La boja carrera de la domesticació - directa.cat\nLa boja carrera de la domesticació\nLes autores, membres de la Biblioteca Social Contrabando de l'Ateneu Llibertari del barri del Cabanyal de València, reflexionen a partir dels debats que s'organitzen en aquest espai sobre com el model capitalista "domestica" la ciutadania, amb l'objectiu de convertir les persones en "peces funcionals" per al sistema i inculcar-les que el seu únic objectiu ha de ser aconseguir pertànyer a la classe mitjana\nMarta Olivo @AtCabanyal\nDavid Fuster @AtCabanyal\n“El burgès representa el perfecte animal humà domesticat” (Aldous Huxley)\nVivim en temps grisos. L’afebliment de les formes comunitàries de relació i l’auge de l’individualisme ens aboquen a la solitud en massa. L’adhesió a les modes comercials i les banderes nacionals són formes desesperades de recosir les nostres identitats estripades. Sovint ens costa trobar-li sentit a una existència fragmentada entre treballs precaris, consumisme tediós i intents d’evasió en timbes o viatges que ens deixen sabor amarg en tornar a la realitat. El model social en què vivim només ofereix succedanis mercantils als nostres desitjos més profunds. Solem acceptar aquesta situació miserable com l’única possible, perquè hem estat domesticats, des de petits, per a això.\nEl model social capitalista es basa en l’explotació d’una part de la població per a benefici d’una altra. La desigualtat i l’opressió són la base de les relacions socials en aquest model. Aquesta dinàmica danya les nostres vides, provoca ansietat, depressió i fragmentació de la personalitat. El remei màgic que ofereixen les institucions per a superar la frustració i les insatisfaccions és aspirar a ser classe mitjana. Ens venen contínuament la idea d’una espècie de paradís terrenal al qual podem accedir si ens adaptem a la cultura de la classe mitjana. Però tractar d’adaptar-se a ella implica un procés d’aculturació i reprogramació que sol intensificar els efectes tòxics causats pel propi model social.\nAspirar a ser classe mitjana implica acceptar el procés domesticador com una cosa beneficiosa. Entenem la domesticació com el procés que ens modela, del bressol a la tomba, amb l’objectiu de convertir-nos en peces funcionals per al model social actual. La família, l’escola, el lloc de treball, les xarxes i mitjans de comunicació, el sistema jurídic-penal,… són algunes de les principals entitats que ens domestiquen. Les tècniques varien, però l’objectiu és el mateix i consisteix a fomentar valors, hàbits i opinions que reforcen el model actual de relacions i reprimir els que el qüestionen.\nAssumir la cultura de classe mitjana sol implicar dinàmiques d’autonegació i falta d’autoestima per als qui no s’ajusten a les seues exigències, siga per les condicions econòmiques, l’entorn social, els gustos, les formes d’expressió, l’aspecte físic, etc\nL’ideal de la classe mitjana és una il·lusió produïda per les elits per a unificar a la població entorn de l’Estat i al Capitalisme. És, també, un miratge artificial que tracta d’ocultar les fractures i conflictes socials sota la suau aparença de gradacions en l’escala social. És, en definitiva, una versió falsa i corrupta de la societat sense classes. L’ideal de la classe mitjana no es correspon amb les condicions socioeconòmiques de la majoria de la població (en relació a ingressos, propietats, control relatiu sobre el treball o xarxes de contactes) sinó que és propi de sectors com el de les professions liberals, els funcionaris mitjans, els empresaris o els directius. Està format per un conjunt d’idees, valors, gustos i hàbits propis d’aquests sectors que es presenten com la clau perquè qualsevol puga ascendir socialment. En realitat l’ascensor només va funcionar algun temps i per a molt pocs; a dalt no queda lloc. Assumir la cultura de classe mitjana sol implicar dinàmiques d’autonegació i falta d’autoestima per als qui no s’ajusten a les seues exigències, siga per les condicions econòmiques, l’entorn social, els gustos, les formes d’expressió, l’aspecte físic, etc.\nLa carrera de la domesticació exigeix un esforç continu per a adaptar-se a l’ideal de la classe mitjana, i requereix el sacrifici de tot el que desentone amb ell. Aquest procés dissol les formes comunitàries, i ens converteix en una massa de corredors aïllats i atordits. L’ideal de la classe mitjana funciona com un impermeable mental que ha d’insensibilitzar-nos respecte al que passa al nostre voltant i al mitjà en què vivim. Només hem de preocupar-nos pel que ens passe a nosaltres i el nostre nucli més pròxim (família i amics) i a vegades ni això. Posar-se aquest impermeable aporta certa impermeabilitat, una forma d’immunitat que és l’oposat a la comunitat.\nLa carrera de la domesticació ens empeny a acceptar la desigualtat social com un mal necessari, amb la meritocràcia com coartada. Si ahir es justificaven les desigualtats per qüestions de sang, avui la moda és fer-ho amb frases del tipus: s’ho mereixen, perquè s’ho han currat molt. Això ens aboca a estar engrossint el nostre currículum durant tota la vida per a poder vendre’ns bé en una societat basada en la competició. En fomentar la competitivitat fins a l’extrem, es promou indirectament el culte al cos, la inflor de l’ego i els aspectes narcisistes de la personalitat. Es fomenta, en definitiva, una personalitat fràgil, superficial i que es manté sempre alerta, desconfiada cap a potencials competidors.\nLa carrera ens empeny a rebutjar la imaginació i els desitjos profunds i, a canvi, ens anima a potenciar la lògica del que li convinga a cadascú a cada moment sense tenir en compte els efectes que les nostres decisions tenen sobre el nostre entorn\nLa carrera ens empeny a rebutjar la imaginació i els desitjos profunds i, a canvi, ens anima a potenciar la lògica del que li convinga a cadascú a cada moment sense tenir en compte els efectes que les nostres decisions tenen sobre el nostre entorn. El pensament positiu, que és part també de la filosofia de la carrera, és una fe que culpabilitza a les persones de la seua pròpia situació i saboteja la capacitat crítica. Ens dissuadeix de buscar l’origen dels nostres propis malestars i ens aboca a adoptar en canvi aquest somriure boig tan propi de la cultura de la classe mitjana. El control, l’ordre i l’asèpsia obsessius són, també, part de la filosofia de la competició i tracten de mitigar l’ansietat dels corredors.\nLa carrera exigeix que els aspirants estiguen alerta permanentment, que siguen més competitius i voraços. És el tots contra tots i salve’s qui puga. L’aspirant tem als competidors, al context econòmic, a la pèrdua de les seues capacitats i té sobretot por de fracassar, a quedar-se ressagat en la carrera. Aquesta lògica malaltissa porta a una forma de vida atenuada i miserable. La cultura de classe mitjana és nihilista i menysprea la vida.\nEls aspirants a aquest ideal han de bolcar-se en el seu treball amb passió, però conreant alguna activitat per al temps lliure que els distingisca de la multitud, algun esport, afició cultural, activitat creativa o política que els permeta veure’s com a esperits lliures\nEn els últims anys, els canvis en el model de producció i l’auge de la meritocràcia han transformat l’ideal de la classe mitjana. Avui, al costat de l’ideal clàssic, s’ofereix una versió alternativa perfectament integrada i complementària a la clàssica. És la nova cara del Capitalisme il·lustrat, cívic i ecologista; l’ideal de classe mitjana vestit amb les vestidures de la contracultura dels anys 60. Aquesta versió ofereix la possibilitat d’ambicionar privilegis i assoliments professionals, però sense les restriccions del model clàssic respecte als gustos, valors, cultura o aficions. El model alternatiu és autocomplaent i cordialment superficial, perquè tracta d’evitar el conflicte coste el que coste. Per a compensar aquesta superficialitat l’aspirant alternatiu cerca desesperadament l’autèntic, el natural, el cultural o espiritualment enriquidor, encara que siga en versió franquícia i a un preu impagable. Els aspirants a aquest ideal han de bolcar-se en el seu treball amb passió, però conreant alguna activitat per al temps lliure que els distingisca de la multitud, algun esport, afició cultural, activitat creativa o política que els permeta veure’s com a esperits lliures. Aquest model és ciudadanista, cívic i domesticat, es mostra tebi davant els conflictes socials, però s’indigna amb les injustícies cridaneres. Davant un món que es percep com a massa problemàtic i antipàtic, el nou ideal es replega cap a un hedonisme domesticat, un consumisme anticonsumista i una rebel·lia d’aparador.\nEl Capitalisme és un model que menysprea la vida, la domesticació degrada la nostra existència i l’ideal de classe mitjana només ofereix succedanis tòxics que provoquen patologies socials. Existeixen altres cultures més saludables i concordes amb la vida. Aquestes altres opcions no són fàcils i no garanteixen que ens deslliurem de la domesticació així com així, però s’allunyen del gris plomís de la submissió. Hi ha millors aspiracions que la de convertir-se en classe mitjana. Lluitar per portar vides més dignes és la millor manera de sortir d’aquesta dinàmica malaltissa. Però, per a això, deurem primer abandonar l’ideal de classe mitjana, deixar de ser aspirants i sortir-nos de la boja carrera de la domesticació.\nAquest text és un extracte d’un altre més extens, que es pot consultar ací\nBiblioteca Contrabando Cabanyal capitalisme opinió País Valencià sistema capitalista\n« Les treballadores de la música valenciana es planten davant els contractes oportunistes del 8 de març\nEl moviment veïnal reclama a l’Ajuntament de l’Hospitalet un espai social i cultural autogestionat a l’antiga fàbrica de Can Trinxet »


Mon Planeta | Barcelona regularà els serveis de vehicle compartit per una mobilitat més sostenible | Actualitat\nBarcelona regularà els serveis de vehicle compartit per una mobilitat més sostenible\nEl Govern municipal elabora un primer estudi que determina l'existència de quinze empreses que ofereixen aquest servei a la ciutat\nperRedacció 19/10/2017 09:00 | Actualitzat a 21/10/2017 20:02\nL'Ajuntament de Barcelona avança en els objectius que marca el Pla de Mobilitat Urbana (PMU) 2013-2018 per promoure una mobilitat més sostenible i segura a la ciutat, fomentant els desplaçaments prioritàriament a peu, en bici i en transport públic i reduint l’ús del vehicle privat.\nEn aquest marc, aquests darrers anys estan proliferant noves formes i empreses de mobilitat compartida a la ciutat que suposen una bona solució per optimitzar la manera de desplaçar-se, esdevenint una eina per a la gestió de la mobilitat sostenible, sempre que la seva existència sigui compatible amb l'ús racional de l’espai públic de Barcelona.\nPer conèixer l’abast del fenomen, l’Ajuntament local, mitjançant la regidoria de Mobilitat, ha dut a terme una diagnosi sobre el vehicle compartit a la capital catalana per analitzar quines experiències existeixen i determinar com ha de ser el seu encaix.\nAvaluar l’impacte dels sistemes de mobilitat amb vehicle d’ús compartit a la ciutat de Barcelona.\nEstudiar l’experiència de sistemes de vehicle compartit a d’altres ciutats.\nAnalitzar de quina manera les altres ciutats regulen aquest fenomen per tal d’interioritzar els impactes negatius detectats i, alhora, promoure els seus beneficis.\nDefinir una estratègia i un posicionament respecte la mobilitat amb vehicle d’ús compartit a Barcelona.\nL’estudi determina l'existència de quinze empreses (privades, públiques i cooperatives) de vehicle compartit que operen a la ciutat (amb cotxes, motos o bicis). Aquestes, treballen amb diferents modalitats de servei: des de desplaçament lliure, amb o sense estacions fixes o desplaçament circular.\nCarsharing: Avancar, Bluemove, Drivy, Amovens, Ridelink, Social Car i Som Mobilitat\nMotosharing: Motit, Ecooltra, Muving, Yugo, Outo i Som Mobilitat\nBikesharing: Dropbike, Donkey Republic i Bicing\nEl perfil d’usuari d’aquests nous sistemes de serveis tenen una edat compresa entre els 26 i els 35 anys, els utilitzen més homes que dones, amb renda mitjana i mitjana alta i amb un nivell d’estudis elevat. No són usuaris habituals de cotxe i tenen uns hàbits de mobilitat intermodal (utilitzen els mitjans alternatius al cotxe: bicicleta, transport públic i desplaçaments a peu). L’ús que fan d’aquest tipus d’empreses de vehicle compartit és per a desplaçaments puntuals.\nEntre les avantatges per a l’usuari, el treball assenyala la reducció del cost d’amortització i de tinença d’un vehicle, l’estalvi del manteniment, la millora de l’accessibilitat al vehicle, la flexibilitat d’un servei pràcticament porta a porta o l’oferta d’una alternativa flexible davant la necessitat de restringir l’ús del vehicle privat.\nAlhora, també destaca com a febleses que els models de vehicle compartit actuals a la ciutat no són serveis útils o rentables per aquelles persones que necessiten de forma imperativa el cotxe o moto a diari o amb molta assiduïtat; que són serveis ja utilitzats per usuaris amb una baixa taxa de tinença de vehicles; que requereixen d’importants espais d’aparcament; que la flota no es troba distribuïda uniformement per tota la ciutat o que molts dels seus usuaris viuen en àrees molt ben connectades amb transport públic, entre d’altres.\nL’estudi conclou que el vehicle compartit comporta una sèrie d’impactes positius sobre les pautes de mobilitat dels usuaris i sobre les ciutats:\nRedueix i renova el parc de vehicles existent (1 carsharing= 5-20 cotxes).\nAjuda a disminuir la contaminació atmosfèrica i acústica.\nPermet potenciar el canvi modal incentivant la decisió de no comprar o vendre un vehicle privat.\nEstimula els desplaçaments intermodals i fomenta l’ús del transport públic.\nFomenta l’ús de la bicicleta (bikesharing).\nAugmenta l’accessibilitat i permet racionalitzar l’ús del cotxe i de la moto.\nSuposa una nova eina per a la gestió de la demanda de l’aparcament.\nImplica un impuls al vehicle elèctric\nEl treball, no obstant, també recull els impactes negatius que pot comportar l’existència d’aquest tipus d’empreses sense cap tipus de límit (forta ocupació de l’espai públic i sobre els aparcaments, dificultant-ne la rotació, impacte negatiu sobre la seguretat viària...) i apunta la necessitat d’establir una regulació.\nEn base a això, el Govern municipal s’ha fixat com a objectiu fixar un marc normatiu que possibiliti una regulació dels serveis de vehicle compartit. Per aprofitar les oportunitats d’aquest tipus d’iniciatives, la ciutat necessita dotar-se d’un marc regulador clar que permeti als operadors explotar els sistemes de forma segura i estable i que permeti a l’Ajuntament definir els usos i espais determinats a l’espai públic i minimitzar així els impactes negatius (derivats de l’ocupació de l’espai públic) d’aquests serveis. El Govern municipal inicia ara els treballs per tal de redactar una proposta normativa el proper 2018.


