Impressionant vila a prop del centre de Roses\nE&V ID W-0244UM\nAny de construcció 1986\nSuperfície total 11.808,01 sqft\nSuperfície de la parcel·la 33.368,12 sqft\nTerrassa 3.509,03 sqft\nAquesta vila està situada a 500 m de la platja, consta de planta baixa i planta pis. El primer nivel es distribueix: 1 rebedor, 1 rebost, 1 sala de jocs, 1 sala de màquines, 1 traster, 3 vestíbuls, 4 dormitoris, 1 piscina interior climatitzada amb sauna, 1 menjador, jardí interior, 1 cuina, 1 gimnàs, 1 cambra de planxa, 1 traster, 2 patis i una barbacoa exterior. A la planta pis: 1 cuina central, 1 saló, 1 menjador, 1 biblioteca, 1 despatx, 3 dormitoris, 1 bany de cortesía y un altell habilitat com a estudi. Tots els dormitoris tenen bany en suite. A la zona exterior, disposem d’un ampli jardí y una pista de tenis.\nEl centre de la ciutat costanera de Roses està compost per nombrosos comerços, restaurants, bars i servicis, alguns dels quals estan oberts també en hivern. En la zona hi ha varis parcs que conviden a practicar senderisme i ciclisme de muntanya. Les cales rocoses i platges de sorra ofereixen esports aquàtics i per els amants dels vaixells condicions idònies. El port Esportiu de Roses disposa de amarres per vaixells fins a 30 m.\nValor de consum d'energia 388 kWh/(m²*a)\nCO2 emission 101 kg/m²


Una flota de vint autobusos de Moventis promocionarà la Costa Brava a Catalunya | Torroella de Montgrí\nLa Meda Gran i el Castell del Montgrí són dues de les imatges que s'utilitzaran en la campanya promocional que ha impulsat Moventis Sarfa amb el suport del Patronat de Turisme Costa Brava Girona de la Diputació de Girona i vint municipis de la Costa Brava. Amb el missatge «T'esperem amb il·lusió. Vine a la Costa Brava», vint autobusos de la companyia Moventis recorreran el territori català lluint una vintena d'imatges icòniques dels municipis gironins que participen en la campanya, entre els quals s'hi troba la destinació turística Torroella-l'Estartit-Illes Medes. Al damunt de les dues imatges del nostre municipi, hi apareix el lema "Torroella de Montgrí-l'Estartit, al teu costat".\nL'alcalde de Torroella de Montgrí, Jordi Colomí; la regidora de Destinació Turística, Dúnia Oliveras i el regidor de Mobilitat, Josep Martinoy, han assistit aquest matí a la presentació de la campanya que s'ha celebrat al port de Palamós. A l'acte hi han participat el conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet; el president de la Diputació de Girona i del Patronat de Turisme Costa Brava Girona, Miquel Noguer i el president de Moventia, Miquel Martí. També hi han assistit alcaldes i regidors dels municipis que prenen part en la campanya, diputats de la Diputació de Girona, alts càrrecs de la Generalitat de Catalunya i altres representants del món local i empresarial de les comarques gironines.\nL'alcalde, Jordi Colomí, i la regidora de Destinació Turística, Dúnia Oliveras, han assegurat que aquesta campanya reforçarà la projecció de les Medes i el Castell del Montgrí com dos dels elements més icònics de la Costa Brava, i representarà un eina molt potent per difondre una destinació que té en la cultura, el patrimoni i la natura alguns dels seus principals atractius. Han recordat, a més, que les darreres dues temporades des del municipi es va impulsar, amb molt èxit, una campanya publicitària logotipant amb imatges de la campanya local "Submergeix-te a Torroella i a l'Estartit" municipi 3 autobusos que cobreixen la línia de la Costa brava Sud fins a l’Aeroport de Barcelona, passant per les poblacions amb una forta afluència de visitants.


