Malgrat el desconeixement popular de la seva vida i obra, Ramon Llull (Palma, 1232-1316) és el primer gran escriptor de la llengua catalana. Un autèntic savi en l’obra del qual hi tenen cabuda la filosofia, la religió, la ciència i la mística. L’any que se celebra el setè centenari de la seva mort ens acostem a l’essència de la seva vida i pensament\n29/01/2016 23:23 Actualizado a 30/01/2016 02:09\nRamon Llull és un intel·lectual laic de la baixa edat mitjana que, nascut a Palma de Mallorca, desplegà una activitat filosòfica, científica i diplomàtica en diversos països de la Mediterrània i centre d’Europa: sense estar afiliat a cap corrent ideològic ni pertànyer a cap institució acadèmica ni a cap organisme eclesiàstic, es comprometé en un projecte de millora cultural, social, religiosa i política de Mallorca estant, i també des de fora de la seva benvolguda illa.\nRamon Llull era un laic sense estudis realitzats regladament en una Universitat, però sabia formar-se en tots els coneixements en trobades amb estudiosos, sense menystenir els individus subtils del carrer, i, al mateix temps, consultava les biblioteques mallorquines i del continent, i assistí a les lliçons dels mestres accessibles: només fou autodidacte en part i es reconeixia com a il·literat, però sabia escoltar i preguntar.\nRamon Llull elaborà una vasta obra escrita –literària, mística, sociològica, política, científica, filosòfica, teològica– que féu compatible amb una vida activa i viatgera, tot polemitzant sobre les grans veritats teològiques i filosòfiques. Ramon Llull també va disputar sobre les controvèrsies científiques referents a l’origen i a la fi de l’univers i de l’espècie humana amb els erudits i savis de les universitats d’aquella inquieta Europa i, alhora, amb els pensadors dels cenacles musulmans. El resultat final d’aquesta gestió del coneixement fou una Teologia filosòfica o una Filosofia teològica sota el balanceig, propi de tota especulació, entre fe i raó. Això fa que Ramon Llull sigui avui dia un model de pensament multivalent, un prototipus obert davant la controvèrsia hodierna, si no a seguir, almenys a conèixer, fins al punt que els estudis de les noves tecnologies es veuen obligats a recordar-lo.\nRamon Llull és senyera en diverses coses: va proposar el llatí com a llengua d’entesa entre tots els pobles, va ser un dels primers impulsors del diàleg ecumènic amb les esglésies separades de Roma, va promoure trobades amb els sarraïns, va sistematitzar aspectes dels mecanismes de l’art de pensar, el que anomenà Art –un mitjà científic per a explicar totes les ciències, un llenguatge universal, un giny gairebé d’àmbit digital al servei del coneixement–, va fixar els temes teològics més importants enfrontant-se amb el dilema fe/raó, va utilitzar l’art de la ploma per tractar tota la ciència del seu temps, alhora que ampliava l’espai de la literatura catalana. A més, Ramon Llull es va relacionar per escrit amb papes i reis de l’Europa dels segles XIII-XIV, estigué present en sessions de palau, va visitar repetidament la cúria papal i assistí a sínodes eclesiàstics, baixà al nivell dels artesans, els joglars, els pelegrins, els mercaders, els vianants, els moribunds, els marginats, fustigà els prepotents, escometé els viciosos, s’enutjà amb els ociosos, hostilitzà els professors envanits, viatjà a Montpeller, París, Roma, Nàpols, Pisa, Gènova, Tunísia, Bejaia, Xipre, Armènia Menor, Jerusalem i Sicília, cercant amb tossuderia gestos de concòrdia, defensant la fe cristiana fins al martiri, si calgués, amb argumentació objectiva i informatitzada. I no per tot això Ramon Llull va ser un utòpic, car va saber trobar el seu lloc en el moment oportú, i enfrontar-se, quan calia, a les dificultats més desesperança- dores. Es calcula que el Ramon Llull de l’acció no féu menys de 15.000 quilòmetres en les seves anades i vingudes per terra i mar.\nEl mitjà de comunicació que Ramon Llull va utilitzar arreu va ser la paraula escrita, tant si era a terra ferma com si navegava en una nau, de manera que va arribar a ser autor de 275 obres, alguna escrita en àrab (no trobada), d’altres en català (17 obres + una carta), unes altres en català i llatí (34 obres) i tota la resta del conjunt en llatí (225 obres). Els temes del seu interès eren tots, des de les grans tesis teològiques i filosòfiques fins a les ciències particulars, com el Dret, la Medicina, l’Astronomia, la Geometria, així com també la teoria política, la doctrina educativa, les ciències experimentals i l’entramat sociològic, i fins i tot s’apassionà per l’elaboració de sistemes coherents per a unes eleccions justes a càrrecs públics.\nRamon Llull també fou autor de la seva autobiografia –dictada a uns monjos cartoixans de París (agost/setembre de 1311)–, als seus setanta-nou anys. Encara hi ha una seixantena de documents públics pertanyents als seus familiars i als seus interessos personals, entre els quals es troba el seu testament. Força elements autobiogràfics apareixen també en les seves obres de pensament i de creació literària, que ajuden a sincronitzar aspectes puntuals i de nous que no són gens menuts.\nLa personalitat de Ramon Llull també queda emmarcada dins l’aura de la mística, aquella ciència sobre la ciència de la sapiència irrefutable, l’espai on la nuesa del complex individu ha perdut els topalls, les adreces, els universals i els predicaments que fan tangibles les ombres de les ombres: la mística, repeteixo, com a perversió dels axiomes per entrar en l’objecte secret durant la treva que concedeix als sentits la contemplació fugaç del punt transcendent. Ramon Llull, doncs, s’endinsa en la pensa del seu Déu –en diu Amat–, per restar-hi bocabadat de la seva bonesa interior i exterior, i alhora fer-ne partícips tots aquells qui vulguin i puguin consonar amb ell.\nEn, amb, com, envers i per tots aquests remolins de pensa i acció, Ramon Llull queda entronitzat al lloc que li correspon per dret propi i merescut, entra definitivament en l’ateneu dels filòsofs universals, els quals, fins aleshores, també eren teòlegs, i matemàtics, i astrònoms, i físics, i moralistes, i sociòlegs, i músics, i gramàtics, i politòlegs, i literats, i poetes i –per què no?– místics. Deixa, doncs, d’alenar el Ramon Llull brivall i visionari, fabulós i boirós, l’afigurat pel croquis burlesc que una història visionària, sense ser-ne conscient del tot, ha plomejat sobre la seva persona al llarg dels segles i ha parasitat la seva figura real, i té lloc la naixença del viador precís, subtil, difícilment descriptible, inconfutable, inlassable, immesurable, límpid, engrandidor, immediat, ingent. En realitat, Ramon Llull no fou pas un convertit, si bé va canviar de vida, no fou pas un predicador, sinó un interlocutor i un discutidor de temes religiosos, no va ser un novel·lista, i, en canvi, va repassar amb censura els costums de la seva societat, no va fer diàleg interreligiós, ans va discutir sobre veritats teològiques amb els subjectes d’altres creences, no fou un màrtir, tot i que ho volia ser, no va ser franciscà ni del tercer orde franciscà, tot i que professava una gran predilecció per Francesc d’Assís, i va microprocessar els laberints del pensament humà, i no s’hi quedà encallat, i tampoc no va ser cap alquimista, ni cap utòpic, fantàstic o llunàtic o extravagant; va ser, simplement, aquell qui va veure la idea i s’hi va lliurar plenament amb cos i ànima.\nI, finalment, el túrgid llegat de Ramon Llull és present en l’avui i quedarà reflectit en el demà per mitjà de nombrosos recursos mediàtics, de manera que el seu estudi fet en l’actualitat pot convertir-se fins i tot en un bàlsam de millora per a la grinyolant societat present i immediatament futura. I només cal ja afegir a aquest embalum de coses importants la tan desitjada canonització per part de molts cristians, que està estudiant l’Església catòlica, així com també el seu nomenament com a trenta-setè doctor de l’Església, un títol que recauria per primer cop en la història en una intel·lectualitat laica.\nTots aquests moviments cap endins i cap enfora revelen una evolució personal en Ramon Llull, tant en l’àmbit social com intel·lectual, que arriba regulada per cinc fites, que tot seguit cal detallar.\n1. Família i vida domèstica\nEl darrer dia de l’any 1229, Mallorca cau en mans del rei Jaume I de Catalunya, la població sarraïna és reduïda, s’hi estableixen les estructures d’un nou Estat i diverses famílies catalanes s’hi traslladen, les quals reben recompenses de territoris per la seva col·laboració militar o econòmica en la croada.\nLa família barcelonina Llull/Erill s’estableix a Mallorca i participa en el repartiment de terres: un Ramon Llull, oriünd de Sant Andreu de Llavaneres, i una Elisabet Erill, d’una família noble provinent d’Erillcastell, a l’Alta Ribagorça. D’aquest matrimoni Llull/Erill nasqué el nostre Ramon Llull l’any 1232 a Palma de Mallorca, en una casa propera a l’actual església de santa Eulàlia, on fou batejat (segons tradició, el 25 de gener). Ramon Llull fill rebé una educació primària a casa seva, aprengué uns mínims de gramàtica (a partir de 1246), s’exercitava en la música, en la poesia i en un cert fer cavalleresc, amb possibles contactes a la cort reial mallorquina, i al mateix temps participava en els negocis familiars.\nSobre l’any 1263, Ramon Llull va fer un canvi rotund en la seva vida, i va deixar els afers propis d’un home de negocis per dedicar-se a uns altres negocis d’un mandatari anomenat Déu, que se li aparegué crucificat cinc vegades amb intervals de diversos dies. Ramon Llull, doncs, es converteix, gira la proa de la seva vida en sentit invers, i la programa en tres àmbits: 1) conversió dels sarraïns, 2) escriure el millor llibre del món, 3) fundar centres de llengües per aprendre l’àrab i les llengües dels infidels.\nTot seguit Ramon Llull fa unes peregrinacions catàrtiques a Santa Maria de Ròcamador i a Sant Jaume de Galícia (1263-1264), i, de tornada a Mallorca, comença una nova vida.\n2. L’Art combinatòria\nRamon Llull concebé un sistema combinatori de conceptes per poder explicar i fins i tot demostrar amb fonament incontrovertible –que anomenà raons necessàries– les veritats teològiques posant-les a l’abast de la gent racionalista: l’anomenà Art –el seu conjunt expositiu constitueix el millor llibre del món–, aplicable també a totes les altres ciències, un sistema que donava valors conceptuals a les lletres de l’abecedari.\nDes dels filòsofs grecs, hi ha hagut un esforç per explicar la natura física i la metafísica, servint-se de mecanismes gramaticals, coneguts amb el nom de Lògica: Aristòtil d’Estagira (384-322 aC) és autor de l’obra Organon (instrument de treball), on s’aplega la Lògica, especialitzada en la deducció sil·logística que permet de deduir conclusions cercades a partir de premises vertaderes –universals i predicaments–, de les quals resulta una deducció categòrica. La Lògica, tanmateix, com tota ciència, té uns principis, que són els principis de la deducció, a saber, axiomes comuns a tot el saber i principis propis de cada ciència, servint-se del recurs tècnic dels sil·logismes.\nA semblança d’aquests precedents, Ramon Llull redactà la seva Ars compendiosa inueniendi ueritatem (Mallorca, ca. 1274).\nLorem ipsuet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incidi aliqua. Ut enim et, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incidi aliqua. Ut enim ad minium.\nAixí, doncs, què és l’ Art? L’ Art lul·liana és un sistema combinatori de o entre lletres, cadascuna de les quals té nou significats. Aquesta lògica combinatòria es regeix per unes condicions i regles, i arriba a la certesa d’allò que se cerca, si bé no d’una manera automàtica. Aquest sistema és aplicable a totes les ciències, perquè es basa en principis universals, reglats per unes condicions: l’ Art lul·liana és una ciència de ciències.\nEn un començament, Ramon Llull elaborà set figures, i a finals d’aquest primer període seran setze les figures, algunes de les quals incorporaren diversos cercles mòbils amb les lletres inscrites; a partir de 1290 bastaran quatre figures. L’ Art lul·liana, en definitiva, és una ordenació d’estructures de base conceptual, expressades per lletres, que ajuda, no d’una manera automàtica, el discurs de l’enteniment, és a dir, a conèixer el fi d’allò que hom vol conèixer, i té un intent de matematitzar i mecanitzar el pensament tot facilitant-li els termes del raonament, per bé que l’enteniment raona sobre realitats i no sobre signes, encara que se serveixi de signes que representen realitats. Això no concordarà amb l’exigència del càlcul lògic formulat pel matemàtic i filòsof anglès George Boole (1815-1864), un dels fundadors del camp de les ciències computacionals modernes, quan escriu: “La validesa dels processos d’anàlisi no depèn de la interpretació dels símbols en ella emprats, sinó exclusivament de les lleis que regulen llur combinació” ( An Investigation of the Laws of Thought, 1854). Amb tot, Boole concorda amb la intenció de Ramon Llull, que també imposa unes condicions externes que regulen el funcionament combinatori dels signes, a semblança de la combinatòria musical que es regeix per condicionants i regles de temps i concordança o dissonància sobre la base d’un llenguatge universal que són els signes de les notes, de sensibilitats interpretatives múltiples.\nEn conclusió, les figures artístiques de Ramon Llull representen una art combinatòria de conceptes (Àlgebra), que es regeix per un ordre que es troba en un segon grau d’abstracció, amb una munió de fórmules de règim matemàtic, coneguda també com a Lògica algebraicomatemàtica.\n3. Filòsof de l’acció i de la diferència\nRamon Llull escriu en el capítol 77 ( Com Déu és dreturer en los homes catòlics i en los infidels) del Llibre de contemplació en Déu: “ Glòria i honor, i gràcies i mercès, Senyor, sien fetes a la vostra Dretura, qui tan gran diferència ha mesa entre els fidels i els infidels”, objectiu present en moltes altres obres, el qual revela un pensador disposat a discutir amb aquell qui pensa altrament i és diferent a ell, anant-lo a trobar on sigui. La conversió dels sarraïns, que aleshores cincumdaven el cristianisme, serà el seu propòsit vital, i amb ells parlarà amb l’objectivitat més rigorosa a través de la seva Art –aquells no escoltaven la doctrina emanada de les autoritats cristianes (bíblia i sants pares)–, tot respectant l’alteritat personal de l’altre, i per això proposa la fundació de centres d’àrab i d’altres llengües per a aquells cristians i religiosos que vulguin emprendre la tasca de l’adoctrinament objectiu de les veritats cristianes parlant amb els àrabs, tàrtars i altres infidels servint-se de les raons necessàries.\nRamon Llull és hereu de la tradició clàssica en la línia de la doctrina d’Aristòtil d’Estagira, seguit del seu comentador Averrois, si bé discrepa amb ells per la propagació de la doctrina de les dues veritats, la filosòfica i la teològica, i l’existència d’una sola ànima racional per a tothom, posicionament no admissible per la doctrina de l’Església ni per un raonament lògic. Ramon Llull va rebatre aquestes doctrines en diverses obres seves, va defensar que la Filosofia i la Teologia caminen juntes i que l’ésser humà té una ànima racional individual immortal, que amb l’ajuda de la fe pot abastar les veritats més grans, que situa en els anomenats punts transcendents.\nEn la línia de la inventiva culta feta per escrit, Ramon Llull fou un esplèndid prosista de creació ben personal, de singular collita, amb discerniment del fenomen literatura i del risc de ser editor, que amb una generositat imprevisible tractà tots els temes d’abast humà i els expressà en la seva llengua materna d’una manera elegant i innovadora, i sobretot en llengua llatina.\nEn aquest mateix sentit, cal remarcar que Ramon Llull es distingí pel domini de l’art poètica d’inspiració transcendent, amb format solt i reglat, de continguts didascàlics, i abastà també la prosa poètica, de manera que és mestre de la ficció literària en llengua catalana com a prosista i poeta. Tanmateix Ramon Llull dóna transcendència al seu inicial ofici de trobador: “ L’art, Senyor, de joglaria començà en vós a lloar i en vós a beneir; i per açò foren atrobats instruments, i voltes [giravoltes], i lais [poemes] i sons novells, amb què hom s’alegràs en vós” –però en l’actualitat són un mitjà de perversió i pecat–, i “ com lo vostre servidor i el vostre sotmès haja estat, Senyor, ça enrera fals lloador i mintent maleïdor, pus que vós l’havets esguardat amb los vostres ulls piadosos plens de misericòrdia, d’aquí avant proposa, Senyor, que sia vertader joglar en donar llaor vertadera de son senyor Déu” ( Llibre de contemplació en Déu, cap. 118. Com hom se pren guarda de ço que fan los joglars).\nLa qualitat poètica de Ramon Llull es fa palesa a través de setze obres poètiques o amb tonalitat poètica, que van des de l’any 1271-1272 al 1311.\nD’altra banda, encara que l’enorme obra escrita de Ramon Llull no tingui tota ella una intenció literària sinó especulativa, ningú no podrà negar que és un dels creadors de la prosa literària en llengua catalana i un dels autors més prolífics de la plèiade dels escriptors. Ser escriptor i filòsof en acció no es poden separar en aquest cas, car la paraula, i sobretot en Ramon Llull, sempre és inseparable de la idea que la fa ésser, i l’una sense l’altra és incomprensible. Les obres lul·lianes de pensament i les de captació de voluntats han de ser estudiades dins l’òrbita de la bellesa literària, si bé no d’una manera limitativa, ja que l’autor va ser el primer a no distanciar-les.\n5. Pensament religiós, social, polític\nRamon Llull dedicà tota la seva obra a explicar les veritats cristianes, a fonamentar-les amb els principis filosòfics i fins i tot a intentar demostrar-les, cosa que li valgué no pocs enfrontaments. Ell, però, tenia la seva estratègia, a més de la conceptual, la del recurs literari com ha estat dit, que li permetia d’emmarcar els conflictes racionals més punyents. És per això que Ramon Llull introdueix els exemples, les comparacions, les metàfores i el paisatge, és a dir, descriu i denota els components dels llocs on vol que la posada en escena de la racionalitat es faci objecte, amb el qual els conflictes conceptuals troben una escala d’ascensió, d’aquí l’anomenat tòpic literari del locus amoenus, un lloc que, a més de ser amè i delitós, és implicat per l’autor en un rol tant o més important, segons el moment, que el dels protagonistes humans tot contribuint-hi amb la seva “ virtut aconhortadora i sedant”, lluny de la seducció d’un casual romanticisme. L’arbre escollit sense espècie revelada, per exemple, s’independitza dels seus congèneres arboris per convertir-se en el llenç contra el qual es projecten mecanismes de raciocini, alhora que controla el discurs interior amb la combinatòria de les seves fulles; és el lloc on s’apleguen els pensadors per discutir coses transcendents i adoctrinar-se i, a més, és el contrapunt congenial amb el simbolisme auster de les figures de l’ Art. En fi, l’arbre es converteix en un altre recurs logicofilosòfic, en quelcom supraterrenal, que pertany a la sistemàtica dels principis inseparables de la lògica simbòlica, no a la retòrica.\nRamon Llull anà a terres de sarraïns amb finalitat apostòlica en compliment del seu primer propòsit vital, ja que estava convençut que la seva Art podria atreure els infidels a la vera creença. L’any 1293 s’apropà a Tunis pels mesos d’agost-setembre i es posà immediatament a practicar el mètode evangelitzador selectiu: primer, parlarà amb els doctors musulmans i discutirà amb ells els dogmes cristians; si les creences dels musulmans són millors, ell es farà musulmà; fou tot un èxit. Ramon Llull desplegarà la seva Art, detallarà les dignitats divines o principis arquetípics –els mateixos de la Teologia musulmana–, que aplicarà, amb forma correlativa a l’estil aràbic, al dogma de la Trinitat, font de discrepància amb els teòlegs musulmans, també es lliurà a explicar els orígens elevats i inspirats de la seva Art i, tot seguit, s’aplicà a la demostració del misteri de l’encarnació, una altra de les grans dificultats teològiques que no podien entendre els sarraïns que l’escoltaven: la situació fou difícil.\nTanmateix arribà un moment en què els oients estaven entusiasmats i ja eren proclius a la revelació cristiana, però un personatge no poc famós entre els sarraïns aconsellà al rei que tallés el coll d’aquell cristià que subvertia la nació sarraïna i destruïa la llei de Mahoma. D’altra banda, un home prudent aconsellà al rei que no actués així, i Ramon Llull fou empresonat i, pel mes d’octubre, fou expulsat del reialme de Tunis.\nPer l’abril o maig de l’any 1301 Ramon Llull, dut pel zel de convertir els tàrtars/mongols, emprengué viatge cap a Xipre, on visità el rei Enric II de Lusignan, però es posà malalt per un atemptat provocat pels dos assistents seus, i va anar a recuperar-se al palau del Gran Mestre del Temple, Jacques de Molay, a la ciutat de Limassol (sud-est). Després, a començament de l’any 1302, Ramon Llull es dirigeix a la ciutat d’Aleàs, a la Cilícia, sabedor que allí trobaria els reis armenis cristians que podrien orientar-lo per a la seva tasca evangelitzadora; segurament en aquests moments visità també Jerusalem, que la trobà abandonada i desfeta.\nL’any 1307, Ramon Llull, a l’edat de 75 anys, es dirigí a Bugia pels mesos de juny/juliol. Hi ha una miniatura que el presenta discutint en públic al mig de la plaça, però hi fou capturat, colpit i ficat a la presó, i en fou alliberat per la intervenció de comerciants genovesos i catalans.\nL’any 1314, a l’edat de 82 anys, Ramon Llull sortí de Mallorca a la primeria del mes de maig en direcció a la Cort del rei Frederic III, a Messina, on romandrà un any sencer i on escriurà trenta-vuit obres plenes d’un apassionat misticisme racional. Tanmateix, Ramon Llull, retornat a Mallorca, encara emprendrà, pels mesos de setembre-octubre de 1315, un segon viatge a Tunis, on escriurà vint-i-cinc obres fins al mes de desembre. Tanmateix l’escriptor i filòsof de l’acció i de la diferència emmalaltí, i fou repatriat a Mallorca –es diu si fou per mercaders genovesos–, on morí l’any 1316.\nEn el camp social i polític, Ramon Llull és sempre molt explícit: persegueix la falsedat en els gestors dels càrrecs públics, escomet la ficció en la funció dels càrrecs eclesiàstics, abat la impostura en qualsevol classe social, compara el cap polític d’un estat amb la gestió del Déu just, de qui aquell ha de ser la imatge davant del poble. La concepció de la societat sota la figura d’un cos universal obliga el filòsof-teòleg a concebre el dirigent com a cap seu, i, doncs, té l’encàrrec de vetllar per qualsevol membre per petit que sigui d’aquell cos social, constituït de gent igual, de gent diferentment igual o igualment diferent.\nPere Villalba (Barcelona, 1938) és doctor en Filologia Clàssica per la UB i professor emèrit de la Universitat Autònoma de Barcelona. És membre de la Reial Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona i del Raimundus Lullus Institut. Autor de ‘Ramon Llull. Escriptor i filòsof de la diferència’ (Edicions de la UAB) i de ‘Ramon Llull. Vida i obres’, tres volums coeditats per l’IEC i la Fundació Elsa Peretti, en procés d’edició


