico de las Américas’ entre el Brasil i l’Argentina, o el que és el mateix, Neymar Jr contra Leo Messi. Els dos cracs blaugrana capitanegen les seves seleccions i esperen amb ganes aquest partit que es disputarà a l’Estadi Olímpic de Pequín. La presència de les dues estrelles ha aixecat una gran expectació a la Xina, amb Neymar com a jugador més destacat de la ‘canarinha’.Fa temps que considero que Messi és el millor del món, i és un honor poder jugar amb ell\nUn dia abans de la disputa del partit, Neymar ha estat el centre d’atenció per a diversos mitjans en una compareixença a l’hotel de concentració de la selecció de Dunga. El brasiler ha parlat del partit contra l’Argentina i també de la seva connexió amb Leo Messi, rival per un dia. “La bona química fora del camp fa més fàcil la nostra relació sobre el terreny de joc”, ha dit Neymar sobre el bon rendiment que està donant el tàndem en aquest inici de temporada al Barça. En el mateix sentit, ha afegit: “L’entesa amb Messi en els partits va a més”.\nNeymar ha tornat a insistir en l’admiració pel seu company d’atac al Barça: “Fa temps que considero que Messi és el millor del món, i és un honor poder jugar amb ell”. Aquest dissabte, però, seran, circumstancialment, rivals. “Hem parlat molt d’aquest partit, i hem fet broma sobre qui guanyarà”, ha reconegut el brasiler.\nNo serà la primera vegada que Neymar s’enfronti amb l’Argentina en el que és, històricament, el gran partit del continent americà. “És un vell rival, m’hi he enfrontat moltes vegades però no recordo si n’he guanyat o n’he perdut més”, admet Neymar. A l’Estadi Olímpic de Pequín, aquest dissabte, es viurà un doble espectacle: el Brasil contra l'Argentina, i Neymar contra Messi.


Tutoria 2n ESO: de febrer 2021\nUn cop sufocada la rebel·lió que hem patit a la nostra ciutat els darrers dies, és hora de fer balanç. Sobta que un terç dels detinguts pels Mossos siguin adolescents. Sobta i incomoda. Sempre hi pot haver qui es deixi manipular per formar part de la insurrecció, però que hi hagi tanta jovenalla hauria de preocupar i molt. Com estem educant, què s’està fent malament perquè ens trobem en un cas com aquest? L'interès d'aquest personal hauria de ser la seva formació com a persona. Això inclou tenir una idea clara de si mateixos, de la vida que porten i del seu lloc en aquest món. Recórrer a la violència per fer-se sentir és mostrar la incapacitat que el seu discurs té per crear una societat qualitativament millor. Els que actuen així no atenen a cap crítica, per argumentada que sigui. Més aviat mostren desconcert amb el toc personal amb què viuen. Sembren intransigència perquè són intransigents.\nNo crec que un cas com aquest tingui precedents a casa nostra. És un tema explosiu en si mateix. Es pot ser crític, i se n'ha de ser. Possiblement s'hagin de canviar lleis. Per això no fa ni dues setmanes els majors de divuit anys érem convocats a votar. I si els elegits no ho fan bé, en podem escollir altres. Per desitjar millores no cal identificar-se ni amb les idees ni molt menys amb el llenguatge d'aquests grups. Enmig de la disconformitat amb els qui manen, hi ha sempre un corrent de sensatesa que no fa soroll, però que s'adhereix a la democràcia en la seva forma més pura. Si volem que avanci, ningú no ho aconseguirà cremant contenidors ni rebentant aparadors. Teniu la sort, benvolguts alumnes, de ser instruïts en una cultura confirmada pel temps. Sou prou capaços, per tant, per combatre des del sentit comú la conducta errònia dels qui fan un ús indiscriminat de la violència.\nLa inquietud que els joves teniu s'ha de comprendre, sempre que estigui manifestada dins d'uns paràmetres de mínima correcció. Si no ho està, com a mestre penso que falla el sistema. Barrejat amb el descontentament hi ha una crisi latent d'identitat. A tots ens ha arribat, més d'hora que tard, el plantejament d'interrogants als quals no trobem resposta immediata. Toca a cadascú superar la crisi d'identitat. És molt important que els qui més a la vora teniu, família i escola, us escoltem, us acompanyem, us ajudem. Aquesta és la missió de l'educació. Em temo que alguns d'aquests exaltats estiguin desprotegits i no trobin on ser escoltats, acompanyats ni ajudats. És fàcil estar mal aconsellat en aquesta situació. El que ha passat a Barcelona demostra que tenim un immens camí per recórrer en el terreny humà i social. Aquí la meditació transcendental hi té molt a dir. I més a fer.\nEl diccionari diu que transgredir és actuar contra una norma o costum. Els qui som en aquesta nostra escola seguim una pauta àmplia i flexible sobre com vestir-nos, de manera que tots ens hi puguem sentir còmodes. No és anar uniformat, sinó respectar uns límits establerts. D'acord a aquest significat, avui hem estat transgressors, sense ser malvistos. Al revés, sent motiu d'admiració de companys i professors. Als genis se'ls hi permet sortir-se de la norma, però la gent normal, com nosaltres, ho tenim més difícil. Ja va bé que per un dia sapiguem transformar l'ambient i explorar els nostres propis límits d'originalitat. És una nova emoció que es consolida a la nostra escola, després que l'any passat ens hi estrenéssim. Qui repassi les fotografies que ens vam fer, es veurà sense mascareta, tota una novetat respecte d'enguany. Aviat farà un any que aquest mal bitxo ens va envair i modificar la vida escolar i no escolar. Ens hem uniformat amb una normalitat que no agrada ningú. Amb més motiu que mai, doncs, per descobrir una faceta diferent de la nostra identitat i sentir-nos vius a través de la transformació de la nostra vestimenta. Una escola lliure com la nostra està poblada per éssers vius i amb capacitat de sentir-se genials. Ni que sigui per un dia. Gràcies a tots i totes per haver-hi col·laborat i així contribuir a fer de la disfressa un motiu de joia.\nPotser us haurà passat desapercebut. No és estrany perquè, tot i que recobert d'un plàstic protector, és petit i la lectura no és possible si no t'hi atures. Em refereixo al cartell en format DIN A4 col·locat a la dreta, conforme entrem per la porta del carrer de Joan de Peguera. La institució Càritas ens dona les gràcies per l'esforç de generositat que entre tots hem aportat a la campanya de Nadal, de la qual ens en vam fer ressò des d'aquest bloc. Enmig de tanta competitivitat i cop de colze per ser superiors, és reconfortant trobar flaixos de col·laboració i cooperació ben entesa. Si es treballa dur hi ha un benefici personal, i prou que ho sabeu els qui us sacrifiqueu a diari i us prepareu a consciència per rendir conforme les capacitats i destreses que teniu. No tothom ha tingut aquesta sort. N'hi ha que, havent-la tingut, la vida els ha donat més carabasses que rialles, i han quedat despenjats. Aquí hi entra de ple una campanya com la que ens estem referint. Fer-la possible és creue en el bé comú, ser prou humils com per adonar-se'n que hi ha gent del barri que ho passa malament, ser conscients de la importància de repartir, d'ajudar sense esperar res a canvi. Aquí trobaríem l'expressió màxima de l'amor, que fa possible plantar cara a la injustícia social i sembrar llavors de comunitat fraterna. És la manera que tenim a les nostres mans perquè ningú no es quedi enrere. Hem donat un pas endavant important en aquest sentit, i així ens ho reconeixen. Gràcies a Càritas per aquest reconeixement i a tots vosaltres per fer-lo possible.


