Redacció 04 octubre 2019\nEsquerra Republicana denuncia negligència i mala praxi en el projecte gasístic com a conclusions de la comissió d'investigació al Parlament\nEls terratrèmols que van castigar les Terres de l'Ebre el 2013 tenen origen en la injecció de gas al magatzem Castor i són conseqüència de la connivència de l'Estat a l'empresa concessionària, el grup ACS de Florentino Pérez, que va fer cas omís dels advertiments de risc sísmic i va maniobrar per minimitzar les avaluacions ambientals.\nAixí ho conclouen els diputats d'Esquerra Republicana Irene Fornós i Lluís Salvadó, que aquesta setmana han presentat una bateria de conclusions després que el Parlament de Catalunya hagi posat fi a la comissió d'investigació que ho ha analitzat durant pràcticament un any, amb experts i afectats.\nA continuació podeu trobar els principals punts de les conclusions:\nEls responsables de les polítiques energètiques i d'infraestructures dels governs espanyols del PP i el PSOE, entre els anys 2000 i 2014, van col·laborar necessàriament amb decisions irregulars i arbitràries, sense rigor tècnic ni econòmic i sempre contra l'interès general.\nEl cost de l'obra va incrementar-se de forma exponencial sense cap mena de control ni fiscalització per part de l'administració, i després d'una "autoadjudicació" al grup ACS per part d'una empresa concessionària sense capacitació tècnica ni responsabilitat social ni ambiental.\nLa concessionària i el grup promotor no van assumir riscos ni aportacions econòmiques, i el deute i les pèrdues recauran durant anys a la factura del gas dels usuaris d'un sistema gasista deficitari, car i amb infraestructures d'elevat cost i infrautilitzades.\nRequerim que es deixi sense efecte la correcció d'errades que va modificar amb nocturnitat les capitanies i els districtes marítims, cosa que a la pràctica va suposar un canvi de competències i una limitació de la participació de la Generalitat de Catalunya.\nDenunciem el Decret Llei que va fer efectiva la indemnització injustificada i amb urgència als promotors, i tot el cúmul de despropòsits que se'n van derivar: sense informes previs per detectar si es tractava d'un cas de negligència o frau, sense contrastar el valor fixat, sense complir-se les condicions necessàries per a la renúncia a la concessió i fent efectiu el pagament sense informes objectius, i desatenent una sentència del Tribunal Suprem en aquest sentit.\nPer això, exigim que es recuperin les indemnitzacions i els costos indegudament pagats als promotors del magatzem gasístic.\nReclamem que s'executi el desmantellament del Castor, que n'assumeixi el cost la concessionària i que es faci amb transparència i amb garanties ambientals i de seguretat per a la ciutadania.\nReprovem que els ministres i directors generals de l'Estat al càrrec durant el desenvolupament del projecte no compareguessin a la comissió d'investigació.\nReconeixem i agraïm la tasca en defensa dels interessos públics de l'ajuntament d'Alcanar, la plataforma ciutadana en Defensa de les Terres del Sénia i dels promotors de la querella ciutadana, així com la feina del Síndic de Greuges.\nAdvertim que el jutjat de Vinaròs, que lidera el procediment penal, no ha estat dotat dels recursos humans i tècnics necessaris per investigar 18 persones per presumpta prevaricació i altres delictes ambientals, malgrat que s’ha reclamat de forma continuada.\nProposem que el Govern de la Generalitat, el Parlament, el Síndic de Greuges i les administracions locals afectades fixin un mecanisme de seguiment de les conclusions que s’aprovin.\nA partir d'ara, els grups parlamentaris que han participat a la comissió d’investigació proposaran un document que se sotmetrà a votació del ple, i es comunicarà al Govern. El text final podrà servir també per ampliar les investigacions judicials en curs.\nUs adjuntem un document amb totes conclusions dels republicans!\nConclusions d'Esquerra Republicana de la comissió d'investigació sobre el projecte Castor


COLLA D'AMICS GEGANTERS DE LLUCMAÇANES: Resum d`estiu 2008\nHola amics després de la publicació del viatge a Alcúdia , seguirem el resum d`estiu.\nA l`últim article abans del viatge estavem parlant sobre l`inici de les festes de la Mare de Déu de Gràcia 2008 de Maó .\nCom ja vam dir , les festes de Maó ja havien començat , i vam participar en dues festes de barriada , pero el plat fort començava dia 6 amb el pregó de festes , que aquest any era una data especial , ja que feia 20 anys que per primera vegada es van juntar els gegants menorquins per a participar a les festes de Maó . Els gegants que van participar al 1988 van ser , en Jaume i na Roser d`es Castell, en LLorenç i na Eulalia d`Alaior , els gegants de la ciutat , en Tomeu i na Guida , el que va ser el tercer gegant de la ciutat N`Abú Umar , la qual va ser la seva primera sortida com a 3r gegant de la ciutat i també l`última i els gegants convidats de fora l`illa , en Llorenç i n`Agnès de Matadepera.\nUna vegada dit això , començam el relat del dia del pregó:\nEls nostres gegants estaven dins el local de l`AVV de l`avinguda de Menorca , els membres de la colla van sortir d`allà per a baixar cap a la plaça de la constituciò , on els esperaven els gegants de la ciutat , els d`IBAS , en Miquelet es salero , i els 3 gegants vinguts de Santa coloma de Farners i la geganta Mia del col.legi Maristes-Valldemia de Mataró.\nEls gegants que van sortir per representar la nostre colla , van ser :\nels estimats L`avi Perico i s`àvia Aguedet , els gegants pagesos , Joan i Rita , en Quicus i na Quica , i en Toni es saig i na Tònia de la sala , i com no podria ser d`altre manera acompanyats dels nostres estimats músics que com sempre ens van fer ballar amb molta alegria .\nLa desfilada va sortir de la plaça de l`ajuntament i va enfilar cap es pont de St Roc , plaça bastió , costa de sa plaça i la novetat de la nit , després de molts anys , els gegants van tornar a entrar a la plaça plena de gent ballant amb la nova banda de la ciutat de Maó .\nLes figures es van repartir en dos grups, el primer grup el vam formar la nostre colla , amb els nostres 8 gegants els quals van ser molt aplaudits per el públic i el segon grup els convidats de fora de l`illa i els gegants de Maó i IBAs.\nUna vegada acabat el ball de gegants va començar , el pregó realitzat per el Bariton Lluís Sintes , un pregó molt emotiu , amb la canço de:\nFestes de Gràcia que alegres són\nFestes de Gràcia de pau i d' amor\nSón dos records d' història i tradició\nSón s' esperit de sa ciutat de Maó\nElles nos diuen a petits i grans\nPer ara i sempre visquem com germans.\nJa sona es tirurit, ja sona es tirurit, ja és jaleo\nFandango ballarem, fandango ballarem i es bolero\nJa surt sa colcada que és lo més polit.\nUn gran pregó , el qual tots els maonesos i maoneses van ovacionar una vegada acabat amb el tradicional "es Mahón"\nPròxima actulaització el dissabte de la Mare de Déu de Gràcia .


Els representants ecologistes en la Junta Rectora del Parc Natural del Túria s'oposen a la variant sud de Pedralba - Nosaltres La Veu\nEls representants ecologistes en la Junta Rectora del Parc Natural del Túria s'oposen a la variant sud de Pedralba\nper Acció Ecologista - Agró, Associació Cultural 9 d’Octubre de Vilamarxant\nDimarts, 22 de setembre de 2020 - 06:00h\nPedralba/ Omar Cervera\nAcció Ecologista-Agró i l’Associació Cultural 9 d’Octubre de Vilamarxant (El Camp de Túria, València), com a representants de les associacions relacionades amb l'estudi i conservació del patrimoni cultural i natural i amb la participació ciutadana en la conservació del medi ambient en la Junta Rectora del Parc Natural del Túria, estem totalment en contra de l’actual intent de la Diputació de València de construir la variant sud de Pedralba (La Serrania, València). Esta carretera, que crearà una barrera entre el poble de Pedralba i el riu, està projectada en terrenys inundables i amb la màxima protecció d’este parc natural.\nDe fet, com denunciem les dues entitats ecologistes representades en la Junta Rectora del Parc Natural del Túria, el projecte de variant sud de Pedralba va en contra de la normativa vigent i dels acords aconseguits durant els últims anys, tant en Les Corts Valencianes com entre la Generalitat Valenciana, la Diputació de València, l’Ajuntament de Pedralba i les entitats ciutadanes.\nEsta polèmica carretera es va gestar durant els últims anys del govern del Partit Popular (PP) en la Generalitat i en la Diputació amb diverses irregularitats. Per exemple, durant la seua tramitació no es va donar veu a la Junta Rectora del Túria, l'exposició pública es va realitzar en l’agost de 2014 (dificultant així la participació ciutadana) i l’Estudi d’Impacte Ambiental (EIA) presentava errors inexplicables que van motivar una Declaració d'Impacte Ambiental (DIA) favorable, ara caducada i prorrogada fora de termini sense cap mena de justificació.\nCom denunciem AE-Agró i l’Associació Cultural 9 d’Octubre, mai es va realitzar l’estudi ambiental de les diferents alternatives possibles a la variant sud de Pedralba, perquè la Diputació va descartar la resta d'alternatives per motius econòmics en l'EIA que va motivar la DIA favorable.\nPer tots estos motius, les dues entitats ecologistes amb representants en la Junta Rectora del Parc Natural del Túria volem mostrar el nostre total suport a les accions empreses contra esta carretera, que ha de desviar el trànsit del nucli urbà, per part de l'Associació en Defensa del Paisatge de Pedralba.\nDemanem a l’ajuntament d’esta localitat que cedisca immediatament, tal com es va comprometre, els terrenys necessaris per a l'habilitació d'aparcaments pròxims a l'actual carretera i, així, poder prohibir que s'aparque en ella. I, per descomptat, exigim a la Diputació que complisca amb els compromisos de l'anterior legislatura de realitzar un estudi d'alternatives a la variant sud i de construir aparcaments pròxims a l'actual carretera.\nAE-Agró i l’Associació Cultural 9 d’Octubre esperem que la Conselleria d’Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica faça honor al seu nom i admeta a tràmit el recurs d'alçada presentat per l'Associació de Defensa del Paisatge de Pedralba contra la variant sud.\nFinalment, emplacem públicament a la presidència de la Junta Rectora del Túria a convocar, com més prompte millor, una reunió en la qual s'incloga un punt que analitze la conveniència o no de la construcció d’esta carretera, actualment projectada en zona inundable, en paral·lel al riu i en zona de màxima protecció del parc natural.