El primer fill d'Eva González i Cayetano Rivera portarà el nom del seu pare, Cayetano\nEl petit ha nascut aquest diumenge, 4 de març, a Sevilla\nper Redacció dilluns, 5 de març 2018 - 09:30h | Actualitzat a 05/03/2018 11:34h\nCayetano Rivera i Eva González | cedida\nSi una cosa queda clara després de nou mesos d'espera, és que el primer fill d'Eva González i Cayetano Rivera ha estat rebut amb gran afecte.El petit va néixer aquest passat diumenge, 4 de març, a Sevilla, tan sols unes hores després que la seva mare fos ingressada a l'Hospital Viamed Santa Ángela de la Cruz.\nHa estat un part natural, en el qual la presentadora de 'Masterchef' ha estat acompanyada pel seu pare, la seva àvia i la seva tieta. El naixement ha estat, sens dubte, la gran notícia del cap de setmana, tot i que encara quedava pendent un assumpte molt important: el nom del petit. Aquest dilluns, finalment, hem sabut que la família seguirà la tradició familiar, i el nadó portarà el nom del seu pare, Cayetano.\nPrimera fotografia del petit de la mà de Fran Rivera\nTot i que han passat només algunes hores des que va arribar al món, el petit Cayetano ja ha rebut la visita de molts familiars. Un dels primers ha estat el seu oncle, Francisco Rivera, que va acudir al centre hospitalari al costat de la seva dona Lourdes Montes i la seva filla Carmen. De fet, el torero també ha publicat la primera imatge del jove Cayetano, amb unes emotives paraules. «Ole el meu nebot! Un altre Cayetano a la família. I un altre 'costalero' de Triana! El seu primer 'cerqui' amb el seu tito. Ole!».\nTothom està molt content per l'arribada al món del primer fill de Rivera i González, que pesava un total de tres quilos i 50 grams quan va néixer. Una vegada més, ha estat el mateix Fran Rivera qui va oferir les primeres informacions sobre el petit a la seva sortida de la clínica sevillana. «Encara no li trobo semblança a ningú, ara mateix s'assembla a altres nadons, però el nen serà guapo segur».\nKiko Rivera, il·lusionat en convertir-se en oncle\nAmb tot, la mare i la germana d'Eva, Encarna i María, també han visitat el petit. Una altra cara coneguda que ha rebut amb gran expectació l'arribada del nou Cayetano a la família ha estat Kiko Rivera, germà del seu pare. Rivera ha volgut deixar clara la seva felicitat amb una publicació a les xarxes socials.\nUna publicación compartida de Kiko Rivera (@riverakiko) el Mar 4, 2018 at 9:24 PST\nATENCIÓ: Dures acusacions d’aquesta diputada del PP contra Jordi Sànchez


Activitats esportives a Tamariu - 1\nTamariu és una ciutat costanera de la província de Girona, Palafrugell. Inicialment, és un poble de pesca i avui en dia, la seva platja és reconeguda com les millors platges de la Costa Brava, sobretot per a famílies. És possible fer un tomb al llarg del passeig costaner on es pot prendre un cafè, anar de restaurants o inclús anar de compres. Després, a gaudir de les cales d'Aigua-xellida, Pedrosa i Els Lliris per relaxar-se. També hi ha una gran varietat d'hotels.