Aquest dijous 1 de setembre arrenca a Castellbell i el Vilar, el 37 FICCCC amb el cor giovinetto, una coral russa i una del pais basc – Castellvilarenc.info\nAquest dijous 1 de setembre arrencarà el tradicional Festival Internacional de Cant Coral Catalunya Centre de Castellbell i el Vilar que enguany celebrarà la 37a edició fins dissabte 3 de setembre. Es tracta d’un esdeveniment plenament consolidat, amb l’objectiu que cors d’alt nivell d’àmbit internacional actuïn al nostre municipi.\nEn aquesta ocasió es comptarà amb representació de el Cor Giovinneto (grup vocal format per joves del Berguedà), finalista de la darrera edició del programa Oh Happy Day de TV3, el Cor Acadèmic de la Universitat Estatal de Petrozavodsk (Rússia) i el Coro Arte Factum (Euskadi).\nNo hi faltaran el Cor infantil La Formiga i la Capella de Música Burés, formacions locals en el tradicional concert de cloenda dissabte 3 de setembre.\nAquest festival l’ organitza la Capella de Música Burés, que any rere any esmerça molts esforços, amb la fidel col·laboració dels seus socis. que a més té un vessant cultural i social, que compta amb la col·laboració de les institucions tant locals com catalanes.\nEn aquests 36 anys d’història, unes 185 corals de diversos països d’arreu del món han passat per aquest festival que es fa Castellbell i el Vilar des del 1980.\nEl seu repertori inclou música russa, de caire religiós, música clàssica i contemporània, de compositors russos, així com alguns temes de compositors d’arreu i cançons folklòriques russes, de compositors de la regió de Karèlia. Aquest cor també és reconegut al seu país com a excel·lents intèrprets de música contemporània d’autors estrangers i música jazz coral.\nCapella de Música Burés (Castellbell i el Vilar)\n(Directora: Mireia Subirana)\nLa Capella de Música Burés va ser fundada l’any 1914 a partir d’un cor de caramelles al barri del Burés de Castellbell i el Vilar. Gràcies a l’empenta del mestre Florenci Vila, va adquirir ràpidament una gran notorietat. Posteriorment va anar evolucionant a mans del mestre Gibert. A partir de l’any 1952, amb la incorporació de Francesc Vila, reconegut compositor i director local, l’entitat pren un aire innovador. Del 1987 al 2004, dirigeixen la coral Josep Colomer, Montserrat Casas, Pere Díez, Jordi Casals i Queralt Comelles. Del 2004 al 2010 es fa càrrec del cor en Daniel Antolí amb qui es van interpretar amb orquestra grans obres de la música clàssica d’autors com Mozart, Handel i Bernstein. Del setembre del 2010 fins al març del 2011, guia el cor Rosa Ribera, amb qui s’interpreta el Glòria de Vivaldi. Lucka Béresová dirigeix fins el setembre del 2011. Des del setembre de 2016, la directora és la santpedorenca Mireia Subirana.\nEl cor ha actuat a molts llocs de Catalunya, de l’estat espanyol i a bona part d’Europa. Darrerament ho ha fet al Kursaal i a la Seu de Manresa. També es va presentar al càsting de TV3 per participar al programa Oh Happy Day.\nAl llarg del 2014 i 2015, s’ha celebrat el primer centenari, organitzant i participant en un seguit d’actes: “Cent anys de cançons”, interpretant les cançons més emblemàtiques que han marcat una fita en la història de la coral. “El Musical”, roda coral de la nostra demarcació amb 10 cors inscrits, així com els concerts “El cant d’un poble” dins la commemoració del Tricentenari 1714-2014. Darrerament col·labora amb els actes de Resistents.\nLa Formiga (Castellbell i el Vilar)\nLa Coral Infantil “La Formiga” apareix l’octubre de 2013 tot recordant el primer nom que va tenir el cor sènior de la Capella de Música Burés ara fa 100 anys. Es presenta en públic al Concert de Nadal amb la Capella aquell mateix any. El 23 de març de 2014 participa a la “6a Cantata Super D de la Catalunya Central”, que aplega més de 800 nens i nenes d’escoles de música i corals de la zona. La coral va participar amb dues cançons en un festival benèfic a l’Auditori Agustí Soler i Mas de Navarcles. El Juny de 2014 participen amb la Capella de Música Burés al concert dels “100 anys de cançons” i també al Festival de Cant Coral de Catalunya Centre. A finals d’aquell estiu canten a la Festa Major de Sants, actuant amb gran acollida del públic a l’escenari del carrer Finlàndia de la Capital Catalana. Al novembre del 2014, amb força cantaires nous, actuen a l’Ateneu Terrassenc juntament amb el “Combo” de Castellbell i el Vilar, un grup instrumental també integrat per infants.\nParticipa a la cantada de Nadales amb la Capella de Música Burés a Castellbell i a la Fira de Sant Cristòfol.\nCanta a la Mostra d’entitats de Castellbell i a les Caramelles del poble.\nParticipa, a la Cantata del 2015 al Kursaal de Manresa.\nJuntament amb els pares, canta a l’Auditori de Barcelona a l’activitat familiar participativa “T’encantarà amb Blaumut”.\nAl juliol obre el cicle de concerts de corals de l’Estiu a Viladecavalls.\nDurant aquest curs, amb la incorporació de cantaires molt xics, participa de nou en el Festival de Cant Coral Catalunya Centre. Canta també als Resistents. Participa en l’Encesa de Llums de Nadal del poble. Juntament amb la Capella ret homenatge a Mn. Farràs. Torna a cantar a l’Ateneu terrassenc pels voltants de Nadal. Participa en els Pastorets que es fan al poble, espectacle commemoratiu del centenari dels Pastorets d’en Folch i Torres. Novament forma part dels cantaires de Caramelles de Castellbell i el Vilar. Participa a la vuitena Cantata Cantaxics al Kursaal de Manresa. Canta a la 33ena Trobada del Cavall Bernat que es fa al poble.\nI novament, obre el cicle de Concerts d’ estiu de Viladecavalls, a més de fer el concert de final de curs juntament amb els grups de combos, format també per nens.\nMontse López és la directora\nToni Valdivia, director adjunt\nArnau Ferrer n’és el pianista.\n(Director: Marc Font)\nGiovinetto és un grup vocal format per joves del Berguedà, finalista de la darrera edició del programa Oh Happy Day de TV3. Sota la direcció de Marc Font, han aconseguit guanyar-se al públic gràcies a la potencialitat de les seves veus.\nGiovinetto presenta un repertori amb les peces que els han donat a conèixer a televisió, acompanyat d’algunes de les cançons que més els han influït. S’hi sentiran temes clàssics de la història de la música, això com d’altres de moderns, tant catalans com internacionals, que s’han convertit en himnes de diverses generacions. Un repertori que anirà des de Mozart fins a Maroon 5, passant per Abba, Els Pets, Aretha Franklin, Joan Dausà, Train o Jackson 5.\nCor Acadèmic de la Universitat Estatal de Petrozavodsk (República de Karèlia, Rússia)\n(Director: Nikolay Matashin)\nEl Cor Acadèmic de la Universitat Estatal de Petrozavodsk és un cor mixt d’una de les principals universitats del nord-oest de Rússia. El 2012, el cor va celebrar el seu 50è aniversari. El cor va ser fundat el setembre de 1962 per Georgy Ervandovich Teratsujants, que fins el 2007 va ser el principal director creatiu i musical del cor. Durant aquesta etapa, més de 1000 estudiants van passar pel cor i van poder gaudir del mestratge d’Ervandovich. Actualment, el cor és dirigit pel jove i talentós músic Nikolay Matashin.\nDurant els més de 50 anys d’existència del cor, han actuat en pobles i ciutats de la regió de Karèlia i altres regions de Rússia, així com a Lituània, Estònia, Letònia, Bielorrússia, Finlàndia, Suècia, Alemanya, Àustria, França i Grècia. L’any 2014 van participar al nostre festival.\nLa coral ha guanyat diversos premis en concursos i festivals, tant regionals com internacionals.\nA part d’això, el cor va ser el promotor d’un festival coral internacional que porta el nom del seu fundador, Georgy Ervandovich Teratsujants.\nEl seu repertori inclou música russa de caire religiós, música clàssica i contemporània de compositors russos, així com alguns temes de compositors d’arreu i cançons folklòriques russes de compositors de la regió de Karèlia. Aquest cor també és reconegut al seu país com a excel·lents intèrprets de música contemporània d’autors estrangers i música jazz coral.\nCoro Arte Factum (Biscaia)\n(Directora: Katalin Hajnóczy)\nEl Coro Arte Factum va néixer el 2009 com una activitat d’oci d’una colla d’amics i amigues units per la seva afició a cantar i per la seva formació musical basada en el sistema Kodály.\nForma part de la federació de cors de Biscaia i participa anualment en els concerts de primavera que organitza aquesta associació de corals. També realitza habitualment intercanvis amb altres corals del País Basc i de fora.\nHa intervingut diverses ocasions en els concerts participatius que organitza l’Obra Social “La Caixa” al Palau Euskalduna de Bilbao, en la interpretació del Messies de Haendel i en el concerts de grans cors d’òpera.\nLa seva directora, Katalin Hajnóczy, és hongaresa i va començar la seva relació amb el País Basc el 1988 convidada pel Departament de Cultura del govern basc, per tal d’ensenyar el mètode musical “Kodály” del qual al seu país n’era una de les principals impulsores.\nDijous 1 de setembre, a les 21.30h.\nCor Acadèmic de la Universitat Estatal de Petrozavodsk, Rússia\nDivendres 2 de setembre, a les 21.00h.\nCor Giovinetto, Catalunya\nDissabte 3 de setembre, a les 21.00h. Concert de cloenda amb la participació de:\nCoro Arte Factum (Euskadi)\nCor infantil La Formiga\nTots els concerts es faran al Teatre Casino Burés. Les localitats es podran aconseguir a les taquilles del mateix teatre abans dels concerts. Per a més informació, podeu contactar al correu electrònic: info@capellademusicabures.cat. També a la pàgina: https://www.facebook.com/capellabures/


Liffey - L'automatització de la banca castigarà la gent gran\nL'automatització de la banca castigarà la gent gran\nAdéu als diners en efectiu / Foto: Liffey\nBank of Ireland i Ulster Bank han començat a implementar un pla d'automatització que deixarà bona part de la seva xarxa d'oficines sense transaccions “humanes” de diners en efectiu, és a dir, que per a qualsevol gestió amb monedes i bitllets s'haurà de interactuar amb una màquina.\nAixò tindrà clarament un gran impacte sobre la gent gran, atès que aquest col·lectiu no és gens amic dels self-service o de la banca en línia sinó que necessita un tracte humà, amb l'agreujant que, en el cas de Bank of Ireland, l'automatització afectarà sobretot oficines rurals, on la mitjana d'edat de la clientela sol ser més alta i on la connexió a internet no és gaire bona.\nLes crítiques han arribat de la majoria de partits polítics, que han denunciat que la banca deixa enrere part de la seva clientela i que potser n’hi haurà alguns que tornaran al vell sistema de guardar els diners a sota de la rajola. També han recordat que va ser el contribuent el qui va salvar els bancs de la fallida i que aquesta no és una manera gaire bonica de pagar-los-ho.\nDe moment Ulster Bank ha anunciat que a final de mes ja tindrà cinc oficines sense transaccions amb diner en efectiu fetes via finestreta (over the counter), quatre a Dublin (inclosa la de Grafton Street) i una a Cork. Pel que fa a Bank of Ireland, que s'ha defensat de les crítiques adduint que l'única cosa que fan és adaptar-se a la manera com la clientela utilitza el seu servei, l'entitat té previst d'automatitzar unes cent sucursals abans de final d'any, tot i que per ara no ha detallat quines. Segons el banc, només un 3% de les transaccions es fa via finestreta.\nPer la seva banda, el departament d'Economia ha assegurat que la banca respon al comportament dels clients malgrat reconèixer que una cosa és no fer servir gaires diners en efectiu, que és el que promou conjuntament amb el Banc Central, i una altra és no utilitzar-ne en absolut.\nURL curta: bit.ly/2rfoRT1