Acte d'homenatge a Lluís Companys - L'ARXIU\nPublicat a 16 de desembre de 1990 10 de setembre de 2019 per Chema Corral\nAnem a cloure aquest acte d’homenatge que, des de Santa Coloma fem a Lluís Companys, President de la Generalitat a l’època republicana. Amb la seva tràgica mort els seus assassins pretenien, entre d’altres coses, deixar clar que s’havien acabat les llibertats nacionals de la nostra terra.\nPerò, el poble de Catalunya mai va acceptar aquesta situació i va lluitar de valent per a recuperar els drets de poble. En aquesta lluita resistencial al principi i amb plena ofensiva els darrers anys del dictador, la memòria històrica i l’exemple de dignitat, entrega i servei del President Companys va ser alentador i va estar present en tots els catalans.\nAvui, quan fa anys que hem recuperat la llibertat, homenatgem el President màrtir en el cinquantè aniversari de la seva mort, i ho fem des de Santa Coloma de Gramenet, ciutat catalana amb llarga tradició històrica, ciutat plural on conviuen diverses expressions culturals, ciutat on els moviments populars al anys 60 i 70 van tenir gran abast i ampli ressò a la resta del nostre país, ciutat que es va mobilitzar a iniciativa de l’Assemblea Democràtica, organització local de l’Assemblea de Catalunya, pels mateixos ideals que van guiar la vida de Lluís Companys: la Llibertat, l’Amnistia, l’Estatut d’Autonomia i la Justícia Social.\nSanta Coloma, com a ciutat catalana, ha estat lligada indissolublement a la història de Catalunya des de sempre. Els colmencs contemporanis de Companys van viure la seva activitat política, social i d’estadista. Aquell poble rural que era llavors Santa Coloma, vivia també, com qualsevol població catalana, l’intensa vida política que es desenvolupava.\nQuan Companys des del balcó de l’Ajuntament de Barcelona i Francesc Macià des del Palau de la Generalitat proclamaven la República el 14 d’abril de 1931, a Santa Coloma es constituïa un govern provisional municipal, doncs també les forces republicanes guanyen les eleccions i per ampla majoria: 13 regidors per a 4 dels monàrquics.\nSanta Coloma també viu i participa als fets del 6 d’octubre. Els colomencs pateixen la repressió que arriba fins la més alta autoritat local: l’alcalde Josep González és detingut, empresonat i destituït per la reacció conservadora, que posteriorment nomena per decret un Ajuntament gestor.\nQue Lluís companys era popular i tenia el suport dels ciutadans catalans és una afirmació clara i notòria. Els colomencs també estimaven a Companys i l’esmentat anteriorment ho demostra, però posarem dos exemples més:\n1.- A les eleccions del 28 de juny de 1931 a corts Constituents, Lluís Companys i Jover va ser el candidat més votat a Santa Coloma (1452 vots sobre 1711 votants).\n2.- La mateixa situació es dona a les eleccions dels 16 de febrer de 1936 amb 3292 vots.\nL’anàlisi dels fets històrics ens serveix per a conèixer el passat, per a comprendre el present i per construir el futur. Per tant, la vida exemplar del President Companys ens te que donar memòria col·lectiva i consciència nacional, sense cap ànim de revenja però amb la fermesa democràtica de continuar la seva tasca i la seva lluita per aconseguir la total normalització de la nació catalana.\nAquest acte d’homenatge que avui realitzem ha de ser un gra de sorra de la nostra aportació al record del President. Crec que el millor homenatge que els colomencs podem fer-li és el treball quotidià, per Catalunya i per Santa Coloma.\nDe les experiències del passat hem d’agafar impuls per continuar transformant Santa Coloma, per a guanyar el repte del 2000, per aprofundir a la nostra identitat de ciutat, per a contribuir al progrés de Catalunya, tenint sempre present una de les frases més emblemàtiques de Lluís Companys:\nPresident Companys, des de Santa Coloma ens comprometem a lluitar per una Santa Coloma residencial i habitable, per una Catalunya amb plenitud nacional.\nPresident Companys, des de Santa Coloma ens comprometem a sofrir per aconseguir els objectius esmentats.\nPresident Companys, des de Santa Coloma ens comprometem a guanyar i vèncer. Per Santa Coloma i per Catalunya farem democràticament tot el que calgui.\nIntervenció com a Tinent d’Alcalde en representació de l’Alcalde Lluís Hernández\nCategoriesIntervencions Etiquetes1990, La història\nEntrada prèviaAnterior Exposició “Fons d’Art PSUC – Mostra d’Art Contemporani”\nEntrada següentSegüent Presentació “L’església de Santa Coloma, un llegat del modernisme tardà”


Ginesta: “La recuperació conjuntural de l’ocupació encara està lluny de la situació prèvia a la pandèmia; hem de treballar més intensament per preservar teixit productiu” | PIMEC\nGinesta: “La recuperació conjuntural de l’ocupació encara està lluny de la situació prèvia a la pandèmia; hem de treballar més intensament per preservar teixit productiu”\nEl secretari general de PIMEC ha fet també una valoració de l’acord en matèria de pensions tot destacant l’anomalia en l’espai del diàleg social a l’estat espanyol, on les pimes no son presents: “La dimensió empresarial no està contemplada al contingut de l’acord perquè, novament, paguen els neulers els que no provoquen el dèficit del sistema”.\nBarcelona, 2 de juliol de 2021. En una roda de premsa telemàtica, el secretari general de PIMEC, Josep Ginesta, ha fet una valoració de les dades de l’atur corresponents al mes de juny de 2021: “La recuperació conjuntural de l’ocupació encara està lluny de la situació prèvia a la pandèmia; hem de treballar més intensament per preservar teixit productiu”. En aquest sentit, ha explicat que “cal recordar que en les dades d’atur no hi ha incloses les persones afectades per ERTO”, i ha recalcat que tenim un mes de juny amb recuperació de llocs de treball i reducció d’atur, però que és parcial i conjuntural per l’inici de la campanya d’estiu, i també, perquè queda lluny de les dades d’ocupació i contractació que teníem per exemple el juny del 2019.\nDesprés de fer una anàlisi profunda de les dades, Ginesta ha fet una valoració de l’acord en matèria de pensions tot destacant l’anomalia a l’espai del diàleg social a l’estat, fet que no es produeix a Catalunya i a Europa, on les pimes sí que estan representades. Així mateix, ha lamentat que la dimensió de les empreses no ha estat considerada a aquest l’acord i ha demanat responsabilitat política per les decisions no preses al llarg de molts anys. “El sistema de pensions es finança dels recursos que son les cotitzacions dels treballadors i les empreses, i per això, el Pacte de Toledo obligava a fer una separació de fons que garantís que les prestacions i complements no contributius, no fossin sufragats amb aportacions d’empreses i treballadors”, ha afegit.\nD’altra banda, ha dit que l’incompliment d’aquest mandat ha comportat un menyscapte de recursos de 475.000 milions d’euros que, sumat als 105.000 milions d’euros de despeses impròpies que l’Informe del Tribunal de Cuentas imputa a la gestió del sistema, situa en 580.000 milions la xifra que hauria d’estar a disposició del sistema de Seguretat Social. “Aquesta xifra, per descomptat, alleugeriria les urgències del sistema i les pressions sobre empreses i treballadors en àmbits com la jubilació anticipada o l’edat legal de jubilació”, ha explicat. Segons Ginesta, “amb aquestes dades és evident que les urgències del sistema de Seguretat Social i de les pensions, no són culpa ni d’empreses ni de treballadors, i que resulta contradictori que ara es carreguin els neulers en generacions i endarrerint l’edat de jubilació”. També ha destacat que qui utilitza els mecanismes de prejubilacions massives i fa créixer el passiu del sistema “no són les pimes, sinó poques empreses, i per molts treballadors, i que sovint, no estan ni en situacions crítiques ni de pèrdues”.\nDades de l’atur registrat el juny de 2021\nJosep Ginesta ha indicat que a Catalunya hi ha un total de 445.862 persones aturades, xifra que suposa 35.955 aturats menys respecte al maig (-7,5%). En relació amb el mateix període de l’any anterior, l’atur es redueix en 39.157 persones(-8,1%), amb una evolució interanual de 14 mesos de creixement. A Espanya, l’atur es redueix en 166.911 persones (-4,31%) i se situa en 3.614.339 aturats, 248.544 menys que fa un any (-6,43%).\nPer sexes, el juny ha registrat 194.423 homes aturats, 20.028 menys que al mes de maig (-9,34%) i 21.754 menys que fa un any (-10,1%), i 251.439 dones aturades, 15.927 menys que al maig (-5,96%) i 17.403 menys que fa un any (-6,47%). Per edat, hi ha 29.632 persones aturades menors de 25 anys, 5.480 persones menys que al maig (-15,6%) i 10.340 persones menys que fa un any (-25,9%). Per sectors, l’agricultura ha registrat 9.224 aturats; la indústria 45.876; la construcció 34.441; i els serveis 324.345 persones aturades. Per territoris, Barcelona compta aquest juny amb 329.303 aturats, Girona amb 41.380, Lleida amb 22.598 i Tarragona amb un total de 52.581 persones sense feina.\nEl secretari general de PIMEC ha indicat que s’han registrat 3.485.404 afiliacions a la Seguretat Social, 49.977 més que al maig (+1,5%) i 23.038 menys que fa un any. D’altra banda, ha afegit que al final de mes hi havia 9.408 persones afectades per ERTO i que “respecte al maig s’han reduït en 102.681”. Finalment, ha explicat que s’han formalitzat 266.567 contractes laborals, dels quals 35.964 són indefinits (13,5%) i 230.603 temporals (86,5%), tot destacant que la contractació augmenta un 21,43%, amb un augment dels contractes indefinits (+4,2%), i un augment dels temporals (+22,8%). En comparació amb l’any anterior, la contractació augmenta un 62,11% amb 102.129 contractes més.\nPer part seva, la directora de l’Àrea de Treball de PIMEC, Sílvia Miró, ha mostrat preocupació respecte a l’increment en la durada mitjana de l’estada a l’atur que al mes de juny “es tradueix en 13 mesos, més del doble que fa un any i el valor més alt dels darrers 10 anys”. A més, ha explicat que l’atur de llarga durada afecta el 63,21% de les persones aturades, s’incrementa conforme augmenta l’edat, i és inversament proporcional al nivell formatiu de les persones. Per això, ha destacat una vegada més “la importància del nivell de formació com a indicador favorable envers l’ocupació”.


Iglesias repta Sánchez a explicar si els bancs veten la seva entrada al Govern - Regió7\nEl PSOE acusa el líder de Podem d'haver-se «negat a negociar» des de les generals\nPSOE i ERC es van reunir ahir per acostar posicions per a la investidura de Sánchez efe\nEl líder de Podem, Pablo Iglesias, va reptar el president del Govern en funcions, Pedro Sánchez, a explicar públicament si són els bancs, entre ells el Santander i la seva presidenta Patricia Botín, les empreses de l'Íbex i mitjans de comunicació els que veten la seva entrada al Consell de Ministres.\nPodem evita que el PSOE presideixi la Rioja\nSegons Iglesias, el cap de l'Executiu en funcions era partidari de formar un govern de coalició fins al mes de maig, però entén que posteriorment van arribar les pressions per evitar l'entrada del partit morat al gabinet. «El que volen impedir alguns és que hi hagi un govern d'esquerres de veritat. Saben que si nosaltres estem a l'Executiu hi ha moltes coses que canviaran», va assenyalar el líder de Podem.\nTot i això va explicar que Sánchez mai li ha plantejat directament que veti la seva presència al Govern. «Estem discutint d'alguna cosa que no s'ha plantejat, però si ho plantegen que ho expliquin», va assenyalar Iglesias, que va atribuir aquesta possibilitat a les pressions que rep Sánchez de l'Íbex, els banquers i els mitjans de comunicació. Per això, va instar Sánchez a sortir públicament i explicar en una entrevista les raons per no permetre la presència del líder de Podem al Govern. «Si Sánchez em diu que ha rebut trucades de l'Íbex, de mitjans, de banquers, jo li diria surt i explica-ho», va destacar.\nPer part seva, la vicesecretària general del PSOE, Adriana Lastra, va acusar el líder de Podem d'haver-se «negat a negociar» des de les eleccions generals i d'haver perseguit com a únic objectiu «imposar» a Sánchez la presència de determinats membres de Podem al Consell de Ministres. «No pot pretendre tenir un govern paral·lel al seu servei», va avisar Lastra. La vicesecretària general del PSOE va replicar a les declaracions realitzades per Iglesias i ho va fer en un to molt dur, retraient-li que només hagi volgut «parlar dels noms del Consell de Ministres». «No està a l'altura de les circumstàncies qui es nega a negociar i no és capaç de cedir en absolutament res», va destacar.\nParal·lelament, el portaveu parlamentari d'Esquerra Republicana (ERC) al Congrés, Gabriel Rufián, va insistir que el seu partit no bloquejarà la investidura de Sánchez, però no va aclarir si s'abstindrà o li donarà suport, una decisió que l'Executiva del seu partit adoptarà divendres.\nUna trobada «cordial», va dir, en què ERC va reiterar als socialistes la necessitat que aquesta sigui la legislatura del «diàleg», de la negociació i «del retorn d'un conflicte polític a la política». «No volem estar al sac del conflicte, el bloqueig o l'amenaça, sinó que volem que això avanci», va manifestar Rufián, que va demanar «responsabilitat» al PSOE i a Unides Podem, que segons el seu parer estan «condemnats a entendre's», per intentar conformar un Govern. «Cap ministeri ni cap veto mereixen el que està passant en els últims dies», va dir.