Aquesta setmana fallera hem gaudit molt al cole, i ara ho podeu vore!!!!:\nPublicat per Infantil a 4:43 Cap comentari:\nEl passat divendres 23 de Febrer, vam gaudir d´una festa àrab-francesa com a final de projecte. Els xiquets i xiquetes van aprendre a cuinar els típics "macarons", i també van ballar al ritme de la música àrab, el "can can" francés... i moltes altres coses més!!!\nPublicat per Infantil a 7:04 Cap comentari:\nAquest any les consignes ens han disfressat de payassos. El divendres, va vindre Carnestoltes amb Paolo per comprovar que tot estiga correctament possat. I mireu que bé ens ho vam passar.\nAnem al Mucbe\nHem anat al Mucbe a fer una activitat sobre "Geometria i Pintura" i ens han explicat la tècnica transfer però per al procés d'iniciació ho hem fet en una postal. Després hem pintat una estrella i l'hem decorat amb purpurina. Hem disfrutat molt!\nPublicat per Infantil a 3:01 Cap comentari:\nUn any més hem celebrat Santa Caterina amb l'entrega de premis als millors dibuixos i la tradicional xocolatada. A més a més ens ho vam passar genial amb els tallers de jocs i l'espectacle de màgia que va preparar l'AMPA de l'escola. Moltes gràcies pares i mares per la vostra col·laboració va ser un dia genial!!.\nPublicat per Infantil a 7:47 Cap comentari:\nLA ODISSEA I LA ILIADA\nEl pare de Diego ha vingut a la classe a contar-nos dos històries : La Odissea i la Iliada.\nHa estat molt xulo. Música, sirenes, cavallers, Ulises,... molts de recursos i materials motivadors on les tortugues hem pogut participar.\nSempre és un plaer la participació dels pares.\nPublicat per Infantil a 2:08 Cap comentari:\nEl passat divendres es va celebrar el dia Internacional de la Infància. Els alumnes de p5 de totes les escoles vam anar a la plaça Constitució a vore un espectacle del mag “Pinxito” i després vam fer tallers organitzats per L’IES Ramón Cid del cicle formatiu d’educació infantil i d’animació sociocultural. Ens ho vam passar molt bé!\ncarnestoltes Diversitat Falles la castanyera Manualitats Mascota Projecte propostes sortides Tallers tardor


El reglament regulat: pràctic i adequat - Inspiració De Tall De Cabell\nEl reglament regulat: pràctic i adequat\n17fotografies Alones / Shutterstock.com perThomas Bush2 de setembre de 2019\nEl tall reglamentari és un dels talls de cabell més llargs de l'exèrcit que podríeu veure. Aquest tall de cabell segons la regulació de tall de cabell de l'exèrcit implica retallar de dalt a baix. Els laterals són llavorscònicapagat completament, deixant a vosaltres decidir quina pell voleu que sigui visible. Aquest tall té definitivament els seus avantatges: ho ésbaix manteniment, té bon aspecte, és molt pràctic i funciona a gairebé tots els entorns.\nCom aconseguir un tall regulatori\nAquest tall de cabell és particularment fàcil d’aconseguir, com la majoriaretallades militars. Si ho fas a casa, pots demanar ajuda a un amic per retallar-te el cabell o fins i tot intentar fer-ho tu mateix.\nPer començar, només cal que el vostre amic retalli el cabell superior fins a un màxim de 3, i després comenceureduïtels laterals. La forma més senzilla de fer-ho és també retallar els costats fins a un número 3 i, a continuació, fer servir tisores per escurçar gradualment els cabells a mesura que baixen progressivament. Fins i tot podeu afaitar-vos completament els pèls més baixos, per donar-li un aspecte de tall real.\nEn cas de tallar-se el cabell sol, una millor opció és optar per un ‘taper’ més dur i afaitar els costats fins a la longitud que vulgueu.\nper tu bts lletres\nI com sempre, el vostrebarberus pot aconseguir aquest tall amb relativa facilitat. Recordeu que algunes fotos poden parlar molt.\nCom donar estil a aquest tall\nAmb talcabell curt, no hi ha molt estil que faci. Si opteu per un número 3 a la part superior, és possible que pugueu sortir amb una mica de producte capil·lar (per exemple, gel) per donar-li un estil a la part frontal cap amunt o cap als costats.\nTot i que això pot no aplicar-se només als cabells del cap, aquest tall es beneficia d’un afaitat net o, com a mínim, d’un afaitat net.\nSi necessiteu més exemples d’aquest tall de cabell, consulteu la galeria següent:\n1/17Tall de regulació modernAlones / Shutterstock.com 2/17Tall formal de regulació rossafont 3/17Top ondulat amb costats afilats@blackfishbry / Instagram 4/17Top pintat amb cinta fina@blackfishbry / Instagram 5/17Tall de regulació net i sobri@blackfishbry / Instagram 6/17Casual Brush Up@jeremywexlerhair / Instagram 7/17Part prima amb pinzell lateral pentinat@ rockstarsbarberscradleyheathr / Instagram 8/17Gentlemen's Sweep@tote_barber / Instagram 9/17Part inferior reduïda@zeke_the_barber / Instagram 10/17Regulació informal amb temple desconegut@rpb_nq / Instagram 11/17Tall modern de regulació amb part dura@the_ramsey / Instagram 12/17Línia de pèl afaitat@tonisaura_barbershop / Instagram 13/17Part dura mitjana amb retallada@tonisaura_barbershop / Instagram 14/17Cremades laterals picades@ crowbarber / Instagram 15/17Regulació i part dura@ kev_thebarber1 / Instagram 16/17Cultiu de regulació amb difuminació mitjana@ irfan_eke_man_hair_master / Instagram 17/17Cultiu de regulació amb barba plena mitjana@renaud_mtlbarber / Instagram


Els restaurants i els bars es queixen que els facin inspeccions a deshores\n23/06/2020 Serveis - Jordi Rodríguez\nClients a la terrassa d'un bar de Palamós.\nL'Associació de Restaurants, Tavernes i Locals d'Oci Nocturn de Palamós es queixa que l'administració de l'Estat faci inspeccions de treball quan els establiments estan en ple horari de feina. Un total de vuit locals d'aquest col·lectiu van rebre inspeccions aquest dissabte passat a la nit, entre les vuit i les onze, segons l'Associació. Aquestes actuacions van encaminades a comprovar que no hi hagi personal que s'hagi reincorporat a la feina sense que l'hagin donat de baixa de l'Expedient de Regulació Temporal d'Ocupació.\nBona part de les empreses d'hostaleria es van acollir a aquesta figura per mitigar la càrrega econòmica del personal en les setmanes de confinament en què van haver d'aturar l'activitat. En el conjunt de les comarques de Girona se n'han fet uns 11.000, segons la Federació d'Hostaleria. Amb la represa, els establiments han anat recuperant una part d'aquest personal traient-lo dels ERTOS. La Inspecció de Treball de l'Estat actua ara per comprovar que no hi hagi fraus en aquest sentit. La nit del dissabte passat, l'Associació de Restaurants, Tavernes i Locals d'Oci Nocturn de Palamós va tenir vuit inspeccions entre els seus afiliats, xifra que el col·lectiu amplia a unes 15 o 20 si es compten també els locals que no ho són. El president de l'Associació Jordi Rissech, s'ha queixat avui que les inspeccions arriben en hores en què els negocis estan en plena feina, i que això els suposa un entrebanc. Ho ha explicat així a Ràdio Palamós.\nAra fa un mes la Federació d'Hostaleria de les comarques de Girona ja es va queixar de les inspeccions de control dels ERTOS, reclamant que no es collés les empreses quan tot just estan reprenent l'activitat. Des de la Unió d'Associacions d'Hostaleria de la Costa Brava Centre, per la seva banda, van relativitzar l'impacte d'aquestes inspeccions.\n09/06/2020 - Serveis Els restaurants volen que els aparcaments siguin gratuïts en la franja horària del dinar