Almenys que portin bata | Catorze.cat\nEva Piquer | 01/06/2016 a les 02:43h\nEls uniformes et fan por (i la impunitat, més). Si fa vint-i-tants anys t’haguessin dit que arribaries a defensar-los (o a considerar-ne les virtuts en lloc d’atacar-los d'entrada), t'ho hauries pres com un pronòstic de mal gust. Però fa vint-i-tants anys no tenies fills, ni la responsabilitat d’educar-los en la igualtat, ni et tocava omplir i buidar tres rentadores al dia. Val a dir que llavors tenies més neurones i més despertes, o sigui que potser és ara quan estàs equivocada.\n“Quan veig els modelets diaris que porten les nenes de la classe de la meva filla gran, amb sabates a joc amb el vestit i amb clips i amb mil i una filigranes, penso que les escoles que fan posar uniforme potser no estan tan malament”, et comenta una mare de dues princesetes.\nSi tots els alumnes van vestits igual, les nenes cursis no poden rivalitzar a veure qui porta més farbalans i la canalla pija no pot riure’s dels companys que gasten roba de marca no-t’hi-fixis. Se’ls suprimeix part de la pròpia individualitat, però la part més superficial.\nSegurament no cal arribar a l’extrem d’implantar l’uniforme, però sí que trobes imprescindible que s’hagi de portar bata. I coneixes escoles que, en nom d’una llibertat mal entesa (o subornades per algun fabricant de detergent), han eliminat fins i tot l’obligatorietat de la bata. Els nanos només se la posen a l’hora de plàstica, i encara gràcies. Jerseis i pantalons arriben a casa fets un desastre.\n“Els nens tenen dret a elegir lliurement la roba que es posen, sense coaccions de cap mena”, llegeixes en un al·legat contra els uniformes a les escoles. Caram. Tu no et vesteixes com vols, sinó com pots. Et cau la bava amb les revistes de moda, però si et compressis el que hi surt hauries de demanar un crèdit i sobreviure de l’aire.\nQue potser els menors d’edat tenen dret a elegir lliurement si van a l’escola, o si fan els deures, o si mengen carn o peix per dinar? Doncs no veus per què han d’elegir la roba que porten. Un uniforme senzillet, unisex, igualador per definició, podria ser un aliat a l’hora de corregir diferències socials, de lluitar contra el consumisme i de centrar l’atenció dels nens durant les hores lectives en allò que realment importa. A sobre, no haver de discutir als matins per qüestions d’indumentària infantil seria una benedicció.\nPerò dius tot això amb la boca petita. Perquè si et llegeix l'amic anarquista ja no et dirigirà la paraula mai més. I perquè sí, d'acord, la policia és un servei públic i tal i tal, però què hi farem, és superior a tu: els uniformes sempre et faran por.\nplaci, 01/06/2016 a les 16:00\nPrefereixo la pluralitat, la diferència i la multiculturalitat. Reconec que els uniformes sempre m'han fet por, jo he portat de petita. Els detesto.\nAnònim, 01/06/2016 a les 17:56\nSoc dels 'no guais'\nCarolina BP, 01/06/2016 a les 20:27\nAnònim, 01/06/2016 a les 20:52\nLes bates no tapen les diferencies\nCarme Cols Clotet, 01/06/2016 a les 22:01\nLa bata ha estat el símbol i representant de la funció de l’escola durant molts anys. Una escola uniforme, on no hi cap la diversitat. Una escola que tapa,..\nHi ha molt per obrir un bon debat i els comentaris ja recullen algunes idees de fons interessants.\n"Que potser els menors d’edat tenen dret a elegir lliurement si van a l’escola, o si fan els deures, o si mengen carn o peix per dinar? Doncs no veus per què han d’elegir la roba que porten. Un uniforme senzillet, unisex, igualador per definició, podria ser un aliat a l’hora de corregir diferències socials, de lluitar contra el consumisme i de centrar l’atenció dels nens durant les hores lectives en allò que realment importa. A sobre, no haver de discutir als matins per qüestions d’indumentària infantil seria una benedicció."\nNo estic gens d'acord en aquest plantejament.\nLa lluita pel consumisme s'educa en el si de la família...\nFa molts anys que vaig escriure algunes reflexions, potser pot aportar alguna cosa\nSí, no i el contrari\nAnònim, 01/06/2016 a les 22:52\nPessics de vida , 01/06/2016 a les 23:08\nEsther Ribera, 02/06/2016 a les 06:04\nLes desigualtats socials no es combaten amb un uniforme\nJuanamari, 02/06/2016 a les 08:02\nNúvol , 02/06/2016 a les 09:13\nLa societat actual és consumista i etnocentrista\nEls drets dels MEUS fills estan per sobre dels altres. Abans la gent demostrava el seu poder amb un cotxe, una caseta etc....ara ho fan mitjançant els fills i no és pot rebatre de cap manera. Sóc pediatra i ho visc cada dia. Som molt egoistes,no hi ha solidaritat ni generositat. L'escola com a transmissora de valors ho té molt complicat...\nPer tant uniforme o xandall o bates SI per acabar amb aquest concurs de modelets que hem de patir cada dia!!\nNo estic d'acord!!!!\nAnònim, 02/06/2016 a les 10:15\nNi bates ni uniformes!\nEva Hernández Ventura, 02/06/2016 a les 12:19\nTotalment d'acord amb Si,no i el contrari.\nA un nen el podem aconsellar a l'hora de vestir, que es vesteixi adequadament a l'estació de l'any o l'activitat que toqui a l'escola però trobo que tenir estil propi és el més important i els hem de deixar fer la seva.\nTriar-li escola, l'alimentació, que practiqui esport, o fer o no els deures no és el mateix, forma part de l'educació. I a vegades no mengem el que ens agradaria, sino el que hi ha.\nSi. A favor\nFt, 02/06/2016 a les 23:23\nPotser perquè tinc familia anglesa i passo molt de temps al Regne Unit l'uniforme em sembla normal. Aquí és simplement obligatori i te una funció, com diu l'autora de l'article, igualadora entre tot l'alumnat. Sempre m'ha fet gràcia la posició anti perquè generalment es corresponia amb persones que es definien d'esquerres, o directament comunistes. Cap problema si no fos perquè els països que admiraven - Cuba com a exemple prototípic- feien servir uniforme a l'escola. Mala sort.\nDurant el franquisme l'uniforme tenia una funció, l'anulació de l'individu. En democràcia però, en te un altre, especialment en un món embogit de consumisme.\nAnònim, 03/06/2016 a les 09:34\nAnònim, 04/06/2016 a les 08:00\nUniformes i tant que sí\nSilvia de Sitges, 06/06/2016 a les 21:40\nL'uniforme en el cas de la meva filla d' onze anys resulta que està encantada. Ella mateixa ha deduït que li estalvia molts mals de cap! El porten fins a quart de la ESO i ningú no sembla traumatitzat. Poden concentrar-se en altres coses.\nM'encanten els teus articles, Eva


DIARI DE L'EXORCISTA: FUM!\nMentre recollia els màstils -trossos allargats de fusta- dels coets que han esclatat sobre casa meva i que tenia per tot el jardí -alguns tenen l'habilitat de fer que la merda sempre vaig a parar a casa dels altres. Normalment són aquells kumbayàs que després s'omplen la boca de paraules com solidaritat, etc...-, reflexionava sobre la capacitat d'una part de la societat de convertir o utilitzar el fum.\nHeu calculat quants diners s'han convertit en fum i soroll aquesta passada nit? Quantes vegades hem d'afrontar la verborrea d'un venedor de fum (només cal escoltar-se un polític)? Quantes vegades vivim d'il·lusions irreals -més fum- i, després de moments de falsa felicitat, tornem a la realitat en un situació pitjor de la que estàvem? Ara, per acabar de consumar el gran despropòsit, només cal fondre la targeta de crèdit per poder anar de vacances a llocs llunyans, en viatges totalment prescindibles i que, arribat el setembre, puguem queixar-nos per quant han pujat de preu els llibres dels nens o, directament, ens trobem que la paradeta -la feina- continua tancada i no obre les portes. Llavors podrem fer com els miners -acostumats a viure d'una activitat completament subvencionada per deficitària (ni el carbó es de qualitat, ni és competitiva la seva extracció), com si mai s'hagués d'acabar el xollo- i queixar-nos per no poder continuar portant un ritme de vida per sobre de les nostres possibilitats, que hem construït sobre fum i fantasia.\nPerò no us preocupeu: La selecció ha passat a semifinals, hem malbaratat milions d'euros en petards i hem estirat més el braç que la màniga amb cava, coques i un seguit de coses totalment prescindibles. Ja ens podem sentir realitzats, ja podem sentir com s'eleva la nostra autoestima... per desgràcia, la nostra economia -i la nostra situació real (que és el més preocupant)-, no!\nEtiquetes de comentaris: DIARI PERSONAL, FAUNA DIVERSA, FEBLESES HUMANES, JOCS REUNITS, SURREALISME\nsa lluna diumenge, 24 de juny, 2012\nJo, com tu, faig fer la revetlla a casa, una espelma, una micona de vi i un sopar tranquil...i música, que no falti!\nEn el meu cas, com no tinc la platja a prop, ni sorolls, ni coets. Només la música trencava el silenci i fresqueta en el balcó, tot un luxe!\nCom no m´has dit si el meu regalet et va agradar, avui no n´hi ha ;)\nBon profit i bona migdiada! Bessetsssss!!\nL'EXORCISTA diumenge, 24 de juny, 2012\nPerdona per no mencionar el teu regalet: era fantàstic! Em va agradar molt!\nOi, que aquest moment de silenci, de fresqueta, de tranquil·litat compensa totes les revetlles del món?\nBessets tranquils i relaxats.\nOna diumenge, 24 de juny, 2012\nDoncs jo he passat la revetlla a casa, amb molt soroll de petards i molts esclats de colors...els sorolls em sobren i sovint m'espanten...els colors em reconforten.\nMalgrat tot, crec que és cremar els diners comprar petards, per molt que visualment sigui una meravella ;)\nHola Ona, guapa!,\nTothom gaudeix de cada cosa d'una manera diferent, de la seva manera, d'aquella que li és més plaent.\nEn la situació actual crec que hi ha coses més importants en les que gastar els diners.\nAriadna dilluns, 25 de juny, 2012\nRodó, absolutament rodó. I l'últim paràgraf per emmarcar. Res més a dir. Ja ho has dit tot tu.\nL'EXORCISTA dilluns, 25 de juny, 2012\nés el que en penso. Hi ha coses que trobo irracionals i no hi puc fer més!


4t | Escola Torre Llauder\n4t Reflexionem sobre la nostra alimentació\nQuines modificacions creus que hauries de fer a la teva dieta perquè fos més saludable? Quins petits canvis podries fer?\nExpressió escrita 4t-Activitat preferida\nEn aquest article us proposem veure les activitats de 4t i enviar quina ha sigut la vostra activitat preferida…\nTasques de Setmana Santa 4t\nTASQUES DE SETMANA SANTA (de 30m a 1h diària)\nMenú i Piràmide de l’alimentació\nDIUMENGE 12 I\nDIMART 14 D’ABRIL\nDISSABTE 4 D’ABRIL:\nResol aquestes operacions\nLes operacions escrites en horitzontal en una… Llegeix més»\nAvui els nens i les nenes de cicle mitjà hem visitat el Cim d’Àligues, a Sant Feliu de Codines. És un lloc únic per aprendre les característiques i forma de viure de les aus rapinyaires. Ens han explicat les diferències entre les rapinyaires nocturnes i diürnes. Hem vist falcons, àguiles, aligots, gamarussos, òlibes, mussols, voltors … i un au especial: el secretari, a qui li agrada més caminar que volar i és una magnífica caçadora de serps.\nA més a més, han volat ben a prop de nosaltres!!!!\nSi cliqueu les imatges que van passant, veureu les fotografies ampliades!\n3r, 4t, General, Portada, Primària 3r, 4t, cicle mitjà, Sortides 0\nVisita a Ca L’ Arenas, Nefer\nEls alumnes de 4t van anar al museu Ca l’Arenas a veure l’exposició de l’artista mataronina Nefer. La seva biografia i obres han estat treballades a la matèria de plàstica.\nSi cliqueu les imatges que van passant, podreu veure les fotografies ampliades!\n4t, General, Portada, Primària 4t, Arts plàstiques, Sortides 0\nEls alumnes de 4t van visitar la biblioteca Pompeu Fabra i van conèixer com funciona la biblioteca i van aprendre a fer el préstec d’un llibre.\n4t, General, Portada 4t, Biblioteca Pompeu Fabra, Sortides 0