Blog de Jordi Albaladejo: 2018\nPublicat a L'Independent 30/11/2018. -Article complert-\nAquest mes de novembre, el dia 11, va fer cent anys de l'armistici que va posar punt i final a les hostilitats de la Gran Guerra, coneguda posteriorment com Primera Guerra Mundial (en el seu moment per exemple, des dels EEUU, la coneixien com Guerra Europea). En concret es tracta de l'Armistici de Compiègne, signat entre els Aliats i Alemanya per posar fi als combats. Posteriorment, el 18 de gener de 1919, va iniciar-se a París la conferència que havia de regular les condicions de la pau. Milions de morts, desapareguts, ferits, mutilats, refugiats, pèrdues materials i econòmiques astronòmiques, conformaven un panorama devastador.\nEntre les reaccions pel final de la guerra que van produir-se a Badalona, destacarem tres de rellevants. Una, a l'entorn de l'alegria dels aliadòfils, partidaris dels Aliats, concentrant-se en una visió de França, com hereva dels valors de la Revolució, de la democràcia, dels drets de l'home i l'imperi de la Raó, que s'havia enfrontat a l'autoritarisme germànic i dels vells imperis. Aquesta França idealitzada era vista per sectors polítics del catalanisme i l’ independentisme, com un possible garant democràtic del paper de Catalunya dins el nou panorama de les 'nacions europees'. Una segona reacció, és la sindical i ens centrarem en la figura del dirigent llibertari Joan Peiró i Belis, autor d'una sèrie de cinc articles d'anàlisi de l'actualitat els primers mesos de l'any 1919, publicats al quinzenari badaloní La Colmena Obrera, titulats 'Actualidades: la Democracia y el Sindicalismo'. Finalment, una tercera reacció és l'empresarial, amb la finalització d'un període daurat d'exportacions als països bel·ligerants concentrats en l'esforç de guerra, fet que canvia com un mitjó quan els diferents sectors industrials d'aquests països reprenen la seva producció en tots els àmbits comercials, mantenint-se una inflació que feia perdre poder adquisitiu sobretot a les classes treballadores.\nA Badalona, el dia 24 de novembre de 1918 es va celebrar un concorregut acte per celebrar el triomf militar dels Aliats, amb gran nombre de convidats. Hi assistiren polítics, personalitats públiques i representants de les diferents comunitats estrangeres residents a la ciutat, en homenatge als Aliats i també reconeixenent la participació de voluntaris catalans a la Gran Guerra. D'aquests darrers s'honorà als integrants de la Legió Estrangera Francesa, els badalonins Pous, Rabassa i Roca (mort al front de Macedònia). El so de ‘La Marsellesa’ i ‘Els Segadors’ s’agermanaren en un desig de llibertat interpretat des del catalanisme del moment. La comissió organitzadora estava encapçalada per Pompeu Fabra i l’alcalde Jaume Martí Cabot (en aquells moments dimissionari com protesta pels tràgics fets repressius del 26 d'agost -la mort de 4 obrers i desenes de ferits per part de la Guàrdia Civil- i la manca d'assumpció de responsabilitats corresponents). L'acte va desenvolupar-se a la platea del Teatre Espanyol -conegut més contemporàniament com cine Verbena- al carrer de Mar. Va servir-se un àpat i s'escoltaren diferents discursos entusiastes. També va haver-hi una manifestació de centenars de persones que va recórrer els carrers però van ser dissolta davant de l’Ajuntament per una càrrega de la Guàrdia civil. A la ciutat es respirava un clima intimidador i de por a la repressió violenta de les forces policials sobre els moviments populars, sindicals (com els fets dels 26 d'agost de 1918), republicans o catalanistes. Els setmanaris locals Acció i El Eco de Badalona explicaren com va transcórrer la jornada a les edicions respectives del 30 de novembre.\nLa creixent força organitzativa i reivindicativa del moviment obrer badaloní era encapçalada per la Federació Local de Societats d'Oficis. Durant el seu Primer Congrés el novembre de 1918, va oficialitzar l'adhesió a la via del sindicalisme revolucionari de la CNT. L'òrgan d'expressió de la Federació, el quinzenari La Colmena Obrera, dirigit per Joan Peiró, proporcionava un mitjà d'expressió i un altaveu de les qüestions d'àmbit obrer. Sobre la Guerra Mundial, la publicació va tractar repetides vegades l'encariment de les subsistències, criticant-ho i proposant el control dels preus ja que afectaven sobretot a les classes populars. També, la guerra va ser el detonant d'un enfrontament ideològic en el sí de la Federació Local, concretant-se entre el primer director de La Colmena, José Arbós, proper al Partit Republicà Radical d'Alejandro Lerroux i el dirigent sindical Joan Peiró. Aquest darrer va publicar a La Colmena l'article 'El 'requeté' rojo en acción' el maig de 1917 (publicat i citat -ja que no es conserva cap exemplar de la publicació badalonina- el 8 de maig al diari Solidaridad Obrera) criticant el canvi d'orientació dels republicans radicals respecte la neutralitat adoptada davant de la guerra, demanant ara entrar-hi a favor dels aliats. La polèmica era però força més profunda, perquè darrera del xoc sobre la visió diferent enfront del conflicte bèl·lic, hi havia la pèrdua d'influència del republicanisme radical en l'obrerisme i l'arrelament creixent de les tesis del sindicalisme revolucionari. La visió de Joan Peiró sobre el final de la Primera Guerra Mundial al primer article 'Actualidades: la Democracia y el Sindicalismo' aparegut el 7 de febrer, denunciava l'actitud mercantil de les potències guanyadores als preliminars de l'acord de pau: 'solo se trata de cuestiones de hegemonia económica, de adquisición de nuevos mercados y se disputa la posesión de tal o cual cuenca minera'; posant en evidència que el suposat principi de la llibertat dels pobles, no es respectava en el cas dels territoris annexionats sense que es tingués en compte la sobirania dels seus habitants, així com la tutela europea de països colonitzats. A més critica durament la inacció dels socialistes francesos quan els dirigents revolucionaris Karl Liebknecht i Rosa Luxemburg han estat assassinats a Alemanya, així com la invasió del territori rus i contra els revolucionaris per part dels Aliats. El conjunt d'articles i diferents exemplars de la premsa obrera badalonina podeu consultar-los en línia i de forma gratuïta a la pàgina web del CEDALL-http://www.cedall.org/cedall100.htm-.\nPublicat per Cerquem les arrels a 22:30 Cap comentari:\nLa càrrega. Els fets de Badalona del 26 d'agost de 1918\nEnguany es compleix el centenari dels fets de Badalona del 26 d'agost de 1918. En el context de la vaga a l'empresa química Cros de Badalona, una de les principals empreses de la ciutat, la brutal repressió del moviment obrer per part de la Guàrdia Civil va provocar la mort de quatre manifestants i desenes de ferits a la plaça de la Vila de Badalona.\nUna proposta de llibre singular, divulgatiu sense perdre el rigor, que vaig realitzar amb l'il.lustrador Toni Benages a la Comissió de Memòria Històrica de l'Ajuntament de Badalona, activa durant l'anterior govern municipal. Amb el suport i l'edició del Museu de Badalona, i amb pròleg del Julià de Jòdar, ha estat publicada i es troba a la venda al Museu al preu de 10€.\nUn treball amb aportacions noves locals i pel coneixement més general, per tal de situar un període amb força dificultats per a les classes populars, amb greus dèficits democràtics, i el repte del sindicalisme recolucionari de la CNT a la societat capitalista, sobretot després del Congrés de Sants.\nEls fets de Badalona van fer coincidir a personatges com Salvador Seguí, el 'noi del sucre'; Lluís Companys i Francesc Layret, advocats; Joan Peiró; Angel Pestaña; Francisco Largo Caballero; Marcel.lí Domingo, Jaume Martí Cabot; Frederic Xifré...\nCorre, no et quedis sense el teu exemplar!!!\nHem realitzat una primera presentació al Saló de Plens de l'Ajuntament de Badalona per tal de donar reconeixement a les víctimes dels successos ja que no es van assumir responsabilitats des del Govern Civil ni el propi cos policial, generant això sí, la dimissió del govern municipal de caire republicà que va paralitzar durant uns mesos l'activitat a l'ajuntament.\nPublicat per Cerquem les arrels a 5:27 Cap comentari:\nTraçant polítiques de memòria històrica\nArticle publicat a L'Independent de Badalona 20/07/2018. Recupero l'escrit en memòria del mestre d'historiadors/es, Josep Fontana.\nUna de les frases que més m’ha marcat en l’ofici d’historiador és de Marc Bloch, recollint una anècdota del seu mestre Henri Pirenne: ‘si jo fos un antiquari, només tindria ulls per a les coses velles. Però sóc un historiador i és per això que estimo la vida’. Així, considero que el passat sempre afecta al present i com assenyala Josep Fontana, ‘l’ofici de l’historiador es defineix fonamentalment pel seu compromís amb el món en què viu, i el seu treball ha de contribuir a explicar els problemes reals dels homes i les dones d’ahir i d’avui’.\nItinerari Cooperativista a Badalona.\nEls historiadors, a partir d’un compromís honest i amb mirada metodològica, fem incidència en les investigacions històriques del passat, en la producció cultural i la valoració patrimonial per tal d’estimular el pensament històric, sense veritats absolutes. Ara bé, per generar un debat públic sobre la memòria adjectivant-la d’històrica, cal també de forma paral·lela un discurs polític. El diàleg, la connexió o bé la consulta d’experts, historiadors, arqueòlegs, arxivers... permet millorar la governança pública en aquesta aspecte. El caràcter subjectiu de la memòria és superable amb rigor i debat crític, perquè sigui vàlida a la construcció de la nostra col·lectivitat contemporània. Molt de compte però amb la voluntat oficial de controlar i conformar la memòria, així com de l’escepticisme paralitzador sobre la seva utilitat social.\nPer responsabilitat, estima i voluntat de transformació de la societat perquè sigui més culta, justa, participativa i democràtica, la memòria històrica és un antídot amarat d’humanisme enfront de la desmemòria, la impunitat i el sectarisme. D’altra banda, la història oficial en majúscules, la dels grans fets i dades macroeconòmiques, pot diluir la perspectiva de les identitats comunitàries, la de gènere, la de les mentalitats i fins i tot la història local com la de Badalona, importantíssima tanmateix per comprendre des de la proximitat, successos que poden qüestionar els ritmes i la línia dels grans fets històrics o bé avancen canvis, o sorgeixen simultàniament per les mateixes causes i efectes dels grans fets. Ben segur que la curiositat, uns valors d’identificació simbòlics, l’empatia o el rebuig d’alguns fets i personatges ens mouen a conèixer-la.\nDe la mateixa manera considero que cal separar la que podríem anomenar ‘indústria de la nostàlgia’ respecte les polítiques de qualitat democràtica o memorial democràtic. Doncs, representa una visió despolitizada i desdramatitzada del passat, amb una absència de la seva implícita càrrega d’acció col·lectiva, plural i diversa, sovint incòmode a l’ordre establert.\nMonument franquista a la Plana amb pintades per la llibertat d’expressió i d’Andreu Solsona arran de la detenció el 1978. Foto: Fons del Col·lectiu Independentista de Badalona\nA l’Estat espanyol s’ha passat d’un govern dictatorial que es recolzava en ‘la Cruzada’ com argument de legitimació d’inici de la guerra i continuïtat del règim; a un ‘pacte de l’oblit’ en un procés de transició política amb gran pes de l’aparell franquista, a la recerca del consens i la reconciliació fonamentada en la igualtat de culpa que va propiciar la Llei d’Amnistia de 1977. No va haver-hi una justícia transicional com a diferents països europeus després de la Segona Guerra Mundial. La caiguda de la política de blocs hereva de la Guerra Freda, els crims de guerra a l’antiga Iugoslàvia, Rwanda; la comissió de la veritat a Sud-àfrica; els processos post dictatorials a Xile i Argentina... van propiciar resolucions de l’ONU i el paper del Tribunal Europeu sobre drets humans i violacions del dret internacional. Aquest conjunt de factors va fer prendre força a diferents iniciatives socials a l’Estat espanyol com la reclamació de la exhumació de les fosses de la guerra civil, el retorn dels requisats ‘Papers de Salamanca’, la restitució de la dignitat de les víctimes repressaliades pel franquisme. Aquestes qüestions van incorporar-se progressivament a l’agenda política catalana i de l’Estat i han comportat canvis legislatius d’ampliació de reconeixement i ampliació de drets. Tanmateix per part de l’Estat, la Llei 52/2007 del govern Zapatero, van ser molt acotats i minsos enfront de la gran resistència conservadora que van trobar-se. La memòria històrica té un llarg camí per recórrer i explicar-se.\nInterrogar-nos sobre el passat permet comprendre el present i tenir pautes d’intervenció pels nous temps. En aquest sentit, som conscients a tall d’exemple de les següents qüestions d’incidència actual: que la gran majoria de la població badalonina com la barcelonina i d’altres ciutats metropolitanes és migrant, de primera, segona o tercera generació? de com els drets socials i polítics de caire democràtic i de l’estat del benestar es van aconseguir i els podem exercir? del passat industrial de Badalona, amarat de lluites del moviment obrer per aconseguir dignitat de les condicions laborals i salarials? també d’un cop d’estat militar fallit que va propiciar una guerra incivil i el pes d’una dictadura amb polítiques sistemàtiques d’eliminació o d’expurgació dels no franquistes, i d’intent de genocidi de la cultura catalana, que conformaren la por a la política i una població poc exigent des del punt de vista democràtic? O de la carrera política i el súmmum de la corrupció immobiliària de reconegudes personalitats durant el franquisme, continuant com si res en democràcia?\nPensem-hi i veurem que va ser amb reivindicacions, tenacitat i denúncies de les injustícies que es van assolir diverses qüestions davant dels poders fàctics i els condicionants variables de les conjuntures socioeconòmiques, amb episodis tràgics, sota pressions i d’altres més reeixits des del punt de vista humà.\nI vull finalitzar com no amb una pregunta que ens interpel·la als historiadors en referència al compromís social. Marc Bloch ens ho llegà: ‘Hem preferit tancar-nos en la quietud temorosa dels nostres tallers. De la major part de nosaltres, es podrà dir que hem estat bons operaris. Però, hem estat també bons ciutadans?’.\nPublicat per Cerquem les arrels a 17:16 Cap comentari:\nUna verema familiar\nArticle publicat a la Revista Papers de Vi DO Alella, núm. 51. Primavera 2018. Explica la història d'una vella foto de família.\nLa fotografia que acompanya aquest article correspon al fons de la badalonina Roser Blanco Novella. Hi apareixen membres de la família Novella - Llopis. Al centre, damunt d’una portadora, Fina Novella, mare de Roser Blanco. Es tracta d’una imatge que retrata un grup de parents que s’ajunta per veremar una vinya arrendada per un d’ells. El component de trobada familiar, de treball solidari, en el marc d’un conjunt de relacions i intercanvis comunitaris, minimitzant la despesa que suposaria contractar parcers en una finca de dimensions petites i de benefici reduït, era la principal motivació. Hi apareixen sis dones i cinc homes de diferents edats, i un nen, posant amb les portadores plenes de raïm. Una imatge ben popular a les diferents zones vitivinícoles.\nDel retrat només coneixem genèricament que la vinya en qüestió estava situada a Badalona, a la zona agrícola de Pomar de Dalt -fins a la darrera divisió en barris del terme municipal el 1980, formava part del barri de Canyet-, prop de la carretera de la Conreria, i la verema podria situar-se a l’entorn de l’estiu de l’any 1936. La datació exacta és desconeguda si bé la fotografia té el seu lloc ordenada en una caixa, darrera d’altres de familiars dels anys vint i trenta del segle XX, i la següent és un retrat d’un grup d’amigues, entre elles, Fina Novella, amb una aparença física molt semblant, i encara quan era soltera, on també apareixen al voltant nens que porten gorres de milicià i un d’ells amb el puny aixecat que indicaria el període de la Guerra Civil. Tanmateix, la participació familiar en la verema tenia un caràcter estructural d’activitat econòmica complementària i era un fet lligat a les condicions d’usdefruit i al rendiment minso de la parcel·la més enllà de períodes conjunturals crítics com la marxa de joves per anar a lluitar o bé de la migradesa econòmica generalitzada en la postguerra.\nLa creixent urbanització de les propietats agràries\nA Badalona, els anys trenta del segle passat, en una població eminentment industrial des de les darreres dècades del segle XIX, el pes de l’activitat agrícola i de la pesca, àmbits tradicionals lligats al sector primari, es trobava en un clar retrocés i camí de l’extinció. Per tant, poc volum en la generació de rendes econòmiques i de població que s’hi dedicava en el conjunt de la ciutat. Per la seva part, la urbanització de propietats agràries era força estesa responent al creixement demogràfic: Badalona l’any 1920 era la setena ciutat catalana més poblada i l’any 1930 ocupava el tercer lloc amb 42.230 habitants.\nAl terme municipal, la vinya ocupava el 57,92% de les terres conreades, seguit pels conreus de regadiu amb un 12,11%, i la resta -garrofers, hortalisses, secà, arbres fruiters i olivera- representaven el 9,88% de les terres.\nLa força social més representativa de la pagesia era el Sindicat Agrícola de Badalona i Canyet, adherit a la Unió de Rabassaires de Catalunya. Agrupava principalment parcers, arrendataris i rabassaires, i algun petit propietari. L’any 1936, al inici de la Guerra Civil, comptava amb 109 associats i amb representació al consistori. En període revolucionari, les discussions i enfrontaments amb sindicats sense presència prèvia al camp badaloní, ajornaren durant uns mesos la municipalització del sòl i la parcel·lació col·lectivitzadora. Tota vegada, els rabassaires continuaren com a principal sindicat dels camperols.\nActualment, la masia de can Miravitges a la vall de Pomar, permet en el marc de les visites patrimonials organitzades pel Museu de Badalona, observar espais relacionats de la vida a pagès fins al principi del segle XX, com el celler, la sala de cups i les premses.\nEn darrer terme, mirant-nos la fotografia que il·lustra l’article, prenen sentit les paraules del poeta Vicent Andrés Estallés: ‘Un entre tants, en un lloc de la Terra. És el meu lloc i és el lloc on els meus, treballen, lluiten i blasmen’.\nPublicat per Cerquem les arrels a 13:16 Cap comentari:\n'Ya no quedan más cojones, Limónov a las elecciones, para vivir alegre y contento, Limónov al parlamento'. La lletra dels Eskorbuto, manllevada amb el nom de l'intelectual i polític, Limònov, s'ajusta a la dimensió del protagonista.\nEd Limónov, pseudònim d'Eduard Savenko, és àcid com una llimona i perillós com una limonka, una granada de mà en rus, sempre a punt per esclatar. Però qui és aquest personatge?\nEns dóna una visió l'escriptor francès Emmanuel Carrère en un llibre magnètic editat aquí per Anagrama el 2012. Jo l'he llegit per recomanació fa poc i m'he adentrat també en les obres de Carrère. Limónov, és una biografia d'alt voltatge com correspon a aquest home d'acció, aventurer i novel·lista rus contemporani, activista polític després de la caiguda de la URSS. Cal llegir-la. És brillant.\nCarrère, amb una gran aparell documental, s'esforça a plantejar interrogants en la trajectòria de Savenko que ens ajuden a comprendre la complexitat de la vida real. A vegades però sembla donar algunes concessions a l'espectacle de l'heroi irreverent. Amb el seu estil compulsiu, s’insereix en primera persona en la pròpia història i persegueix la veritat de forma honesta en una posició de testimoni i cronista documentat. Ja ho havia fet amb la biografia del impostor i assassí Jean-Claude Romand, a El adversario.\nVodka, zapoi -borratxera contínua durant dies-, sexe, amor, sordidesa, ambició per triomfar, provocació a l'establishment, fracàs, èxit literari... tot a dosis desmesurades fins i al punt de trobar-se al fil de la navalla i tallar-se les venes Limònov.\nÉs un personatge real, nascut el 1943, que ha viscut en diferents ciutats: Dzerhinsk, Moscú, Nova York, París... Apòstol de la rebel·lia com l'apòstol Pau de Tars en les primeres comunitats cristianes que Carrère situa a El reino. Podem empatitzar amb el seu inconformisme 'antisocial' a l'època soviètica, entendre'l entre els underground de l'antiga URSS i després les seves crítiques a molts dels dissidents que residien a Occident, i també odiar-lo com per exemple quan es posiciona i agafa un arma al costat de les milícies sèrbies en la guerra dels Balcans. Geni i figura: pobre, mai aburgesat i encara en actiu políticament enfront de Putin.\nPublicat per Cerquem les arrels a 0:26 Cap comentari:\nEl cementiri dels apestats a Tiana\nEl 1870, malalts de l'epidemia de febre groga procedents de Barcelona van ser evacuats a l'ex monestir de La Cartoixa de Montalegre. Les víctimes van ser enterrades al conegut popularment com 'cementiri dels apestats' situat a La Conreria, a la Serralada de Marina.\nUna làpida monumental ho recorda.\nSobre els devastadors efectes de la febre groga, el pintor uruguaià Juan Manuel Blanes, autor de diferents obres de temàtica històrica, va realitzar La fiebre amarilla en Buenos Aires el 1871.\nI, per no finalitzar amb un aire tràgic, sinó donant-li totalment la volta com un mitjó, amb desimboltura i diversió, us enllaço un video d'aire retro de Los Retrovisores amb final epidèmic?\nPublicat per Cerquem les arrels a 1:04 Cap comentari:\n'La Catalunya Industrial' de Torres-García\nL'artista Joaquim Torres-García (Montevideo, 1874-1949), fill de mare uruguaiana i pare natural de Mataró, i resident en la capital del Maresme durant uns anys, en la seva trajectòria professional va rebre l'encàrrec del aleshores President de la Diputació de Barcelona, Enric Prat de la Riba (Castellterçol, 1870-1917), de realitzar la decoració mural del Saló de Sant Jordi a l'antic Palau de la Generalitat el 1913. Prat de la Riba, com President de la Mancomunitat de Catalunya, institució que agrupà les quatre diputacions catalanes; entre 1914 i 1917 continuà amb el mecenatge de l'obra noucentista de Torres-García, criticada però per sectors artístics conservadors.\nDesprés de la mort del seu valedor institucional, el nou president de la Mancomunitat, Josep Puig i Cadafalch (Mataró, 1867-Barcelona, 1956), va rescindir el contracte. Fins el moment Torres-García havia realitzat quatre pintures murals. Van ser tapades amb cortinatges i va quedar com un esbós el darrer mural: La Catalunya Industrial (1918). Aquest, era motiu de polèmica pel tractament en una perspectiva igualitària dels treballadors i dels empresaris. Ara fa cent anys, la conflictiva situació social que es vivia donà l'empenta definitiva als detractors de Torres-García. Es diu que, desesperat, fins i tot s'oferí a treballar gratis per cloure la seva obra. El president però va ser expeditiu i alguna cosa més: 'no accepto almoina'. Unes desavinences entre dues personalitats que, anecdòticament, tenien vincles vitals a la ciutat de Mataró. Molt més importants en el cas de Puig i Cadafalch.\nEls murals en qüestió van ser recoberts per altres pintures durant la Dictadura de Primo de Rivera i no van ser recuperats fins el 1966. Finalment van ser emplaçats en una altra dependència del palau: la sala Torres-García.\nPublicat per Cerquem les arrels a 11:06 Cap comentari:\nAra fa cent anys, com es va viure la fi de la I Gu...\nLa càrrega. Els fets de Badalona del 26 d'agost de...