PARTICIPACIÓ EN LES FESTES DE L’ESCOLA – Ampa Marta Mata\nAquest curs l’AMPA també participa a la festa de la castanyada amb l’obsequi d’una paperina de castanyes torrades que membres de la junta torrarant al pati de l’escola. Tots i totes farem de castanyers i castanyeres !!!!\nciruclar festa final de curs\nLA FESTA DE LA BICICLETA ÉS EL DIUMENGE 1 DE JUNY!!!!\nL’Ampa ha participat en obsequiar els nens i nenes de l’escola amb coca i xocolata el divendres 21 de febrer per rebre el Carnestoltes.\nUn any més, l’AMPA ha decidit demanar a les empreses i als comerços del poble una mica de col·laboració per poder aconseguir productes suficients per elaborar tres paneres de Nadal.\nAquestes paneres seran rifades els dies en què els nens de l’escola fan els festivals de nadal.\nA partir del 9 de desembre posarem a la venda els numerets del sorteig al preu d’1 euro cada tira, així que animeu-vos i vingueu a comprar-ne qualsevol dia d’atenció al soci ( dilluns de 9 a 10 matí i dimecres de 3 a 2/4 de 5).\nAixí mateix, per a totes aquelles famílies que no hàgiu pogut venir-ne a comprar a l’escola, es disposarà d’una paradeta el mateix dia de les actuacions.\nSi teniu negoci o sabeu d’algú que pugui col·laborar de manera particular amb els nostres nens, no dubteu en fer-los partícips i animar-vos, i animar-los, a dur-nos tot allò que aconseguiu fins el dia 16 de desembre al mateix horari de la venda de tiquets.\nAquest curs l’AMPA també participa a la festa de la castanyada amb l’obsequi d’una paperina de castanyes torrades que membres de la junta i pares i mares voluntaris torrarant al pati de l’escola. Tots i totes farem de castanyers i castanyeres !!!!\nGRÀCIES PER LA VOSTRA COL-LABORACIÓ, VOLUNTARIS/ES!!!!!!!!!\nSant Jordi 20131\nANIMA’T, vine a fer de contacontes als nens i nenes de l’escola o vendre llibres del dia de St. Jordi !!!!!!!!!!!!!!\nEnguany, l’AMPA ha tornat a repartir coca i xocolata per berenar a tots els nens i nenes de l’escola en motiu de la festa de carnaval; així com també ha estat l’encarregada de buscar pares que poguéssin fer el paper de Carnestoltes.\nVolem donar-los les gràcies a ells i a tots els pares i mares que vau venir a ajudar-nos a repartir la coca com a voluntaris/àries de l’AMPA.\nCom cada curs , l’ Ampa ha fet una aportació de 200€ per la compra de material escolar. A més, aquest curs ens hem encarregat de gestionar l’arribada dels patges a l’escola per recollir les cartes de tots els nens i nenes de l’escola, el dijous 20 de desembre.\nTambé, i tal com trobareu explicat a la pàgina ” d’informacions diverses” l’Ampa hem fet dues cistelles amb la participació de comerços del Vendrell per rifar els dies 18 i 19 de desembre al final de cada festival de Nadal.\nAquest any l’AMPA participa a la festa de la castanyada amb l’obsequi d’una paperina de castanyes torrades que membres de la junta i pares i mares voluntaris torraran al pati de l’escola. Tots i totes serem farem de castanyers i castanyeres !!!!\nA continuació us detallem totes les activitats que estan previstes per a l’últim dia de col·legi d’aquest curs que ja acaba, el 22 de juny, i com l’Ampa ha organitzat el matí ( de 9 a 13 hores):\nCICLE INFANTIL ( P3, P4, P5 )\n9h : entrada a l’escola.\n9.30h: Espectacle amb pallassos a la pista de l’escola.\n10.45h: esmorzar , gelats i obsequis.\n11.30h: Classe de Batuka al centre García Lorca.\n13h: sortida de l’escola.\nCICLE PRIMÀRIA ( 1r, 2n, 3r )\n9.30h: classe de Batuka al centre García Lorca.\n10.45h: esmorzar, gelats i obsequis.\n11.30h: Festa de l’escuma a la pista de l’escola.\n☺☺☺ Els nens del cicle infantil sols han de portar el seu esmorzar.\n☻☻☻Els nens del cicle primària han de dur l’esmorzar i amb una bossa a part un banyador, una tovallola i unes xancletes preferiblement lligades perquè no rellisquin amb l’escuma.\n♫♫♫ L’AMPA necessita aproximadament uns 8 – 10 voluntaris per ajudar l’equip docent i a la junta a travessar el carrer al centre García Lorca, preparació i repartiment de gelats i d’obsequis i ajudar amb el canvi de roba dels nens i nenes de primària. Si hi esteu interessats, sisplau envieu un correu tan aviat com pugueu a l’adreça següent ampa.martamata@hotmail.com.\n☼☼☼ Que ens empleneu aquesta autorització i la retorneu a l’escola abans del dia 20 de juny:\nJo……………………………………………………………… com a mare, pare o tutor de l’alumne\n……………………………………………….. del curs de …………………………..\n AUTORITZO el meu fill / la meva filla a participar de la festa de l’escuma (sols alumnes de primària)\nAquest curs la nostra escola també participarà en la festa de la bicicleta que es celebrarà el diumenge 27 de maig de 2012. La comissió encarregada de l’organització serà la Comissió Sorpresa de la Comunitat d’Aprenentatge i donat que un dels somnis d’aquesta comissió és “Vull llaminadures a l’escola” el tema d’enguany seran els caramels.\nÉs per això que us demanem que per saber el nombre de participants ompliu la butlleta i:\n– la dipositeu a la bústia de l’AMPA o de l’escola,\n– la poseu a l’agenda del vostre fill/a o\n– ens contesteu a través del nostre correu electrònic: ampa.martamata@hotmail.com\nTeniu temps fins el divendres 4 de maig.\nEsperem que us animeu a participar i així poder guanyar com a GRUP MÉS NOMBRÓS!!!\nRecordeu que l’AMPA venem samarretes i gorres per adults per poder anar tots iguals a la festa.\nAquí teniu algunes informacions:\n– Aquesta dimarts dia 22, degut a la vaga genera d’eduació, no hi haurà atenció al soci. Es farà el dimecres 23 de 9 a 10 del matí.\n– Es farà venda de samarretes i gorres per la festa de la bicicleta i de xandalls d’estiu el dimecres 23 de 9 a 2/4 11 del matí i el dijous de 3 a 2/4 de 5 de la tarda.\n– Durant tot el dia de divendres 25 els que participeu a la festa de la bicicleta podreu passar per la consergeria de l’escola a recollir el què haureu de penjar a la vostra bicicleta, que com ja us vam informar té a veure amb el tema de les llaminadures.\nEl diumenge 27, dia de la festa de la bicicleta, la concentració es farà a partir de les 10h del matí al parking de les escoles per sortir a les 11h en punt\nST. JORDI: com ja venim fent durant uns cursos, el dilluns 23 d’abril, dia de St. Jordi, la Junta de l’AMPA farem una parada de llibres a la porta de l’escola a molt bons preus.\nCARNAVAL: L’ampa ha col.laborat amb un berenar per a tots els nens i nenes de l’escola; coca i xocolata.\nNADAL: s’ha participat en la compra de material escolar pel tió i pels reis. També s’ha fet, per finalitzar el primer trimestre un esmorzar de pa amb oli, formatge i pernil per a tots/es.\nAquest any la festa de St. Jordi, 23 d’abril, coincideix amb les vacances de setmana santa, per aquest motiu la parada de llibres que cada any posa l’AMPA es farà aquest divendres 15 d’abril de 9h a 13h del matí i de 15h a 18h de la tarda.\nAnimem a tothom a aprofitar els preus especials en llibres infantils!!!\nCom cada any l’escola organitza la festa de carnaval amb música i disfresses i l’AMPA hi participarem amb un berenar per a tots els nens i nenes de l’escola que consistirà en xocolata desfeta i coca. Esperem que sigui del vostra grat.\nBon profit i bon carnaval a tothom !!!\nAquest curs i a l’igual que els anteriors, l’AMPA ha participat en la compra de material escolar, material educatiu i joguines per a tots els cursos de l’escola, tan pel tió com per reis.\nAquest curs, i en motiu de la festa de la castanyada, l’AMPA participarà en la compra de castanyes perque els pares i mares que col.laboren amb l’escola les puguin torrar, i així els nens/es se les puguin endur a casa en una paperina.\nTambé participarem, el divendres 29 d’octubre, en la compra i elaboració d’un esmorzar pels nens/es de l’escola que constarà de pa, oli fet amb les olives de les oliveres de l’escola, pernil dolç i formatge.\nRes més, bona castanyada a tothom i bon profit!!!\nFESTA DE FINAL DE CURS 2009-2010\nEl dilluns 21 de juny, a l’escola es farà un esmorzar per tots els nens i nenes de l’escola que anirà càrrec de l’AMPA i que consistirà amb Pa de pagès i oli (de les olives de l’escola), formatge i pernils dolç; aquest esmorzar ja es va fer a meitat de curs i va ser tot un èxit i esperem que aquest també ho sigui.\nEl dimarts 22 de juny rebrem la visita de la Contacontes Sra. Jordina Biosca que ens oferirà dues sessions de contes pels nens/es i que també anirà a càrrec de l’Ampa, així com també els gelats que repartirem als nens/es després de cada sessió.\nFESTA DE LA BICICLETA 2010\nCom ja hem anunciat a l’apartat de xandalls, l’Ampa ha posat a la venda les samarretes i gorres tant per nen/a com per a adult per participar a la festa de la bicicleta, que es celebrarà l’últim diumenge de maig.\nANEU PENSANT EN AGAFAR LA BICICLETA!!!!!\nUs recordem que el proper diumengedia 30 de maig és el Dia de la bicicleta i ens trobarem entre les 9o:30 i les 10:30 al pàrking de la zona escolar per fer la concentració. Durant aquesta estona es repartirà xocolata amb melindros, amb uns tiquets que podeu comprar al preu d’1 € a l’AMPA, i el qual anirà destinat a l’Associació de la Fibromialgia; a canvi d’aquest tiqut us donarna també un número de sorteig que es farà en acabar la festa.\nI, a partir de les 10:30 començarà el recorregut per la vila. Us hi esperem!!\nFESTA SANT JORDI 2010\nL’Ampa , com cada any, ha posat una paradeta de llibres infantils de l’editoria Baula a uns preus molt econòmics per als nens i nenes de l’escola. La venda ha sigut un èxit.\nEM CONTRIBUÏT A FOMENTAR LA LECTURA DELS NOSTRES FILLS I FILLES!!!!\nL’Ampa participa i col.labora amb les festes que es celebren a l’escola amb tot allò que se’ns demana i que ens és possible de dur a terme. Actualment estem treballant en la festa de Sant Jordi, i , com cada any, muntarem una parada de llibres i contes infantils.


gmcd – Pàgina 2 – RETECORK\nL’empresa Productos del Corcho Aglomerado, durant els seus 52 anys de trajectòria, va donar una segona vida al suro, aprofitant l’aglomerat. Representants de RETECORK van assistir dissabte, 24 de març, a la inauguració de la nova exposició de l’espai La Temporal, del Centre d’Interpretació Can Caciques de Llagostera. El títol de l’exposició és ben explícit:\nRETECORK assisteix a la presentació de “Taps de Finca”\nEls vins de la DO Empordà ja es tapen amb suro de proximitat. El projecte ‘Taps de finca’, impulsat per l’Institut Català del Suro i aquesta DO, busca el reconeixement d’aquests taps i el suro de l’Empordà. El passat 15 de març, RETECORK assistí a la presentació del projecte ‘Taps de finca’, que va tenir\nEl passat desembre, els alumnes del grau en Enginyeria Industrial de la Universitat de Deusto, van presentar els seus projectes amb suro davant de membres de RETECORK, com a representants del sector surer. La Universitat de Deusto es caracteritza per la seva continua innovació i formació de professionals competents capaços d’adaptar-se al seu entorn de


Nom: PALAU BORRELL\nAdreça: Nucli de Palau Borrell\nNúm. Registre / Catàleg: 11905-I\nEl petit veïnat de Palau Borrell està situat a escassa distància a ponent del nucli urbà de la població de Viladamat, de la que forma part. Es tracta d'una petita agrupació de cinc masos disposats a l'entorn de l'església de Santa Eulàlia, adossada en un d'ells, el mas d'en Batlle. Es tracta de masies formades per diversos cossos adossats disposats en un terreny en pendent. Presenten les cobertes de teula d'una i dues vessants i consten de planta baixa, pis i golfes. Els accessos es fan mitjançant portals d'arc de mig punt adovellats i d'arc rebaixat, amb les finestres majoritàriament rectangulars, i els emmarcaments bastits amb carreus de pedra i les llindes planes. Les més modernes són bastides en maons. A l'interior, aquests masos presenten sostres coberts amb voltes de canó de pedruscall i voltes a la catalana.\nLes construccions són bastides en pedra desbastada i sense treballar,lligada amb morter i amb carreus a les cantonades. El petit veïnat de Palau Borrell està situat a escassa distància a ponent del nucli urbà de la població de Viladamat, de la que forma part. Es tracta d'una petita agrupació de cinc masos disposats a l'entorn de l'església de Santa Eulàlia, adossada en un d'ells, el mas d'en Batlle. Es tracta de masies formades per diversos cossos adossats disposats en un terreny en pendent. Presenten les cobertes de teula d'una i dues vessants i consten de planta baixa, pis i golfes. Els accessos es fan mitjançant portals d'arc de mig punt adovellats i d'arc rebaixat, amb les finestres majoritàriament rectangu...\nPalau Borrell és ubicat en una cruïlla de camins que comunica Empúries amb l'interior del país, el nucli de Palauborrell ha presentat algunes mostres de ceràmica tardorromana. De fet, l'etimologia del nom, Palatio Borrello pot provenir de les restes d'una possible antiga vil·la del baix imperi romà.\nEls documents més antics que s'han conservat fan menció d'una donació de terres de Girberga al monestir de Sant Miquel de Fluvià, l'any 1149. Concretament, en document indica que les terres es situen in locum vocatum collo Palacii, dins el comtat d'Empúries. Un altre document del mateix any fa esment a un testament del cavaller Gerau de Rupià a les seves filles, on menciona el nucli de Palauborrell.\nTot i les notícies documentals, l'església de Santa Eulàlia mostra les característiques pròpies de les construccions preromàniques dels segles IX-X i l'arqueologia ha confirmat que aquest temple es va construir sobre les restes d'un fonament anterior. Aquesta església apareix com a sufragània de la parròquia de Sant Feliu de la Garriga fins que, al segle XVII va passar a dependre de la nova església de Sant Quirze de Viladamat. Sant Feliu de la Garriga i Viladamat van ser venudes a Francesc Guerau d'Ullà per Bernat Alemany d'Orriols.\nPel que respecta als masos de Palauborrell, consta que al fogatge de 1467 hi havia cinc focs, nombre que s'ha mantingut sense gaires variacions durant 600 anys. La construcció i reformes d'aquests masos es van realitzar entre els segles XV i XVII. Malauradament, els documents d'aquesta època són pocs i molt dispersos.\nÉs documentat a l'any 1761 un llarg plet entre la Pia Almoina de Girona i el comte d'Empúries per unes terres a Palauborrell, conflicte que es va solucionar l'any 1770 amb una sentència favorable a la Pia Almoina.\nDeu anys més tard es va arribar a una concòrdia sobre els drets i dominis de Palautordera entre el monestir de Sant Pere de Galligants, de qui depenia directament el monestir de Sant Miquel de Galligants, el propietari del Mas del Batlle i la Pia Almoina de Girona.\nActualment, el nucli, format per cinc masos reformats pertany al terme municipal de Viladamat. Aquest masos són segones residències. Palau Borrell és ubicat en una cruïlla de camins que comunica Empúries amb l'interior del país, el nucli de Palauborrell ha presentat algunes mostres de ceràmica tardorromana. De fet, l'etimologia del nom, Palatio Borrello pot provenir de les restes d'una possible antiga vil·la del baix imperi romà.\nEls documents més antics que s'han conservat fan menció d'una donació de terres de Girberga al monestir de Sant Miquel de Fluvià, l'any 1149. Concretament, en document indica que les terres es situen in locum vocatum collo Palacii, dins el comtat d'Empúries. Un altre document del mateix any fa e...