VII MARXA DE TORXES – VIBRANT\nVII MARXA DE TORXES\n4 de Setembre de 2018 17 de Setembre de 2018 Vibrant\nCom és tradició la vigília de la Diada nacional de Catalunya, ens plau anunciar-vos la VII Marxa de Torxes per la Llibertat que organitzem VIBRANT juntament amb les habituals sectorials de l’ANC.\nLa marxa s’iniciarà a les 19.00 h del dia 10 de setembre del 2018 a la plaça Valentí Almirall de Barcelona, davant la Seu de Districte de Sant Martí i transcorrerà per diversos carrers fins a arribar al Fossar de les Moreres a les 21h. La llum de les torxes ens acompanyarà durant el vespre per retre homenatge als nostres màrtirs, aquells que van lluitar fins a les últimes conseqüències per defensar les constitucions catalanes i un estil de vida que res tenia a veure amb l’ostracisme absolutista que els seria imposat a sang i foc.\nEncapçalarà la marxa un contingent del darrer Exèrcit de Catalunya, format per soldats de regiments diversos que van lluitar en la Guerra de Successió en defensa de les llibertats de la Nació. Destaquen entre els recreadors que participaran de l’acte: uniformats de Sanguen Honoris, el Regiment de la Ciutat de Barcelona, Miquelets de Catalunya, Regiment de Santa Eulàlia, Regiment de la Diputació del General i unitats de regiments diversos de fusellers de muntanya i de milícies gremials de la Coronela de Barcelona i representants de la nació convidada.\nEn diversos punts del recorregut s’afegiran a la marxa les diferents sectorials de l’ANC que participaran de l’acte. Veurem créixer i créixer el nombre de torxes fins a posar-nos la pell de gallina!. A l’arribada al Fossar de les Moreres, escoltarem els parlaments dels ponents convidats i a continuació es dispararà una salva d’honor en memòria dels caiguts en defensa de les llibertats de Catalunya i una ofrena floral.\nQuin és el símbol de les torxes?\nEl foc, com molt bé sabem els catalans, és un element renovador que destrueix els elements negatius (recordeu les fogueres de Sant Joan). La torxa simbolitza il·luminació espiritual i el coneixement. El camí cap a la llum present en totes les civilitzacions i en les més antigues tradicions, des dels maies fins a Grècia i Roma.\nLes Olimpíades s’inicien amb les torxes que, travessant el món, porten la llum fins al peveter.\nLes primeres marxes de torxes per la Llibertat se celebraren a Vic, on des del 2001 té lloc amb la marxa dels Vigatans, en commemoració del suport de la ciutat a l’arxiduc Carles d’Àustria en la guerra de Successió; i des del 2003 a Vilafranca del Penedès, en suport de la independència de Catalunya. El nombre de marxes de torxes començà a créixer de manera significativa a partir del 2010, any a partir del qual es pot considerar que arrenca l’anomenat procés, el moviment massiu en favor de la independència de Catalunya. (Font. Enciclopèdia catalana)\nBETEVE, 10 de setembre de 2018\n← Romanç primicer de la ciutat de Barcelona\nLA REVOLUCIÓ CÍVICA →


El Jesús Maria inicia el curs del seu 75è aniversari que ja han començat a celebrar - La Veu de l'Anoia\nEl Jesús Maria inicia el curs del seu 75è aniversari que ja han començat a celebrar\nUn nou curs ha començat i a l’escola els nens i nenes han tornat. Un any més es retroben els companys, els mestres, les classes, el pati, i tot allò que varen deixar el mes de juny… però també algunes novetats: nous companys, tutors diferents, noves metodologies, nous llibres, nous materials, nous jocs i joguines, nous recursos, etc.\nCada any és semblant, però, per a nosaltres, aquest any és molt diferent: i un esdeveniment com aquest no pot passar com si res.\nAl llarg del curs s’anirà “notant” aquesta diferència, però ja per començar en trobem algunes de molt evidents: Pissarres digitals a totes les aules, a tota l’escola s’ha substituït el sistema d’il·luminació i s’ha passat a “leds”, a més de substituir finestres de fusta per altres d’alumini en diverses aules de l’escola, implicant així un consum més sostenible i responsable de l’energia d’acord amb els valors i bones pràctiques com a escola verda que som. També s’ha substituït el sistema de comptadors i s’ha canviat el de telefonia. Al pati s’hi està acabant de construir un rocòdrom didàctic, així com altres millores i reformes al centre, fent notar així que no es tracta d’un any qualsevol per a l’escola.\nAl llarg del curs anirem afegint novetats. Ara només volem desitjar-vos un molt bon curs i que en finalitzar puguem estar joiosos d’haver format part de la comunitat escolar del Col·legi Jesús-Maria i, d’haver superat els tres quarts de segle.\nArticle anteriorLa vellesa i la sexualitat\nPròxim articleLes Escolàpies inicien el nou curs amb activitats diverses


Actualitzada 25/03/2018 a les 12:56\nEn aplicació de l’euroordre\n© L'expresident català Carles Puigdemont abans de pronunciar una conferència a la Universitat d'Hèlsinki, divendres passat.\nLa policia alemanya ha retingut l’expresident català Carles Puigdemont quan travessava la frontera amb cotxe des de Dinamarca rumb a Bèlgica, país en el que té fixada la seua residència, en aplicació de l’euroordre cursada per la justícia espanyola.\nSegons ha informat Efe Jaume Alonso-Cuevillas, advocat de Puigdemont, l’expresident de la Generalitat roman retingut per la policia d’Alemanya en una comissaria, a l’espera que es practiquin les comprovacions oportunes en relació amb l’ordre de detenció que té pendent.\nEls agents han detingut Puigdemont poc abans de les 12,00 d’aquest migdia, quan acabava de travessar en vehicle la frontera alemanya des de Dinamarca per una carretera en direcció a Hamburg, des d’on tenia la intenció de tornar a Bèlgica, per "posar-se a disposició" de les autoritats d’aquest país.\nL’expresident de la Generalitat tornava a la seua residència a la localitat belga de Waterloo en vehicle des de Finlàndia, país al qual havia viatjat per impartir una conferència a la universitat d’Hèlsinki i on li va sorprendre l’euroordre que el jutge va activar divendres passat per detenir-lo a ell i als exconsellers que van marxar d’Espanya.\nLa nit del mateix divendres, Carles Puigdemont -que tenia uns bitllets d’avió per tornar a Brussel·les ahir a la tarda- va abandonar Finladia rumb a Bèlgica, segons va confirmar el diputat finlandès Mikko Kärnä, un dels seus amfitrions al país nòrdic.\nAl llarg del dia d’ahir, les autoritats finlandeses van estar buscant sense èxit a Carles Puigdemont, per la qual cosa van vigilar tots els ports i aeroports del país, després de rebre l’euroordre dictada per Pablo Llarena.\nL’advocat de Puigdemont ha explicat a Efe que l’expresident de la Generalitat ha rebut un tracte "exquisit" per part dels agents alemanys que l’han rebut.\nSegons Alonso-Cuevillas, la defensa de Puigdemont -que té un altre advocat que el representa davant de la justícia belga- està posant-se en contacte amb advocats alemanys per organitzar l’assistència jurídica de l’expresident català de cara a l’ordre de detenció a què s’enfronta.\nLlarena va dictar divendres passat una ordre de detenció internacional contra la secretària general d’ERC, Marta Rovira, i una euroordre per a Puigdemont i els exconsellers Antoni Comín, Meritxell Serret, Lluís Puig i Clara Ponsatí, després de processar-los per delictes de rebel·lió i malversació, pel procés unilateral a la independència.