El Reus B Cambrils no té pietat del FC Santboià | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nEls d'Albert Company golegen 0-5 a l'equip barceloní i retroben la victòria després de cinc jornades\nEl migcampista Jordi Oribe ha estat un dels golejadors del partit\nEl CF Reus B Cambrils ha guanyat de manera contundent (0-5) al camp del Futbol Club Sanboià i retorna al camí de la victòria després de cinc jornades sense aconseguir-ho. El filial roig-i-negre ha realitzat un excel·lent partit i rep una gran injecció de moral. Tot i la golejada, els homes d'Albert Company han hagut de treballar de valent per tal d'endur-se el triomf. Els locals han sortit amb una pressió alta per tal de posar dificultats a la sortida de la pilota reusenca. El CF Reus B Cambrils s'ha mostrat molt ben ordenat en defensa i ha dominat el partit des d'un bon inici. D'aquesta manera, al minut 19' Xavi Fabra ha aprofitat una centrada des de la banda dreta per tal de afusellar la porteria amb un xut creuat.\nEl FC Santboià ha tingut diverses ocasions però Chechu Grana ha refusat qualsevol acció de perill. A la represa, després d'uns primers minuts tranquils, ha arribat la pluja de gols. Al 63' Lucas Ribeiro ha obrat una internada per la seva banda fins arriba a la línia de fons. El lateral roig-i-negre ha passat enrere i Gori López ha rematat des de la segona línia per posar el 0-2 al marcador. Poc després, Adri Arjona ha ampliat l'electrònic amb un xut creuat i Jordi Oribe ha marca tel 0-4 aprofitant una assistència de Gori López. Ja al minut 79', Ernest Forgas ha posat el definitiu 0-5 després d'obrar una genial jugada personal.\nEl filial roig-i-negre se situa, provisionalment,a la tretzena posició amb 12 punts. Els roig-i-negres tenen un partit pendent a disputar després que la setmana passada s'ajornés el duel davant del San Cristóbal per la pluja. El proper encontre del conjunt d'Albert Company tindrà lloc el proper diumenge 28 d'octubre davant el Castelldefels.\n5El Reus Deportiu comença amb mal peu la Lliga Europea