Les geishes: 'influencers' d’època del Japó\nCarregada d’estereotips, la seva figura continua tenint pes entre la societat japonesa\nUna maiko després d'assistir a la cerimònia de Cap d'Any el 7 de gener del 2016 a Kioto, Japó. Buddhika Weerasinghe / Getty Images\nBarcelonaAl barri de Gion de la ciutat de Kioto, al Japó, desenes de turistes s’aturen a la porta d’una casa de fusta tradicional, una okiya. Amb la càmera a la mà esperen impacients. Volen captar una imatge molt il·lustrativa del país. Es tracta de les geishes. I sí, el seu origen és en els anomenats barris del plaer del període Edo (1603-1868), però no són prostitutes, ni ho han sigut mai. Són, literalment, persones de les arts. “Actualment es fan servir com a reclam turístic”, explica Laura Tomàs, cofundadora del blog especialitzat Japonismo. “També utilitzen la seva imatge en anuncis i inauguracions, i els seus barris i la seva feina són a l’abast de tothom”, s’han obert per sobreviure. Avui qualsevol persona pot gaudir de les arts de les geishes per un preu assequible, en banquets multitudinaris i grans balls de tardor i primavera. Però mai han deixat de fer la seva feina original.\n“A la cultura japonesa, quedar amb persones amb qui vols fer negocis per sopar i prendre alguna cosa és bàsic. Si vols tenir èxit en una relació laboral amb un japonès necessites una quedada així”, apunta Tomàs. En aquests àpats, els banquets, és on treballen les geishes. Contractar un d'aquests banquets és molt car i necessites connexions, només persones adinerades i amb un cert estatus se’ls poden permetre. Les geishes hi serveixen la beguda i el te i ofereixen balls tradicionals, música de shamisen –l’instrument que les caracteritza– i cant. També estan instruïdes en l'oratòria i en temes d’actualitat, com ara economia, política i borsa, i donen conversa als assistents.\nMaikos oferint balls tradicionals amb la indumentària característica. Trevor Williams / Getty Images\nEl doctor en història japonesa Jonathan López-Vera defineix les geishes com “l’essència de la cultura tradicional”. “Són dones que estudien tota la seva vida per tenir un domini absolut de les arts tradicionals”, afegeix Tomàs. Però no sempre ha sigut així: al clímax de la seva popularitat, López-Vera explica que “eren les influencers de l’època”. Els seus quimonos, pentinats i complements, tot d’elles creava tendència. Però amb l’occidentalització del país van optar per preservar la seva imatge i van passar de ser “les més modernes” a la representació de l’alta cultura.\nEl naixement de les “artistes”\nLes primeres geishes eren homes i daten del segle XVII. L’auge de la prostitució al país va portar el govern a regular-la creant els “barris del plaer”. Només en aquests era legal exercir la prostitució. Els homes hi anaven per estar amb les “cortesanes”, nom que rebien les prostitutes, però també buscaven gaudir d’altres plaers com ara la música, la dansa i una conversa agradable. Així doncs, a les cases de te de la zona va sorgir la figura d’uns homes que ballaven i oferien melodies. Amb el temps, algunes dones van començar a exercir la professió i, per raons masclistes, van acabar dominant-la. López-Vera explica que “al principi a les dones els deien geisha dona, especificant-ne el gènere, i si no deien res es referien a homes. Però cada cop hi havia més dones, fins que va arribar el moment en què a ells els deien homes geisha, perquè ja eren l'excepció. Cap a l'any 1800 ja no hi havia homes”.\nLa prostitució es va tornar a il·legalitzar, però la feina de les geishes era tan popular que va perdurar. Això sí, s’han anat reinventant. Actualment, en plena pandèmia mundial, per exemple, la comunitat de geishes de Hakone ha creat un servei online: Meet Geisha. Ofereixen sessions per videotrucada, individuals o en grup, en què els assistents poden mantenir una conversa, prendre un sake virtual i gaudir de balls, cants i música en streaming. Aquesta iniciativa els ha permès obrir fronteres fent videotrobades en anglès per a estrangers.\nPerò les geishes estan desapareixent. López-Vera explica que tot i que els japonesos no volen perdre aquesta imatge tradicional, les noies ja no veuen l’atractiu en la professió.\nUna geisha de Hakone oferint un ball a través de Zoom com a part de la iniciativa Meet Geisha. Carl Court / Getty Images\nFalsos mites sobre les geishes\nLa imatge de les geishes a Occident està carregada d’estereotips fonamentats en històries mal explicades i malentesos. Un d’ells és fruit de la Segona Guerra Mundial. Durant aquest període algunes prostitutes van utilitzar el nom de geisha girls i l’estètica de les artistes per captar l’atenció dels soldats estrangers. Així, aquests van exportar una idea errònia del que eren les geishes.\nUna altra de les grans crítiques que reben és que exerceixen una professió masclista. Tot i que cal entendre'n l'origen i el context, sense negar-ne l’evidència, Tomàs capgira la interpretació: “Estem parlant de dones que des de fa molts anys, abans que moltes altres dones marxessin a treballar, no necessitaven casar-se per guanyar diners i progressar professionalment. Als anys 80 la dona casada deixava de treballar i es quedava a cuidar la família, però les geishes són dones molt independents. A més, viuen en un matriarcat. Les mestresses de les cases de te i les okiya són dones i les qui mouen els diners dins els barris també”.\nJapó cultura tradició