THE WHITE STRIPES: UNDER GREAT WHITE NORTHERN LIGHTS REVIEW REVIEW - NOTÍCIES\nSota les grans aurores boreals blanques\nAquest fastuós plató, un DVD, un CD, una pel·lícula documental i un llibre en viu, reforça la mitologia de les ratlles blanques i mostra l’enorme poder del seu programa en viu.\nA l’escena final del documental de la gira White Stripes Sota les grans aurores boreals blanques, Jack i Meg seuen en un banc davant de 88 tecles en blanc i negre. Jack comença a tocar el piano i a cantar la seva balada 'White Moon'. Meg comença a plorar. És un desgavellat i inundable onatge d’intimitat que aixeca breument el teló d’una de les bandes més fascinants i privades per arribar a la ubiqüitat de l’arena-rock. També és un d’aquests moments reveladors que planteja més preguntes de les que respon. Les llàgrimes són un presagi de l’ansietat paral·lel que va colpejar Meg poc després de la rodatge de la pel·lícula el 2007, obligant els Stripes a cancel·lar dates i entrar en un misteriós parèntesi que continua fins als nostres dies? Meg reconeix una veritat oculta darrere de la cançó del seu exmarit / germà petit / bon amic? Potser no va dormir prou la nit anterior. No ho sabem.\nÉs aquest sentit d’inconsciència el que fa que les ratlles blanques siguin un acte en directe tan fascinant. L’exquisit embalatge Sota les grans aurores boreals blanques El conjunt de caixes té com a objectiu resumir el duo en la seva forma més potent: a l’escenari, amb dos focus de llum directa a través d’ells, que utilitzen poc més que el contacte visual i els reflexos per esbrinar cap a on seguir. I és un èxit salvatge. En un 2002 Gira entrevista, Meg va resumir els seus objectius musicals succintament: 'El punt és ser una banda en viu'. Aquest conjunt en viu, completament indulgent, condueix cap a casa amb força.\nLa peça central de la caixa és la UGWNL pel·lícula dirigida per Emmett Malloy, que segueix a Jack i Meg mentre colpegen petites ciutats canadenques amb noms com Yellowknife i Whitehorse mentre s’obren camí per totes les províncies i territoris del país. La parella també celebra el seu desè aniversari a prop del final del viatge, donant a l’afer una mica de pes sentimental; de vegades es pot veure l’estrany viatge des de ser un parell de bardines casades en menta-menta fins a divorciar-se, salvadors canònics canonitzats que parpellegen a la cara.\nPer tal de recuperar els seus primers dies jugant per a un grapat de dubtants al Dòlar d'Or de Detroit, els Stripes van programar una sèrie d'improvistes improvisats 'boca-cara' al llarg del camí en una pista de bitlles, un molí fariner, a un autobús i a una cafeteria dels territoris del nord-oest. El concert més estrany i poc ortodox es produeix en una casa de gent gran de la ciutat poc poblada d’Iqaluit. Els ancians residents tracten els seus hostes de pèl fosc amb mites aviars ('els corbs parlaven com nosaltres ... són més intel·ligents que nosaltres') i un caribú cru: la reunió és càlida, fora de temps i absurda amb encant. Com una cançó de White Stripes.\nEls que busquin brutícia entre bastidors a la banda estarien millor servits per una biografia explotadora i no autoritzada. UGWNL és en última instància una hagiografia destinada a reforçar l’estatus de les ratlles blanques com a genis de porcellana i divinitat. I, de fet, Jack i Meg semblen impecables mentre caminen simplement per la tundra glaçada o posen davant d’avions turístics personalitzats de color vermell, blanc i negre. (Unes 200 pàgines per valor de les seves tasses preparades per a l'obturador són un magnífic llibre del fotògraf Ace de Autumn de Wilde que s'inclou a la caixa.) Independentment d'on siguin o del que facin, és difícil desviar-se d'aquests dos.\nLa parella juga gaire còmicament en tipus en les poques escenes càndides que no representen, sovint rodades durant les baixades posteriors al programa. Jack és fort i intens; Les primeres paraules de Meg es pronuncien 23 minuts després de la pel·lícula, i són tan suaus que requereixen subtítols. L’intercanvi més controvertit de la pel·lícula és bastant suau i, de fet, gira al voltant de la negativa (o potser la incapacitat) de Meg a parlar. Al llarg de tot, les ratlles blanques estan a l’alçada dels seus papers mítics: Jack corre corrent, carismàticament clatellant, cridant i brotant com un germà petit, mentre que l’estoïcisme de Meg-sis manté les coses a terra. A diferència de la imatge de Bob Dylan de format similar del 1967 No mires enrere , que presentava al jove cantant interactuant amb gent de fora i de vegades sortint com un ximple, UGWNL poques vegades ens deixa veure les ratlles fora del seu regne acuradament controlat. Tot i així, passen per moments com l’avaria menor de Meg. I la personalitat més que suficient es troba en els seus maníacs directes en tot cas.\nfranc blanca oceànica cd\nEl UGWNL la pel·lícula combina perfectament els aspectes destacats dels concerts en mescles de moviment ràpid. Però per explicar l'atractiu d'aquesta banda a l'escenari, l'experiència en viu de White Stripes és imprescindible. Per a això, la caixa ofereix un àlbum manejable de 16 pistes, amb CD i doble vinil, i un DVD més dur de 135 minuts del programa del 10è aniversari dels Stripes Sota Nova Scotian Lights i es va filmar al Savoy Theatre de Glace Bay el 14 de juliol de 2007. L'àlbum sona ridículament pesat, amb moltes cançons, incloent el gorgoteig 'I'm Slowly Turning Into You' i la portada de Dusty Springfield 'I Just Don't Know What to Feu-ho amb mi mateix, trampejant fàcilment els seus homòlegs d’estudi. Però el LP també és relativament lineal i basat en cançons, cosa que no és realment com funcionen els White Stripes.\nA la tapa, el Sota Nova Scotian Lights El DVD és el millor simulacre d'un conjunt en viu de Stripes mai produït. La parella està tancada, canviant cançons sobre la marxa, caient en velles cobertes de blues sense pausa i, en general, demostren exactament per què es consideren superherois musicals en temps real. No hi ha xarxa per a aquests concerts i de tant en tant apareixen notes o ritmes baixats, però la ratxa general d’espontaneïtat és clau. En un UGWNL Segment d’entrevistes, Jack parla de com a propòsit posa els seus instruments lluny de l’altre a l’escenari com a motivador masoquista per obligar-lo a fer pressa: comença a suar a través de la samarreta al principi, i no s’atura. Sense un sol farciment de tambor ni cap tir de trampes, Meg torna a demostrar ser la làmina ideal per al virtuosisme de Jack, ja que omple la sala amb el seu plateret mentre batega els acèrrims ritmes de blues durs que John Bonham agrairia. Quan Jack canta sobre 'buscant una llar' al tradicional 'Ballet de De Boll Weevil' més proper, és clar que ja ho ha trobat mentre vola comentaris entre una multitud amb Meg a la seva dreta. És exactament on pertany.\nEl UGWNL box també és un triomf de la recerca contínua de Jack per mostrar al món que 'hi ha més bellesa i romanç en coses mecàniques tangibles que en coses digitals invisibles'. Tot i que ha augmentat la presència web del seu segell, Third Man, Jack continua sent un ludita de cor, obsessionat amb els instruments i tècniques de gravació obsoletes. La seva aversió a la tecnologia pot semblar tossuda, però una gran part del poder d’aquest conjunt rau en la seva fisicitat. És resistent i estèticament bell en el seu minimalisme de tres colors. I les bonificacions aparentment lleugeres: un llibre de foto-il·lustració amb Jack com a Tin Man i Meg com Dorothy, un senzill de 7 'de color i una serigrafia, se sumen per donar al paquet una sensació d'exclusivitat a l'estil del club de fanc (tingueu en compte que l'àlbum en viu i el DVD documental també es venen per separat; el DVD en viu és exclusiu d'aquesta caixa). Però la seva grandesa excessiva, així com la seva caixa negra amb forro interior vermell, també donen al conjunt un aire de finalitat semblant a un arquet. 'Espero que aprecieu el que faig per vosaltres', canta Jack a 'Un màrtir pel meu amor per vosaltres' a prop del final de l'espectacle d'aniversari. Després s’allunya del micròfon durant 15 segons, deixant que les paraules surin en silenci. Després acaba la cançó.\nels menzingers després de la festa\nratolí modest bones notícies\npomes daurades del sol


Arxius de eduard rovira | Diari La República Checa\nTorredembarra tindrà un nou pulmó verd per 323 mil euros\nTorredembarra tindrà un nou pulmó verd. Serà construït per l’empresa Tecnologia de Firme SA al carrer Lleida, del 21 d’octubre fins a finals de febrer. Es tracta d’un parc de 3.062,36m2 i comptarà amb un pressupost d’uns 323 mil euros. La Diputació de Tarragona aportarà 147 mil euros a través del Pla d’Acció Municipal (PAM) del 2019.\nL’alcalde Eduard Rovira i el regidor Raúl García\nEs crearà un espai públic per a l’esbarjo de persones de totes les edats així com d’animals de companyia (amb pipi cans). En aquesta superfície, a banda de la zona dels jocs infantils també hi haurà un espai destinat a la cultura, on es duran a terme espectacles, actes públics i actuacions de petit format en l’escenari que es construirà. A més a més els amants de la petanca també hi podran ‘matar el temps’.\nEl nou pulmó verd de La Torra, que serà una realitat al març, tindrà especial cura a l’hora d’enjardinar-lo, ja que hi hauran espècies de vegetació autòctones del Mediterrani de l’àrea del Baix Gaià per tal de facilitar el seu manteniment i poder treballar, a través de recorreguts pel parc, la formació en la flora de l’entorn. Es preveu que en un futur es pugui complementar amb un projecte de senyalística i informació de cadascuna de les espècies plantades perquè pugui convertir-se en un espai formatiu sobre la vegetació autòctona.\nEn relació amb l’enllumenat, es preveu resoldre tota la il·luminació del parc amb dos tipus de lluminàries diferents, una amb la funció d’il·luminació general i l’altra per il·luminar més puntualment el recorregut. Pel que fa al mobiliari urbà, s’instal·laran bancs, papereres, tres fonts d’aigua i es delimitarà la zona per animals de companyia amb una tanca perimetral.\nL’alcalde de Torredembarra, el republicà Eduard Rovira, ha explicat que el principal objectiu d’aquesta actuació urbanística és la de crear un nou pulmó verd dins del nucli urbà de Torredembarra, introduint un nou espai lliure dins d’un nucli amb molta edificació residencial.\nPer la seva, el regidor de Via Pública i Manteniment, Raúl García, ha comentat que la característica que condiciona més la urbanització d’aquesta zona és el pendent important que existeix a l’interior del solar. Per aquest motiu, el parc s’organitzarà a partir de diferents plataformes, que de sud a nord, seran: escenari, petanca, jocs infantils de gran i petit format, zona d’accés a l’estació transformadora, espai de socialització d’animals de companyia i parc de salut.\nEDUARD ROVIRA: No estic satisfet amb les mesures de Pedro Sánchez\nConfinat. L’alcalde de Torredembarra segueix des de l’aïllament domiciliari la crisi sanitària. Les reunions i les videoconferències no cessen. El govern que Eduard Rovira presideix està prenent tota mena de mesures per alleujar les conseqüències de la pandèmia provocada pel coronavirus. A nivell social i econòmic, l’ajuntament està fent els possibles per minorar l’impacte de l’emergència social i econòmica que s’hi apropen. El batlle torrenc admet que s’haurà de modificar el pressupost municipal. Eduard Rovira confessa que discrepa que les mesures preses pel govern central, sobretot per la improvisació\nCom està vivint aquesta crisi sanitària a escala personal i polític?\nEn l’àmbit personal, respectant al màxim el confinament. Només surto al carrer quan és realment imprescindible per minimitzar tots els riscos existents. A nivell polític, tant la figura de l’alcalde com la resta de l’equip de govern, restem pendents a tota hora de la gestió del dia a dia que hem hagut d’aprendre a fer d’una manera totalment innovadora. El teletreball i les reunions, amb tots els òrgans dels quals formo part, ocupen gran part del meu dia a dia.\nEl que més ens amoïna és saber quina serà la millor fórmula per a sortir del confinament d’una manera segura i recuperar l’activitat municipal, la de l’Ajuntament i la normalitat, amb totes les cometes necessàries, com a societat.\nDes d’un inici vam creure imprescindible protegir els grups més vulnerables i per això vam emprendre totes les accions necessàries per assegurar-nos que les persones grans o amb la salut delicada estaven ben atesos o acompanyats per algú que en tingués cura. És per aquest motiu que van engegar tot el programa d’ajuda a aquest col·lectiu des de la regidoria d’Acció Social. També es van reforçar des de bon començament els controls de la Policia Local al carrer, establiments i a la circulació de Torredembarra. La desinfecció a tota la via pública per part de l’empresa de neteja i de la brigada municipal, que la reforça en els espais més concorreguts com són els entorns de les botigues d’alimentació, els supermercats o les farmàcies, va ser una altra de les decisions que vam prendre, així com organitzar internament la feina de l’Ajuntament per facilitar el teletreball des del primer moment.\nMourem tots els recursos municipals disponibles, els que tenim ara per ara al nostre abast, per ajudar el màxim possible a que els torrencs se’n surtin i tirin endavant\nS’han activat diferents mecanismes per intentar fer més amables el confinament. Alguns d’ells són la posada en marxa de les sessions que ofereix el Punt d’Informació Juvenil, els clubs de lectura de la Biblioteca Mestra Maria Antònia, el club de dol, les activitats en grup virtual del Centre Obert Capicua, la iniciativa de l’Escola de Música de tocar des dels balcons, la programació participativa d’Ona La Torre… en resum, un ampli ventall de propostes per intentar reduir la cruesa del confinament. També oferim la possibilitat de tramitar telemàticament aquells processos que cal seguir tirant endavant evitant, així, que les persones facin desplaçaments innecessaris.\nLa primera setmana de confinament es va posar en marxa un programa d’assistència al grup de risc conformat per les persones grans i per les que tenien patologies prèvies per tal d’assegurar-nos de si estaven atesos, si vivien sols o si necessitaven assistència de qualsevol tipus com ara portar-los-hi la compra a casa o fins i tot medicaments. Hi ha una línia telefònica disponible els 7 dies de la setmana per atendre aquests casos i fer la derivació pertinent. De moment els resultats són molt bons i reforcem aquests contactes amb un acompanyament de trucades per corroborar que aquestes persones es troben bé.\nEstem analitzant totes les variables però encara no tenim la fotografia final que serà la que determinarà quins ajuts concrets caldrà aportar. Les previsions que fem a hores d’ara potser es veuran sobrepassades, cal que esperem a veure quina serà la situació resultant d’aquest període de restriccions que estem vivint però tot i així ja tenim diverses propostes que estem estudiant. El que puc assegurar és que mourem tots els recursos municipals disponibles, els que tenim ara per ara al nostre abast, per ajudar el màxim possible a que les torrenques i els torrencs se’n surtin i tirin endavant.\nSi la realitat ha canviat, les partides pressupostàries ho hauran de fer també per adaptar-se a la nova realitat\nSegurament serà necessari fer modificacions perquè la situació que se’ns ha plantejat aquest primer trimestre del 2020 no era previsible per a ningú. Si la realitat ha canviat, les partides pressupostàries ho hauran de fer també per adaptar-se a la nova realitat. És la nostra obligació gestionar els diners públics en funció del bé comú i per això treballarem, per dissenyar-ho de la millor manera possible.\nLa normalitat entesa en les condicions que teníem fins ara no tornarà, almenys a curt termini. És del tot probable que algunes de les mesures que ara hem implantat de manera sobtada, com és el teletreball, hagin arribat per quedar-se. Evidentment amb variacions, i amb plans de feina fets a mida però cal tenir clar que la reincorporació caldrà fer-la a poc a poc.\nNo, fets com la publicació de les seves decisions a mitjanit o les correccions constants que hi ha hagut, reflecteixen que aquesta crisi no s’ha agafat a temps i que, per tant, s’ha actuat de manera sobtada en molts àmbits. Sabem que la situació no és fàcil però des de feia setmanes es podia haver començat a treballar plans d’emergències, i no dóna la sensació que això s’hagi fet.\nEncara no hem pogut recollir els inputs suficients per a saber quines seran les necessitats concretes que tindran els torrencs i torrenques. Poder parlar de xifres concretes és complicat encara i és una de les problemàtiques que ens genera major intranquil·litat. El que em temo és que un cop més, com ja ve sent habitual els darrers temps, els ajuntaments s’acabin fent càrrec de funcions que pertocarien a institucions superiors.\nTorredembarra torna a celebrar les juntes de govern\nL’Ajuntament de Torredembarra va celebrar ahir la primera Junta de Govern Local telemàtica amb la participació de l’alcalde i els tinents d’alcalde com a membres de l’òrgan i amb l’assistència també de la resta de membres de l’equip de govern, a més del secretari i la interventora municipals. Fins al moment, les resolucions urgents s’han adoptat per decret de l’alcalde en aquelles competències que tenia delegades a la junta. A partir d’ara, es reprendran les sessions telemàticament fins que no es puguin dur a terme de manera presencial.\nA partir d’ara, Torredembarra reprendrà les juntes de forma telemàtica fins que no es puguin dur a terme de manera presencial\nEn aquesta primera junta des que es va decretar l’estat d’alarma, s’ha aprovat l’última certificació de les obres d’instal·lació d’enllumenat en un tram del passeig de Miramar, la pròrroga del contracte del servei de manteniment i reparació de la flota de vehicles municipals i l’ampliació del termini per a l’execució de les obres de reforç del bloc de Baix a Mar.\nTambé s’ha donat llum verda al pla de seguretat i salut de les obres del projecte de telecomunicacions i cablejat de l’edifici de l’Ajuntament, i als plecs per a la licitació del servei d’assessorament i assistència jurídica en matèria laboral i del servei de recull de premsa.\nERC allunya el PSC del govern de Torredembarra\nVale Pino, líder del PSC a la Torre\nEls socialistes es quedaran fora del govern de Torredembarra, on l’alcalde continuarà sent el republicà Eduard Rovira. El batlle ha decidit no comptar amb el PSC de cara al nou mandat, tot i haver pactat amb els socialistes en l’anterior legislatura.\nLes reaccions del PSC no s’han fet esperar. L’alcaldable Vale Pino ha titllat d’error l’actitud dels republicans. En definitiva, lamenta que “ERC hagi rebutjat reeditar l’acord de Govern de progrés que vàrem assolir el passat mandat i que ha donat estabilitat i progrés al poble. Dit per ells, no tan sols per nosaltres. Per tant, no entenem el perquè ara no es vol repetir una experiència que ha estat exitosa”.Pino diu que farà una oposició lleial, coherent i defensant els interessos dels torrencs. Ha advertit que no pensa protagonitzar escarafalls. “El compromís del PSC amb Torredembarra és total, al 100%, ja estiguem al Govern o a l’oposició, això no ens restarà ni un bri d’impuls i de treball per assolir aquest poble millor que nosaltres ambicionem.”\nEl portaveu socialista – i a partir del 15 de juny líder de l’oposició – entén que “després d’un període molt fosc. No creiem que l’exclusió o el radicalisme portin enlloc. Al contrari, només els grans consensos entre les diferents forces polítiques és capaç de fer avançar el nostre estimat municipi. Tots som poble i tots hem de sumar en positiu per estar a l’alçada de les exigències dels nostres convilatans. Això és el que farem ara des de l’oposició”, ha clarificat.