El Coll 2.0 _ La revista del barri: Jo també vull un barri net\nJo també vull un barri net\nEl Barri del Coll, amb la col·laboració del projecte Treball als Barris de Barcelona Activa, està duent a terme\nuna campanya informativa i de sensibilització enfocada als propietaris de gossos. Aquesta iniciativa té un primer objectiu que és millorar la neteja de la via pública però pretén anar més enllà i fer èmfasi en una tinença responsable de l'animal. Es repartiran kids de bosses per recollir les deposicions i s'oferirà als propietaris la possibilitat de participar en cursos d'educació canina en positiu impartits al Centre Cívic El Coll-La Bruguera dins el cicle La Primavera Verda que es celebrarà el proper mes de maig.\nLa campanya anirà acomapanyada d'una penjada de cartells als comerços, entitats i porteries de particulars, el disseny del qual és el que s'observa a l'imatge.\nEtiquetes: Civisme, Projectes ambientals


Jóvenes socialista Torrent\nHome / Noticies / Sopar-col·loqui amb joves socialistes\nSopar-col·loqui amb joves socialistes\nApr 12, 2015 psoetorrent Noticies\nEl dijous dia 9 organitzem una sopa-col·loqui amb joves militants socialistes per a compartir companys, repassem els nostres avanços fins hui i ens preparem per a una campanya que promet ser complicada però al mateix temps emocionant perquè realment és el moment del canvi a Torrent i a la Comunitat Valenciana.\nI per què vam voler reunir-nos?\nPerquè els joves som i hem de ser el motor del canvi, les nostres il·lusions, les nostres inquietuds i la nostra esperança seran les que ens donen força per a estar en primera línia de la política.\nEn què creiem els joves socialistes de Torrent?\nCreiem a retornar als joves la confiança pel que és públic: la política, la sanitat, l’educació… però també creiem que els joves han de ser part de la solució d’alguna cosa que també és públic: els problemes. Moltes vegades els joves escoltem parlar de política de joventut, però no volem política de joventut volem que es faça política de persones, i a més volem ser part d’ella, volem fer-la per a canviar les coses. Ja no podem entendre la política de joventut o la política de medi ambient o igualtat com a departaments estancs, la transversalitat de les polítiques és hui una prioritat. Perquè els joves podem aportar a tots els camps de la política, perquè volem participar, perquè és el nostre moment.\nQuè hem fet i què anem a fer?\nHem participat activament en l’elaboració del programa electoral, hem acompanyat al nostre candidat pels carrers de la nostra ciutat i hem parlat amb el nostre veïns, som una part significativa de la candidatura socialista i ens sentim orgullosos per açò. No ens anem a oblidar que tots fem falta, per a canviar aquesta societat una altra vegada tornem a necessitar a tothom, majors i joves, homes i dones. Açò és el que volem fer, donar solucions als problemes de tots, perquè tots junts trobarem la solució. I és de la mà del nostre candidat Jesús Ros que junts aconseguirem convertir el que hui és un somni, en realitat.\nTorrent aposta per la formació professional en l’àmbit de la seguretat\nUna bicicleta blanca homenatja al ciclista mort a Torrent\nApr Tue, 2016\nSep Wed, 2020


Farcint la faixa: 14a. Fira per la Terra : Castells grisos per un món de colors\n14a. Fira per la Terra : Castells grisos per un món de colors\nUna de les altres combinacions possibles per aquest cap de setmana del 18 i 19 d'abril en el món de la "enogastronomia-castellera" serà a Barcelona,aquest cap de setmana el cap-i-casal ofereix moltes possibilitats.\n18 i 19 d'abril de 2009\nAl parc de la Ciutadella tindrà lloc la catorzena edició de la Fira per la Terra 2009.\nLa Fira per la Terra és una trobada d'entitats de tota mena per cridar l'atenció de les agressions que la societat moderna fa als sistemes naturals i socials.\nLa Fira per la Terra no permet la participació de persones i/o entitats que practiquin la revenda de productes de consum. En canvi la Fira per la Terra dona suport a tota mena de producció artesana local respectuosa amb les persones i la natura.\nEl programa sencer de la fira el podeu consultar a l'enllaç:\nUn dels actes interessants serà el diumenge de les 17.00 a 19.00 de la tarda, a l'IES Verdaguer Sala 2,on el col·lectiu SOM EL QUE SEMBREM farà una xerrada sobre l'estat actual de l'ILP (iniciativa legislativa popular) per la prohibició a Catalunya dels cultius transgènics.\nEn el marc d’una edició dedicada a la lluita contra l’escalfament del planeta, l'entitat Slow Food col·labora a la Fira per la terra amb un mercat on hi haurà productors artesans, ecològics i de qualitat, escollits amb els criteris de producte “bo, net i just”, que caracteritzen la filosofia Slow Food. Al mercat també hi haurà una representació dels productes de l’Arca del Gust d’Slow Food de Catalunya i de la resta d’Espanya.\nEl diumenge 19 d'abril als Jardins de les Infantes a les 12.00\nActuació castellera amb els Castellers de Sants i Nyerros de la Plana\nEls Jardins de les Infantes estan a la cruïlla entre C/Marquès de Sentmenat i C/ del Vallespir .\nPodem combinar la Fira amb la jornada castellera d'aquestes dues colles de camisa gris .\nPels borinots,la colla de Sants,no és la primera actuació de la temporada ja que en porten unes quantes...en canvi pels manlleuencs serà la primera diada completa de l'any,el dia abans hauran estat a Vic fent pilars per la 3a.Trobada de Cultura Popular...si la pluja ho permet...\nActuació dels Nyerros per la Festa major de Roda del 2008\nNyerros de la Plana : pilar de 4 d'entrada,4d6 ,3d6 intent\nNyerros de la Plana : 3d6 descarregat,2d6 i pilar de cloenda


Arxiv TVE Catalunya - Escoltem els - La veu. - фильмы о музыке - Каталог файлов - Персональный сайт\n07:11 Четверг 13.08.2020\nArxiv TVE Catalunya - Escoltem els - La veu.\nEscoltem els músics - La veu\nArxiv TVE Catalunya - Escoltem els - La veu. Serie didactica a mostar les caracteristiques d'un instrument musical a traves de les explicacions i interpretacions d'un music. Tots els progames s'han realizat al Centre de Documentacio Musical de Catalunya i compten amb participacio de nens pregunten als music.\nEl aquest capitol sobre "La veu" , Imma Colomer parla amb un grup de nens sobre les possibilitals de la veu. El grup entervista Dalmau Gonzales sobre la cura, les precaucions i sobre els consells per a cuidar la veu. Gonzales interpreta "La truita" de Schubert, acompanyat al piano per Albert Romani. Un grup de nens entrevista Dalmau Gonzales sobre l'us de la veu per part dels cantants. Dalmau Gonzales interpreta Romanc de Santa Llucia, d'Emili Toldra. Imma Colomer i el grup de nens parlen amb Dalmau Gonzales sobre la seva feina com a cantant d'operal: el tenor interpreta Serenata de Don Pasquale de Donizetti.\nAmb realitzacio de J.L. Mendizabal, presentat per Imma Colomer i amb guio de Clara Hernandez i Mireia Hernandez, i amb Josep Maria Duran con a compositor. Emes a la Segona Cadena el 8 de gener del 1988.


Archivo de Categoría de "Que Paguin Els Rics" | Anticapitalistes\nArchivos de Categoría: Que Paguin Els Rics\nArchivos de Categoría: "Que Paguin Els Rics"\nA Espanya les grans empreses i multinacionals de sectors estratègics reben ajudes milionàries per salvar els seus negocis cada vegada que al·leguen pèrdues. Ara, la crisi de la COVID ha accelerat la tendència de deslocalització d'empreses o el tancament d'algunes com Alcoa o Nissan. Per això exigim #NacionalitzacióJa, per fer èmfasi en què és possible…\nTaxa COVID europea\nVídeos Infografies Que paguin els rics 2. Acabem amb els paradisos fiscals 3. Nacionalització ja! 4. Hi ha una altra sortida\nAcabem amb els paradisos Fiscals\nA Espanya es deixen de recaptar anualment 60.000 milions d'euros per evasió fiscal i 190.000 milions per enginyeria fiscal. El total suposa més del triple de la despesa anual en sanitat pública. Per la seva banda, les grans fortunes espanyoles tenen 150.000 milions d'euros ocults en paradisos fiscals. Pel que fa a les empreses, algunes…


dilluns, 20 d'abril de 2020\nL'objectiu és ampliar el programa a altres països d'Àfrica\nLes graduades i els graduats / Foto: FIF-UdL\nUn total de set joves, tres noies i quatre nois, s'han graduat en la primera promoció de Fisioteràpia a la Universitat de Gàmbia, gràcies al projecte de cooperació Fisiàfrica, iniciat per la Universitat de Lleida (UdL) i coordinat des de la Xarxa Vives d'Universitats. Dos professores i un professor de la Facultat d'Infermeria i Fisioteràpia (FIF) de la UdL han participat en la formació de l'alumnat en aquest país africà des de l'any 2014, quan a va arrencar un programa que ara es vol estendre a altres punts del continent.\nDe moment, Fisiàfrica s'ha desenvolupat a Gàmbia i Moçambic, on la primera promoció d'una trentena de joves es va graduar al 2018. Paral·lelament, la UdL ha engegat un altre programa de formació en fisioteràpia als camps sahrauís d'Algèria, amb l'ajut la Unitat de Desenvolupament i Cooperació (ODEC). Ara, a més, la coordinadora del projecte i professora de la UdL Carme Campoy ha iniciat els contactes per col·laborar amb altres organismes internacionals, com ara la World Confederation for Physical Therapy (WCTP), de cara a ampliar la formació en fisioteràpia a altres països africans.\nDocents de les universitats implicades es desplacen per impartir la formació, però l'estudiantat també té l'oportunitat de fer pràctiques aquí. De fet, durant el primer quadrimestre del curs 2019-2020 la UdL ha comptat a les seues aules amb quatre alumnes de la segona promoció de Fisioteràpia a Gàmbia i tres de la primera que han estat desenvolupant el seu Treball Final de Grau (TFG).