Escola Jardí de l'Ateneu - L'ESCRIPTOR ENRIC LLUCH VISITA L'ESCOLA JARDÍ\nL'ESCRIPTOR ENRIC LLUCH VISITA L'ESCOLA JARDÍ\nCreat el Diumenge, 08 Maig 2016 09:17\nDijous passat, vam rebre una visita molt especial. Els alumnes de 3r i 4t de Primària no podien dissimular el seu nerviosisme. Havien llegit Un Quixot en bicicleta i n'havien continuat parlant molt a les tertúlies literàries. Ara, a mitjan matí, anaven a tindre l'oportunitat de conéixer en persona a l'autor: Enric Lluch!\nSi el llibre ens havia encantat, el creador de les quixotesques aventures de Salva, el protagonista del llibre, ens va fascinar al llarg d'una animació lectora dinàmica i divertida. A més a més, ens va parlar de la vida d'escriptor i de per què va decidir centrar-se en la literatura infantil i juvenil. En acabar, ens va signar els llibres a un grup de fans, àvids de descobrir nous mons i noves històries que encara esperen ser escrites.\nUn luxe de matí que va continuar més tard amb els majors de l'escola. Els alumnes de 4t d'ESO, part activa en la recent Setmana del Llibre i en les tertúlies literàries dialògiques del centre, també van gaudir d'una xarrada molt interessant al voltant de la trajectòria d'Enric com a escriptor i, especialment, sobre què li havia aportat el fet d'escriure.\nEnric també va destacar que havia viatjat molt; havia anat a moltes fires del llibre arreu del món i havia conegut a molts tipus de gent de diferents cultures i costums. De fet, va recomanar "el viatge" com a antídot contra molts dels mals de la humanitat.\nA través dels viatges, havia descobert que totes les persones del món, tinguen l'origen que tinguen i siguen de la condició social que siguen, en els fons del fons, són absolutament iguals. Totes les famílies coincidien en valorar i desitjar per als seus fills les mateixes tres coses: poder alimentar-los, poder donar-los un sostre per protegir-los i poder donar-los una bona educació.\nI així és com els alumnes de 4t gaudiren de la tertúlia amb Enric, fent-li moltíssimes preguntes i escoltant amb atenció les sàvies respostes. Encomanant-se de les seues paraules i d'un amor per la literatura, els llibres i la vida. Moltíssimes gràcies Enric, i fins a la pròxima!\nEnric Lluch va nàixer a Algemesí. És llicenciat en Història per la Universitat de València i ha combinat la seua activitat de mestre amb la creació literària. Ha guanyat diversos premis literaris, com el Jaume I, el Jacinto Pérez, el de narrativa curta de l’Alcúdia, el Samaruc o el Joan Amades. És autor de més 70 obres, d’entre els seus llibres podem destacar les novel·les juvenils Jo... i les circumstàncies i Si la gran deessa ho vol, Premi de la Crítica de l’IIFV i finalista del I Premi de Novel·la Històrica Juvenil «Far de Cullera», que finalment va guanyar amb la novel·la Temps de conquesta. Pel que fa als infantils, cal assenyalar Pometa dolça, L’àngel Propulsat i el dimoni Emplomat, guardonat amb el Premi de Narrativa Infantil Vicent Silvestre.\nLa seua obra ha estat traduïda al castellà, el basc, l’aranés, l’anglés, el francés i al sistema Braille. L’any 2010 va guanyar la dotzena edició del premi de narrativa Ciutat de Sagunt amb la novel·la Després del silenci i l’XI edició del premi de teatre Infantil Xaro Vidal-Ciutat de Carcaixent amb l’obra Tres nobles en un grapat i un soldat enamorat [Fundació Bromera].\nSetmana del Llibre 2016.\nIX Jornades Educatives: Actuacions d'èxit a l'Escola Jardí.\nBons lectors i millors padrins (1, 2 i 3)\nPROJECTE MARROC A PRIMÀRIA\n6 D'ABRIL DIA MUNDIAL DE L'ACTIVITAT FÍSICA (Tots els nivells educatius) Apr 2020


El Rec.0, una dècada de moda i patrimoni industrial al barri adober d'Igualada\nACN/ Estefania Escolà Igualada 07-11-2019 9:46 Lectures 4026\nPla general d'un dels carrers del bari del Rec.0 el primer dia de la 21a edició del certamen. Imatge del 6 de novembre del 2019. ACN\nDos quarts de vuit del matí i encara queda més d'una hora perquè obrin les botigues del Rec.0. Tot i això, algunes ja tenen cues amb desenes de persones a l'entrada i és que un dels secrets del certamen és el fet que l'esdeveniment proposa grans marques amb preus rebaixats.\nLa nova edició, que té lloc des d'aquest dimecres i fins dissabte, compta amb 60 espais i més de 80 marques.\nCom en les anteriors vegades, el festival compta també amb una oferta cultural paral•lela amb més d'una vintena d'activitats culturals gratuïtes, com concerts, presentacions de llibres, recitals de poesia, dansa i tallers infantils que es duran a terme en els diversos escenaris i espais del circuit.