CRÒNIQUES 19 A 21 D’OCTUBRE – Club Bàsquet Consell\nCRÒNIQUES 19 A 21 D’OCTUBRE\nCB Consell-Bionorica – San Monica (amistós)\nBon partit el jugat pels dos equips el passat dijous. Joc ràpid i divertit, el que toca a aquesta categoria.\nCB Consell-Optica Alfonso – UE Llosetina (amistós)\nPartit fluixet es disputat pel mini preferent, falten bastants detalls per polir, però tot això ho anirem millorant amb moltes ganes.\nCB Consell-Aquadim 48 – CB Andratx 62\nPrimer partit del nostres mini especial, molts de nervis. Davant un equip molt lluitador, que va mantenir el mateix nivell durant tot el partit. Noltros en canvi encara ens falta un punt més d’intensitat, lluitar totes les pilotes i no baixar mai els braços. Continuarem fent feina perquè arribin els resultats! Gràcies a tota la gent que va venir a animar als nins.\nCB Consell-Elis 35 – Ágora Portals 59\nEl partit jugat el passat dissabte contra els d’Ágora, va començar amb bastanta igualtat arribant al descans amb 6 punts a favor dels visitants. A partir del descans el cansament es va notar i a causa d’això l’actitud dels nostres jugadors va baixar. Al final del partit el que va decidir el resultat, va ser la quantitat de contraatacs 1×0 i les terceres i quartes opcions davall cistella. Ara ens queda seguir treballant per millorar aquestes mancances. 1, 2, 3 Consell!!!\nCiutat d’Inca 43 – CB Consell-Bip Bip Consell 84\nParcials 6-28, 20-5, 13-15, 4-26.\nDecisius el primer i darrer períodes.\nComençam molt bé, pressionant, robant pilotes i no fent casi errades a cistella.\nPerò el segon període baixam els braços, i jugam desordenats sense tenir les idees clares en atac, no fent cas a la banqueta i ens guanyen, merescudament aquest parcial.\nUna xerrada motivadora al descans per intentar reactivar-nos al partit fa que ens tornem ficar i acabam un darrer període enxufats, tant des de triple com robant pilotes.\nHem de seguir fent molta de feina per aconseguir tenir la mateixa intensitat els 4 períodes dels partits.\nA seguir millorant, no només hem d’esser un equip, ho hem de parèixer.\nCB Consell-Dibautoplus 82 – Joan Capó 53\nSegon partit de lliga i primer com a local de les cadets, després d’un bon inici de temporada, havíem de demostrar la millora del nostre joc, i ha estat així, un molt bon inici del primer quart ha marcat una diferència de 10 punts que ja no ha baixat en cap moment del partit. Totes les jugadores han demostrat estar implicades, i es veu un equip, la setmana passada varen destacar unes jugadores i en canvi aquesta setmana han estat unes altres. Enhorabona a totes i a continuar fent feina!\nLa Salle 95 – CB Consell-Sa Fàbrica de Gelats 41\nEl partit més complicat d’aquesta primera fase, davant un dels equips més forts de la competició i ho varen demostrar des del primer minut. Als primers 5 minuts del partit el marcador ja era 23-7, la segona meitat del quart ja vàrem començar a jugar un poc més i el resultat al final va ser 31-14. A mida que passaven els quarts, baixava l’anotació per part nostra. Marcador final 95-41, enhorabona a l’equip palmesà i noltros a intentar millorar que això acaba de començar.\nCB Consell-MAB Obras Públicas\nLa Salle 135 – CB Consell-Labolife 52\nGran partit dels nostres malgrat l’abultat marcador, contra un gran equip superior en tots els aspectes.\nL’actitud dels nostres jugadors els 40 minuts va ser de 10, ja que en cap moment van baixar els braços i es van rendir.\nSense comptar amb part de l’equip que van pujar amb el 1a Balear per aconseguir la victòria contra Esporles, van demostrar en alguns moments grans jugades i bones defenses.\nEstic segur que amb aquesta mentalitat a la tornada a casa podrem fer un millor partit. 1,2,3 CONSELL!\nCB Consell-ElectrocomInca 77 – Esporles BC 74\nPrimera victòria de l’equip 77-74 davant l’Esporles, un equip molt parescut al nostre, jove, ràpid i talentós individualment. Els primers 3 quarts vam sortir molt bé, jugant com encara no havíem jugat fins ara i llevat d’alguns moments de desconnexió, realitzant un molt bon partit. Al darrer quart Esporles gràcies a una bona intensitat defensiva i l’encert en el tir es va anar atracant al marcador però vam poder mantenir la avantatja i endur-mos el partit. Bona feina per part de tots els jugadors que pogueren jugar. A seguir fent feina i esperam que Miky que va acabar tocat i Sergi que va haver de deixar de jugar al primer quart degut a una lesió de turmell es recuperin el més aviat possible que estam tenint un inici de temporada plagat de lesions.\nCRÒNIQUES 19 A 21 D’OCTUBRE2018-10-232018-10-23http://www.cbconsell.com/wp-content/uploads/2018/07/logo.pngClub Bàsquet Consellhttps://www.cbconsell.com/wp-content/uploads/2018/10/cadet-f-joan-capo.jpg200px200px\nCRÒNIQUES, 12 A 17 D’OCTUBREActualitat, entrades 2018/2019\nCRÒNIQUES 26 A 28 D’OCTUBREActualitat, entrades 2018/2019