La Massana Fogons enceta la 14a edició de tardor amb la participa\nNoticies » Economia 27 de setembre, 2021\nLa Massana es vesteix de tardor amb l'estrena de les catorzenes jornades gastronòmiques de la Massana Fogons. Unes jornades on participen 19 restaurants amb una oferta variada i amb un únic objectiu, oferir plats de temporada\nEl porc, el bacallà, les castanyes i els plats de temporada ompliran des d'aquest cap de setmana els restaurants de la Massana amb la 14a edició de la Massana Fogons.\nUnes jornades gastronòmiques que busquen posar en valor la cuina de mercat i els productes que ofereix el país durant la tardor.\nEnguany, hi participen 19 restaurants amb menús que van de 17 a 37 euros. Des del comú destaquen la bona acollida que ha tingut l'edició i esperen poder cridar l'atenció del resident i turista. L'objectiu, diu el conseller de turisme, Josep Maria Garrallà, és que s'adonin que "la Massana és una parròquia gastronòmica" amb propostes "de qualitat excel·lent". D'aquesta manera "es dinamitzen les temporades baixes i es fa treballar els restaurants que l'any passat ho van passar molt malament".\nUn exemple d'oferta gastronòmica és la que ofereix el restaurant La Grupetta, que consisteix en un pastís de pollastre amb trompetes de la mort, un moniato farcit de vedella i l'especialitat de la casa, el carrot cake. La propietària del restaurant, Alba Delgado, espera "que vingui molta gent, que els hi agradin els plats, que repeteixin, en parlin i tornin".\nEn aquesta edició també s'organitzaran sortides amb un guia de muntanya per veure com és el canvi de color de la naturalesa amb l'arribada de la tardor. Es faran tots els dissabtes del mes d'octubre i estaran limitades a 10 persones.


Junts o separats? | La Rauxa\nDesprés de la conferència del passat 25 de novembre d’Artur Mas i la d’ahir 2 de desembre d’Oriol Junqueras ara tothom està esperant una reunió entre el president i el cap de l’oposició en que acordin com han de ser les properes eleccions autonòmiques. I sembla que tot gira al voltant de la llista o les llistes que es pugin fer. Però cal tenir en compte que el prioritari és treure el millor resultat possible.\nLa gran qüestió és si una llista unitària sumaria més o menys escons independentistes. Aquí caldria un gran anàlisi de l’electorat per saber si la gent veuria amb bons ulls aquesta llista i també caldria tenir molt clar qui la configuraria… Per tant és difícil saber si aquesta llista aconseguiria arrossegar més vots o desanimaria alguns votants que podrien tenir dubtes de votar una llista on figurés tal polític aliè al seu partit habitual.\nPerò més enllà de filies polítiques, hi ha l’argument dels avantatges que comporta el presentar-se units per la manera de repartir els escons segons la llei d’hondt. I això si que podríem quantificar-ho en base a les últimes eleccions, i ho he desenvolupat aquí.\nActualment CiU i ERC sumen 71 escons (50+21) que es reparteixen provincialment de la següent manera: Barcelona 26+12, Tarragona: 7+3, Girona 9+3 i Lleida 8+3. Si els dos grans partits s’haguessin presentat plegats i haguessin obtingut els mateixos vots que la suma de tots dos per separat curiosament el resultat hauria estat el mateix: 38 a Barcelona, 10 a Tarragona, 12 a Girona i 11 a lleida, en total 71 escons.\nLlavors quin és el benefici que li dona la llei d’Hondt a una llista conjunta? Aquest només es veu reflectit si a aquesta coalició hi sumem les CUP. A Barcelona on les cup van treure 3 escons el resultat seria equivalent, 41 escons que igualen els 26 de CiU, 12 d’ERC i 3 de les CUP. Si ens traslladem a Tarragona el vots de les CUP sumats a la llista unitària farien pujar un escó més, passant a 11 en front dels 10 que sumen CiU i ERC per separat; un diputat que perdria el PSC. A Girona tindrien el mateix guany que a Tarragona, un escó (13 en front dels 12 que sumen per separat), que en aquest cas li resten al PP. Finalment a Lleida els escons no s’alterarien per sumar els vots de les CUP i es quedarien en 11 diputats.\nAixí doncs, i amb els resultats del 2012 sobre la taula, aquesta llista unitària només obtindria rèdit de la llei electoral si a la coalició s’hi sumessin les CUP, però aquestes ja van descartar aquesta opció des d’un bon principi…


març | 2017 | Servei Educatiu de l'Urgell\nTeatre en anglès : William B\nSE / CRP27/03/17\nAquest dijous 23 de març, es va representar al Teatre Ateneu de Tàrrega, l’obra de teatre en anglès adreçada a Secundària: William B, a càrrec de la companyia ETC Theatre de Barcelona.\nAl voltant de 300 alumnes van poder gaudir d´aquesta representació, inclosa en les activitats del Llegeix més»\nTeatre en català :La plaça del diamant\nAquest dimecres dia 22 de març, els alumnes de Batxillerat dels diferents Instituts de la comarca de l´Urgell, han assistit al Teatre Ateneu de Tàrrega a veure l´obra de teatre en català “La plaça del diamant” de Mercè Rodoreda, a càrrec de la companyia meaculpa teatre.\nDesprés de la representació, ha tingut lloc un interessant col·loqui entre l´alumnat i els actors.\nFull informatiu núm.69 – març 2017\nTaller : El conte audiovisual il·lustrat\nData: dimarts 21 de març de 2017\nHora: 17:30h a 19:30h ( 2hores – 1 sessió)\nLloc: CRP del Segrià, Pius XII, 4 ( Lleida )\nInscripció: 15/12/2016 – 21/03/2017 Més informació i inscripcions.\nAssessorament tècnic per la nova categoria de conte audiovisual… Llegeix més»\nProjecció documental “Él me llamó Malala” a l´Urgell\nAl llarg d´aquesta setmana, els alumnes del 1r Cicle de la ESO dels centres de la comarca de l´Urgell, han gaudit de la projecció del documental El me llamó Malala.\nEl passat dimarts dia 7 es va projectar al Teatre Casal d´Agramunt, el dimecres dia 8 al Teatre Armengol de Bellpuig i el dijous dia 9, als cinemes Majèstic de Tàrrega.\nUn total de 666 alumnes de la comarca, han tingut l´oportunitat de conèixer la història de la persona més jove de la història en guanyar el Premi Nobel de la Pau: Malala Yousafzai.\nAquesta projecció està inclosa en les activitats del XVII Programa Comarcal de Suport a l’Educació de l’Urgell i ha estat possible gràcies a la col·laboració amb el Circuit Urgellenc.\nTaller de francès a l’EOI de Tàrrega\nEl divendres 3 de març l’EOI de Tàrrega va realitzar el taller de francès: Initiez vos éleves aux techniques téâtrales.\nA partir de la utilització de diferents tècniques teatrals es treballen les competències bàsiques, es treballa la imaginació i s’estimula la motricitat, l’escolta i la pronunciació.\nEl taller va anar a càrrec d’Oliver Décriaud. Van assistir-hi professors dels centres de secundària de les terres de Lleida i professorat d’EOI.\nTeatre en anglès per Primària “Freaky”\nEl passat dijous dia 2 de març, es va representar al Teatre Ateneu de Tàrrega, l’obra de teatre en anglès adreçada al 3r cicle de Primària: “Freaky”, a càrrec de la companyia Blue Mango Theatre de Barcelona.\nUna obra d´especial interès pels centres ja que tractava el tema del bullyng i feia reflexionar els alumnes alhora que gaudien d´un espectacle molt engrescador.


Atracció Mecànica | Brau mecànic | Festa de Halloween | Plus Arts\nAtracció Mecànica | Brau mecànic\nEl toro mecànic o brau mecànic és l’atracció estrella per a les festes de halloween. Una atracció mecànica molt divertida que farà divertir a tots els convidats de la festa del terror.\nEl brau mecànic és una atracció molt esbojarrada que farà molta por si els convidats hi pugen en ella disfressats. Una activitat familiar per a halloween que farà gaudir a tota la família.\nEls nens i els adults podran pujar a l’atracció mecànica del toro mecànica, absolutament tothom hi estarà convidat. Des del nen de 5 anys, fins al pare, mare, o avi de 99 anys. Una activitat infantil i d’adults per a tota la família.\nDe ben segur que si contracteu el toro mecànic per a la vostra festa, aquesta es convertirà en la festa de halloween més divertida que mai haureu vist.\nEl brau mecànic disposa de 6 velocitats, per a què l’atracció mecànica pugui adaptar-se perfectament a les necessitats de la persona que hi pugi al damunt. Si son nens i nenes més petis, començarem amb la velocitat 1... però si desitgen pujar a l’atracció joves i adults, podrem posar més velocitats per a què també s’ho puguin passar la mar de bé.\nCreieu que algun convidat de la festa aguantarà la velocitat número 6...? Sabeu que és molt i molt complicat? Serà necessari un bon entrenament de cintura i estar molt en forma per a no caure del brau mecànic!\nEl toro mecànic és una atracció per a tots. Una atracció divertida, atractiva i molt contractada per a les festes de halloween. És una activitat infantil estrella, que sempre triomfa allà on va.\nCal destacar que el toro mecànic anirà conduit per una caixa de comandaments, dirigida per un monitor o monitora de Plus Arts. Una persona especialista en la utilització de l’atracció mecànica, que complirà amb totes les mesures de seguretat per a fer de l’atracció una activitat divertida i segura.\nEl nostre toro mecànic és un brau mecànic construït a Espanya, de manera que compleix amb totes les garanties de seguretat i tots els controls de qualitat, així com també, disposem de tota la documentació en regla revisada pels nostres enginyers tècnics d’inflables infantils.\nEl lloguer de l’inflable infantil per a halloween és l’inflable masmorra, un inflable molt terrorífic per a saltar i jugar amb els contrincants de l’activitat. L’inflable infantil de Halloween anirà dinamitzat per un monitor de Plus Arts que conduirà l’activitat infantil.