RECORDS D'UNA AMISTAT ESTEL·LAR Arnau Puig repassa la vida compartida amb Joan Brossa i les claus del geni poètic.\t«A nosaltres, els que vivíem tancats a l?Espanya franquista, ens semblava que en Brossa reflecti... PUIG GRAU, ARNAU COMANEGRA lunes, 1 de abril de 2019\nAutor: PUIG GRAU, ARNAU Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/04/2019 Disponible\nJulio Muñoz Ramonet és una de les figures més enigmàtiques de la societat barcelonina de mitjan segle XX. Durant dècades va ser un dels homes més poderosos de la ciutat i, no obsta... XAVIER THEROS / LLONCH, M... COMANEGRA viernes, 1 de marzo de 2019\nAutor: XAVIER THEROS / LLONCH, MONTSERRAT / ALSINA, ESTHER / GUAL, JOAN MIQUEL / MONTAÑÉS, JOSÉ ÁNGEL / MAR Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/03/2019 Disponible en 7 dies\nLa Marilú vivia en una casa magnífica però, d?un dia per l?altre, se li fa insuportablement petita, tan estreta que la constreny. Ha de marxar a córrer món amb l?objectiu de trobar... MAZZENGA, NAIDA COMANEGRA viernes, 1 de marzo de 2019\nAutor: MAZZENGA, NAIDA Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/03/2019 Disponible en 7 dies\nQuan Nelson Mandela va ser alliberat el febrer de 1990, ningú es podia imaginar el que passaria. Pressionat per la comunitat internacional, el president De Klerk va iniciar un apro... CARLIN, JOHN / MALET, ORI... COMANEGRA viernes, 1 de marzo de 2019\nAutor: CARLIN, JOHN / MALET, ORIOL Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/03/2019 Disponible\nL?Angèlica és una agent secreta capaç de sobreviure a la Barcelona més caòtica i descarnada imaginable. Es dedica a posar a prova d?altres agents destinats a missions d?alta volada... DE PALOL MUNTANYOLA, MIQU... COMANEGRA viernes, 1 de marzo de 2019\nAutor: DE PALOL MUNTANYOLA, MIQUEL Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/03/2019 Disponible en 7 dies\nPedra de toc és molt més que un llibre de memòries o la crònica d?un temps. És una deu de cultura, de cultura en majúscules. Perquè, com diu Julià de Jòdar en el pròleg d?aquesta e... CAPMANY FARNÉS, MARIA AUR... COMANEGRA viernes, 1 de marzo de 2019\nAutor: CAPMANY FARNÉS, MARIA AURÈLIA Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/03/2019 Disponible\nL?onada feminista que vivim ha arribat per capgirar-ho tot. L?eclosió internacional del moviment MeToo, combinada amb la indignació contra la violació de La Manada i el seu judici ... GALMÉS, TONI / CABRÉ, MAR... COMANEGRA viernes, 1 de marzo de 2019\nAutor: GALMÉS, TONI / CABRÉ, MARIA ÀNGELS Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/03/2019 Disponible\nAutor: SARDÀ LLAVINA, GEMMA Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/02/2019 Disponible\nA partir d?una història senzilla i emotiva, Yoshinori Noguchi (Hiroshima, 1963), un reconegut expert en coaching i assessorament psicològic, ens situa davant d?un mirall per mirar ... NOGUCHI, YOSHINORI COMANEGRA viernes, 1 de febrero de 2019\nAutor: NOGUCHI, YOSHINORI Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/02/2019 Disponible\nSI NO T?HAGUÉS CONEGUT\nles nostres vides estan predeterminades o depenen de les decisions que prenem? què passaria si poguéssim viatjar enrere en el temps i modificar les opcions escollides? existeix una... BELBEL COSLADO, SERGI COMANEGRA martes, 1 de enero de 2019\nAutor: BELBEL COSLADO, SERGI Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/01/2019 Disponible en 7 dies\nLa familia es diversidad: ¡encuentra la tuya jugando con este libro!\tLa família és diversitat: troba la teva jugant amb aquest llibre!\tFamilia aniztasuna da: topa ezazu zeurea li... CERDÀ I ALBERT, MAR COMANEGRA sábado, 1 de diciembre de 2018\nAutor: CERDÀ I ALBERT, MAR Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/12/2018 Disponible\n«Manel Sousa aconsegueix donar color i forma a tot el que sempre ens ha explicat de la seva passió, la cuina. I aconsegueix també, amb una selecció acurada de receptes, tècniques, ... SOUSA, MANEL COMANEGRA jueves, 1 de noviembre de 2018\nAutor: SOUSA, MANEL Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/11/2018 Disponible en 7 dies\nLa vida d?un artista està marcada per trobades memorables. I no cal dir que la vida d?un artista és molt més que les seves obres publicades. Amb més de quaranta anys de carrera cin... PONS, VENTURA COMANEGRA jueves, 1 de noviembre de 2018\nAutor: PONS, VENTURA Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/11/2018 Disponible en 7 dies\nEls portàtils de Pere Calders: vet aquí la destil·lació màxima d?una imaginació prodigiosa; una de les més importants de la literatura europea del segle XX. Per al microconte catal... CALDERS ROSSINYOL, PERE COMANEGRA jueves, 1 de noviembre de 2018\nAutor: CALDERS ROSSINYOL, PERE Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/11/2018 Disponible\nA partir de una historia sencilla y emotiva, Yoshinori Noguchi (Hiroshima, 1963), reconocido experto en coaching y asesoramiento psicológico, nos sitúa delante de un espejo para mi... NOGUCHI, YOSHINORI COMANEGRA jueves, 1 de noviembre de 2018\nAutor: NOGUCHI, YOSHINORI Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/11/2018 Disponible en 7 dies\nA partir d?una història senzilla i emotiva, Yoshinori Noguchi (Hiroshima, 1963), un reconegut expert en coaching i assessorament psicològic, ens situa davant d?un mirall per mirar ... NOGUCHI, YOSHINORI COMANEGRA jueves, 1 de noviembre de 2018\nAutor: NOGUCHI, YOSHINORI Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/11/2018 Disponible\nEn Pierre Anthon s?aixeca de la seva cadira a l?aula, anuncia a mestre i companys que res no importa a la vida i se?n va per no tornar-hi més. Cada dia els amics el trobaran enfi l... TELLER, JANNE COMANEGRA jueves, 1 de noviembre de 2018\nAutor: TELLER, JANNE Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/11/2018 Disponible en 7 dies\nEL PARE DE L'ANY\nSer pare és una cosa ben seriosa. Una d?aquelles coses serioses de les quals no ens riurem mai prou.\tAquest llibre mira de treure ferro a la paternitat, mitjançant un divert relat... MIR, DIEGO COMANEGRA jueves, 1 de noviembre de 2018\nAutor: MIR, DIEGO Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/11/2018 Disponible\n«L?artista és algú que passa tota la vida preparant-se per a alguna cosa. Per al creador, la vellesa, en la feliç circumstància que la salut física i mental l?acompanyi, és l?estat... VILADECANS, JOAN-PERE COMANEGRA lunes, 1 de octubre de 2018\nAutor: VILADECANS, JOAN-PERE Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/10/2018 Disponible en 7 dies\nNica y Nano parecen cortadas por el mismo patrón. Nadie mejor que la niña entiende a este gato negro salvaje y mala bestia que anda por casa y se apodera de ella como un espectro c... CAPMANY FARNÉS, MARIA AUR... COMANEGRA lunes, 1 de octubre de 2018\nAutor: CAPMANY FARNÉS, MARIA AURÈLIA Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/10/2018 Disponible en 7 dies\nLa Nica i el Nano semblen fets d?una mateixa pasta. Ningú entén tan bé com la nena els capricis d?aquest gat negre salvatge i mala bèstia que ronda per casa i se n?apodera com un e... CAPMANY FARNÉS, MARIA AUR... COMANEGRA lunes, 1 de octubre de 2018\nLes Cròniques orientals de Josep Maria Romero són les instantànies del viatger que voldríem ser. Píndoles d?una saviesa desvestida de vanitat, provinents d?aquella mirada de llarg ... ROMERO, JOSEP MARIA COMANEGRA lunes, 1 de octubre de 2018\nAutor: ROMERO, JOSEP MARIA Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/10/2018 Disponible\nEstel·la per aquí, Estel·la per allà... Aquesta noia no se n?ha perdut ni una! Un testimoni privilegiat de les jornades multitudinàries dels últims temps entorn del dret d?autodete... GALMÉS, TONI COMANEGRA lunes, 1 de octubre de 2018\nAutor: GALMÉS, TONI Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/10/2018 Disponible en 7 dies\nSota la pista de ball on se segueixen tots els ritmes, la Sala Apolo amaga un secret meravellós fins ara a l?abast de molt pocs: les traces d?un passat gloriós que complaurà vells ... EVA, ESPINET PADURA COMANEGRA sábado, 1 de septiembre de 2018\nAutor: EVA, ESPINET PADURA Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/09/2018 Disponible en 7 dies\n«Mai, però, no se?n va poder certificar l?existència perquè cap navegant posterior, balener, explorador o nàufrag, si més no que se?n tingui constància, no va tornar a ensopegar am... PRATS PIJOAN, JOAN DE DÉU COMANEGRA sábado, 1 de septiembre de 2018\nAutor: PRATS PIJOAN, JOAN DE DÉU Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/09/2018 Disponible en 7 dies\nEl procés català d?autodeterminació ha comportat una re-volució gràfica sense precedents en la història recent. Pocs moviments populars havien generat tantes icones i tant de talen... GALMÉS, TONI COMANEGRA sábado, 1 de septiembre de 2018\nAutor: GALMÉS, TONI Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/09/2018 Disponible en 7 dies\nLa Sigrid no entén res. Una noieta de poble com ella té molta feina per desxifrar, en aquesta ciutat, els codis de l?adultesa. Acaba d?arribar de Sant Guim de Freixenet amb el seu ... BOSCH OLIVERAS, MAR COMANEGRA sábado, 1 de septiembre de 2018\nAutor: BOSCH OLIVERAS, MAR Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/09/2018 Disponible en 7 dies\nL?Elexa és addicta a internet. Laa perfecta hikikomori. Es fa dir Llunàtica, la música és la seva droga i menjar li fa fàstic. L?Índia, que és el més semblant que té a una amiga, e... PERPINYÀ FILELLA, NÚRIA COMANEGRA sábado, 1 de septiembre de 2018\nAutor: PERPINYÀ FILELLA, NÚRIA Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/09/2018 Disponible en 7 dies\nAutor: CADENES ALABÈRNIA, NÚRIA Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/09/2018 Disponible en 7 dies\nEls bars, substituts naturals de l?antiga àgora grega, són el fil conductor dels canvis que experimenta la societat; moltes de les nostres circumstàncies tenen el seu reflex al bar... JUEZ JUEZ, ÀNGEL COMANEGRA domingo, 1 de julio de 2018\nAutor: JUEZ JUEZ, ÀNGEL Editorial: COMANEGRA Llançament: 01/07/2018 Disponible en 7 dies


Vuit víctimes de l'explosió a Gavà encara es troben ingressades a l'hospital - Diari de Girona\nVuit víctimes de l'explosió a Gavà encara es troben ingressades a l'hospital\nUn mes després del sinistre només alguns veïns han pogut recuperar la normalitat\ngavà | efe/ddg 04.01.2009 | 01:00\nL´edifici del barri de Ca n´Espinós just després de l´explosió. Gustau nacarino/reuters\nUn total de vuit ferits continuaven encara ahir hospitalitzats en estat greu un mes després de l'explosió de gas que es va produir al barri de Ca n'Espinós de Gavà, una de les més greus ocorregudes a Catalunya, que va provocar la mort a sis persones.\nUna d'aquestes víctimes hospitalitzades és a l'hospital de la Vall d'Hebron, segons van informar ahir fonts municipals, mentre que a l'Hospital de Bellvitge segueixen els altres set ferits, 2 d'ells menors i 5 adults, també amb pronòstic greu.\nDurant el mes transcorregut des de l'explosió, els veïns de Ca n'Espinós han anat recuperant a poc a poc una relativa normalitat. Ja a finals de desembre els edifics més propers al bloc on es va produir l'explosció van recuperar el subministrament de gas, de manera que els veïns van poder tornar a casa seva. En aquest cas, l'Ajuntament va poder desactivar el dispositiu especial d'atenció als veïns iniciat el mateix moment de l'explosió.\nD'altra banda, les 11 famílies que es van quedar sense casa s'han pogut beneficiar de les ajudes econòmiques que atorga la Generalitat i a dia d'avui viuen en pisos de lloguer a la mateixa ciutat de Gavà. Respecte a aquest col·lectiu, el Govern català i l'Ajuntament treballen de manera conjunta per poder determinar la ubicació definitiva d'aquestes famílies.\nL'enderroc haurà d'esperar\nL'alcalde de Gavà, Joaquim Balsera, va destacar que "l'enderroc no es podrà fer fins que no ho decreti el jutge que instrueix la causa i que ha obert diligències penals per l'explosió", ja que la investigació encara ha de finalitzar. Mentrestant, la Generalitat ja ha presentat al consistori el projecte d'enderroc.\nTot i que els sinistre va posar de rellevància la situació del barri de Ca n'Espinós, mancat de nombrosos serveis, Balsera va assegurar que abans que aquest fet succeís ja es treballava en un projecte "de millora per a aquesta zona". Amb tot, va admetre que l'explosió n'ha accelerat el procés.


Més de 4.300 vacunats en una setmana a Sant Boi - Sant Boi Diari\n4.351 persones a Sant Boi de Llobregat han estat vacunades en una setmana. Segons les darreres dades del departament de Salut de la Generalitat, del 26 d’abril al 2 de maig -l’últim període del qual es tenen dades- 2.239 persones van rebre la primera dosi de la vacuna i 2.112, la segona. En total, ja hi ha 10.730 santboians i santboianes que han rebut ambdues dosis de la vacuna contra la covid-19.\nEl ritme de vacunació segueix sent bo i, si ho comparem amb les setmanes anteriors, es veu un augment sobretot en l’administració de la segona dosi (es van inocular 1.716 vacunes de la primera dosi i 1.572 de la segona en el període del 19 al 25 d’abril; i en el que va del 12 al 18, van ser 2.899 persones les que van rebre la primera dosi i només 474 a les que se’ls va inocular la segona). En perspectiva, amb el pas de les setmanes, cada cop hi ha més habitants de Sant Boi amb la pauta de vacunació completa.\nEl risc de rebrot baixa en més de 150 punts en una setmana\nL’última actualització del departament de Salut de la Generalitat també mostra que del 26 d’abril al 2 de maig l’índex de rebrot a Sant Boi és de 134; 158 punts més baix que la setmana anterior quan el risc se situava en 292. Tot i aquesta baixada, l’indicador segueix sent alt. De fet, qualsevol xifra més elevada a 100 s’interpreta com un risc de rebrot alt.\nEl que també ha baixat és la velocitat de transmissió del virus, que ha passat de ser de 1,41 a 0,75. Aquesta velocitat de propagació -l’anomenada Rt- torna a estar per sota de l’1, situació que els experts consideren positiva perquè és quan una pandèmia està controlada.\nDe tota manera, els epidemiòlegs també apunten que el més important és veure l’evolució d’aquest ritme de propagació, que en les darreres setmanes ha anat fluctuant força, pel que s’haurà d’anar veient com evoluciona.\n63 nous casos positius i 4 defuncions\nEn els últims set dies ha disminuït el nombre de casos positius diagnosticats. Del 19 al 25 d’abril es van detectar 86 casos; mentre que del 26 d’abril al 2 de maig han estat 63 els nous positius diagnosticats a Sant Boi: 23 persones menys.\nS’ha de tenir en compte que s’han realitzat més proves diagnòstiques. En l’anterior actualització es van fer un total de 1.997 (1.300 proves PCR i 697 test d’antígens), mentre que les últimes dades mostren que es van fer 2.037 proves (1.314 PCR i 723 tests) del 26 d’abril al 2 de maig. Això vol dir 40 proves més per detectar possibles contagiats.\nD’altra banda, s’han de lamentar 4 noves defuncions a Sant Boi de Llobregat en els darrers set dies. Ja són 312 les morts que hi ha hagut a la ciutat des que va començar la pandèmia. Actualment, a més, hi ha 14 persones ingressades.\nMillor situació que a la resta de la comarca i al conjunt de Catalunya\nLes dades mostren també una certa millora al Baix Llobregat i al conjunt de Catalunya. El risc de rebrot a la comarca és de 204, quan la setmana anterior estava en 236. La velocitat de transmissió també ha baixat per sota de l’1 al Baix Llobregat, concretament se situa en 0,96.\nA tota Catalunya el risc de rebrot és una mica més alt, però també ha disminuït en relació a la setmana passada. Concretament se situa en 250, amb respecte als 305 punts dels set dies anteriors; i la Rt està en 0,93.\nDos centres amb almenys un grup confinat\nSegons el portal Escola Segura de la Generalitat, l’escola Casablanca té a tot un grup confinat, mentre que al Joan Bardina hi ha 2 classes confinades; un total de 44 persones. D’altra banda, a l’escola Barrufet, a l’escola Josep Maria Ciurana i a Vedruna Sant Boi hi ha persones confinades, però no s’ha hagut d’aïllar a tot un grup.\nTags:coronavirus coronavirus Sant Boi Coronaviurs Sant Boi Covid-19 Covid-19 Sant Boi dades covid evolució covid evolució Covid-19 Sant Boi evolució epidemiològica\n← El ple municipal aprova per unanimitat un canvi en el model de reciclatge a Sant Boi\nEn marxa les obres de transformació de l’entorn del Mercat de la Muntanyeta →