XX cicle de cinema de dones: projecció de la pel·lícula “Los Limoneros” | Consell Comarcal del Maresme\nInici IGUALTAT Servei d'informació i atenció a les dones (SIAD) XX cicle de cinema de dones: projecció de la pel·lícula “Los Limoneros”\nXX cicle de cinema de dones: projecció de la pel·lícula “Los Limoneros”\nEl cicle “Resistències en xarxa” ofereix tres propostes cinematogràfiques protagonitzades per personatges femenins forts i autònoms que lluiten per allò que creuen i desitgen encara que això impliqui anar a contracorrent.\nQuan el ministre de defensa israelià i la seva dona es traslladen just a l´altre costat del camp de llimoners de Salma, una dona palestina que viu a la línea fronterera de Cisjordània amb Israel, els arbres són declarats una amenaça per a la seva seguretat. Emprant estratègies completament allunyades de la violència, Salma lluitarà per allò que és seu tot portant el cas al Tribunal Suprem israelià. Un relat sobre les reivindicacions, els principis, el sentiment de pertinença i la soletat. Una història on els personatges femenins prenen la veu protagonista i evidencien una altra manera de transformar els fets, creant xarxes pacífiques de resistència vers el sistema imposat.\nHo organitza: Centre d’Informació i recursos per a les Dones (C/ Amèlies 36-38, 08024 Barcelona) Telf: 93 285 03 57\nArticle següentLa presència de piquets impedeix la prestació del servei de transport escolar


Ofici de lector: L'obra ben feta\nTítol: No era pecat\nLeopoldo Pomés era de la generació d’homes que van quedar estabornits en contemplar el strip-tease metonímic de Rita Hayworth en Gilda. A la Barcelona pia i trista de la postguerra, el braç nu de la Hayworth va suposar un triomf moral per als qui endevinaven un altre món a tocar, ni que fora en una pantalla de cinema.\nEl títol d’aquest llibre és perfectament adequat. No era pecat: aquella generació va descobrir que només podria ser feliç si, en paraules de Manuel Vicent, en lloc de portadora de valors eterns es reinventara com a fruïdora de plaer efímers. I això va ser tot el programa de vida de Pomés. En aquestes memòries ens confessa amb detall els estadis successius del seu despertar eròtic, des de les mainaderes de la família fins a les models perfectes que entronitzaria en l’imaginari de tot un país a través dels seus anuncis publicitaris. Perquè Leopoldo Pomés, per si algú ho ignora, ha sigut un dels grans publicistes del país, algú que pot confeccionar el currículum només amb dos o tres ítems indiscutibles: l’anunci de Terry, les bombolles de Freixenet, el mundial del 82, els Jocs Olímpics del 92.\nTé molta raó Arturo San Agustín en afirmar que Pomés és “l’home que li va treure la boina a Espanya”. Les seues models nòrdiques, rosses, esculturals, clorofíl·liques van penetrar dins el casticisme franquista com un exèrcit pacífic però invencible. Margit Kocsis, la dona que, dalt d’un cavall, pregonava les virtuts de Terry, va fer més contra la dictadura que tota l’oposició política –i militar- junta. Tot i que els elements que encara conservaven el furgadents en la boca entreoberta no van deixar escapar l’oportunitat: “Quin és l’animal que té la figa al llom?”, preguntaven amb un somriure entremaliat…\nEl full de serveis de Leopoldo Pomés ha estat massa abassegador com perquè se li puga posar cap però. La seua recerca del plaer no es limitava a les dones: menjar bé també hi era una divisa irrenunciable. D’aquí un altre llibre seu que sempre m’ha agradat molt: Teoria i pràctica del pa amb tomàquet. Hi demostrava que en gastronomia –com en general a la vida- les delícies més simples són les més imprescindibles (però que la simplicitat requereix un programa d’estudi molt detallat).\nAl final, el que queda és la vella lliçó paterna, amb un eco noucentista: l’obra ben feta. Tot s’hi subordina, des d’un simple fotograma a un gran àpat, des de les complicitats sexuals a les purament amicals. Com a resum d’una vida, en fi, no està gens malament.\nPublicat en Ara, 14-9-2019\nPublicat per Senyals de fum a 11:06\nEtiquetes de comentaris: Leopoldo Pomés


Giacometti i tota aquesta guarda\nGuillem Frontera | 03 octubre 2007\nDinàvem, adesiara dinam, solem ser quatre, cinc o sis, fèiem una mica de rentrée, m'agrada trobar-me amb aquests amics i fer un dinar normal, a un cafetet del carrer de Peraires, el du un matrimoni que tracta bé les persones i ens serveix plats senzills, boníssims, bé de preu. Què més vols, per estar bé, que uns amics, un dinar senzill, i la seguretat que els entens i que t'entenen, que te transfereixen les seves experiències, les seves impressions, els seus pensaments, sempre destil·lats per una mirada independent, pròpia d'unes personalitats autònomes.\nEt carregues d'idees per a lectures, comprens que has de matisar el punt de vista sobre determinades qüestions, se't fan veure coses en què mai no hauries reparat. També és molt terapèutic, perquè, si avui te trobes una mica entabenat, envies un missatge, a quina hora?, a les 14, OK, i això és tot. Saps que t'esperen dues hores de companyia de persones intel·ligents, cultes, amb sentit comú "o sia, sorprenents i revolucionàries sense bombes", i aquesta perspectiva ja et fa sentir com a persona i tot. Ahir no anava ben bé així, però, perquè l'actualitat pesa com una llosa. Tant com ens costa, als mallorquins, carregar-nos d'il·lusió amb un projecte comú, i, ja ho veus, arriben aquests i tot se'n pot anar en orris, mentre que el Bloc pretén fer-nos creure que té el do de la ubiqüitat, que pot ser promiscu i alhora immaculada concepció, diu ell. El panorama és tèrbol, decebedor, servidor em permet de renyar-los: per què hi creguéreu tant? Es pot voler arraconar el PP sense necessitat d'il·lusionar-se amb els que l'han de succeir, aquesta part de la vida és així de grisa, però només és una part de la vida. Cert, diu l'altre, heu vist l'exposició de Giacometti al Gran Hotel? Per exemple. O sobretot. Giacometti sempre tengué clar que primer és la vida, que l'art no és art si no és la vida. Nosaltres hauríem de tenir clar que primer és Giacometti, i així aprendríem a situar tota aquesta guarda en el seu lloc, que està molt per davall del que creim si no hem vist Giacometti. Els seus dibuixos, els gravats, les litografies, uns quants olis, un parellet d'escultures, basten quatre retxes per confirmar que la humanitat no està condemnada a ser com aquesta guarda. L'art et dóna perspectiva. Giacometti et cuida l'esperit amb intel·ligència i amor, quatre retxes. Va dir que, en cas d'incendi en un gran museu, salvaria primer un moix que totes les obres d'art. I si l'incendi es produís en el moment en què tota aquesta guarda fos de visita al museu? No m'estiris la llengua, diu ella, no m'estiris la llengua.


Política des de fora | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nA LES PORTES DE L'ÈXIT | ANNA SALIENTE\nPolítica des de fora\nLa sociòloga, que va ser cap de llista de la CUP a l'Ajuntament de Barcelona, torna a treballar a l'associació Genera després de no haver aconseguit l'acta de regidora\nAnna Saliente, última cap de llista de la CUP a l'Ajuntament de Barcelona. massimiliano minocri\n24 AGO 2019 - 20:06\tCEST\nTres mesos després, a Anna Saliente encara li costa recordar la nit del 26 de maig, quan el recompte de les eleccions municipals confirmava que la CUP quedava fora de l'Ajuntament de Barcelona. “Hi va haver un moment en què em vaig ensorrar totalment. Venien els companys de la CUP nacional a consolar-nos dient que no era culpa de la candidatura de Barcelona sinó d'una dinàmica general, però en algun moment sí que sents que tens un paper molt central en tot això, encara que sigui visualment”.\nEls anticapitalistes no van arribar al 4% dels vots, i van perdre els tres regidors que tenien. Al febrer, Saliente s'havia convertit en la cap de llista a Barcelona. Era una candidatura regeneradora respecte a quatre anys enrere en canviar una candidata a les portes de la jubilació, María José Lecha, per una altra que no feia gaire que havia sortit de la universitat.\nEls anticapitalistes, sense presència a les generals, van centrar les seves forces en les municipals. “Aquestes eleccions per a nosaltres són molt més importants, perquè les condicions per a un altre moment de ruptura han de venir des dels municipis i no des del Congrés”, va explicar Mireia Boya. Va ser l'única formació que apostava obertament per una reducció del turisme i l'expropiació “immediata i sense indemnització” dels pisos buits propietat de la SAREB o de grans propietaris. El partit venia dels seus millors resultats electorals, quan en els comicis del 2015 va obtenir tres regidors al ple de la capital. Un any màgic per als anticapitalistes, que a les eleccions autonòmiques del setembre van aconseguir deu escons al Parlament i van acabar forçant la sortida d'Artur Mas, i l'arribada a la presidència de Carles Puigdemont.\nSensibilització sobre vulneració de drets\nLloc de naixement i anys. Barcelona, 27 anys.\nFormació. Graduada en Sociologia.\nEl pitjor moment de la seva carrera professional. L'1 d'octubre o la detenció d'alguns companys.\nQuè fa en l'actualitat? Ha tornat a treballar en l'associació Genera, en projectes en temes de tràfic de persones i prostitució. Desenvolupen una part de sensibilització sobre vulneració de drets.\nSaliente, sense càrrec ni despatx al consistori, ha tornat a la seva antiga feina del Raval a l'associació Genera, dedicada a temes de prostitució i tràfic. Graduada en Sociologia, s'encarrega de la redacció de projectes “encara que som tan poques que al final acabem fent una mica de tot”, assenyala.\nAquest estiu, ha desconnectat amb un viatge pels Balcans, del qual destaca la duresa del pas de la crisi a Grècia, i l'ara abandonat edifici Buzludja a Bulgària, una obra soviètica amb forma de plat volador, acompanyada de dos braços ciclopis agafant unes torxes traçades per les anguloses i formigonades formes soviètiques.\nEl fetitxisme de Saliente per l'URSS, el porta literalment marcat a la pell amb un tatuatge de Liudmila Pavlitxenko, la franctiradora soviètica a qui se li comptabilitzen més de 300 baixes durant la Segona Guerra Mundial. Com Pavlitxenko, Saliente apuntava als seus adversaris en els debats electorals, en què de vegades va arribar a marcar el ritme. No va ser un problema el gairebé mig segle que el candidat d'ERC, Ernest Maragall, li treia per acorralar-lo, quan li va preguntar per la municipalització de l'aigua. També va fer que el candidat del PP a l'alcaldia, Josep Bou, es regirés a la cadira: “Vostè és aquí per fer política o per fer negoci?”, ofuscava l'empresari, després que aquest assegurés que podria construir pisos per a l'Ajuntament.\nSaliente, que la setmana que ve farà 28 anys, no creu que la seva joventut perjudiqués la seva campanya. “En cert moment ens va costar saber marcar un perfil polític clar, però hi ha poques crítiques que parlessin de la joventut de la candidata”, diu. Sí que destaca l'elecció tardana de la llista com un dels factors que els va poder fer mal, restant-li presència respecte a altres candidatures molt personalistes.\nSaliente assegura que si hagués revalidat els tres regidors hauria evitat, per tots els mitjans, un PSC dins del govern: “Al final s'està veient que en aquests mesos, és el PSC qui està marcant l'agenda política. El que s'està veient en aquests mesos des del punt de vista de drets humans, de persecució amb el tema dels manters, també fa pensar que seran quatre anys complicats respecte a la relació del govern amb les classes populars”.\nActualment, el partit està immers en un “procés de reflexió” que s'allargarà fins al desembre. L'objectiu d'aquests quatre anys serà “continuar tenint veu respecte al que passa a Barcelona, treballant des del carrer”, indica. “Tornar a militar en l'àmbit de barri, frenant desallotjaments i defensant el dret a l'habitatge. Apostant per l'ocupació com la manera d'aconseguir un habitatge és una qüestió totalment legítima i necessària en el moment actual”. La cupaire també afirma que s'està generant un relat mediàtic al voltant del problema de la inseguretat “que al final és el que va desenvolupar Manuel Valls durant la campanya”.\nSaliente espera una “resposta contundent del carrer” després de la sentència del judici del procés, i afirma que hi ha d'haver una “reacció rupturista” que posi fi a la lògica d'un moviment independentista “segrestat pels partits institucionalitzats” que pretenguin dialogar amb l'Estat. “La lògica de l'Estat serà la d'esclafar el moviment independentista”, afirma.\nDins de les institucions o a la porta d'un desallotjament no concep desvincular-se de la política: “Quan tens un marc ideològic clar, que en aquest sentit és independentista i anticapitalista, és molt dificil renunciar a certs principis. Amb la majoria de gent que comparteixo militància ens costa molt pensar en una vida apartada de la política”.