L’AVAP VA PARTICIPAR EN LES JORNADES REACU 2021, “NOUS HORITZONS EN LA QUALITAT UNIVERSITÀRIA”. – Agència Valenciana d'Avaluació i Prospectiva (AVAP)\nL’AVAP VA PARTICIPAR EN LES JORNADES REACU 2021, “NOUS HORITZONS EN LA QUALITAT UNIVERSITÀRIA”.\nL’AVAP VA PARTICIPAR EN LES…\nEl dijous 11 i divendres 12 de novembre Tenerife va acollir les Jornades 2021 de la Xarxa Espanyola d’Agències de Qualitat Universitària (REACU), organitzades conjuntament per l’Agència Canària de Qualitat Universitària i Avaluació Educativa (ACCUEE) i la Fundació per al Coneixement madri+d.\nA aquesta cita, la primera d’aquest tipus després de la pandèmia provocada pel COVID-19, es van desplaçar representants de totes les agències de qualitat nacionals, així com de les institucions europees de referència en aquest àmbit com són el Registre Europeu d’Agències de Qualitat Universitària (EQAR) i l’Associació Europea d’Agències de Garantia de Qualitat (ENQA). Manuel *Pingarrón, Secretari General d’Universitats, també va assistir, telemàticament, a l’esdeveniment presentant la ponència Present i futur de les polítiques universitàries.\nJavier Oliver, Director de l’Agència Valenciana d’Avaluació i Prospectiva va participar com a ponent i moderador de la Taula redona: Reptes de la docència universitària davant l’Agenda 2030, que va tindre lloc la vesprada del dijous 11, entre les 17.00 i les 20.00, i en la qual van participar Óscar Chiva (Coordinador del Grup d’Investigació ENDAVANT- UJI), Francisco Amador (Coordinador del Programa de ApS ULL) i Alicia Eva Morales (Doctoranda en Art i Humanitats ULL). Oliver destaca l’interés que la taula redona va despertar, l’alta participació dels assistents en el debat generat i la reflexió a la qual va donar lloc, constatant la necessitat d’integrar de manera realista l’Agenda 2030 en els models docents universitaris, incorporant metodologies actives transformadores que propicien la formació integral de l’estudiantat.\nAixí mateix, en les Jornades es va analitzar la implementació de microcredencials en el sistema universitari espanyol com a resposta de les institucions d’ensenyament superior davant les necessitats ràpidament canviants de la societat i del mercat laboral i l’assegurament de la seua qualitat. També es van abordar les titulacions conjuntes entre diverses universitats europees acreditades per diferents Agències de qualitat, que fan necessari establir aliances universitàries a nivell europeu (European Approach) i els mecanismes d’assegurament de la qualitat d’aquests programes conjunts.\nLes Jornades van servir perquè comités d’avaluació, persones gestores de l’àmbit universitari i personal de les unitats tècniques de qualitat i de les agències de qualitat espanyoles i europees reflexionaren sobre les actuals polítiques universitàries del país i de les seues possibilitats futures davant les importants transformacions que han experimentat aquestes institucions en les últimes dècades. Javier Oliver, el director de la *AVAP assegura estar satisfet amb el balanç de les jornades que han recuperat el seu caràcter presencial propiciant així espais comuns per al diàleg i la reflexió.\nCategory: Actualitat 30 de November de 2021\nPreviousPrevious post:WEBINAR DE FORMACIÓ DE L’ESTUDIANTAT EN AVALUACIÓ UNIVERSITÀRIANextNext post:L’AVAP publica la memòria d’activitats 2021


CRITICAS :: DESATART\nDesat'art, art per a tothom\nL'associació artística organitza una Gran Gala de les Arts Benèfiques el proper 8 de març a Peralada\nL’art constitueix en dels tresors més preuats de la civilització humana. És un bé comú que ens fa créixer creativa i intel·lectualment, ens proporciona vies d’expressió estètica i comunicativa, i ens obre camí a noves formes de pensament i comprensió en vers a altres cultures i maneres de veure el món. Avui dia vivim un moment històric únic pel que fa a la quantitat i varietat de canals de comunicació i exposició (internet és avui la gran finestra al món per als artistes), però també és cert que aquestes noves formes d’interacció tendeixen a la intangibilitat provocant, per exemple, que no calgui sortir de casa per compartir, exposar i promocionar les nostres idees o projectes. Si a la comoditat que suposa poder generar un feedback entre artista i públic des de casa li sumes la creixent davallada d’espais públics dedicats a l’art amateur, l’efecte immediat és que els artistes sense anomenada difícilment tindran on exposar, físicament, la seva obra.\nLa gent de Desat’art bé que ho saben. Aquesta associació figuerenca d'art, dirigida pel pintor Carles Castellnou, fa més d’un llustre que es dedica a conglomerar tota l’escena artística amateur (o no exclusiva), buscant espais (des de galeries fins a restaurants) i organitzant exposicions i altres actes de caire reivindicatiu, no només aquí si no també fora d’Espanya. Un projecte amb un clar to de denúncia cap als abusos d’un mercat elitista com és el de l’art, que pretén obrir camí a tots aquells artistes que, per la raó que sigui (manca de recursos, d’oportunitats...), vulguin exposar públicament la seva obra i no puguin.\nÉs fàcil topar amb les iniciatives de Desat’art a les xarxes socials, sobretot en el radi empordanès. El seu treball és de formigueta: anar acumulant projectes, iniciatives, exposicions a petita escala (tot i que també actuen a Itàlia), sense descans, i el resultat és que dia a dia es fan més presents, no només en l’àmbit artístic sinó que també en la vida social dels empordanesos. Sense anar més lluny, el proper esdeveniment que organitza Desat’art tindrà lloc el proper 8 de març (20h) al claustre Sant Domènech de Peralada i serà en el marc d’una cita solidària, la Gran Gala de les Arts Benèfiques en ajut a la Oncolliga. La gala comptarà amb l’actuació del pianista Hans Schellevis així com d’un grapat d’artistes visuals. Art multidisciplinar en favor d’una bona causa, i per a TOTS els públics.\ncritica de un gran catedratico y politico