El celler, fundat el 1994, fou adquirit el 2004 per la família Antón, propietària també del celler de Viña Izadi a la Rioja. De la unió dels cellers Viña Izadi (Rioja), Orben (Rioja), Finca Villacreces (Ribera del Duero) i Vetus (Toro), neix el 2004 el grup Artevino.\nLa propietat Villacreces comprèn 110 hectàrees, 64 de les quals estan dedicades al conreu de la vinya i ubicades en terreny pla, en una situació privilegiada, entre el riu Duero i la carretera de Peñafiel a Quintanilla, just al costat de Vega Sicilia. El 75% de la vinya està plantada amb tinto fino, un 15% amb merlot i un 10% amb cabernet sauvignon. Per optimitzar el funcionament del cep i l’equilibri entre la seva vegetació i producció de raïm, la vinya està conduïda en espatllera. Gràcies a uns reduïts rendiments per hectàrea (de l’ordre de 2.500-3.000 kg/ha, segons la varietat) s’obtenen unes concentracions fenòliques considerables. Només es seleccionen les millors partides de raïms d’algunes parcel·les de la finca per elaborar vins, fent una classificació prèvia a la vinya i en el celler gràcies a la taula de selecció. La resta del raïm el venen a altres productors. L’evolució dels vins és seguida de forma exhaustiva amb anàlisis periòdic durant la fermentació i la criança.\nEl celler també elabora Finca Villacrecres i el limitat Nebro, procedent d’una vinya única de tinto fino plantada fa més de vuitanta anys.\nElaborador: Finca Villacreces / Format: 75 cl / País: Espanya / Zona: Ribera del Duero / Tipus: Vi Tranquil / Color: Negre / Varietat: Cabernet Sauvignon, Tempranillo / Grau alcohòlic: 14\nElaborador: Finca Villacreces / Format: 75 cl / País: Espanya / Zona: Ribera del Duero / Tipus: Vi Tranquil / Color: Negre / Varietat: Cabernet Sauvignon, Merlot, Tempranillo / Grau alcohòlic: 14\nElaborador: Finca Villacreces / Format: 1,5 l / País: Espanya / Zona: Ribera del Duero / Tipus: Vi Tranquil / Color: Negre / Varietat: Cabernet Sauvignon, Tempranillo / Grau alcohòlic: 14\nElaborador: Finca Villacreces / Format: 75 cl / País: Espanya / Zona: Ribera del Duero / Tipus: Vi Tranquil / Color: Negre / Varietat: Tempranillo / Grau alcohòlic: 14\nElaborador: Finca Villacreces / Format: 1,5 l / País: Espanya / Zona: Ribera del Duero / Tipus: Vi Tranquil / Color: Negre / Varietat: Cabernet Sauvignon, Merlot, Tempranillo / Grau alcohòlic: 14,5\nElaborador: Finca Villacreces / Format: 75 cl / País: Espanya / Zona: Ribera del Duero / Tipus: Vi Tranquil / Color: Negre / Varietat: Tempranillo / Grau alcohòlic: 14,5


Sana Guest House Mestia Geòrgia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nUshba Street N6, Mestia, Mestia, Geòrgia, 3200 - Veure al mapa\nMés informació sobre Sana Guest House\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Mestia, Sana Guest House és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Sana Guest House és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, servei de bugaderia.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, cuina americana, nevera, plat de dutxa, rentadora per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Sana Guest House.


General – @olotencomu\nOLOT PER LES BICICLETES\nÉs el moment i l’oportunitat per canvis que són urgents i imprescindibles. A Olot cal executar el pla de mobilitat existent i que aquest obri pas definitiu a la bicicleta construint, entre d’altres coses, els carrils bici projectats i pendents. La baixada de la contaminació, forçada per l’aturada general de l’activitat, ha posat de relleu\nPENSAR I ACTUAR PER UNA MOBILITAT SOSTENIBLE A OLOT\nLa greu i inèdita situació creada per la pandèmia ens està mostrant de forma fefaent el gran impacte que té la mobilitat motoritzada en la contaminació i en les emissions de gasos d’efecte hivernacle. Les dades que ens arriben aquests dies de confinament des de les grans conurbacions metropolitanes son espectaculars. També en el cas\nCOVID, General, Opinió\nRESPECTE A LA “FAKE NEW” DE NOEL\nDes d’Olot en Comú Podem volem lamentar el trist espectacle que un dels directius, i per tant representant, de l’empresa garrotxina Noel ha donat aquests dies en un àudio ple de falsedats que s’ha fet lamentablement viral. Més enllà de la falsedat i l’evident intent de tergiversar de la veritat que suposen els seus comentaris\nCOVID, Premsa, Transparència\nSi vols solucions, vota solucions (10N)\nEn motiu de la visita a Olot de la nostra candidata per Madrid al Congrés, Laura López. hem aprofitat per explicar als mitjans locals les línies mestres del programa polític de la nostra formació. Per Lopez, els comuns son la millor opció per garantir el desbloqueig de la situació política Catalunya. És la única que\nGeneral, Premsa, Un país en comú\nOLOT UNA CIUTAT AMB PRESENT I FUTUR Som una força municipalista, amb les polítiques de proximitat com a eines de construcció de llibertat, igualtat i fraternitat. Sabem que la gent comuna té més poder del que ens han fet creure. I que els carrers, les places i els barris són els espais on aquesta força\nGeneral, Qui som, Un país en comú\nMira qui som i què volem fer en pocs minuts. Mira quienes somos y que queremos hacer en pocos minutos. Photo by Clem Onojeghuo on Unsplash\nGeneral, Qui som\nCandidatura municipals 2019\nEl dimecres 24 d’abril vam presentar la candidatura per les properes eleccions municipals d’Olot. El nostre cap de llista, Xavier Garcia, va destacar la renovació de les persones que ocupen les posicions capdavanteres de la candidatura, com per exemple l’educadora social, Montserrat Burgalés com a número 2 o el pediatre de l’hospital comarcal Stephan-Otto Schneider.\nEl passat diumenge 14 d’abril Olot en Comú va commemorar el 88è aniversari de la proclamació de la República amb un acte amb diversos parlaments, música i lectura de poemes i textos en record de la República. Fent un minut de silenci per la recent mort de Neus Català, lluitadora del feixisme i sobrevivent dels\nVisita Joan Luengo, candidat de Catalunya en Comú\nEn el marc de les eleccions generals, el passat divendres 12 d’abril l’alcaldable d’Olot en Comú Xavier Garcia va acompanyar la visita de Joan Luengo i Nati Sánchez, cap de llista i segona respectivament de Catalunya en Comú al Congrés per Girona. La visita va ser en clau de mobilitat comarcal i es va començar\nGeneral, Temes, Un país en comú\nEl rap entra a les aules de la Garrotxa\nFelicitats Unitat Contra el feixisme i Racisme de la garrotxa per aquesta excel·lent iniciativa.\nLA MOBILITAT, QÜESTIÓ DE CORATGE POLÍTIC\nCopyright © 2021 @olotencomu


saragatona: marcant territori\nEsmorzem, o dinem o berenem, un entrepà de pernil a les 12. Fem temps. Cap a les dues emprenem el camí de les platges que ens portarà al Perelló. Duc l'armilla que m'han donat els de l'ANC -he tallat l'etiqueta de made in China- i l'acreditació de fotògraf. Impossible travessa el Perelló, de manera que fem una petita marrada. La Joana em deixa al cap del poble i marxa al seu tram, més conegut com el de Jordi Pujol. Faig a peu la resta del trajecte, fins després de la corba de passat el cementiri. El dia és gris amb escletxes de blau, ja em va bé.\nLes meus dues companyes i el company de tram fa una hora que han arribat i van organitzant la poca gent que va fent cap. Just al darrere tenim un pàrquing improvisat -sort de la carretera vella- on van arribat cotxes. Alguns han dinat allí mateix. Jo gairebé em quedaré tota l'estona al principi, passejant amunt i avall i escoltant i responent preguntes dels qui van arribant. Tinc a la vora, ja asseguda, una dona de 91 anys que ha vingut amb la família; somriu i parla poc, ja en té prou a resistir.\nA poc a poc es va omplint la part oest de la carretera. Alguns cotxes fan sonar les botzines mentre passen a la cerca del seu lloc. Ens saluden els mossos que passen amb les motos. Una senyora que deu passar llarg dels 70 em demana pel seu tram, ha vingut en un autocar que els ha deixat al poble i em pregunta si l'autocar la recollirà al seu tram; té una pròtesi de genoll i li costa de caminar, però vol continuar fins al lloc que li han assignat. S'han aturat dues famílies amb fills petits; una de les mares dibuixa estelades a les galtes dels nens. Ei, el nostre assignat més famós: Juanjo Puigcorbé i companyia; la gent el reconeix, alguns s'hi volen fer fotos. Ja amb el trànsit aturat, arriba una colla que omple la carretera de banda a banda; porten banderes estranyes; ahir van arribar d'Itàlia, de Llombardia; els col·loquem cap al final. A darrera hora arriba apressat un home amb camisa blanca, impecable, és capellà, assessor religiós de Convergència, ens diu...\nS'acosta l'hora, mentre penso que potser m'hagués divertit més fent fotos per lliure, però què havia de fer si faltaven fotògrafs. I, a la fi, quedarem saturats d'imatges, milions d'imatges que ompliran pàgines i pàgines de marea groga que només seran una aproximació a la realitat, perquè cada experiència serà diferent, cada visió, un món, cada intent d'explicar els sentiments i els pensaments, un assaig poc reeixit. I jo em quedaré sense aparèixer a cap foto perquè les faig.\nNo sentim les campanes, però sabem que és l'hora. La meua ajudant em precedeix i demana la gent que estigui atenta. Vaig disparant fins a 87 vegades en els meus 500 metres. A penes m'adono de les cares, dels gestos, perquè m'he de concentrar a comptar metres, a recordar on començo i un acabo cada instantània. Quan arribo a Puigcorbé sé que ja he acabat definitivament. Respiro.\nUn que porta una tenora i va amb una samarreta escrita en esperanto -ai, la llengua!- toca Els Segadors. La gent entona un cant que a penes sap; corren papers amb la lletra. Hi ha onades de grocs en una tarda, ara sí, plenament assolellada. Una noia diu que he fet la foto mentre donava mamar al seu nen. La buscaré i serà la capçalera gràfica d'avui.\nVull tornar a peu al poble, sol. Ja trobaré la gent als carrers, al bar, a la plaça. Ja parlarem.\nAra m'adono que m'està sortint un post molt descriptiu i poc reflexiu, però he escrit prou per avui, encara que l'acabaré amb un final que hauria de ser matèria del següent post, amb les paraules d'una amiga que hores més tard, en comentar la diada, em deia que l'any que ve podríem anar a les fronteres i, fent un gest molt gràfic amb la cama aixecada, afegia: a marcar el territori. El fotut és que no ens posaríem d'acord quin territori caldria marcar, però tots dos sabem que la nostra història serà més llarga del que alguns preveuen i potser més curta del que alguns desitgen.\nEtiquetes de comentaris: diada nacional de Catalunya, Via Catalana. Gigafoto\nno pateixis per la falta de fotografs, per això existeix l'instagram :P\nAixí que tu feies la gigafoto...\nGràcies a tu, i a tots els que heu estat voluntaris...\nSi tots els que hi vam ser hem fet una mica d'història, els milers de voluntaris hi heu tingut un protagonisme rellevant. Els voluntaris responsables dels trams on jo vaig ser (137 i adjacents) a l'Hospitalet de l'Infant, un deu, i és ben clar que tu també, i els altres. Gràcies a tots per la bona feina feta!\nJo tampoc surto a les fotos, Miquel, excepte a la que em va fer el fotògraf del meu tram (41) Que encara no he vist\nI és que jo també portava la meva càmera ;o)\nCoincideixo amb la teva reflexió final :)\nQue vital i entranyable és la foto de la capçalera,Miquel!\nÉs la que més m' agrada de les que he vist fins ara.\ni tantes altres, pons. Hi ha més càmeres i sistemes fotogràfics que persones, no sé on anirem a parar.\nHo intentava, Carme, però em sembla que qui hagi de cosir les meues imatges tindrà problemes. Havia de planificat una mica millor.\nGràcies a tots els participants que van fer possible aquesta via de convivència, diguin el que diguin alguns.\nKRT, la meua aportació va ser petita, però hi va haver molta gent que es va passar hores fent una tasca que va donar els seus fruits. Gràcies a tots.\nAra mateix passo per la teua casa del banc, miquel. Així que tu també vas anar al sud :-)\nLa il·lusió és una bona companya, però la paciència també. Ja veurem com continuen els camins.\nAssum, la vaig veure després d'haver-la fet i per un moment vaig pensar en uns versos de Maragall.\nEstic amb la Assum.\nJo crec que no només és una de les millors fotos que recordo haver-te vist, diria que és la millor.\nLa millor fotografia que s'hagi pogut fer a tota la Via Catalana, a risc de no haver-les vist totes ;o)\nGràcies, miquel. He de repetir que en aquest cas no tinc cap mèrit, que ni em vaig adonar que feia la foto, simplement passava per allí, la criatura va tenir gana, passava una mica de les 5, etc.