Nordic Walking Girona: d’abril 2021\nSi tens ganes de marxa, ja pots consultar la nostra agenda d'activitats d'aquest mes de maig, una agenda amb moltes novetats!\nAquest mes continuarem amb les sortides de marxa nòrdica d'entre setmana, les sortides de descoberta de la Vall de Sant Daniel i les sortides de MN i Muntanya. A més, hem programat nous cursos d'iniciació i de perfeccionament, i una jornada de marxa nòrdica i consciència corporal.\nRecuperem les sortides de descoberta de territori, a més de fer una acció de neteja de residus a la Vall de Sant Daniel i de sumar-nos a la cultura, concretament al festival Recondit del Pla de l'Estany.\nTrobareu tots els detalls en l'apartat "agenda de maig" d'aquest web.\nPublicat per nordic walking girona a 21:07:00\nDe marxa amb els alumnes de La Salle de Sta Coloma de Farners\nComencem la setmana amb molta energia, gaudint de la marxa nòrdica amb els alumnes de 3r d’ESO de la Salle de Santa Coloma de Farners. Uns alumnes amb molta marxa i moltes ganes d’aprendre, i que tenen molt clar que caminar amb bastons no vol dir ser gran o no ser capaç!\nFormant nous instructors\nGran cap de setmana de formació fent créixer la família d’instructors/es de marxa nòrdica. Ha estat un cap de setmana intens on hem après, hem gaudit i ens hem enriquit formant nous instructors de marxa nòrdica! Moltes gràcies a tots/es els que n’heu format part i heu confiat en nosaltres!!!\nPublicat per nordic walking girona a 9:49:00\nSant Jordi és un dels dies més especials del nostre calendari. Des de NWG et volem desitjar una bona diada amb roses, llibres, dracs i somriures, a més de compartir amb tu algunes de les seves curiositats!\nSabies que la diada de Sant Jordi se celebra des del 1926?\nEl valencià Vicent Clavel Andrés va ser qui va impulsar el 1926 la primera festa per fomentar la lectura, sobretot de l’obra de Cervantes. Al principi es feia a l’octubre, però l'any 1929, durant l’Exposició Internacional de Barcelona, les llibreries van col·locar parades als carrers. L’èxit va ser tal que es va decidir canviar la data del Dia del Llibre al 23 d’abril. Des de 1995, la UNESCO va instaurar el dia de Sant Jordi com a Dia Internacional del Llibre i dels Drets d’Autor.\nPer què el 23 d'abril?\nDes de l’Edat Mitjana, el dia de Sant Jordi commemora la mort del soldat màrtir que va tenir lloc el 23 d’abril de 303 dC. Durant un temps es va pensar que William Shakespeare i Miguel de Cervantes també van morir un 23 d’abril, concretament de l’any 1616. En realitat, cap dels dos va morir aquest dia: Cervantes va morir el 22 i va ser enterrat el 23; Shakespeare va morir en la data indicada però del calendari julià, que es correspon amb el 3 de maig del calendari gregorià. Així i tot, se segueix mantenint el 23 d’abril com a Dia del Llibre per honorar la figura d’aquests dos grans escriptors.\nPer què es regalen roses per Sant Jordi?\nAl segle IX, apareix una popular llegenda, la de “Sant Jordi i el drac”, el probable origen de tots els contes de fades sobre princeses i dracs a Occident. Explica la llegenda que va ser Sant Jordi qui va alliberar una princesa de morir devorada per un temut drac. El sant soldat li va clavar l’espasa a la bèstia i de la sang de la seva ferida va brollar un enorme ram de roses vermelles. Va agafar la més bonica i la va lliurar la princesa.\nPer què es regalen roses amb espigues de blat?\nNo només de roses o de llibres viu l’home i la dona. El blat ha estat sempre un símbol de sòl fèrtil i ric. Per això regalar una espiga amb la rosa és símbol de passió, amor, fertilitat, felicitat i riquesa.\nSabies que la casa Batlló està inspirada en la llegenda de Sant Jordi?\nGaudí, apassionat de la popular llegenda de Sant Jordi, va decorar el sostre amb unes teules que simulaven les escames del llom del drac, i va col·locar l’espasa de 4 braços unida a aquest, simbolitzant la ferida que li va donar mort. Les columnes ossudes representen les víctimes del drac abans que Sant Jordi acabés amb ell. Per això a la Casa Batlló també se la coneix com la casa dels ossos, o la casa del drac.\nPublicat per nordic walking girona a 7:27:00\nCuide'm la Vall de Sant Daniel\nEl diumenge 9 de maig, suma't a la campanya de neteja "Let's Clean Europe" que farem a la Vall de Sant Daniel"\nA les 9.30h t'esperem al pati de les escoles de St. Daniel! Pots venir sol/a, acompanyat/ada; totes les mans sumen.\nLa Vall De Sant Daniel, durant aquesta pandèmia ha estat un dels indrets més transitat pels gironins i gironines. Per tant, hauria de ser un dels indrets més cuidats per tot allò que ens aporta; un indret lliure de residus\nDes de NWG us animem a totes les persones que us estimeu la Vall i que gaudiu d'ella, que la cuideu i ens ajudeu, no només el diumenge 9 de maig, sinó CADA DIA, a fer-la un indret lliure de residus.\nConeix una mica més el projecte #LetsCleanEurope, una acció comuna a tot #Europa per conscienciar sobre la quantitat de residus que llencem de forma incontrolada a la natura i promoure accions de sensibilització a través de la recollida d'aquests residus abocats il·legalment als boscos, platges, marges de rius, etc.: http://bit.ly/LetsCleanEurope\nPublicat per nordic walking girona a 16:34:00\n1a sortida de MN i Muntanya de la temporada!!!\nAquest passat diumenge vam recuperar les sortides de Marxa Nòrdica i Muntanya, gaudint d’una bonica circular des de Sant Martí de Llémena a Sant Roc de la Barroca, el “balcó” de Sant Roc, Santa Lena, Sant Andreu de la Barroca i el gorg de les Brúixes.\nUna sortida amb molt d’encant al costat de casa, gaudint de la Vall del Llémena i del Gironès! Moltes gràcies a tots/es els que ens vau acompanyar!!!\nPublicat per nordic walking girona a 16:30:00\nSeguim compartint coneixements, ensenyant i aprenent tots els ets i uts de la marxa nòrdica! Aquesta tarda La Vall De Sant Daniel ha estat l’escenari d’un nou curs d’iniciació! Moltes gràcies a tots/es els que heu vingut i que no pari la bona marxa!!!\nPublicat per nordic walking girona a 20:12:00\nAvui hem recuperat les sortides de marxa nòrdica de descoberta de la Vall de Sant Daniel! Feliços del retrobament i de caminar novament amb tota la colla per la Vall, descobrint els seus secrets i encants!\nAvui ruta fins el Castell i l’Església de Campdorà, passant per la terrera i conquistant la torre del General Suchet. Moltes gràcies a tots/es els que ens heu acompanyat!\nAquest diumenge recuparem les sortides de “Marxa Nòrdica i Muntanya” i ho farem amb una ruta per la Vall del Llémena. Caminarem per la cinglera de Sant Roc de la Barroca, descobrirem l’Ermita de Santa Lena i el gorg de les Bruixes. Una ruta preciosa a tocar de casa!\nDesnivell: 600 m de desnivell positiu\nDurada: 6h aprox comptant parades\nSumant donatius, sumant solidaritat!\nEls dies posteriors a la marxa nòrdica solidària que vam cel·lebrar el 29 de març en benefici a la Fundació Oncolliga de Girona, vam seguir rebent donatius, passant dels 1.700€ que vam recollir aquell dia als 2.500€ totals. Un cop més, moltes gràcies a totes les persones que ens heu ajudat a sumar i que camineu cada dia al nostre costat! De tot cor, moltes gràcies!!!\nPublicat per nordic walking girona a 11:57:00\nPosant amor i alegria a la vida!\nAquest cap de setmana hem experimentat la importància de la nostra postura, de la nostra respiració i de les nostres emocions.\nLa importància de donar fluïdesa, equilibri i harmonia al nostre moviment, per alliberar tensions i estrès i també modificar el nostre estat d'ànim.\nHem experimentat com la marxa nòrdica ens ajuda a activar la nostra salut física i emocional. Hem après com posar més amor i alegria a la nostra vida. I com aquest amor ens ajuda a dissoldre la ràbia, la tristesa i la por per ser el nostre vertader timó.\nMoltes gràcies Joana Frigolé per ensenyar-nos tant i moltes gràcies a totes les persones que heu vingut per fer d’aquest cap de setmana, un cap de setmana màgic! De tot cor, moltes gràcies!\nPublicat per nordic walking girona a 19:23:00\nNo ens deixem de moure perquè ens fem grans. Ens fem grans perquè ens deixem de moure. Així que posa’t en marxa i no et rovellis!\nPublicat per nordic walking girona a 12:09:00\nDes de Nordic Walking Girona us desitgem un bon diumenge de Pasqua!\nPublicat per nordic walking girona a 12:11:00\nDe marxa amb els alumnes de La Salle de Sta Coloma...


“¡Per crear una marca lider hem de canviar la realitat!” | Logic - Espagne\n“¡Per crear una marca lider hem de canviar la realitat!”\n#1 Els cinc grans principis del lideratge de marca\n« Els líders són, abans de res, contrabandistes»: frase de Christian Monjou que sona fort. Contrabandistes, per descomptat, però contrabandistes de què? Com a missatgers, els líders “traslladen” als homes del vell món al món modern. Julio Cessar, Isabel I d’Anglaterra o Xerris de Gaulle, eren grans homes i una gran dona amb l’audàcia suficient per buscar una nova visió del món: una Roma en expansió, una Anglaterra sòlida i una França poderosa. Però, com aquests herois històrics van aconseguir transformar el futur de les seves respectives nacions? Van utilitzar com a garantia la seva legitimitat (ben legislativa, religiosa o militar) la qual, estava profundament ancorada a la realitat del seu present.\nUn present del qual tenien plena consciència, que comprenien i al que temien tant, que van ser capaços de modificar. Per tant, l’adreça dinàmica es basa en l’experiència de la realitat: Comprendre que avui no solament hem d’imaginar, sinó de desenvolupar el nostre futur.\nTant per a herois, com per a marques: per poder ser capdavanter, hem de basar-nos en veritats. Una marca poderosa i fort, de fet és justament una marca, capaç de sentir les aspiracions dels consumidors, capaç d’entendre els senyals que li envia el món i capaç d’inventar una altra forma amb la qual observar la realitat.\nEls productes d’Apple no serien tan reeixits a escala mundial de no tenir a Steve Jobs com a figura. Bàsicament, l’Apple 1, quan va ser construït pels seus col·legues en un vell garatge, no era res més que un ordinador una mica diferent. Malgrat això, enmig d’aquests materials assemblats, Steve Jobs, va ser capaç d’identificar un alguna cosa que podria pertorbar la vida de les persones. En lloc d’una màquina, va veure un projecte potencial: fer de la tecnologia una experiència clara i emotiva. Steve Jobs, comprenent la realitat – que la tecnologia és complexa i racional- va aconseguir una transformació. No és per tant sorprenent el que s’ha dit sobre Steve Jobs, que al seu al voltant gravitava un “camp de distorsió de la realitat”, el fundador de la marca Apple ens va mostrar que ancorar-nos a la realitat, garanteix el potencial que ens permet emancipar-nos d’aquesta mateixa.\nLa màquina de distorsionar la realitat ha de ser constantment reajustada. La realitat és un flux, una dinàmica en perpètua evolució i pot ocórrer que certes marques perdin el contacte amb la realitat alhora que el seu lideratge.\nAixí, Renault, tenia una visió forta des dels anys 80, un símbol de la seva presència en la realitat: “Renault, cotxes per viure”. Una boja ambició, que es recolza en la necessitat dels homes per crear automòbils. Una ambició boja que dóna lloc a grans èxits: El Espace, El Scenic; que viu per a la família, El Twingo; que viu per a la ciutat…\nAixí que Renault es va convertir gradualment en un líder, satisfet amb el seu expertise, fins que es va centrar únicament en això. Progressivament Renault preferia observar el seu propi Know-how, la seva legitimitat i el seu estatus, així que es va convertir en un “Creador d’Automòbils”, com el Vel Satis, l’Aventura o el Modus.\nEn perdre el seu ancoratge amb la realitat, Renault, va perdre igualment la seva visió del món i es va reduir al seu know-how.\nSi per ser un líder un ha de ser legitim, una marca que es recolza únicament en la seva legitimitat, perd el seu lideratge. Un ha d’utilitzar aquesta legitimitat per despuntar i transportar-nos al futur, no per celebrar la seva existència.\nExplotar el seu saber fer per crear una nova realitat: aquesta és la primera habilitat que ha de tenir un visionari.\nBuscant als visionaris. Donant-los la legitimitat i el poder per canviar al món. Si volem revolucionar el present, inventar el futur, ells deuen poder expressar-se i crear. Steve Jobs va dir que l’estava “boig”, que era “insaciable”.\nMai perdre el vincle amb la realitat, construint una contra realitat no és l’ambició de tot disseny?\nJérôme Lanoy a CEO Logic Design\n(Juliol 2018). Agencias. IPMARK. Número 850, pàg. 25.\nMarc-Etienne, international brand coordinatior


La Fallera Calavera 2 (expansió del joc de cartes). Juegos de cartas. Leolo\nLa Fallera Calavera 2 (expansió del joc de cartes)\nLexpansió del joc La Fallera Calavera. Afegix 52 cartes noves i una moneda dhumor per fer encara més divertida lexperiència!\nPaquito el Xocolater, la figa ta tia, el gos Bavalà o Canal 9, entre altres, sincorporen a esta aventura plena de zombis! Els que ja coneixen el joc original trobaran en La Fallera Calavera 2: Els ingredients de la discòrdia 52 noves cartes per afegir a la baralla. Lobjectiu continua sent el mateix: reunir cinc ingredients per cuinar una paella que calme la ira de La Fallera Calavera. Però atenció! Esta ampliació inclou tres ingredients polèmics que poden fer enfadar la zombi: la gamba de Dénia, la clòtxina espia i\nlingredient prohibit: el xoriç! A més, una moneda dhumor determinarà lestat anímic de la morta valenciana en cada moment. Aconseguiràs acontentar-la?\nATENCIÓ: La Fallera Calavera 2 no és un joc independent, sinó una ampliació del joc original que requerix la primera baralla per funcionar.\nContingut del joc: 52 cartes, 1 moneda dhumor, guia de joc.\nPartides de 30-45 minuts\nVista previa: La Fallera Calavera 2 (expansió del joc de cartes)