Joan Margarit, a Barcelona / Pere Virgili Pere Virgili\nBarcelona“Hi ha dos tòpics sobre el record que he volgut desmentir, a 'Es perd el senyal' –comença Joan Margarit–. Ni és aleatori ni és fals, el record: totes dues afirmacions el desprestigien. Una i altra construcció amaguen, probablement, que el record ens fa por”. A 'Es perd el senyal', el poeta s’encara amb alguns dels moments que han marcat la seva vida: ho fa amb versos despullats d’artifici, en alguns casos tristos i desolats, en d’altres més lluminosos (sobretot aquells que s’acosten al present de l’autor).\n“L’honestedat és molt important, a l’hora d’escriure: qui no la practica, rep un càstig brutal. Però amb això no n’hi ha prou –admet Margarit–. Segueixo escrivint poesia perquè no puc explicar què és. L’art existeix perquè, a través d’ell, s’arriba a llocs insòlits. Es troba en una zona d’irracionalitat, però s’explica amb racionalitat”.\n'Es perd el senyal' combina les epifanies d’arrel estrictament personal amb poemes “de temes generals”, on exposa, entre d’altres, la soledat, el desig o l’adulteri. Hi ha una tercera línia “on, a partir d’una mirada individual, s’arriba a un tema civil”.\nPodeu llegir el reportatge a l'Ara Premium\nJoan Margarit Proa poesia catalana


Stay Homas surten de la terrassa amb "Agua", un disc per recórrer món - Diari de Terrassa\nKlaus Stroink, Rai Benet i Guillem Boltó. Quique García / EFE\nStay Homas surten de la terrassa amb "Agua", un disc per recórrer món\nEFE 11.12.2020 | 11:20\nCom en el videoclip de la seva cançó "Let it out", el trio Stay Homas té moltes ganes de sortir volant de la terrassa on van estar tancats durant el confinament i aquesta nit han tret a la llum un disc titulat "Agua", amb el qual esperen navegar lliurement pel món, segons han dit en una entrevista amb Efe.\nStay Homas són el rubinenc Guillem Boltó, Klaus Stroink i Rai Benet, tres músics que durant el primer estat d'alarma van decidir matar el tedi del confinament component cançons, gravant-les en vídeo a la terrassa de casa i penjant-les a les xarxes; una iniciativa que el públic va rebre amb candeletes i que els ha fet tremendament populars dins i fora de les nostres fronteres.\n"Agua" és un disc amb dotze peces molt variades, des de "Del revés", una cançó de l'època de la terrassa en la qual col·labora Sofia Ellar, fins a "Cacatúa", amb el porto-riqueny PJ Sin Suela, passant per temes pop, folk, sons urbans, tocs electrònics, aires caribenys i ambient llatí. Castellà, català, anglès i portuguès es barregen sense prejudicis en un àlbum amb el qual esperen viatjar per tot el món, si el coronavirus no ho impedeix.