Com ha canviat la pandèmia el nostre consum? - Escodi\nEscodi llença una enquesta per conèixer quins són els hàbits de consum després d’un any de Covid-19 i quan la vacunació fa preveure a mitjà termini la recuperació d’una nova normalitat.\nL’Escola Superior de Comerç i Distribució (Escodi) ha posat en marxa una nova enquesta sobre hàbits de consum. L’objectiu és conèixer quines de les tendències marcades per l’inici de la pandèmia es mantenen i quines s’han modificat després de més d’un any de Covid-19, i quan el procés de vacunació fa preveure a mitjà termini la recuperació d’una nova normalitat.\nEl tancament intermitent dels comerços; la limitació d’aforament i de mobilitat com a mesures sanitàries va incrementar de forma molt significativa la compra online de productes de gran consum i va despertar una consciència més ecològica i d’aposta per productes de proximitat per part dels consumidors, així com la voluntat de fer un consum més conscient i auster.\nLa pandèmia de la Covid-19 també va suposar un descens molt significatiu de la compra de roba, o d’alcohol; però va incrementar la d’aliments, el consum de productes de bricolatge o de les vídeotrucades i plataformes audiovisual.\nAixí ho posava de manifest la primera enquesta de consum en confinament que Escodi va portar a terme l’abril de 2020\nMés d’un any després, es mantenen les mateixes tendències? Com s’han adaptat a les mesures i la incertesa? S’han modificat, ara que la vacunació dibuixa un futur a mitjà termini més pròxim a una nova normalitat? Com es canalitzaran els estalvis d’aquest any? Es manté l’aposta per la sostenibilitat i el comerç de proximitat? Preguntes a les quals l’enquesta d’Escodi vol donar resposta per col·laborar en la presa de decisions en el sector retail.\nParticipa i contesta l’enquesta. No et prendrà més de 4 minuts. És anònima i compartirem els resultats de forma pública a la web d’Escodi i de les xarxes socials.


3 – ENGRUNES\nAquesta pàgina és una reflexió sobre la presència de l'Etern.\nAquesta expressió: la presència de l'Etern, es pot aplicar a Déu, al Pare del cel, al Crist ressuscitat, al Regne de Déu...\nDiem que també es pot aplicar al Crist ressuscitat perquè com diu el “Credo” el Crist ressuscitat seu a la dreta del Pare, és a dir comparteix la mateixa vida eterna. I del Regne de Déu també diuen els entesos que és el mateix Déu. El terme: la presència de l'Etern es pot dir de qualsevol de les locucions anteriors.\nLa presència de l'Etern és un concepte nuclear en el món de la religió. La qualitat de la religió dependrà de com entenen aquesta presència.\nLes nostres relacions amb el Crist ressuscitat no poden ser les mateixes que tenien els seus deixebles mentre vivia a la terra. El mateix Jesús va advertir: Us convé que me'n vagi, perquè, si no me'n vaig, el Defensor no vindrà a vosaltres... Jo 16,7. Si no volem llegir el text grollerament i de manera inadequada, veiem que Jesús ens ve a dir que a partir d'ara: el seu “status etern” ja no és el d'aquest món i, per tant, no podem continuar tractant-lo com abans quan estava a la terra. No el podem tractar amb categories temporals.\nI tanmateix l'hem continuat tractant d'aquesta manera. En conseqüència, ens hem quedat sense l'Esperit, sense el Defensor?\nLes categories temporals segons Panikkar són: temps, espai i matèria. Segons altres autors com Schopenhauer i Buber són: temps, espai i causalitat.\nDegut a una tergiversació del llenguatge, hem creat una consciència en el poble creient que entén celebrar la presència del Crist ressuscitat ubicant-lo en un espai: el sagrari, en un temps: la missa, en un tros de matèria: el pa i com efecte d'una causa: les paraules consecratòries. I, per altra banda, hem posat en el mateix nivell axiològic formes i contingut essencial.\nAmb això hem propugnat una presència de l'Esperit subjecta i condicionada a la Llei. Hem dit: si hi ha unes determinades condicions hi ha presència “real”, si no es donen aquestes condicions no hi ha presència “real”???\nAra bé, “La” presència de l'Etern “És”. Aquí no hi cap el fet de ser més o menys present, aquí o allà, ara o després... tots aquests qualificatius estan fora de lloc. No és “una” presència, sinó “la” presència, la que hem de celebrar. En aquest sentit també és el mateix Jesús qui ens adverteix: El Regne de Déu no ve pas d'una manera visible, ni diran: Heus-el aquí o allà...el Regne de Déu és enmig de vosaltres. Lc 17,20. Enmig, és a dir, aquí. Un aquí qualitatiu, etern, lluny de categories temporals.\nEls sagraments celebren la presència del Crist ressuscitat i ho fan de formes variades. La celebren! No en són la causa, ni el mitjà... dir això seria un disbarat teològic de primera magnitud. Unes formes poden ser més solemnes que les altres, però ni unes augmenten ni les altres disminueixen la presència del Crist ressuscitat. El Crist ressuscitat no necessita de cap forma externa per ser present.\nNo diem per fer-se present, sinó per ser present. El Crist ressuscitat “És”. I és abans dels sagraments. En tot cas som nosaltres els qui estem o no a la seva presència. Ubicar-lo en un espai i en un temps és com regar fora de test...\nNecessitem celebrar el Misteri que ja és. No el fem present. Ja és present. L'Amor etern “és”. El celebrem amb signes. Però, tant si el celebrem com si no el celebrem l'Amor és.\nQuan el sentit comú de la bona gent ens ensenya amb més claredat que no pas ho ensenya la religió allí on resideix la veritat i la bondat de les relacions i dels actes que es fan... llavors la religió esdevé inútil. Posem un exemple:\nDos matrimonis celebren el seu aniversari. Un que es més pobre de recursos ho fa d'una manera senzilla però amb molta il·lusió i amor, l'altre amb més poder adquisitiu lloga una orquestra, invita gent important... Bé, la pregunta és: s'estimen més els qui ho celebren amb molta parafernàlia? Diem que no, que no depèn d'això, i que potser hi ha més amor en el matrimoni que ho va celebrar d'una manera senzilla... fins i tot, tanta parafernàlia pot impedir la veritable intimitat i relació de parella o pot ser, fins i tot, motiu per amagar la manca d'amor...\nDoncs, bé això que ho veiem tan clar, per què no ho veiem així en el món religiós? Per què diem que un sagrament amb més riquesa de ritus i més condicionat a la llei del Dret Canònica hi ha més presència “real” i fins i tot hi ha la presència en exclusiva del Crist ressuscitat? I quan no es pot celebrar aquest sagrament per falta de ministre diem i pensem que als fidels o a la comunitat els falta... ¿què els falta? En tot cas els falta un ritus més complert i res més, perquè la presència real del Crist ressuscitat no depèn d'això. La presència del Crist ressuscitat no depèn de res d'aquest món. Ell “és”. Ni és més ni és menys. És, amb un ésser etern. Pel que es veu, el món de l'esperit ens queda a mil anys llum.\nL'autoritat i els poders institucionals són bons i necessaris en el marc de la Institució. Però quan aquests poders i autoritats es posen com a condició per fer possible la presència del diví, això representa la destrucció de la veritable religió. L'Esperit, el Crist ressuscitat no pot dependre de la llei per fer-se present. No necessitem intermediaris per obrir-nos al misteri de Déu. L'única mediació possible és el nostre ésser mateix. Panikkar.\nQuan es dóna excessiva importància a les formes, sovint en surt perjudicat el contingut. Exalcem tant els sagraments que la fe queda en segon lloc. I el que fem, en el fons, és fomentar una religió basada en la llei i no en la fe, fent, d'aquesta manera, inútil el Nou Testament.\nTambé una bona lectura del cap. 6 de Joan ens hauria de fer pensar. Jesús no va dir: aquest tros de pa sóc jo, sinó que va dir: jo sóc el pa de vida. I això vol dir que ell: el Fill de l'Home, o la Paraula feta carn, és l'aliment de les nostres vides. Perquè no només de pa (material) viu l'home, sinó de tota paraula...\nJa en temps de Jesús va passar que alguns dels seus deixebles van entendre “literalment” les paraules de Jesús quan van replicar: Com pot donar-nos aquest la seva carn per a menjar? Però, la resposta de Jesús va ser clara: La carn no serveix de res és l'esperit el qui dóna vida. És com si ens digués a nosaltres: “el pa no serveis de res, és l'esperit, la fe, qui dóna vida”. Cf. Jo 6.\nEns hem deslliurat del jou de la llei antiga i hem caigut en un altre jou més subtil però més fort encara. Hem canviat les paraules i el format extern, però hem caigut en el mateix parany de la llei.\nLa veritat de les nostres relacions humanes i amb Déu s'aconsegueix en el tercer nivell de consciència.\nPublicat per MIQUEL FONT a 18:51


RogerBlog: de febrer 2008\nLa Selecció Catalana al PES 2008\nLa presència de la Selecció Catalana als grans esdeveniment del futbol mundial ja és possible. Des d'aquesta web ja és possible descarregar-se el mod per fer més nostre el famós simulador. Jo l'he provat i no afecta ni poc ni gens a la jugabilitat i els canvis són per millor: a part de Catalunya també hi afegeix Euskadi i diferents equips de categories inferiors.\nPublicado por Roger en 11:08 1 comentarios\nUn bon dia, Mitch Albom veu per televisó que un dels seus exprofessors, en Morrie, pateix una malaltia terminal i això no el deixa indiferent i si posa en contacte. Amb aquest inici, de seguida un sap com acabarà la novel•la, però això no li treu atracció, sinó tot al contrari, fa que encara en tingui més. A partir d'aquí, dimarts rere dimarts, alumne i professor es troben. I dimarts rere dimarts parlen de temes que els preocupen: el món, de sentir llàstima per un mateix, la recança, la mort, l'amor... i així fins a catorze dimarts.\nLes converses fugen de les banalitats i els tòpics més recurrents al tractar aquestes temes i no tan sols arriben al cor, sino que també fan pensar, i molt. A tot això s'hi afegeix una bona qualitat literària i no és en va que durant molt de temps hagi estat, discretament, un dels best sellers mundials. A més, tot i la duresa de la situació, ni tan sols quan és a les portes de la mort Morrie fa pena ni llàstima: és tot un exemple de ganes de viure, de valor i un gran esperit de superació. A més, ni en les escences més dures es cau en la morbositat vanal i inútil que no ens porta enlloc i que ara està tant de moda per enganxar audiència. I si algú ja l'ha llegit (fa anys que està al mercat) n'existeix una segona part: Morrie se'n va.\nPublicado por Roger en 11:15 1 comentarios\nEl paper de sony\nAquesta pila de manuals no són de la tota la col·lecció d'aparells que tinc de Sony. Tots són d'un aparell que vaig comprar el dissabte passat i n'hi ha 11, en 11 idiomes diferents, dels quals només en comprenia dos. El castellà i l'anglès però hi faltava el català. Entre tants i tants idiomes i malgastar tant de paper, que els costaria afegir-hi el català. O millor dit, no seria millor afegir-hi el català a la distribució que es fa a Catalunya al mateix torn que se'n treuen els fulletons en francès, portuguès, alemany, xinès o japonès i tota la resta? No seria una bona manera de deixar de malgastar i al mateix temps fomentar el català?\nPublicado por Roger en 22:03 0 comentarios\nUna novel·la com les d'Alfred Bosch\nViatge a la València al segle XIX. Guerres del francès a cavall de la industrialització i la vida rural. Una part tira cap al liberalisme però l’Esglèsia més conservadora no vol que la societat evolucioni i es restaura la Inquisició. I a través del personatge de Llorenç Ramo, Alfred Bosch ens narra la història de l’últim condemnat, Gaietà Ripoll a morir a la foguera pel Sant Ofici. Ramo fa l’impossible per salvar-lo, però una secta i complots constants a la seva esquena, sectes i símbols gairebé indesxifrables el porten en un carreró sense sortida. Ramo vol defensar el seu amic.\nI tot això, en una novel•la com les de Bosch. Uns fets reals que inspiren la ficció i d’una forma fresca i sense recarregar-se ens aproximen i ens fan conèixer etapes de la nostra història. I després de llegir Inquisitio, no és estrany que la novel•la li hagi valgut un premi. Aquest cop el Prudenci Bertrana.\nInquisitio. Alfred Bosch.\nEditorial Columna. 2006\nPublicado por Roger en 17:41 0 comentarios


PATRIMONI HISTORIC i ARTISTIC | ALCANAR - Excaven el jaciment més ben conservat de l'edat del ferro\nALCANAR - Excaven el jaciment més ben conservat de l'edat del ferro\nnoticies de C A T A L U N Y A - — Publicat per josep.m @ 12:11\nper a.caralt | acaralt@diaridetarragona.com\nEl jaciment del segle VII a.C. es localitza sobre un petit turó dels estreps de la serra del Montsià entre Alcanar i les Cases. La seva antiguitat correspon a la primera edat del ferro, un període anterior a la cultura ibèrica. Es va començar a excavar l'any 1997, i a partir de 2000 les campanyes es van intensificar gràcies a l'ajut, entre altres, de l'Ajuntament d'Alcanar.\nFins ara s'ha descobert una tercera part de la residència emmurallada en un estat de conservació extraordinari, segons explica el codirector dels treballs, David Garcia. L'excavació ha tret a la llum l'existència d'una muralla perimetral de dos metres d'amplada, una torre de defensa adossada a la muralla, i quatre habitacions de 25 m 2 de superfície cadascuna d'elles adossades a la part interna de la muralla, «i que eren utilitzades com a magatzem, quadres i zona de processament de productes agrícoles del recinte». Els murs laterals de les habitacions, anteriorment completament coberts de terra, assoleixen els 2,5 metres d'alçada. «Originalment, les habitacions tenien dos pisos i quatre mesos d'alçada», apunta l'arqueòleg.\nDescoberta aquesta zona, el GRAP ha iniciat enguany l'excavació a la part central i meridional del recinte, també coberta de terra: «Hem de descobrir els espais domèstics de la vivenda, en un estat de conservació similar».\nAquesta tasca es pot allargar els propers 10 anys. Garcia no creu que es pugui accelerar el ritme d'excavació tenint en compte la immensa quantitat de restes de l'època que, barrejades amb la terra, s'estan descobrint. Fins ara, un total de 25.000 fragments de ceràmica local i de procedència fenícia. Amb el material, el experts han pogut recompondre fins a 300 envasos, alguns d'ells utilitzats per a transportar vi.\nTambé els ha permès, a la vegada, identificar restes carbonitzades dels aliments emmagatzemats a la residència, blat, ordi, civada o llenties, i restes del cultiu de la vinya. «No sabem si és vinya treballada per l'home o silvestre», apunta. Si fos domesticada, es posaria en dubte la creença que els indígenes no sabien elaborar vi.