Hipòtesi ad hoc - Wikisofia\nHipòtesi que s'accepta sense cap confirmació experimental, per la sola finalitat de fer coherent una teoria i evitar la seva refutació mitjançant l'observació i l'experimentació.\nEls qui sostenien la hipòtesi del «flogisto», l'anomenat principi del foc, o responsable de la combustió i que, segons deia G.I. Stahl (1660-1734), que ho va postular, emanava dels cossos en combustió, tenien dificultat per a explicar per què, en cremar-se els metalls, composts segons ells de «calç» i «flogisto», el metall calcinat augmentava de pes. Si augmenten de pes, argumentaven, és que el flogist tenia un «pes negatiu». Lavoiser va argumentar que, si hi havia augment de pes, llavors els metalls no perdien un suposat flogist o, el que és igual, la combustió no consistia a alliberar flogist, hipòtesi que es mostrava llavors inútil. És el que demana la bona lògica. En canvi, la hipòtesi del «pes negatiu» és una hipòtesi ad hoc,concebuda únicament per a solucionar, sense prova experimental alguna, el problema de l'augment de pes (per fixació de l'oxigen de l'aire).\nRecurs:Exemple sobre la hipòtesi del flogist\nPopper les anomena estratagemas convencionalistes i, portat pel seu refutacionisme, exigeix no salvar pel seu mitjà a una teoria. La metodologia científica, no obstant això, que s'inspira en un refutacionisme menys radical, admet el recurs a les hipòtesis ad hoc mentre no les accepti sense contrastar-les. Aquest tipus d'hipòtesi forma part del conjunt d'hipòtesi, hipòtesis auxiliars i clàusules ceteris paribus i unes altres que globalment es posen a prova en una contrastació.\nEn lògica, la fal·làcia de la hipòtesi ad hoc es comet quan en una argumentació s'introdueix una hipòtesi auxiliar, o es modifica la inicialment proposta, amb l'única finalitat d'evitar que es demostri la falsedat d'aquesta, sense una altra prova raonable de la versemblança de la hipòtesi que s'introdueix que la seva aptitud per a salvar la hipòtesi inicial.\nEn la vida pràctica, l'aducció de circumstàncies de mala sort, conspiració social, etc., per a justificar un fet o una situació, suposa el recurs a una argumentació fal·laç ad hoc.\nObtingut de «https://www.wikisofia.cat/w/index.php?title=Hipòtesi_ad_hoc&oldid=43736»


Pestana Berlin Tiergarten Berlín Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nStuelerstrasse 6, Tiergarten, Berlín, Alemanya, 10787 - Veure al mapa\nBarri Tiergarten Kreuzberg Schöneberg Charlottenburg Tiergarten Mitte Steglitz - Zehlendorf Friedrichshain Charlottenburg Charlottenburg\nConstruit a l'any 2011, Pestana Berlin Tiergarten és un extra de distinció per a Berlín i una el·lecció intel·ligent per als viatgers. Situat només a 1.0 km del centre de la ciutat, els viatgers estan en un lloc boníssim per a gaudir de les atraccions i activitat de la ciutat. Amb les atraccions principals de la ciutat com Ambaixada de Dinamarca, Ambaixada d'Islàndia, Ambaixada de Noruega a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nSimplement imagini's totes les comoditats i diversions que vostè espera de Pestana Hotels and Resorts i afegeixi-hi el comfort de la seva llar. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de neteja diari, servei postal, impressora, servei de taxi.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara televisió de pantalla plana, mirall, detector de fum, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Pestana Berlin Tiergarten és una selecció idònia per a la vostra estada a Berlín.\nTots els tipus de viatgers (90) Viatger de Negocis (10) Parelles (47) Viatgers en solitari (20) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (5) Grups (6)\nTots els tipus de viatgers (2154) Parelles (1189) Viatgers en solitari (499) Famílies amb infants petits (138) Famílies amb infants grans (141) Grups (187)


Ràdio Balaguer - Torrelameu cancel·la definitivament el Freedom Festival 2020, programat pels dies 3 i 4 d'abril, per l'agreujament de la situació actual. L'organització ha previst el retorn de l'import de les entrades ja adquirides.\nTorrelameu cancel·la definitivament el Freedom Festival 2020, programat pels dies 3 i 4 d'abril, per l'agreujament de la situació actual. L'organització ha previst el retorn de l'import de les entrades ja adquirides.\nL'Associació per la cultura lliure, entitat organitzadora del Freedom Festival de Torrelameu ha emès un comunicat on anuncia la cancel•lació del festival en la seva edició 2020, que s'havia de dur a terme els dies 3 i 4 d'abril.\nL'associació havia esperat l'evolució dels esdeveniments, en trobar-se els dies 3 i 4 d'abril, fora del termini de 15 dies establerts pel govern estatal com a Estat d'Alarma, i els decrets de la Generalitat de Catalunya que ja prèviament prohibien la concentració de més de 1000 persones.\nAixí i tot, l'agreujament de la situació ha portat a la suspensió definitiva del festival, després que les últimes converses amb les autoritats sanitàries desaconsellessin la mesura de reprogramar la cita en una nova data.\nEl festival ha anunciat que properament comunicaran als qui ja hagin adquirit les entrades, quines són les possibilitats d'aconseguir la devolució del seu import.\nEl festival estrenava aquest any nou format amb dos dies de duració i comptava amb noms en cartell com Smoking Souls, Oques Grasses i Lildami com a grups destacats, a més dels balaguerins Hao Band.\nAquest és el comunicat oficial:\nDes de l'Associació per la cultura lliure lamentem profundament comunicar-vos la cancel•lació de l'edició del Freedom Festival 2020 programada pels dies 3 i 4 d'abril a Torrelameu.\nCom ja sabeu, estem vivint un període d'emergència sanitària greu per culpa de la pandèmia del COVID 19, i les autoritats competents en un primer moment des de la Generalitat de Catalunya i, posteriorment al decret d'estat d'alarma, des del Govern d'Espanya han prohibit la celebració de qualsevol esdeveniment que impliqui la participació de més de 1000 persones almenys durant 15 dies i amb caràcter prorrogable a l'aprovació d'aquesta mesura.\nCal dir que aquesta restricció per part de l'Administració no afectava la celebració del Freedom Festival, ja que es trobava fora d'aquests primers 15 dies, i doncs, la voluntat de l'Organització era mantenir la programació del festival i que es pogués celebrar sense cap mena de problema, això si, aplicant totes les mesures de seguretat sanitària que ens imposessin les autoritats competents. La situació però s'ha agreujat molt i és molt incerta i malgrat el reiterat compromís i la determinació de l'organització per celebrar el festival en les dates programades ens veiem obligats a cancel•lar lo. Us volem fer saber que ara mateix la prioritat de l'organització és poder garantir la salut dels assistents a l'esdeveniment i evitar els contagis del COVID19 en l'àmbit del Freedom Festival, i ara per ara això no és possible.\nHem analitzat tots els escenaris possibles, inclús havíem estat treballant en una nova data reprogramant i adaptant tot el contingut del festival perquè es pogués desenvolupar posteriorment a la crisi del COVID19, però després de parlar amb les autoritats sanitàries politiques corresponents del país, és necessari ser conscient de la inviabilitat per celebrar el festival per culpa de la situació d'emergència sanitària greu que especialment viu Catalunya, doncs no tenim cap altra més opció que suspendre.\nEl Freedom Festival és una iniciativa de L'Associació per la cultura lliure que no rep suport econòmic directe de L'Administració, i l'organització no podem mantenir la programació del festival vigent si se'ns retira el suport logístic Institucional. A més a més, també cal recordar que si se'ns prohibís tant des del Govern de Catalunya com d'Espanya la celebració de l'esdeveniment a causa de la pròrroga de la restricció per emplaça esdeveniments massius durant l'estat d'alarma, l'organització no és competent ni per mantenir el festival programat ni desenvolupar-lo.\nTot i el dret de l'organització a no retornar l'import de les entrades en cas de suspensió per causes de força major, tal com queda estipulat en la seva compra, volem informar-vos que habilitarem el mecanisme per fer el reintegrament de l'import de l'entrada a tothom que ho sol•liciti. En donarem més detalls aviat.\nGràcies a tothom per fer-nos confiança, per participar d'aquest projecte i per la comprensió donades les circumstàncies actuals. També des de l'organització volem agrair l'esforç, la implicació i el compromís de totes aquelles persones que feu possible aquest projecte l'Ajuntament de Torrelameu, totes les voluntàries, artistes, empreses i particulars que fan que el festival segueixi endavant i també especialment a @exitsmgmt @propagandape fet @guspira management per la seva implicació en el projecte.\nEns veiem l'any que ve amb mes ganes!


conferència a liverpool\nLa divisió pel 'brexit' també corroeix un Partit Laborista que mai ha aconseguit treure's de sobre l'antieuropeisme\nDiumenge, 23/09/2018 - 21:55\n‘¡Fora [de la UE]! i al món’. Sembla un eslògan de la campanya per al referèndum del ‘brexit’ del 2016. És, sí, un eslògan per a un referèndum sobre la UE, però és el que es va dur a terme el llunyà 1975. El firmava la campanya per abandonar la llavors Comunitat Econòmica Europea en què el Regne Unit havia entrat dos anys abans. A l’esmentada campanya euroescèptica figuraven prominentment ministres del dividit Govern laborista del moment que encapçalava Harold Wilson, partidari de la permanència al costat de la resta dels membres del gabinet.\nAquella situació a Downing Street era més o menys com la que es troba avui Theresa May al capdavant d’un dividit gabinet conservador. És menys aparent perquè és a l’oposició, però la divisió també corroeix un Partit Laborista que mai ha aconseguit treure’s de sobre l’antieuropeisme.\nEl ‘brexit’ és un tema tan divisiu al si del laborisme que l’any passat en la conferència del partit no es va permetre debatre’l. Per contra, aquest any apunta a ser el tema estrella. La trobada anual s’obria ahir a Liverpool amb els resultats d’una enquesta. El 86% dels afiliats vol un altre referèndum. I el seu secretari general Jeremy Corbyn es va afanyar a dir que recolzaria una consulta si els membres del partit ho desitjaven, però que preferia unes eleccions generals. A les del 2017, els laboristes es negaven a un segon referèndum. És el que s’ha anomenat ‘ambigüitat constructiva’, un constructe lingüisticopolític que ho té tot d’ambigüitat i pràcticament res de constructiu.\nCorbyn, contrari a la permanència del Regne Unit a la UE, es va posar de perfil durant la campanya del ‘brexit’ (el mateix que May, però en sentit contrari) en la qual oficialment el partit laborista estava contra la sortida tot i que la campanya va ser tan tímida i feta amb tan escassa convicció que semblava una seqüela de la del ‘brexit’. I una vegada realitzada la consulta, la consigna era la de respectar el resultat.\nLa majoria dels diputats laboristes estan a favor de la permanència i la majoria dels afiliats estan suposadament en contra, però un estudi recent apuntava que en cent circumscripcions, moltes d’elles laboristes, els electors s’ho han pensat millor i malgrat haver votat ‘brexit’ ara volen quedar-se a la Unió Europea.\nCaldrà veure com surt de la seva conferència el Partit Laborista, però en un moment de gran debilitat conservadora cabria esperar que l’oposició fes el seu paper d’oposició presentant-se com una alternativa seriosa de govern amb les idees clares sobre el que està en joc, que és moltíssim, en comptes de dedicar-se a l’‘ambigüitat constructiva’, sabent, això sí, que Europa pot ser un enterrador. En el programa electoral de 1983 el partit laborista que liderava Michael Foot proposava la retirada immediata de la UE. Aquell programa va ser definit com ‘la nota de suïcidi més llarga de la història’. Aquell partit portava quatre anys a l’oposició i allà en seguiria uns altres catorze.\n¿Es tracta de cansar-los?\nL'emergència que no ens creiem\nTemes: Brexit Jeremy Corbyn Regne Unit


El Laguna remunta in extremis a l'Olímpic Floresta i es manté com a segon classificat del seu grup d'ascens - Revista Cambrils\nEl Laguna remunta in extremis a l'Olímpic Floresta i es manté com a segon classificat del seu grup d'ascens\nPublicat el Dimarts, 13 d'abril de 2021 10:36h\nEl juador del Laguna, Guillermo David López, intentant xutar contra la porteria de l'Olímpic Floresta en el partit del passat dissabte | Berta Ruiz\nCFS Laguna 3 - Olímpic Floresta 2\nGran triomf del Laguna contra l'Olímpic Floresta –cuer del grup–, en el partit disputat el passat dissabte a la tarda al Palau Municipal d'Esports. Els cambrilencs van ser capaços de capgirar un 0 a 2 en contra i endur-se la victòria en el darrer minut de partit. De fet, les coses es van començar a complicar força per als interessos del Laguna quan els visitants s'avançaven en el minut 9 de la primera part. Amb la renda mínima, 0 a 1, es va marxar al descans. Als deu minuts de la represa, l'Olímpic Floresta tornava a colpejar novament i situava un 0 a 2 en contra que posava molt coll amunt el partit. El Laguna però, no es va donar per vençut i va anar a per totes fins al final. Només uns segons després, en el minut 31, Guillermo David López retallava distàncies i als dos minuts el mateix jugador igualava el marcador. Els cambrilencs abocats a la porteria rival no van deixar de pressionar per guanyar el partit. A un minut del final, Guillermo David López arrodonia un partit brillant signant el seu hat trick particular que li donava la victòria al Laguna.\nAmb aquesta victòria, el Laguna segueix segon del seu grup –amb 9 punts– empatat amb el Santpedor i a un punt del primer, el Pou Escorial. Precisament, el proper cap de setmana, l'equip es desplaçarà a la pista del Pou Escorial.