Web 2.0 by cecila23 196 views\nalgunos personajes DE LA HISTORIA by mangelesmo 145 views\nII Campeonato de Futbito by ExtraLeonFelipe 340 views\nAtardeceres diego ricol by Diego Ricol 156 views\nEl Kinder by torrescordero 308 views\nCuriosidades del Ruso Blanco en Cur... by Educagratis 4112 views\n1. HOBBY Alejandro Mateo García Pedro Valero Santos\n2. VIDEOJOCS

Ens agraden els videojocs perquè simulen una història virtual d’aventures, acció...

Són entretinguts.

\n3. JOCS FAVORITS

- KOTOR (PC)

- Zelda: Oráculo del Tiempo (Gb)

- Final Fantasy VII Crisis Core (PSP)

- Kingdom Hearts (NDS)

- Star Wars Battlefront II (PC)

- Golden Sun (GB)

- Pokémon: Alma Plata (NDS)

\n4. KOTOR

És la abreviatura de Star Wars: Knights Of The Old Republic.

Està basat en el món de la pel·lícula Star Wars.

Has d’encarnar la vida d’un lord sith que ha perdut la memòria desprès de perdre una batalla i pots decidir tornar a la vida de jedi obscur i destruir la república o ser un jedi i salvar-la destruint a Darth Malak.

\n5. ZELDA: El Oráculo de los Tiempos

Aquest videojoc va ser el segon d’aquesta entrega.

L’argument del joc tracta d’un noi anomenat Link que desperta Hyrule, un món fantàstic. Allà es fa amic d’una noia: Zelda, que és posseïda per un fantasma.

El joc tracta en rescatar a la princesa.

El Link té una arpa amb la qual podia viatjar a diferents èpoques d’Hyrule.

\n6. FINAL FANTASY VII: Crisis Core

És un joc de psp.

Va estrenar-se per l’aniversari de Final Fantasy VII i és la part anterior al joc de ps1.

El personatge és Zack Fair i tracta de cumplir les seves misions a la factoria de SHINRA i parar els plans del desertor Genesis.

\n7. KNGDOM HEARTS

És un joc per la Nintendo DS

Aquesta història és la continuació de Kingdom Hearts Chain of Memories, però abans del Kingdom Hearts II.

El joc està dividit per 365 dies que són els dies que passa Roxas (el protagonista) en la organització 13.

Tot i no tenir cor durant la història fa dos amics: Axel i Xion.

\n8. STAR WARS: BATTLEFRONT II

És un joc per PC

És la història de les pel·lícules vista des de el punt de vista d’un clon centrant-se en la part de les Guerres Clon i la ordre 66.

\n9. GOLDEN SUN

És un joc de Game Boy Advance.

L’història comença al poble de Tale, un lloc on els habitants poden utilitzar la psienergia, que és un poder psíquic. Un petit accident obliga als protagonistes (Hans, Garet, Iván i Mia) són obligats a evitar que Saturos i Menardi encenguin els fars de l’alquimia.

\n10. POKÉMON: Alma Plata

És un joc per ds.

És un Remake del videojoc per Gamboy Color “Pokémon Plata”.

Té una història semblant però han fet petits canvis gràfics i alguns nous pokémons.

\nalgunos personajes DE LA HISTORIA\nII Campeonato de Futbito\nAtardeceres diego ricol\nCuriosidades del Ruso Blanco en Curso de Tragos Femeninos


13-Desembre: En defensa del sistema públic de pensions; i els drets laborals i socials\nIniciAgenda13-Desembre: En defensa del sistema públic de pensions; i els drets laborals i socials. Dimecres.\nDimecres 13 de desembre a les 11h a Plaça Urquinaona. Concentració en defensa del sistema públic de pensions, pels drets laborals i socials.\nCalcular la quantia de la pensió que es rebrà i començar a estalviar al més aviat possible. Aquest és el consell que donen els jubilats als joves i adults. Segons un baròmetre presentat per VidaCaixa, Retrat d’un jubilat a Espanya, l’assumpte econòmic centra l’atenció de les persones retirades de la vida laboral i, per fer d’aquesta etapa una etapa de goig, és necessari estar preparats. No obstant això, avui en dia, no es pot prevenir, ja que els joves estan condemnats a viure en la més absoluta incertesa sobre la seva futura pensió.\nL’acte de presentació de l’informe ha comptat amb el relat d’una participant de les enquestes: “El més important és calcular quant cobraràs de pensió. Jo, per exemple, tinc molt clar que cobro una molt bona pensió en comparació de la qual rebrà la vostra generació”, deia Eugènia. Unes paraules que han estat confirmades i recolzades pel vicepresident executiu i conseller delegat de VidaCaixa, Tomàs Muniesa, qui preguntat per l’actual estat del sistema de pensions ha admès que “no tenen ni idea”, en relació a si les futures generacions són coneixedores de la quantia que percebran -si és que la perceben-.\nÉs un assumpte preocupant. En primer lloc, perquè l’experiència és un grau i, si el principal consell és estar al corrent de la pensió que es rebrà, caldrà seguir els seus suggeriments i recomanacions. En segon lloc, perquè segons aquest mateix estudi, la principal font d’ingressos del 99% dels enquestats és la pensió pública (que donada la seva quantia i la pèrdua de poder adquisitiu, la complementen amb altres fonts d’ingressos com a comptes d’estalvi o altres productes financers privats).\nLa sostenibilitat del sistema de pensions públic està en dubte i encara es desconeix que model s’implementarà per donar continuïtat al pacte intergeneracional. El president del Govern, Mariano Rajoy, ha tornat a demanar un préstec per pagar l’extra de desembre i evitar deixar els Fons de Reserva de la Seguretat Social, més coneguda com la guardiola de les pensions, a zero. Es tracta d’una mesura a la qual ja va recórrer al maig i juny per pagar l’extra d’estiu i que ha tornat a utilitzar. En aquest últim cas, l’extra, amb els seus corresponents impostos, superarà els 9.500 milions, per la qual cosa el saldo total del fons per a les pensions ja serà negatiu. De fet, l’Executiu tancarà el curs amb un forat de l’1,6% del PIB, 2.500 milions més dels 16.000 previstos.\nEn dos dies hem tingut la visita d’Eva, Loli i David, dues jornaleres i un jornaler del camp andalús per poder compartir i comprendre la problemàtica laboral que es viu tant a Andalusia com a […]\n2 de novembre de 2018 Accent Social, Agenda, Noticies, Serveis\n1ª Festa SAD Barcelona. Lluitem contra la precarietat del sector. Que se’ns vegi i se’ns escolti, fem-nos visibles davant de la societat a la qual cuidem. […]


El premi Vida DeArte a Jordi Teixidor | Bonart\nLa Fundació DeArte lliurarà el Premi Una Vida DeArte al veterà artista plàstic, Jordi Teixidor (València, 1941). Amb aquest reconeixement, l’organització valora i reconeix una llarga trajectòria dedicada a la creació artística. El guardó es lliurarà durant l’acte inaugural de la XII fira DeArte, el divendres, 26 d’abril a les 12.30 hores. D’aquesta manera, Jordi Teixidor comparteix honors amb els premiats anteriorment Amadeu Gabino, Enrique Brinkmann, Josep Guinovart, Antonio Lorenzo, Martín Chirino, Agustín Ibarrola, Elena Asins i Isabel Muñoz.\nJordi Teixidor es va formar acadèmicament a l’Escola de Belles Arts de València. El 1966 va ser nomenat, al costat de José María Yturralde, conservador del Museu d’Art Abstracte de Conca, on treballarà amb el denominat “grup de Conca” format per Fernando Zobel, Gustavo Torner i Gerardo Rueda. A Nova York, va estudiar el 1973, l’obra dels abstractes nord-americans, sobretot als de la generació dels cinquanta. A la Biennal de Venècia, al pavelló de l’estat espanyol, Teixidor participa a la mostra titulada Avantguarda artística i realitat social: 1936-1976.\nDes de 1977 a 1981 resideix a Nova York ciutat en la qual participa en l’exposició New Images from Spain al Guggenheim Museum. El 1997 el IVAM realitza una exposició retrospectiva de la seva obra. Jordi Teixidor ingressa l’any 2000 com a acadèmic de la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando. Després d’una etapa d’abstracció geomètrica propera al minimalisme, la seva obra evolucionarà cap a uns paràmetres on combina el sensible i el conceptual, la geometria i el gest. Els elements que utilitza per articular el seu discurs estètic des de llavors són el color, la transparència, la solidesa i l’equilibri, al costat de la geometria entesa com a organització de l’espai.\nUna síntesi del seu treball podrà contemplar a Medinaceli DeArte, durant el mes que romandrà oberta la XII Fira DeArte, al Palau Ducal de Medinaceli.\nEtiquetes: Fira DeArte · Jordi Teixidor · Palau Ducal · Una Vida DeArte