Memòria de peix | l'Optimista\nDes del dia que vaig entrar a la peixateria on treballava que no puc deixar de pensar en ella. No em pregunteu pel color dels seus ulls, ni tan sols m’atreviria a dir si tenia els cabells llargs o curts, deixats anar o recollits. No puc deixar d’imaginar-me amb ella tot i que no sóc capaç de donar-li forma ni contorn. No vaig tenir temps d’apreciar els seus detalls, les seves línies i colors, el to de la seva pell o la grossor dels seus llavis. Va ser un enamorament difícil de descriure, per no dir impossible de transmetre.\nAmb mig albir del seu somriure el meu cor es va sobresaltar de tal manera que no vaig poder fer altre cosa que amagar el meu esguard, refugiar-me amb la mirada en qualsevol direcció que no fora la seva, i allí les vaig trobar, aquelles cues de peix. La veritat és que tampoc podria dir-vos de quin peix es tractava. Mai m’ha agradat el peix, de fet, només havia entrat a la cerca d’un ramet de julivert, esperant trobar a una mestressa prou generosa per fer-me el favor de donar-me’l. Com hagués pogut imaginar que em rebria un aquella visió tan sobrecollidora?\nI allí em vaig quedar, atrapat. Incapaç de respondre als seus requeriments, impossibilitat a l’hora de vertebrar qualsevol encavalcament de sons o mots que es pogués arribar a considerar una oració amb sentit. Atrapat en la pau gèlida d’aquelles escames, d’aquells gris blavós, d’aquell rerefons de glaç. En un brot de valentia i temeritat vaig aconseguir sortir d’allí, habilitat per l’entrada d’un client que no entengué el perquè de la meva fugida, amb el cap cot, amb els reclams d’aquella veu que sorgia d’aquell amor al que no gosava identificar.\nI aquí em trobo, davant del full en blanc, en front la memòria buida, intentant pintar-te, pretenent pescar algun detall que em permeti definir les teves faccions. Encara que per molt que m’hi esforci, per molt que exprimeixi els meus records al voltant d’aquella fita, només hi ha una imatge que es reprodueix, clara i distinta, en el meu cap.


Joan López Jurado: LA MENJADORA\nLa memòria dels humans és fràgil. I la d’alguns polítics, senzillament nul·la. Quan ara fa uns quants dies vaig llegir que Xavier Escrivà (CiU) cobraria 54.000€ bruts anuals per exercir el càrrec de “Coordinador de Govern” del Consell Comarcal, vaig recordar ben vivament les dures paraules que ell mateix i la Sra. Rodriguez –portaveus del grup comarcal convergent durant el període 2004-2007- van pronunciar en el Ple que va determinar els sous del gerent i el coordinador de serveis socials, així com el del vice-president de l’ens comarcal.\nEn aquells moments ambdós van titllar la proposta de retribucions del govern del CCAP (PSC-ERC) de “menjadora”, doncs segons ells no tenia cap altre objectiu que “col·locar” determinades persones.\nNo discuteixo la vàlua política de Xavier Escrivà, a qui per cert aprecio després d’haver coincidit amb ell al Consell Comarcal durant aquests quatre anys (2003-2007) en que he exercit el càrrec de Vice-President 5è. No discuteixo tampoc la retribució que s’ha fixat per a ell com a “coordinador de govern”, doncs em sembla equilibrada. Ara bé, li calen realment al CCAP no un, sinó dos coordinadors de govern (El Sr. Lecegui també ho és, només que cobrant menys de la meitat) a més del gerent i el President, que també té dedicació? Francament, crec que no, doncs ni el volum de feina política, ni per descomptat les competències d’aquests ens justifiquen tal concentració de dedicacions polítiques.\nNo obstant, no és això –el nombre i els sous dels càrrecs- el que allunya cada dia més ciutadans de la política, sinó més aviat les contradiccions en les que incorrem massa sovint els polítics.\nSi al començament de la passada legislatura la política retributiva del govern PSC-ERC del CCAP era considerada com “de menjadora” pels consellers i conselleres convergents (també pel Sr. Joan Raventós, capo de CiU a la comarca i diputat al Parlament), em pregunto com qualifiquen i justifiquen ara aquest insòlit fet.\nPS. Per cert, em pregunto, quina serà la feina que li quedarà al gerent del CCAP tenint com té ara ni més ni menys que un president i dos coordinadors de govern amb dedicació, plena o parcial, segons el cas. No sé per què, però tinc la lleugera intuïció que hi ha massa galls per tant poc galliner.\nPublicat per Joan López a 17:00


SARA GONZÁLEZ Barcelona Actualitzada el 21/02/2012 14:08\nUna llista única centralitzada on imperi el criteri clínic és la fórmula per la qual aposta el pla per reduir les llistes d'espera, així com la supressió de duplicitats que allarguen el procés. Amb l'objectiu de garantir l'atenció de proximitat, Ruiz ha insistit que el pla pretén resoldre més problemes en l'àmbit ambulatori, una fita que implica una major coordinació entre els CAP i els hospitals a través de la figura d'una infermera d'enllaç.\nSegons el conseller, el pla pivota sobre l'abordatge de les malalties més comunes, l'atenció integral als pacients crònics i la modernització organitzativa. Per facilitar l'atenció al pacient en el menor temps possible, es potenciaran mecanismes com la teleassistència pel diagnòstic ràpid i els tractaments a domicili.\nSalut també pretén reduir un 15% el temps d'espera en les visites als metges especialistes. En l'últim any, el Servei Català de la Salut (CatSalut) va comptabilitzar 3,6 milions de consultes procedents de l'atenció primària a facultatius especialistes. El 50% d'aquesta activitat als hospitals és de caràcter ambulatori. Ara aquest flux s'ordenarà per evitar la peregrinació innecessària de l'usuari. Els metges de capçalera assumiran consultes d'oftalmologia, salut mental, dermatologia, otorinolaringologia i aparell locomotor -aquest últim àmbit representa un 70% de les visites ateses pels professionals dels centres d'atenció primària (CAP).\nPer poder resoldre els casos de manera adequada -els greus es continuaran derivant als hospitals-, els metges de família disposaran de guies clíniques pactades amb els centres de referència de cada especialitat. També podran demanar proves diagnòstiques -com les ressonàncies magnètiques- i, si la situació del pacient ho requereix, podran sol·licitar la presència física de l'especialista al CAP. Aquests professionals també hauran de dedicar una part de la jornada laboral a resoldre indicacions dels metges de capçalera, aprofitant els recursos de les noves tecnologies. En dermatologia, per exemple, els professionals compartiran imatges i podran debatre el diagnòstic amb l'ajuda del correu electrònic o de la webcam.\nARA PREMIUM: Salut especialitza els ambulatoris


La LoRa Alliance | IoT Catalan Alliance\ni2cat 21 març, 2017\nLoRa Alliance és una organització sense ànim de lucre registrada als Estats Units, a l’estat de Delaware. La seva missió és estandaritzar les xarxes de baix consum (LPWD, Low-Power Wide-Area Network) per millorar l’ús dels dispositius IoT, operant objectes inalàmbricament a una xarxa regional, nacional o global. L’objectiu de l’aliança és aconseguir la connectivitat entre dispositius al voltant del món.\nL’organització està constituïda per quatre comitès: l’estratègic (planeja el futur de l’empresa), el tècnic (desenvolupa la connectividad per la IoT), màrqueting (responsables de premsa i fer-se càrrec d’estar a esdeveniments com el MWC) i el de certificacions (crea programes i certifica la seguretat dels sistemes al voltant del món). No tenen un model de negoci predefinit, el que fan és apostar per la tecnologia i el seu desenvolupament, adaptant-se a les necessitats del mercat en cada moment.\nComparen el seu funcionament amb el d’una xarxa wifi, que pots tenir wifi a una àrea local, pots fer roaming amb altres partners o tenir un wifi privat a un edifici. Per exemple LoRa pot donar servei a una empresa creant una xarxa privada o pot escalar aquest model de negoci creant les xarxes necessàries a una ciutat intel·ligent per incrementar les activitats IoT a aquesta ciutat sense un cost d’infraestructures elevat.\nLoRa Alliance fa negoci a través del desenvolupament de mercat i de partners. Staale Pettersen, director de SEMTECH empresa col·laboradora de LoRa Alliance, explica que durant l’any l’empresa organitza tres o quatre trobades on dediquen un dia i mig a treballar el desenvolupament tècnic de l’empresa i l’altre meitat a interactuar amb altres membres de l’esdeveniment que també mostren els seus productes per desenvolupar possibles col·laboracions, detectar les necessitats del mercat i possibles noves demandes tecnològiques que podrien desenvolupar.\nNarrow Band VS LoRa Alliance\nPettersen assegura que la tecnologia Narrow Band IoT no afectarà a LoRa Alliance perquè el 65% del mercat són connexions gratuïtes i la resta paguen per estar connectats a connexions públiques.\nUna gran diferència entre les dues tecnologies és com es comuniquen: LoRa està connectada al núvol i no a la estació base, i la Narrow Band té un mòdem on el tràfic és constant perquè s’està sincronitzant. L’altra gran diferència són les bateries, que tot i tenir una tecnologia similar la durabilitat de la bateria de LoRa permet 2.200 milions d’hores d’ús perquè té un consum molt baix, per tant té una vida molt més llarga.


Posts 1,651\tRe: Changing queen genetics?\nPosts 5,154\tRe: Changing queen genetics?\nPosts 3,387\tRe: Changing queen genetics?\nPosts 9,556\tRe: Changing queen genetics?\nPosts 2,297\tRe: Changing queen genetics?