7 No hi ha maneres de deixar de ser gelós en la vostra relació - Relacions\n7 No hi ha maneres de deixar de ser gelós en la vostra relació\n'Amb qui parla aquest tipus?'\n'Hi ha alguna cosa passant entre aquests dos?'\n'Per què no em van preguntar si volia anar-hi?'\nAhhh, la ment gelosa en acció. Hi hem estat tots. Sé que ho tens, perquè per què llegiries aquest article?\nJa veieu, la gelosia és un combo de pensament / sentiment molt comú ...\n... però no és molt sa.\nPot evitar que ens submergim en relacions, siguin íntimes o purament platònic .\nCom més desconfiança, gelosia i inseguretat en la vostra relació, més problemes causarà, tant per a vosaltres com per a l’altra persona.\nPerò no us enganyeu. Això és així pas 1 just allà. Res de bo no ve mai de castigar-se.\nVeureu, no controlem del tot les nostres reaccions emocionals davant d’una situació determinada. Tot i que podem ser capaços de racionalitzar els nostres sentiments i optar per tractar-los d’una manera determinada, no sempre podem controlar quan i com sorgeixen.\nNo puc, no ho pots fer la persona que hi ha al carrer.\nCreus que estàs sol en sentir-te així?\nAra no us fa sentir una mica millor?\nTenint això en compte, com podeu fer front millor als sentiments gelosos que s’originen?\nTenim alguns suggeriments sobre com controlar aquest monstre d’ulls verds ...\n1. Entendre l’arrel de la gelosia\nQuè és la gelosia, exactament?\nel meu marit em va deixar per una altra dona\nO és la por a perdre alguna cosa que ja teniu, o és la por a no aconseguir alguna cosa que desitgeu i que altres tenen (alguns poden anomenar aquest segon sentiment d’enveja, però tot es basa en la por d’una manera o altra).\nLa gelosia és la forma en què el vostre ego reacciona a una amenaça - percebuda o real.\nÉs part evolutiva. Amagada en algun lloc del nostre codi genètic hi ha la instrucció primordial per sobreviure i transmetre els nostres gens a la següent generació.\nPassa que altres persones es poden veure com una potencial amenaça per a aquest instint.\nPerò més que això, la vostra gelosia prové de les vostres experiències passades. Per això, algunes persones experimenten una gelosia més intensa que d’altres. Han tingut diferents passats.\nEls esdeveniments de la vostra vida us marquen contínuament. En algun moment del temps, va passar alguna cosa que us va causar dolor i ara aquest dolor us fa témer que torni a passar el mateix.\nLa vostra gelosia pot tenir fins i tot diverses arrels, que es ramifiquen pel vostre passat com ho fan les arrels dels arbres al sòl.\nPotser heu estat ferits diverses vegades, de més d’una manera, per persones que estimàveu i que afirmen tenir cura de vosaltres.\nPer tant, el pas dos (recordeu, el primer pas era no apallissar-vos), és examinar realment d’on prové la vostra gelosia.\nQuin és el desencadenant més comú de la vostra gelosia? És una persona en concret, un objecte, un lloc o un esdeveniment recurrent el que us dóna aquestes terribles molèsties d’emoció?\nSi mirem enrere al vostre passat, com es van convertir en coses desencadenants? Quin mal heu experimentat relacionat amb ells?\nPenseu-hi de debò. Escriviu-lo si us ajuda a obtenir una imatge més clara. Potser fins i tot tingueu en compte algunes sessions amb un assessor professional.\nAquest pas és important perquè, entenent les arrels de la gelosia en el passat, podeu afrontar-lo millor en el present.\n2. Parlar-ne (el camí correcte)\nPodeu pensar que el millor que podeu fer tan bon punt us sentiu gelós és parlar amb l’altra part, ja sigui amb la vostra parella o amic o membre de la família.\nNo ho és.\nNo podreu pensar amb rectitud quan les vostres emocions s’estan agotant, ni podreu comunicar com us sentiu realment.\nPerò sí voluntat ajudar a treure aquests sentiments d’alguna manera.\nEn lloc d’això, feu un pas enrere i xategeu amb un amic proper o un ésser estimat en el qual realment confieu.\nSigues tan honest com creguis que pots ser. Proveu de treure-ho tot i doneu a la persona el context que necessita per entendre com us sentiu.\nVostè llauna tingueu sessions de ventilació llençables amb algú, però perquè l’altra persona us pugui ajudar, haureu de saber què passa realment.\nComenceu per com us sentiu i parleu del perquè.\nEsteu gelós d'una persona concreta de la vida d'una altra persona o només el pensament d'algú? traint-te d'alguna manera?\nCal estar obert i el més detallat possible: la comunicació és una part important de com processem les nostres pròpies emocions.\nhulk hogan 9/11\nSovint, el fet de parlar en veu alta a algú és suficient per permetre-li organitzar els seus pensaments. Probablement faran preguntes profundes per aclarir el que dieu i això us farà pensar amb més deteniment sobre els sentiments específics que teniu.\nAixò us ajuda a aprofundir en els pensaments que heu deixat al paper en el pas anterior.\nCom identificar i tractar l’ansietat de la relació\nQuè significa realment la lleialtat en les relacions?\n7 maneres de mostrar amb seguretat la vulnerabilitat emocional en una relació\nÉs veritable amor o és un fitxer adjunt poc saludable?\nPer què les relacions són tan dures?\n20 signes que algú té problemes d'abandonament (+ Com superar-los)\n3. És real la font?\nPot ser que tingueu enveja d’alguna cosa digna o que els vostres sentiments siguin molt reals, però que tractin d’alguna cosa que heu inventat a la vostra ment.\nSi és aquest últim, no us culpeu: tots creem problemes a la nostra ment.\nÉs possible que els sentiments resultants no es basin en la vostra realitat actual, però com que probablement es basen en les vostres experiències passades (com es va esmentar anteriorment), continuen sent vàlids.\nPer tant, crec que és necessari recordar-vos el primer pas: no us pegueu.\nNo us ho digueu ets estúpid per sentir-se gelós. No us culpeu.\nPodeu trobar maneres d’afrontar aquesta gelosia que no impliqui l’auto-burla.\nPer descomptat, de vegades els vostres sentiments es basen en preocupacions genuïnes ...\n4. No sóc jo, sóc tu\nPart d’avaluar les vostres pròpies accions consisteix a determinar on es troba el problema.\nPot ser que el problema estigui en realitat amb algú altre i hagi d’estar allà per ajudar-vos a solucionar-lo.\nÉs possible que tingueu enveja de la proximitat de la vostra parella amb un dels seus amics (de sexe oposat). Pot ser que estigueu creant drames al cap o que en realitat pugueu tenir una llista d’ocasions en què s’han comportat d’una manera poc adequada.\nSi és aquest últim, heu de trobar una manera de seure amb la persona implicada i resoldre aquest problema.\nPotser necessiten controlar el seu propi comportament i evitar coses que us puguin molestar, per innocents que pensin o diguin que és.\nEl millor enfocament és parlar amb sinceritat, però amb el màxim d’amor i compassió possible. Intenta posar les teves emocions al costat només un segon i veure-les per l’ésser humà que són.\nCal tenir una mentalitat oberta amb aquest tipus de coses, ja que no només es pot demanar a la seva parella que deixi de passar temps amb un dels seus amics.\nEl que podeu fer és trobar un punt mitjà que us faci sentir millor sense exigir-ho canvien els seus comportaments completament.\n5. No ets tu, sóc jo\nPer descomptat, tots hem d’acceptar que, de vegades, som nosaltres.\nDe vegades, els nostres amics o parelles no fan res per fer-nos gelosos. Tot ve de dins de les nostres ments.\nÉs possible que us trobeu a resentir-vos d’un amic proper sense cap altra raó que les vostres pròpies inseguretats. És fàcil de fer, però pot ser molt tòxic per a tots dos.\nÉs possible que us trobeu no agrada al teu amic , encara que els estimeu, perquè representen les coses que voleu a la vostra pròpia vida.\nAixò és natural i la majoria de nosaltres ens sentim atretes per les persones que considerem aspiracionals. Tenir una certa enveja de la figura, les habilitats o la feina del vostre amic és bastant normal, però no si comença a agafar el control i a provocar problemes entre vosaltres.\nEnfrontar-se als seus sentiments és una cosa que es duplica i abasta tot el que hem parlat fins ara.\ncom mostrar agraïment al vostre xicot\nEsbrineu què passa, esbrineu qui ha de canviar què i, a continuació, feu que passi.\nAixò pot significar seure amb la seva parella i planificar una manera d’assegurar-se que estigui segur.\nFins i tot, podríeu adonar-vos que la relació no és adequada per a vosaltres en aquest moment si sou tan insegurs poc fiable .\nRecordeu que aquesta etapa és dura ...\n... realment, molt dur.\nNecessitareu éssers estimats que us envolten per obtenir ajuda: reconèixer els vostres sentiments és bastant difícil, i encara menys enfrontar-vos-hi.\nPerò ho podeu fer i ho fareu. I per impossible que sembli, us sentireu millor.\n7. Penseu en positiu\nPot ser realment difícil veure el positiu en aquest tipus de situacions, però és allà en algun lloc.\nEt sents gelós de la proximitat de la teva parella amb una altra persona perquè l’estimes molt i els vols a tots.\nAixò és poc realista, per descomptat, però encara podeu pensar en els aspectes positius, ja que ho tenen vostè i volen estar amb vostè .\nun home s’allunya quan s’enamora\nQualsevol adult és capaç d’acabar una relació si ja no la vol i heu de confiar que la vostra parella ho faria.\nEl fet de mantenir una relació amb algú que t’importa tant i que t’estima tant que t’ajuda a la gelosia i a les inseguretats és una cosa enorme.\nTractar els sentiments de gelosia pot ser molt molest, per això és tan important ser honest amb tu mateix al principi.\nCom més aviat pugueu reconèixer aquests sentiments, més aviat els podreu enfrontar i seguir endavant.\nRecordeu que aquests sentiments sovint sorgeixen perquè us interessa algú, cosa que podeu donar per positiva.\nEn parlar d’aquests problemes, la vostra parella, amic o company de feina ho farà et respecta i estar més obert a trobar maneres d’ajudar.\nVoleu dir a algú durant sis mesos que us heu ressentit durant tot el temps?\nNo baixa tan bé!\nSigueu honestos, obriu el cor i estigueu preparats per treballar. Et sentiràs molt millor.\nEncara no esteu segur de què fer amb la gelosia que sentiu? Xateja en línia amb un expert en relacions de Relationship Hero que et pot ajudar a entendre les coses. Simplement.\nAquesta pàgina conté enllaços d’afiliació. Rebré una petita comissió si decidiu comprar alguna cosa després de fer-hi clic.\n10 dels lluitadors més polaritzadors de tots els temps\nWWE News: Finn Balor diu que tothom creia en Becky Lynch, excepte ella mateixa\n'No, no passa': Hornswoggle revela la història de la WWE que no li agradava\n6 paraules més del diccionari narcisista que realment heu de saber\nCom veure Logan Paul contra Floyd Mayweather a Europa, retransmetre detalls i molt més\n11 opcions que fan les persones positives diàriament\nL'estrella de la WWE, llançada, explica per què va grunyir contra Vince McMahon\nTanner Buchanan té núvia? Dins la vida amorosa de l’estrella de Cobra Kai com un petó a l’escenari amb Addison Rae trenca internet\n4 estrelles de la WWE que no van tenir èxit amb els ingressos del MITB\nSamoa Joe diu que el bicampió de la WWE vol córrer NXT\nEl segment de 'gestos manuals' de BTS a The Late Show amb Stephen Colbert guanya els cors en línia\nJacksepticeye rep suport en línia després que els trols insensibles tinguin com a objectiu la mort del seu pare\nla dona no aconseguirà feina\ntext de seguiment després d'una data\nalguna cosa especial per fer per la teva xicota\nquè fer quan t’avorreixes a casa sola\n10 maneres de comunicar-se de manera diferent entre homes i dones\ncom pots saber si el teu amic és fals