Especialitats Anatomia Patològica Anestesiologia Cardiologia Cirurgia general Cirurgia plàstica Dermatologia Diagnòstic per la imatge (radiologia) Dietètica/nutrició Digestologia Endocrinologia (UDENTG) Farmàcia Geriatria (Atenció sociosanitària) Ginecologia i Obstetrícia Institut Català d'Oncologia (ICO) Laboratori Mediació Medicina de família Medicina de l'esport Medicina hiperbàrica Medicina interna Nefrologia-Hemodiàlisi Neurologia Odontologia Oftalmologia Otorrinolaringologia Pediatria Pneumologia Rehabilitació i medicina física Reumatologia Traumatologia Urgències Urologia\ninici » Ciutadans » Activitats de promoció de la salut » Setmana Sense Fum » Consells\nEl Programa d’Atenció Primària Sense Fum (PAPSF) ha editat un fullet informatiu a mode de guia per deixar de fumar en 4 passos:\nPer prendre una decisió important, com ho és la de deixar de fumar, necessitem valorar-ne els pros i els contres. Elabora una llista amb les causes que t’inciten a fumar i els motius que t’impulsen a deixar-ho, i avalua els guanys que et pot suposar.\nPrimer de tot, escull una data propera. Serà el teu primer dia lliure de tabac. Considera aquesta data com a inajornable.\nA algunes persones els pot ser útil comunicar la seva decisió, «Vull deixar de fumar», a la família, els amics o els companys de feina per tal de que els donin suport i refermar-se en la seva decisió. Dedica un temps a conèixer quan i per què fumes. No totes les cigarretes es fumen per la mateixa raó. Registra l’hora, la circumstància (el que fas en aquell moment) i el grau de necessitat (un si és per rutina, si la necessites però no desesperadament i si la necessites desesperadament) de cadascuna de les cigarretes fumades en un dia habitual.\n- Deixa de fuma: Dia D\nQuan deixes de fumar, la manca de nicotina és la responsable de l’addicció física al tabac. Pot produir alguns símptomes com ara nerviosisme, mal humor, insomni, constipació, augment de la gana, cansament, manca de concentració o mal de cap. D’altra banda, t’has d’enfrontar a la dependència psicològica, a l’associació del tabac a activitats quotidianes que et pot semblar que seran difícils de superar o que no en podràs gaudir sense la companyia de la cigarreta. Aquests símptomes poden durar algunes setmanes més.\nPot ser que estiguis més nerviós o irritable i que tinguis més dificultat per concentrar-te. Aquests moments seran cada vegada menys intensos i cada dia es presentaran de forma més espaiada. Les ganes de fumar no són eternes.\nMantenir-te sense fumar és una de les coses més importants que pots fer per a la teva salut. Estigues preparat, identifica les situacions de risc en què creus que pots tenir la temptació de fumar (per avorriment, en actes socials, amb amics que fumen, al cotxe, per problemes o estrès...). Sigues conscient d’aquestes situacions i anticipa-t’hi:\nRevisa les alternatives que havies planejat durant la preparació.\nRecorda la llista de motius per deixar de fumar.\nEl tabac no soluciona cap problema, ets tu qui els supera.\nRelaxació i respiració, activitat física, espera fins que passi el desig, etc.\nPlaneja recompenses/premis per no recaure-hi.\nSi estàs preocupada per l’augment de pes, incorporar algunes estratègies bàsiques d’alimentació saludable i activitat física de manera regular et pot ajudar a limitar aquest increment de pes.\nGuia per deixar de fumar: Descarregar


septiembre 2013 ~ Informàtica 4t ESO\nEl meu primer vídeo\n1:01 Hanan No comments\nHola de nou! Avui a classe d'informàtica ens han dit que publiquéssim un vídeo d'alguna cosa que ens agradi i jo he pensat en una cançó que m'agrada molt. És en Francés, espero que a vosaltres també us agradi!\nPosted in: lliure,pràctiques de blog\nHola a tots! Avui a classe ens han demanat de publicar una imatge, així anem aprenent. Aquí us en deixo una de molt bonica i relaxant.\n0:40 Hanan No comments\nBenvinguts al meu blog, em dic Hanan i vaig a 4t, al Institut d'Altafulla. Aquesta serà la meva llibreta d'informàtica durant aquest curs, on aniré prenent apunts de classe i fent totes les pràctiques.\nPosted in: lliure,presentació


El govern veta la creació d'una comissió per fer seguiment de la ILP d'habitatge | La Fissura\nEl govern veta la creació d’una comissió per fer seguiment de la ILP d’habitatge El ple també aprova un dictamen per comprar pisos procedents d'execucions hipotecàries\nRedacció 2 d'octubre de 2015\nEls vots desfavorables de CiU, PSC i Diego Borrego (PP) van impedir que s’aprovés la moció per a la creació d’una comissió de seguiment de la implementació de la llei 24/2015 de mesures urgents per afrontar l’emergència en l’àmbit de l’habitatge i la pobresa energètica. Aquesta moció, recolzada per la resta de partits de l’oposició i presentada per la CUP proposava les primeres passes perquè l’Ajuntament establís un control en el compliment de la nova legislació, formant als professionals municipals amb les noves eines disponibles per fer front a l’emergència habitacional i la pobresa energètica. Maria Perpinyà, d’ERC va voler afegir, després de la lectura de la moció, consideracions sobre la urgència de l’aplicació d’aquesta llei declarant que “l’acció municipal ha de vetllar perquè aquesta nova llei sigui aplicada al peu de la lletra”.\nDesprés de la votació, el tinent d’alcalde i regidor d’Habitatge, Pere Casellas, va prendre la paraula per donar una explicació sobre el sentit del vot del govern: “Volem consensuar una moció que funcioni i fer les coses ben fetes. A la moció es presenten una sèrie de punts que podem compartir en part o en la totalitat, però primer haurem de parlar amb les entitats perquè no es produeixi el que va ocórrer amb la taula dels desnonaments”. Casellas es referia a la sortida d’entitats com la PAPH i partits com ICV, la CUP o ERC per la “inoperància” de la comissió. El regidor també va afegir que “no és veritat que la comissió no existeix, com afirma la moció, sinó que s’ha de replantejar” i va voler “donar un missatge de tranquil·litat, ja que, encara que s’acabi d’aprovar aquesta llei, ningú queda en una situació precària a Figueres en relació a l’habitatge i la pobresa energètica”. A aquestes declaracions, Lluís Armengol, de la CUP, va argumentar que “la comissió no existeix perquè ha estat eliminada dels òrgans col·legiats que s’han aprovat els darrers dies”. També va afegir que “no hi ha una setmana més a perdre per aplicar la llei 24/2015” i que la no aprovació de la moció suposava “una oportunitat perduda en una situació que no és comparable amb la de la taula dels desnonaments”. “Ara tenim les eines i la legislació per garantir mesures per combatre l’emergència habitacional i la pobresa energètica i les entitats promotores ja han establert protocols per implantar les mesures a nivell municipal”, va concloure.\nDesprés de ser aprovada pel Parlament de Catalunya el passat mes de juliol (a petició de diverses entitats i organismes com la PAH, l’Aliança per la Pobresa Energètica i l’Observatori DESC), la ILP de mesures urgents per fer front a l’Emergència habitacional i a la pobresa energètica ha començat a ser vigent el 6 d’agost. La llei 24/2015 (nom que finalment ha rebut la ILP) modifica la legislació en matèria d’habitatge a Catalunya però comporta també que des de l’administració local s’adoptin mesures per garantir-ne l’aplicació.\nUna de les novetats que incorpora el document és la distinció entre desnonaments d’habitatges de grans i de petits propietaris. En els desnonaments de les entitats financeres, fons voltor o altres grans propietats s’estableix l’obligatorietat de què aquests realitzin una oferta de lloguer social per un període de mínim tres anys a les persones o unitats familiars que no tinguin una alternativa d’habitatge pròpia (és a dir, en els desnonaments de primer habitatge). Per altra banda, en el cas dels petits propietaris, s’estableix que siguin les administracions públiques (aquí entraria també el paper de les administracions locals) les obligades a proporcionar ajudes o a cercar un habitatge per al reallotjament. Pel que fa a la mobilització del parc d’habitatges buits (que ja contemplava la moció aprovada el ple de Figueres l’any 2014 a través de les multes a les entitats bancàries) la nova legislació també permet la cessió obligatòria de pisos buits de propietat de persones jurídiques per un període de 3 anys.\nLa compra de pisos procedents d’execucions hipotecàries\nEl passat ple va aprovar, en canvi, el dictamen relatiu a disposar dels fons dineraris afectats al Patrimoni municipal del sòl i l’habitatge per a l’exercici dels drets d’adquisició preferents d’habitatges. El document proposa l’adquisició per part de l’Ajuntament de pisos provinents de desnonaments i dacions en pagament per destinar-los a polítiques socials, emparant-se en el Decret Llei de Mesures Urgents en Matèria d’Habitatge del passat maig. El dictamen estableix barems per executar aquesta llei, com per exemple: pisos que no superaran els 80.000 euros per habitatge, inclòs en el preu les obres de condicionament o les zones on es compraran els habitatges.\nLes intervencions de l’oposició van anar encaminades a posar en evidència la procedència dels pisos contemplats en el Decret Llei. En aquest sentit, Xavier Monfort, de Compromís d’Esquerres, va posar sobre la taula que “el que hi ha darrere del decret llei és facilitar a les entitats bancàries fer negoci amb els pisos que tenen”. El seu vot va ser una abstenció, però també va aclarir la contradicció del seu grup a l’hora de posicionar-se en relació al dictamen: “És un d’aquells punts en què el cap, el cor i el seny et dicten votar coses diferents” i va afegir que els hagués agradat que “no es pagués mai per un pis més de la quantitat del deute de la família que ha hagut d’abandonar el seu habitatge”. En la mateixa línia, Lluís Armengol, de la CUP va argumentar: “Estem fent un nou rescat a la banca i creem una roda macabra en què comprem pisos de persones que han estat desnonades per allotjar-hi persones que han estat desnonades”. Tot i que el vot del grup municipal de la CUP va ser afirmatiu, el regidor també va qualificar-lo de “sí crític” i va recordar la moció aprovada el 2014 per multar les entitats bancàries amb pisos buits, insistint en la necessitat de mantenir aquesta via de cessió.