'Blissfully' de Virginie Barré i Bruno Peinado\nBruno Peinado "DREAM CATCHER"\nL'ADN Galeria (Enric Granados, 49. Barcelona) presenta, fins el 24 de març, l'exposició 'Blissfully' de Virginie Barré i Bruno Peinado.\nEls artistes uneixen la seva pràctica artística i decideixen centrar-se en un mateix concepte cultural, el “Bliss”, aquest lema de pretesa universalitat fou dibuixat durant els anys 60 com a manifestació d'un esperanto utòpic. Cadascú presenta una sèrie d'obres noves en simbiosi amb l'espai de la galeria coincidint parcialment en la temàtica però sense sacrificar la seva personalitat creativa. Si una expressió resumeix la seva proposta i la seva col·laboració amb ADN és la representació d'una “col·lisió cultural”, entesa com un xoc d'estètiques i de conceptes que dóna lloc a l'erupció de l'imprevisible. L'espectador de “Blissfully” és convidat a viatjar entre obres bidimensionals i instal·lacions com si es mogués dintre d'una estètica del “tot-món”, on el procés de barreja i bricolatge és la norma.\n[bio] Virginie Barré és una artista molt apreciada a nivell internacional present en diverses bienales com Lió Bienal (France), The Prague Bienal (República Txeca) i en festivals de video a Manila (Filipines) i Bangkok (Tailàndia). Va exposar en institucions com The Swiss Institut (Nova York); Louisiana Museum of Contemporary Art (Copenhaguen); The Nagoya Museum (Japó); Künstlerhaus (Hambourg) i a França, a la FIAC 2006 amb un sol show, en el CAPC de Bordeaux, al Museu d'Art i Indústria de Saint-Etienne, al Palais de Tòquio de Paris i a l'Espace Paul Ricard (Paris).\nLa seva obra està present en importants col·leccions públiques franceses com el FNAC/Centri Pompidou, Museu de les Belles Arts de Bordeaux i el FRAC de Basse-Normandie de Cauen. L'artista desenvolupa súbtilment una pràctica artística irreverent i impertinent de l'art i la seva història encara que de manera conscient, controlada, i que en Blissfully teatralitza unint convivència surreal al mateix temps que ens convida novament a penetrar i a moure'ns dins de la seva intimitat conceptual, dins del seu món re-creatiu i imaginari.\n[bio] Bruno Peinado és un artista molt dúctil, que no té estudi ni taller, prefereix elaborar i desenvolupar les seves obres a partir de l'espai i del temps disponible en que es van a exposar. Això també fa d'ell un artista en constant moviment, que segueix afegint o treien elements als seus treballs segons l'entorn físic i social en el qual està operant, deixant així que les idees i les influències del món exterior flueixin sense vincles, sense pressions, sense regles establertes, sense estereotips.\nLa trama de múltiples lectures i la riquesa interpretativa de les instal·lacions de Bruno Peinado han motivat l'interès de la crítica i ha possibilitat que el seu treball s'hagi mostrat en diverses fires, exposicions i galeries internacionals. Cal destacar la seva última exposició indivul al Fons Regional d'Art Contemporani donis Pays de La Loire al gener de 2007, a l'Armory Show el 2007, al Swiss Institute Contemporary Art el 2005. Entre les seves exposicions col·lectives recents, cal destacar: Il faut rendre à Cézanne, Col·lecció Lambert de Avignon, Notre Histoire en el Palais de Tòquio (Paris). La seva obra està present entre d'altres col·leccions públiques importants, al Fons Nacional d'Art Contemporani Francès (FNAC) i en diverses col·leccions privades.\nDibuix Instal·lacions/Performances Museus Pintura


Un grapat de partits ajornats de futbol sala abans del parèntesi de Pasqua\nRecuperem les cròniques i les fotos de Pepa Deogracia (amb el suport de Carlos Cucart i Paco Rodríguez) dels partits retardats i alguna jornada addicional de futbol sala abans del descans de Pasqua… que han aprofitat per a algun torneig més o menys amistós. A destacar la jornada final de la Copa de Prebenjamins, on el Club Futbol Sala Puçol es va proclamar 7m classificat després de golejar 0-15 a l'Acadèmia Futsal València. El futur del futbol sala a Puçol està garantit.\nACADÈMIA FUTSAL VALÈNCIA (0) - F.S. PUÇOL (15)\nGran dia per als nostres xicotets que golegen al local en la jornada final de copa. Es disputaven 7m i 8u lloc de la copa de plata.\nEls nostres van disfrutar d'allò més, primer amb la golejada i després amb l'entrega de medalles i diplomes.\nUn dia de molta calor, que després de les pluges, tots vam acollir amb alegria... i més veient disfrutar als nostres xicotets, els nostres Prebenjamins... al futur del nostre club.\nF.S. PUÇOL (6) – VALÈNCIA C.F.S. (3) (28-3-15)\nUn altre lentament avant del nostre juvenil a en el decisiu tram final del campionat per a mantindre intactes les il·lusions i aspiracions de lluitar pel títol, a pesar de l'evident dificultat d'això. En este cas, i en partit jugat en el nostre pavelló, la víctima va ser el CFS València, que va acabar finalment perdent per 6-3.\nVam poder veure dos parts totalment diferents en el partit, ja que en la primera part nostres xics no van estar al seu nivell habitual i l'equip rival va plantar cara en tot moment, dificultant molt bé els moviments dels nostres jugadors. Encara així, el resultat parcial al descans reflectia un esperançador 3-2 ja que , al sorprenent gol inicial que ens van marcar, motivat per una fallada defensiva, vam poder prompte donar-li la volta amb sengles gols de Joan i de Raúl, que van aconseguir culminar dos boniques jugades. L'alegria ens va durar poc de temps perquè ens va vindre l'empat quasi de forma seguida encara que en els instants finals de la primera part aconseguim novament tornar a marcar per mitjà de Raúl en una gran j de contraatac.\nLa segona part va ser totalment diferent ja que els nostres xics van fer un pas avant i van aconseguir ofegar el rival, sense deixar-li espais, desplegant un gran joc, amb molta velocitat i jugant per moments un gran futbol. D'esta forma va vindre un altre gol marcat per un xute d'Alvaro a l'eixida d'un servici de banda i altres dos gols quasi calcats de sengles a culminats per Moreno. I vam poder veure algun gol més si els xics hagueren estat un poc més encertats en els metres finals. Un gol marcat per l'equip rival en els instants últims del partit deixava el resultat final de 6-3, clar i contundent.\nEsta victòria ens permet agafar aire en els nostres pulmons, que ens pot fer molta falta de cara als quatre i decisius partits que ens queden per jugar, i de continuar mantenint l'esperança en l'equip, a pesar de gran dificultat que tots sabem que suposa el fet.\nBENJAMIN (3) - MISLATA (1) (28-3-15)\nGols: Adrián Felguera, Dámaso (2)\nL'equip de benjamins del F.S. Puçol va disputar un partit molt seriós on l'equip ho va donar tot per a fer-se amb els tres punts.\nEl Puçol rebia a Mislata, quint en la classificació.\nEl partit va començar molt bé per a l'equip local, que als 7 minuts es posaven per davant amb gol de Felguera. El local no es va conformar amb eixe gol i poc abans del descans va fer el 2-0. També el Mislata va marcar abans del descans i així acabe la primera part.\nComença la segona part i hi ha ocasions per als dos equips. El Mislata ens fa una contra de tres per a un però no aconseguixen fer gol i en la contra el Puçol fa el tercer i amb això respirava un poc ja que el Mislata anava a per la victòria. Però els nostres no deixaria que marcaran més gols...y així acabe el partit.\nPer al meu com a entrenador va ser el millor partit de la temporada destacant tots els seus jugadors perquè van saber llegir el partit.\nEnhorabona pel partit a eixos peques!\nInforma: Carlos Cucart\nINFANTIL A (2) - València C.F. 4 (29-3-15)\nGols Pablo Millan (1) P.P. (1)\nPartit igualat el disputat este diumenge a Puçol entre l'Infantil a i el València c.f. En el que va guanyar l'equip visitant més per demèrit nostre que per virtuts del contrari.\nEl partit va començar fluix per la nostra part i estrenyent l'equip visitant, fins que en un rebot ens van fer el primer gol, després d'açò temps mort i pareix que els nostres van eixir amb més ganes i pressió aconseguint empatar amb un gol en pròpia porta, i en una falta directa posar-se per davant, arribant al descans amb el partit controlat i sense moltes ocasions per cap dels dos bans.\nLa segona part va començar malament, ja que en la primera jugada ens empaten i a partir d'ací tot es ve baix, sent l'equip visitant el que passa a controlar la situació i marcar dos gols més, encara que també és cert que en els gols els va acompanyar la fortuna.\nAl final 2-4 i se'ns escapen tres punts que es podien haver quedat a casa, ja que l'equip visitant no era millor que el nostre.\nAnime xics i a continuar treballant.\nInforma: Paco Rodríguez\nESCLAVES (1) – JUVENIL A (3) (31-3-15 ajornat)\nGols: Dani, Oscar L.\nPatida i angoixosa victòria dels nostres xics en un dels camps més difícils de la lliga, en la pista del Col·legi Esclaves, el que ens permet continuar mantenint les esperances de lluitar pel títol.\nA pesar que el resultat final d'1-3 poguera paréixer una altra cosa, la veritat és que va ser un partit tremendament difícil per distints factors, com la pista de joc, absolutament impresentable per a jugar partits d'esta categoria i per l'entitat de l'equip rival, la qual cosa fa que sumant la seua qualitat al seu poderós físic, fa que siga un equip quasi imbatible en sa casa.\nPerò quan estos xics trauen la seua millor versió, és molt difícil derrotar-los, ni tan sols en les pitjors condicions. La primera part va ser tremendament igualada encara que la iniciativa la va portar en tot moment l'equip local i els nostres xics a penes aconseguien trobar espais per a poder arribar a inquietar el porter contrari. En canvi, els rivals eixien de forma molt ràpida al contraatac i van disposar de diverses ocasions claríssimes de gol però van tindre la mala sort que van topar amb un incommensurable Javi que ho parava tot. El nostre equip només podia fer que defendre's i esperar a aprofitar alguna fallada rival.\nD'esta forma es va arribar al descans amb un empat a zero i un sabor agredolç entre els aficionats.\nNo obstant això, en la segona part nostre equip va fer un pas avant i gràcies a la pressió i a l'eixida ràpida de baló, que no va poder fer en cap moment en la primera part, van aconseguir prendre la iniciativa en el joc. Fruit d'una jugada de falta, aconseguim marcar un gol per mitjà de Dani que va estar atent a un baló mort que es va quedar prop de la porteria. A partir d'ací, el rival se'n va anar més cap avant en el seu joc i mercé a un altre contraatac ràpid aconseguim marcar novament després d'un rebutge en pròpia porta d'un jugador rival.\nA partir d'ací, l'equip local bolcat sobre la nostra porteria però es van trobar amb un Antonio colossal que ho parava tot. I encara vam tornar a marcar novament després d'un servici de córner per mitjà de Lolu que només va haver de rematar un sensacional passe de Dani tret de la seua copalta i que no va poder imaginar ningú.\nDes d'eixe moment, l'equip rival es posa a jugar amb porter jugador, disposant d'ocasions clares de gol, i com a conseqüència d'un penal xiulat després d'una mà, aconseguixen reduir el desavantatge en el marcador a falta de diversos minuts per al final.\nSuccessió d'atacs continus de l'equip local i defensa a ultrança dels els nostres, inclòs un doble penal xiulat amb el rellotge a zero i que va aconseguir per a Antonio amb una parada sensacional.\nDurísimo partit, el que fa que l'alegria siga encara major i a continuar mantenint la fe i l'esperança en un equip que ho dóna tot en els partits.\nEnhorabona xics pel partit i a continuar lluitant fins al final per les vostres il·lusions.


Teatre i Música «Una tribu amb mil anys d’història.» Una història de Catalunya per a tota la família? Aquest és el repte que es van proposar Zitzània Teatre i Pere Planella. El resultat és Trifulkes de la KatalanaTribu, un espectacle teatral i musical basat en el llibre de Víctor Alexandre amb el mateix títol. Tot comença amb la Nguéa, una catalana d’origen africà que ha d’estudiar la història de Catalunya per a un examen. Per preparar-se d’una manera més divertida, s’emporta la seva àvia, que acaba d’arribar de Guinea Equatorial, al Museu d’Història de Catalunya. L’àvia no entén el català, i la Nguéa se les haurà d’empescar per fer-li entendre els avatars d’aquest país tan fascinant, amb ironia, música i molt humor.