Milers de valencians es manifesten "contra el feixisme i per les llibertats"\nPaís Valencià 28/10/2017\nUn fort dispositiu policial ha envoltat la mobilització\nCapçalera de la manifestació "contra el feixisme i per les llibertats". DANIEL GARCÍA-SALA\nValènciaLa manifestació "contra la violència" patida durant el Nou d'Octubre i "per les llibertats" ha reunit milers de ciutadans a València en la que ha estat la resposta a les agressions infringides per grups d'extrema dreta com España 2000 o Yomus, la facció més radical dels aficionats del València CF, durant la diada del País Valencià.\nLa repercussió de les agressions, que van ser portada de molts informatius i que van provocar una pluja de crítiques contra l'actuació policial, ha propiciat una nombrosa presència de les forces de seguretat, que amb més d'un centenar d'efectius, han evitat la reproducció dels aldarulls. Amb aquest objectiu, han encerclat en diversos punts del centre de la ciutat els grups ultres, que en aquesta ocasió han estat molt reduïts i no han superat la cinquantena de ciutadans.\nAlguns dels ciutadans que han increpat i insultats els manifestants. Daniel García-sala\nEl manifest final de la protesta ha destacat que el feixisme que "es va fer brutalment visible" el Nou d'Octubre "no va ser solament una acció per part de grups o partits d'ultradreta", ja que també "centenars de persones van participar de les agressions a través de càntics, insults o mostres de suport a les agressions".\n"Ens hem organitzat per a parar aquest feixisme i ací hi ha un munt de gent lluitant en el carrer", ha celebrat el portaveu de la manifestació, Carles Urtubia, que també ha assegurat que amb aquesta marxa, els antifeixistes han "demostrat ser més, ser millors i més capaços de defensar la llibertat".\nUrtubia ha defensat que la mobilització no es fa només pels atacs del Nou d'Octubre a València, sinó també "per la impunitat del feixisme arreu de l'Estat".\nAlguns ciutadans han increpat i insultat els manifestants. Daniel García-sala\nLa situació que es viu a Catalunya amb la proclamació de la República i, alhora amb l'activació de l'article 155, ha estat ben present en la protesta amb consignes com: "La veu del poble no és il·legal". Els manifestants també han cridat proclames com: "València serà la tomba del feixisme" o el ja famós, "Els carrers seran sempre nostres".\nDiversos manifestants han dut banderes del col·lectiu antifeixista, però també s'han pogut veure estelades i banderes republicanes espanyoles o comunistes.\nUn altre dels elements predominants de la mobilització ha estat la petició de dimissió del delegat del govern, Juan Carlos Moragues, a qui els manifestants coresponsabilitzen per la violència del Nou d'Octubre, en considerar que la policia va tenir una actuació "permissiva".\ndiada 9 d'Octubre agressió feixista antifeixisme


Patience. Axl Rose vs Chris Cornell.\nUna relació sentimental demana de molts ingredients. Un dels més importants és la paciència. És impossible estar sempre en la mateixa longitud d’ona, constantment sincronitzats. Hi ha dies que un necessita companyia i l’altre vol solitud, per exemple. Patience (paciència) és una cançó dels Guns N' Roses de l’any 1989. La lletra parla d’un home que li explica a la seva parella que només cal ser una mica pacients, que el què tenen és massa bo per no prendre’s les coses amb calma. Que tot acabarà bé perquè s’estimen molt. L’Axl Rose la va presentar als seus companys i els hi va quedar un temassu. Ara, en Chris Cornell va fer-ne una versió que va publicar-se després de suïcidar-se i que la supera. De molt. Sobretot pel significat de la lletra segons qui la canta.\nL’any 1989, l’Axl Rose estava en una relació estable que acabaria en matrimoni amb l’Erin Everly, filla d’en Don, un dels Everly Brothers. Ella és la noia de la qual parla l’Axl a Sweet child o’ mine, la noia dels ulls més blaus, com un cel que volgués ploure; aquella a la que ell mai voldria veure ni amb una unça de patiment als ulls. També és aquella de la qual abusava físicament i emocionalment, a la qual insultava i tractava d’imbècil davant dels amics i, fins i tot, donava cops de puny en públic. Coneixent el context, la lletra de Patience deixa de ser un cant romàntic a l’amor tranquil i a la confiança d’un futur plegats i esdevé la típica disculpa de tants maltractadors. Tingues paciència, canviaré, veuràs com ho arreglarem, jo t’estimo molt, no pots deixar-me que sense tu no sóc res...\nAixò és una opinió personal, d’acord? L’Axl Rose no em sembla una bona persona. Quan no teníem internet per sobresaturar-nos amb informació dels nostres artistes, ja semblava tenir una fama pèssima: baralles, divismes, drogues, alcohol, infantilisme extrem... Ara he llegit alguns articles que parlen de la seva mala salut mental ja des de jove, com mai ha abusat de les drogues; fins i tot, la víctima del seu maltractament ha estat arrestada per violència domèstica. Però totes aquestes coses, no netegen el fet que l’Axl Rose és millor músic que persona. Patience segueix sent una gran cançó dels Guns N' Roses, igual que Sweet child o’ mine, però ambdues estan basades en una relació tòxica idealitzada per una persona igualment tòxica.\nQuan em va aparèixer la notificació que en Chris Cornell havia publicat una nova cançó a YouTube vaig tenir un ensurt. Ja feia temps que havia mort i no m’ho esperava. Però vaig entrar-hi i vaig escoltar la seva versió de Patience. Si heu llegit el meu llibret sobre les meves experiències amb la depressió, el suïcidi i la música, sabreu com m’agradava tota la carrera d’en Chris. Fins i tot el títol «Un esclau al jardí sonor» és una barreja dels noms de dues de les seves bandes: Soundgarden i Audioslave. El grunge em va agafar de ple en l’època que t’enamores de les cançons tan com de les persones: l’adolescència i els primers anys de convertir-te en adult. I dos dels meus preferits, en molt bona part per les seves lletres, en Kurt Cobain i en Chris Cornell. Però per molt que admiri a en Cobain, sempre em va caure molt millor en Chris. I sembla que no soc l’únic. Quan va morir, milers de persones van expressar la seva admiració i el seu respecte. I hi ha ben poques veus explicant coses negatives. Tot són històries de com de generós i amable era. Així que quan vaig sentir Patience, vaig plorar. Estava sol davant l’ordinador, era tard i tothom dormia, i vaig plorar mentre escoltava un cop i un altre la cançó. I tota l’estona pensava en com encaixava la vida d’en Chris en ella. Tota una vida patint depressió, sabent que un moment de felicitat dura el que dura i que en qualsevol moment un pensament de merda t’ho espatlla tot.\nLa meva vida els darrers anys no ha estat fàcil, he hagut d’assumir que la meva salut mental està una mica perjudicada i que he de cuidar-me. Però la de la meva dona no ha estat més simple encara que no tingui depressió. Bé, té la part de la meva que li ha caigut a sobre. I sabeu que ha salvat la nostra relació, fins i tot quan hi va haver moments que no semblava que ens en sortiríem? Bingo, la paciència. La infinita paciència que ha tingut la meva estimada Núria fins que he pogut iniciar el camí per sortir del pou. Així que en Chris va prendre una gran balada que parlava de les excuses que un maltractador dona a la seva víctima per seguir junts i la va convertir en un cant a l’esperança que l’amor pot guanyar-li la partida a la foscor. Només ens cal una mica de paciència. Just a little patience...


La sisena onada de la Covid-19 fa que Mataró elevi a fase d’emergència el Pla Bàsic d’Emergències Municipal | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nLa sisena onada de la Covid-19 fa que Mataró elevi a fase d’emergència el Pla Bàsic d’Emergències Municipal\nPublicat el 24/12/2021\nEl Comitè d’Emergència de l’Ajuntament ha pres aquesta mesura en consonància amb el dictamen de la Generalitat de Catalunya per controlar la transmissió del Covid-19 i la nova variant òmicron.\nAmb motiu de l’increment de contagis de la Covid-19 a la ciutat durant la sisena onada de la Covid-19, i en consonància amb les restriccions marcades per la Generalitat de Catalunya per controlar la transmissió del virus, l’alcalde, David Bote, ha decretat a 23 de desembre, elevar a fase d’emergència el Pla Bàsic d’Emergències Municipal, associat a malalties transmissibles emergents amb potencial d’alt risc.\nSegons les dades publicades pel Departament de Salut amb casos de PCR confirmats fins al 19 de desembre, el risc de rebrot a Mataró és de 1.050 i la velocitat de transmissió de la malaltia és d’1,67 (si és superior a 1 hi ha una tendència creixent). Segons el mateix portal, hi havia ingressades 30 persones a l’Hospital de Mataró.\nEntre les principals mesures marcades pel govern català, avalades avui 23 de desembre pel Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC), hi ha l’aplicació del toc de queda a partir de la 1 h i fins a les 6 h de la matinada.\nAquesta mesura ha entrat en vigor la nit del 23 al 24 de desembre a 126 municipis catalans, entre ells Mataró, amb una vigència de 15 dies.\nPel que fa als aforaments\nL’executiu català limita les trobades a un màxim de 10 persones, tanca l’oci nocturn i redueix els aforaments al 50% a l’interior dels establiments de restauració, i al 70% en el cas del comerç, equipaments esportius i cultura.\nContinuen les recomanacions\nDe ventilació dels espais, mantenir la distància interpersonal d’1,5 m, el rentat de mans de forma habitual i l’ús de la mascareta en espais exteriors torna a ser obligatòria.\nA nivell municipal, el decret estipula donar compliment, desplegar i vigilar aquest seguit de mesures preventives i restriccions establertes per les autoritats sanitàries així com garantir la continuïtat operativa dels serveis municipals essencials per fer front a la crisi sanitària i pel manteniment del funcionament ordinari de l’Ajuntament.\nLa Biblioteca Pompeu Fabra de Mataró celebra els seu 24è aniversari amb programació especial


Alcoi recuperarà les restes de l'antiga porta de València - Alcoi23\nAlcoi posarà en valor turístic i cultural una part de la muralla medieval situada entre la Verge Maria i la zona d’Alcassares, a la part històrica alcoiana. El projecte suposarà l’estabilització del mur, la neteja del barranc així com il·luminació i panells explicatius per a donar valor turístic a la muralla on estava situada una de les torres que tenia el mur defensiu de la vila alcoiana en el segle XIII.\nL’Ajuntament d’Alcoi compta amb un projecte per a recuperar part de la muralla medieval situada en l’anomenada porta d’accés al camí vell de València. La intervenció que tindria un cost de 148.000 euros es realitzarà al centre històric de la ciutat, entre el carrer Verge Maria i Alcassares.\nEls restes de l’emmurallament d’Alcoi es troben dispersos pel centre històric de la ciutat i corresponen al segle XIII. En aquells moments, Alcoi estava envoltada per més de 12 torres que unien les muralles. Amb aquesta iniciativa es pretén consolidar i recuperar les restes d’una de les torres que estava situada en aquest punt, part de la muralla i la porta per la qual s’accedia del camí vell de València. La iniciativa a més d’endreçar l’àrea, consolidar el mur, posarà llum i informació turística a les restes recuperades en aquest punt.\nLa regidora de patrimoni, Lorena Zamorana, destaca la importància de recuperar la nostra història i avançar en la millora del nucli històric, declarat Bé d’Interés Cultural: «És curiós que encara que Alcoi celebre unes festes que reivindiquen fets situats a l’època medieval, en molts aspectes culturals o històrics ha viscut d’esquena a aquesta part de la nostra història, molt més treballada en el que respecte a la recuperació de restes per altres municipis. Recuperar aquesta part de la muralla que ens recorda els límits de la ciutat en el segle XIII són un pas més per tindre una ciutat que mostra orgullosa el seu passat pensant projectant-se en el futur».\nRestes de l’antiga Porta de València\nAnteriorAlcoy tendrá el primer CdT de interior de la provincia\nSiguienteEl Consell aprueba el convenio entre el IVAM, el Ayuntamiento de Alcoy y Caja Mediterráneo para que el CADA sea subsede del museo


´Tenim la tendència d´anar incorporant nous instruments´ - Diari de Girona\n´Tenim la tendència d´anar incorporant nous instruments´\n´Tenim la tendència d´anar incorporant nous instruments´ diari de girona\nguanyadors de l'edició número trenta-quatre del concurs de de la cançó de salitja\n"Nosaltres fem pop-folk"\nSense Sal és un grup musical amb dos anys de rodatge i que ja compta amb un disc. Els vuit nois i noies que formen la banda tenen la previsió de gravar un segon àlbum abans d'acabar l'any.\nENTREVISTA DE PAU ESPARCH GIRONA Sense Sal va ser el grup que, fa just una setmana, va guanyar la trenta-quatrena Cançó de Salitja. La banda musical està formada per vuit joves estudiants, provinents de Terrassa i d´altres viles del voltant. Respon a les preguntes un dels components dels Sense Sal, i també trompetista del grup, Pep Tormos.\nJa heu decidit quines seran les cançons que enregistrareu en un estudi de gravació gràcies al premi de Salitja?\nVam guanyar el premi fa just una setmana i realment hem tingut poc temps per pensar-hi. Pel fet de ser els guanyadors de la cançó de Salitja, ens regalen tres dies de gravació en un estudi. I creiem que ens donarà temps per enregistrar un parell de cançons, ja que ho volem fer bé i no de pressa i corrents. Encara que, de moment, no sabem quines seran les cançons que hi gravarem.\nAbans de participar-hi, havíeu sentit a parlar del concurs de la cançó de Salitja, que enguany ha arribat a l´edició número trenta-quatre?\nSí, perquè l´any passat ens hi vam presentar, tot i que no vam guanyar cap dels premis. Però ens ho vam passar molt bé i va ser una experiència molt bonica. Per això, vam decidir de tornar-hi a participar aquest any. I hem tingut la gran sort de guanyar el primer premi.\nHeu guanyat un premi Enderrock, un altre Amfirock... El vostre estil de referència és el rock?\nNosaltres fem pop-folk, en acústic. Tenim instruments com la trompeta i el violí, que segurament hi donen un toc del folk més autèntic. Però el rock no és el nostre estil.\nViolí, trompeta, acordió... Quin instrument us falta per completar del tot el vostre grup?\nTenim la tendència d´anar incorporant sempre nous instruments. La formació va començar, primer de tot, amb un violí i una trompeta. Després hi vam afegir un acordió i també l´harmònica. I últimament ja hem incorporat el banjo en alguna cançó. Afegim instruments perquè ens agradar tenir bona sonoritat.\nÉs imprescindible comptar amb un ukelele, com és en el vostre cas, a les noves bandes musicals?\nL´ukelele és dels instruments amb què es va crear el grup, amb els dos germans Cabanes. A més, l´ukelele és un guitarró bastant fàcil de tocar i que sempre ens ha acompanyat, precisament, des de bon principi.\nI una curiositat: per què el vostre grup s´anomena Sense Sal?\nEl fet és que els germans fundadors del grup, l´Ignasi i en Martí Cabanes, diuen que quan el seu besavi volia lligar-se la seva besàvia, li va anar a demanar un pot de sal. D´aquí va sorgir el nom del nostre grup.\nJa heu gravat un primer disc. Per a quan teniu previst un segon àlbum amb nous temes?\nVam gravar el primer disc el març de l´any passat. Però tot just el vam publicar l´estiu passat. Per tant, fa just un any. Sempre estem pensant i treballant amb nous projectes, i una de les previsions és gravar un nou disc cap a finals d´any. Tot dependrà d´algunes circumstàncies: si tenim recursos econòmics per fer-ho, si hi ha temps...\nAixí no us podeu queixar, tal com va tot actualment...\nNo portem ni dos anys de rodatge i hem fet més d´una cinquantena de concerts. A part, fins i tot hem guanyat algun premi. Tot això, t´anima a continuar treballant i a seguir endavant amb el projecte.


Ajuntament de Sant Andreu de Llavaneres - Ja és aquí la Festa Major de Sant Andreu 2014\nNotícies | PUBLICAT 27.11.2014\nLlavaneres celebrarà del 22 al 30 de novembre la festa dedicada al patró, Sant Andreu. Us avancem totes les propostes. La primera, arriba aquest diumenge 23 de novembre: el Concert de Sant Andreu, que enguany es dedica a la commemoració del Tricentenari. Aquí us podeu descarregar el programa de la Festa Major de Sant Andreu 2014, que també inclou la 16a Fira de Tardor.\nLa celebració s'obrirà el cap de setmana del 22 i 23 de novembre amb la 16a Fira de Tardor. Dissabte, gaudirem de l'actuació d'Esperit de Joventut; i diumenge, tindrem la 29a Marxa Popular de Sant Andreu i el Concert de Sant Andreu, amb Camerart Orquestra del Maresme a l'església parroquial.\nLa diada central de la festa arribarà diumenge 30 de novembre, diada de Sant Andreu. A més de la tradicional missa solemne, se celebrarà l'acte de felicitació als Andreus i les Andrees del poble i també hi haurà la tradicional cercavila de gegants pels carrers de la vila.\nUna de les cites ineludibles serà assistir a la representació de l'estrena teatral de la Companyia Inestable d'El Casal de Llavaneres, que aquest any porta a escena Un déu salvatge. El grup de teatre oferirà la funció dissabte 29 (22 h) i diumenge 30 (19 h), a la sala polivalent d'El Casal.\nHi ha encara més propostes, com el lliurament dels premis del 2n Concurs d'Escultura i Pintura al Museu-Arxiu i la posterior inauguració de les obres presentades, divendres 28 de novembre (19h), a Can Caralt.\nTambé hi ha activitats pensades per als més petits, com l'espectacle infantil amb Marcel Gros i la xocolatada de dissabte 29, a El Casal. Per cridar tothom a anar-hi, a les sis de la tarda, a la plaça de la Vila es presentaran Els Batubanyuts, el nou grup de batucada dels Banyuts, els diables de Llavaneres.\nEl programa el completen les activitats esportives, que són tot un clàssic i que arrosseguen molt de públic, com ara les 3 Hores de Resistència de Ciclomotors o l'exhibició de taekwondo, així com el Campionat de Golf -les inscripcions ja estan obertes- i el Torneig d'Escacs.


El sopar del Foment de Turisme\nEl Foment del Turisme de Mallorca és una entitat molt meritòria, de la qual es pot dir allò tan rebregat que si no existís l'hauríem d'inventar. Fins i tot avui, que ha perdut gran part del seu sentit originari perquè hi ha unes institucions públiques que tenen per funció i obligació regular, ordenar i promocionar l'activitat turística a Mallorca, el Foment segueix essent necessari i és un dels interlocutors indispensables a l'hora de dur a terme les funcions esmentades. A més, el seu actual president, Miquel Vicens, li ha sabut donar un aire nou, i ha fet una cosa tan important com és arrelar-lo dins allò que alguns anomenen mallorquinitat. Per això mateix em sembla més lamentable que en el sopar amb motiu dels 95 anys de la institució cometés una sèrie de greus errades de forma, que crec que no han estat degudament valorades pels creadors d'opinió. Perquè un mínim sentit institucional li hauria d'haver vetat aprofitar el discurs d'un sopar en el qual ell era l'amfitrió per criticar massivament el que aquell vespre era el seu convidat més distingit i que òbviament no es podia defensar. No estic parlant de respecte reverencial, sinó de respecte institucional. Tot el que el senyor Miquel Vicens li va dir al President Antich, i molt més, si ho creu necessari, amb la mateixa duresa o fins i tot amb major contundència si ho creu convenient, li ho hauria pogut dir en el despatx del President, o en una taula rodona, o en un col·loqui televisiu. Però no en el sopar al qual l'havia convidat. Direu que és una simple qüestió de formes. Quasi res, diu el diari! En democràcia, les formes són importantíssimes, i la democràcia viu del respecte a les institucions. Que no vol dir de cap manera que en una ocasió així el discurs del President del Foment del Turisme no pugui esser reivindicatiu. Però una cosa és reivindicar i l'altra és maçolar. Una cosa és exigir, amb duresa, si es vol, millors carreteres, i una altra dir-li al Govern i al seu president que el que ha de fer és executar el conveni firmat pel seu predecessor, encara que no li agradi. Una cosa és rebutjar una taxa, que per cert, ja existeix en altres països, i una altra acusar el Govern de discriminar injustament els hotelers perquè es considera que al final seran ells qui l'hauran de pagar i no els turistes. No hi ha dubte que tot això i més es pot dir, però dins un diàleg amb igualtat d'oportunitats. Que el senyor Miquel Vicens ho fes en el marc d'un sopar com el de dijous passat és un mal símptoma, en molts de sentits. Pot voler dir que no hi ha voluntat de diàleg, però coneixent el tarannà del President Antich i del senyor Miquel Vicens no sembla possible. Pot voler dir que no hi ha ocasió o capacitat de diàleg, i en aquest cas s'hauria de cercar ràpidament la manera d'establir-lo. Però també pot voler dir que els possibles i necessaris interlocutors del Govern dins la societat no li donen credibilitat o no l'accepten com a tal interlocutor, I això ja seria gravíssim, Un Govern que no tengués credibilitat estaria perdent el seu suport social. I unes entitats cíviques que no l'acceptassin perquè no és del seu gust, estarien dinamitant l'essència del sistema democràtic. Una cosa i altra s'han d'evitar a tot preu. Convendria que els responsables d'un i altres aprofitassin l'ensopegada de dijous passat per reflexionar sobre la qüestió i adreçar el rumb abans que sigui tard.


IL3Aula+: una visita per gaudir de la ciència\nEl dijous 27 de novembre es va iniciar la quarta edició del programa d'activitats IL3Aula+\nL’Institut de Formació Contínua de la Universitat de Barcelona (IL3-UB) va iniciar el passat 27 de novembre la quarta edició del programa d’activitats 2008/09 de l’IL3Aula+, amb una visita a Cosmocaixa.\nCosmoCaixa Barcelona forma part de l'Obra Social de la Fundació "La Caixa", entitat que gestiona els recursos que "La Caixa" destina a la seva obra social i cultural. CosmoCaixa Barcelona és un museu viu, un espai que canvia i evoluciona, on els continguts i activitats es van renovant periòdicament, l'objectiu de les quals és aproximar la ciència al públic i convertir-se en punt de trobada entre la comunitat científica i els ciutadans\nParal·lelament a l’exposició permanent, també es va visitar altres activitats que s’hi feien com el bosc inundat, el mur geològic, el planetari i les exposicions temporals. A l’hora de posar en comú les seves impressions sobre l’experiència, els assistents van destacar per una banda la gran quantitat de coses per veure, que fins i tot va fer que es trobessin a faltar més senyals orientatives.\nD’altra banda, es va posar èmfasi en la importància de realitzar aquest tipus d’activitats perquè permeten als membres de la Comunitat IL3-UB conèixer-se entre ells i, especialment, amb persones vingudes d’altres països, integrant-se a la vida de la ciutat de Barcelona.\nEl programa IL3Aula+ es completa, entre d’altres, amb activitats relacionades amb el sector farmacèutic, alimentari, el paper de l’empresa familiar en la situació econòmica actual, les habilitats directives, la transferència de tecnologia, el networking i les energies renovables.


2 detinguts per robar caixers automàtics amb explosius a Fogars i a Blanes | Ràdio Palafolls\nHome Policial - Judicial 2 detinguts per robar caixers automàtics amb explosius a Fogars i a Blanes\nMarc Ferri , març 25, 2019\t / 364 0\nEls Mossos d’Esquadra han detingut dos homes, de 54 i 47 anys, de nacionalitat italiana i espanyola, com a presumptes autors de tres robatoris a caixers automàtics que robaven de detonant-los amb artefactes explosius de fabricació casolana.\nEl primer dels robatoris es va produir a l’octubre de l’any passat a Bellaterra (Cerdanyola del Vallès), on l’explosiu no va acabar de detonar, i uns dies més tard es va repetir, llavors ja amb èxit, a Fogars de la Selva. A mitjans de desembre els lladres van fer explotar un altre caixer automàtic a Blanes.\nEl sospitós de nacionalitat italiana se’l vincula amb tots els fets, mentre que el segon, de nacionalitat espanyola, es considera que va participar en només un dels robatoris. Tots dos estan en presó preventiva.\nDetenen 7 persones per robar 1400 kg de coure d’una nau en desús a Malgrat