Secció de Cooperació del programa Becaris d'Andorra difusió\nBecaris : Cooperació\nEstiu a Bolívia, novetats i voluntàries amb Cooperand\nLa presidenta de Cooperand Carla Riestra juntament amb en Sergio Würth ens detallen l'estiu que han viscut a Bolívia, tant tots dos com les voluntàries, aprofitem per demanar per les novetats.\nL'enriquidora experiència del voluntariat, amb Verónica Pérez i Jana Reboredo\nDes de Cooperand arriben dues noves voluntàries que realitzaran una estada els pròxims mesos a Bolívia. La Verónica Pérez i Jana Reboredo ens expliquen els seus neguits i motivació.\nTasques i mites de les col·laboracions amb protectores d'animals, amb Sílvia Garcia\nLa col·laboració amb protectores, gosseres i associacions d'acollida d'animals. La Sílvia Garcia de Bones Companyies ens explica algunes tasques a fer i aspectes a tenir en compte per col·laborar-hi.\nCadena solidària, amb Carla Riestra i Sergio Würth\nEls companys de Cooperand, Carla Riestra i Sergio Würth, ens parlen de la cadena solidària. Aquest projecte permet explicar l'experiència i els valors de la cooperació a entitats i centres del país.\nRegala futur, amb Sarah Sigaudes\nLa tècnica d'Unicef Andorra, Sarah Sigaudes, ens parla de la darrera campanya d'Unicef Andorra 'Regala futur'. Aquest projecte té per objectiu millorar el futur dels infants més vulnerables, per fer-ho s'ompliran capses amb productes útils: Material educatiu, vacunes, mantes, etc.. La campanya serà vigent tot el 2021.\nMés d’un any sense escola , cadena de Padrins i la implicació de les famílies andorranes a Bolívia\nCarla Riestra i Sergio Würth de Cooperand volen agraïr tota la implicació i esforç que fan les famílies del país amb l’apadrinament, però cal saber que hi ha nenes que arriben a les llars de Cooperand a Bolívia, que arriben soles i no tenen a ningú que se’n faci càrrec. Per tant ens fixem amb aquesta mancança per tal d’animar-vos a entrar en el projecte d’apadrinament. Així com també ens preocupem per com es viu la pandèmia a les llars, ja que fa més d’un any que l’ha estant patint.\nNovetats i projectes de Cooperand\nAmb Carla Riestra, presidenta executiva de Cooperand amb Llatinoamèrica, i Sergio Würth, secretari de Cooperand amb Llatinoamèrica i responsable d'Operacions de tots els projectes de l'associació, parlem del desenvolupament i execució de tots els projectes de l'associació a Bolívia, projectes humanitaris i de desenvolupament. Tant la Carla com en Sergio aprofiten i ens deixen les novetats al voltant de Cooperand.\nCooperand, Carla Riestra i cures pal·liatives\nEveling Murillo, directora de l'Hospital Oncològic de Santa Cruz de la Sierra, especialista en cures pal·liatives i part de l'equip de Cooperand sobre el terreny és la convidada que ens porta en aquesta ocasió la presidenta de Cooperand, Carla Riestra. Ens interessem per quina és la seva funció a l'hospital i com es gestiona la situació d'emergència sanitària viscuda aquests últims mesos, quina és la situació provocada per la Covid-19 a Santa Cruz de la Sierra i al país en general, com ha repercutit la pandèmia en la infància en situació de risc i també li preguntem per com és i com ha estat la col·laboració amb les nenes de la llar Casa Maín.\nMossén Pepe Chisvert i la Quaresma\nLa quaresma és el període de quaranta dies d'abans de Pasqua que el calendari litúrgic cristià assenyala per a preparar-se per a la Setmana Santa. Comença el dimecres de Cendra i acaba el diumenge de Pasqua, enguany del dimecres 17 de febrer fins al dissabte 3 d’abril. Recordem el que representa, el dejuni i l'abstinència, les tradicions populars, tot plegat ens ho explica mossén Pepe Chisvert.\nCooperand amb Bolívia\nMarxem a Bolívia per parlar amb la Gina, educadora i responsable de Casa Main. Coneixem com està la situació provocada per la crisi sanitària tant a Bolívia com a Casa Main, també aprofitem per saber com estan les nenes, com han viscut el Nadal i entre d'altres qüestions, quantes nenes hi ha, els seus perfils, origen i característiques. Comptem amb la participació per tal de que ens presenti a la Gina de la Carla Riestra.


Enquesta sobre l'adopció de les tecnologies de la informació i la comunicació a l'administració locals de Catalunya | Consorci Localret\nL’informe que es presenta és una anàlisi de les respostes dels ens locals a l’enquesta anual que es realitza sobre aspectes TIC, amb l’objectiu de conèixer amb detall la situació real i les tendències d’alguns elements clau per avançar en el desplegament de xarxes de telecomunicacions i de l’administració electrònica.\nLa informació necessària per elaborar aquest estudi es va obtenir exclusivament a través d’un formulari electrònic publicat a Internet.\nEl treball de camp es va iniciar el novembre de 2010 i va finalitzar el febrer de 2011. La informació recollida ha proporcionat dades sobre l’estat de les telecomunicacions i l’administració electrònica en els ajuntaments catalans, i el Gabinet Tècnic del Departament d’Empresa i Ocupació, conjuntament amb Localret, han estat els encarregats de l’explotació i l’anàlisi de les dades. El processament de les dades va concloure al maig del 2012.\nEl procés d’adaptació a la Llei 11/2007, d’Accés Electrònic dels Ciutadans als Serveis Públics (LAECSP), evoluciona a ritmes diferents d’acord amb les possibilitats a l’abast de cada municipi. S’ha de tenir en compte que els ajuntaments grans disposen de més recursos tècnics, humans i econòmics per avançar cap a l’administració electrònica que no pas els ajuntaments més petits. Per aquest motiu, tenint en compte la població dels municipis, els resultats d’aquest estudi es presenten per franges d’habitants.\nEl qüestionari s’estructura en 3 blocs:\nTelefonia mòbil i banda ampla\nSi bé el qüestionari l’han contestat 583 ajuntaments catalans, el present informe s’ha elaborat a partir de les dades de 552 del total de 947 que hi ha a Catalunya, els quals han completat el qüestionari contestant tots els blocs. Aquesta xifra suposa un nivell de resposta global del 58,3%; per tant, els resultats obtinguts en aquest estudi s’han d’interpretar amb precaució.\nEnquesta sobre l’adopció de les tecnologies de la informació i la comunicació a l’administració locals de Catalunya. PDF, 258KB, 42 pàgines\nConsorci Localret / Enquesta sobre l’adopció de les tecnologies de la informació i la comunicació a l’administració locals de Catalunya


Campionat de PlayStation i Futbolí - Santako.com\nCampionat de PlayStation i Futbolí\nadmin 28 agosto 2013 Campionat de PlayStation i Futbolí2013-08-28T10:29:01+02:00 No Comment\nCAMPIONAT DE PS3 PRO EVOLUTION SOCCEER 3\nEl proper Dijous 26 i el Divendres 27, a les 18h., es celebrarà un campionat de Play Station 3 al nostre centre. Les inscripcions es poden fer al mateix centre o al PIJ Mòbil dels instituts, fins el dia 25 (1EUR). El premi serà un Ipod\nEl Dijous 10 i el Divendres 11 de Desembre, a partir de les 18h., celebrarem un torneig de futbolí. Les inscripcions es poden realitzar fins el 9 de Desembre al mateix centre o al PIJ Mòbil dels instituts ( 1EUR). El premi seran dues entrades pel Camp Nou.\nhttp://www.santako.com/campionat-de-playstation-i-futboli/ 2013-08-28T10:29:01+02:00 adminGeneralCAMPIONAT DE PS3 PRO EVOLUTION SOCCEER 3El proper Dijous 26 i el Divendres 27, a les 18h., es celebrarà un campionat de Play Station 3 al nostre centre. Les inscripcions es poden fer al mateix centre o al PIJ Mòbil dels instituts, fins el dia 25 (1EUR). El premi...admin webmaster@santako.comAdministratorSantako.com\n« Reestructuració tècnica a l´Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet\nPresidente sentenciado por agresión »


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - Més d’un centenar de persones participen a l’esmorzar del Ganut descentralitzat\nMés d’un centenar de persones participen a l’esmorzar del Ganut descentralitzat\nSet bars i restaurants de Porqueres han servit, aquest dilluns, uns esmorzars diferents.\nLa tradició marcava que aquest dilluns de festa local a Porqueres se celebri el tradicional Esmorzar del Ganut, emmarcat en la Festa Major del poble. La pandèmia ha fet que l’esdeveniment s’hagi de repensar, i no només la Festa Major ha deixat de ser Major, per ser una Festa de Primavera, si no que l’esmorzar del Ganut s’ha descentralitzat.\nHabitualment la zona esportiva s’omplia des de primera hora del matí per oferir als més matiners un esmorzar de forquilla i ganivet. Aquest any, amb la voluntat de defugir de les aglomeracions i per respectar les mesures de seguretat, des de l’organització de la festa s’ha apostat per portar l’Esmorzar del Ganut als locals de restauració. D’aquesta manera, amb reserva prèvia, s’ha pogut mantenir l’esperit d’aquesta activitat.\nEls restaurants han adaptat el tradicional Esmorzar del Ganut a la seva cuina i més d’un centenar de persones han passat pels set locals per gaudir d’aquesta tradició, una participació que des del sector han vist amb bons ulls.\nL’Esmorzar del Ganut s’ha fet durant tot aquest dilluns al matí, última jornada de la Festa de Primavera de Camós, que va començar divendres passat, amb el pregó a càrrec de l’artista Xicu Cabanyes.


Barcelona i els Estats Units estrenyeran les seves relacions | La web de la ciutat de Barcelona\nBarcelona i els Estats Units estrenyeran les seves relacions\npublicat el 09/02/2013 a les 12:47 h. Letícia Castellsaguer\nL'alcalde de Barcelona, Xavier Trias, ha manifestat que Barcelona i els Estats Units estrenyeran les seves relacions, amb objectius comuns com el desenvolupament econòmic. En el marc del seminari internacional "War and peace in the 21st century", Trias ha explicat que els propers mesos visitarà el país nord-americà per enfortir els llaços amb ciutats com Boston i San Francisco. Vídeo 'Seminari War and peace in the 21st century' Les relacions exteriors amb els Estats Units són una de les prioritats de l'agenda d'exteriors del Govern municipal. Així ho ha afirmat l'alcalde de Barcelona, Xavier Trias, en el seminari internacional "War and peace in the 21st century". Aquesta vegada aquest seminari internacional d'alt nivell organitzat pel CIDOB ha abordat la política exterior dels Estats Units des d'una perspectiva transatlàntica. Xavier Trias ha anunciat que Barcelona estrenyerà els llaços amb els Estats Units i, en aquest sentit, ha avançat que els propers mesos viatjarà al país nord-americà per enfortir els llaços amb ciutats com ara Boston i San Francisco. Reptes en comú Per l'alcalde de Barcelona, els Estats Units i els països europeus tenen uns reptes comuns. "Els Estats Units i Europa han de poder treballar més i de manera més coordinada en temes essencials per a tots dos continents, com ara la seguretat i el desenvolupament econòmic". L'ambaixador dels Estats Units a Espanya, Alan D. Solomont també ha subratllat la importància creixent de l'economia en les relacions exteriors dels Estats Units, un país que té com a prioritat un desenvolupament econòmic que passa per multiplicar les exportacions. En aquesta onzena edició del seminari, també hi ha participat Javier Solana, alt representant de la Unió Europea d'Afers Exteriors i Política de Seguretat, així com representants del Stimson Center de Washington (una institució de defensa de la pau i la seguretat internacional), entre altres convidats internacionals. Més informació:\n» Web del CIDOB [+]


L'amant de les flors alienes\nUna càmera capta l’individu que des de fa dies té inquiets els veïns del Pas de la Casa obsessionat per buidar les jardineres.\nL'home agafant els geranis.\nLa jardinera buida.\nProu ho saben els comuns. El mobiliari urbà acostuma a ser poc respectat per alguns ciutadans i, d’altres, tenen el desig irresistible d’endur-se a casa allò que és de tots, com ara jardineres i altres objectes que poden ser d’utilitat a casa o als jardins privats. Al Pas de la Casa ja ho saben bé amb la persona que ha estat batejada com el lladre de les flors, que fa temps que actua, fins ara sense ser vist.\nEl seu botí són flors. Flors d’altres veïns que senten indignació, no tant per una pèrdua econòmica de poc valor, sinó per l’incivisme i la falta d’educació urbana d’aquest personatge que se suposa que és veí del poble.\nEl darrer cop va actuar la matinada de l’11 de setembre i es va endur uns geranis d’un establiment de restauració. La pega –per a ell– és que va ser captat per la càmera del local que enfoca a l’exterior, i a les imatges es veu perfectament com arriba, agafa els geranis i marxa. És un dels temes de conversa al Pas de la Casa i aquest cop ha estat enxampat de ple. Ja havia sostret els geranis anteriorment del mateix establiment i d’altres dos negocis, també del Pas. Els parterres al carrer són l’obsessió d’aquest individu, que va actuar per primer cop a final del mes passat. Des de llavors ha deixat l’empremta en diverses ocasions, provocant l’enuig de la població per aquests fets.\nPot semblar estrany, però no és inhabitual. En altres parròquies també es troben que falten flors de jardins comunitaris o les mateixes que posen els comuns per florir la parròquia durant la primavera i l’estiu.\nNo se sap si les imatges enregistrades permetran almenys fer un advertiment per a aquest amant de les flors alienes.