10-06-2015 CAP COMENTARI CDIAP/SAP, Publicacions apinas\nInfants de nova generació…\nInfants de nova generació… Comença a ser un fet habitual veure nens molt petits i fins-i-tot lactants, a les sales d’espera, usant un mòbil o una “tablet” per passar una estona tranquils. Però sovint absents als esdeveniments de l’entorn i a la relació amb l’altre. Cal tenir present que aquest tipus d’aparells, que els usem com a joguina, poc ajuden al desenvolupament del llenguatge i no faciliten la relació i\n03-06-2015 CAP COMENTARI CDIAP/SAP, Publicacions apinas\nAlletament “a demanda?”. Algunes reflexions En els primers anys de vida l´infant (etimologia “que no parla”) és parlat pels altres. Neix immadur , en procés de construcción i li és indispensable un Altre que se´n faci càrrec d´acompanyar-lo satisfent les seves necessitats vitals –físiques i mentals-. Una d´elles és seguir uns ritmes de son i alimentació que l´ajudin a ordenar i regular el caos de les seves percepcions internes i\nAquest material que formula una pregunta que convida a reflexionar sobre “LA IMPORTÀNCIA DELS LÍMITS EN EL DESENVOLUPAMENT” des dels primers temps de vida dels infants. Ha estat elaborat pel Taller 0-3 anys organitzat pel CDIAP APINAS , adreçat als educadors/es de les Llars d´Infants de l´ANOIA durant els darrers tres anys. En aquest Taller (i en tants altres espais de treball conjunt , també amb els equips pediàtrics),\n29-04-2015 CAP COMENTARI CDIAP/SAP, Publicacions apinas\nL’atenció al CDIAP\nL’ATENCIÓ EN EL CDIAP El treball en Atenció Precoç té la seva singularitat més enllà de la disciplina i especialització concreta dels diferents professionals: la interdisciplinarietat. Sovint en la pràctica clínica ens trobem en la situació de sospesar el símptoma i /o la patologia que la criatura presenta en un moment en que tot s’està jugant, en que tot s’està fent. Un moment sensible i delicat ja que sabem que\n21-04-2015 CAP COMENTARI CDIAP/SAP, Notícies apinas\nEl Centre de Desenvolupament Infantil i d’Atenció Precoç (CDIAP) de Calaf ja porta dos mesos en ple funcionament. Recentment ha rebut la visita de Carmela Fortuny i Maria Àngels Betriu, vinculades al Departament de Benestar Social, que han assegurat el suport de l’administració de la Generalitat per a les tasques que es duen a terme al CDIAP.\n19-03-2015 CAP COMENTARI CDIAP/SAP, Publicacions, SAIC apinas\nEl “com si” del joc simbòlic\nEn els darrers mesos, algunes de les famílies que estic atenen en el CDIAP APINAS m’han comentat preocupades el fet de que el seu fill/a –d’entre 2 i 4 anys- parlava sol mentre jugava. És un fet molt habitual però a alguns pares els angoixa pensant que pot ser símptoma d’alguna patologia, quan justament sol ser símptoma de que el nen està fent una adequada evolució dins del seu desenvolupament\n12-03-2015 CAP COMENTARI CDIAP/SAP, Notícies apinas\n27-02-2015 CAP COMENTARI CDIAP/SAP, Notícies apinas\nL’Ajuntament de Masquefa vol implantar un programa per ajudar els joves amb necessitats educatives especials a incorporar-se al món laboral i acompanyar-los en el pas a la vida adulta. Les diputades al Parlament de Catalunya Maria Senserrich i Mercè Jou van ser divendres dia 6 de febrer a Masquefa per conèixer la xarxa de recursos que el municipi ofereix als infants i els joves amb necessitats especials perquè puguin desenvolupar-se,\n06-02-2015 CAP COMENTARI CDIAP/SAP, Notícies apinas\nNou Centre de desenvolupament infantil i atenció precoç a Calaf\nEls infants de Calaf i dels municipis de l’entorn disposaran a partir del proper dilluns d’aquest nou servei, que va inaugurar-se dijous en el marc de la Festa Major d’Hivern. El centre el gestionarà APINAS, i atendrà les famílies amb infants que presentin algun problema de desenvolupament, ja sigui físic o psíquic. La inauguració del Centre de desenvolupament infantil i atenció precoç (CDIAP) va aplegar nombroses persones i professionals de\n03-02-2015 CAP COMENTARI CDIAP/SAP, Publicacions apinas\nReconeixement d’un problema com a tal\n“No soy ni he sido nunca una persona tartamuda, aunque si me engancho a veces con las palabras.” (“La tartamudez”. José Sta. Creu i Maria Xesús Froján). Això extrapolat a la nostra feina ens faria pensar en la importància o poca importància que tenen algunes alteracions o variants de la normalitat de la parla per alguns nens. Sobretot aquells nens que presenten diferents dislàlies en articulació o coarticulació i que


«Vaig entre el pop i el rock amb una motxilla de música mediterrània» | La torre del Palau\n«Vaig entre el pop i el rock amb una motxilla de música mediterrània»\nEl cantautor de Xàtiva Feliu Ventura torna a l'essència de la cançó amb "Música i lletra", que oferirà dissabte al Centre Cultural Unnim\nper Carles Batalla , 1 de març de 2012 a les 12:00 |\nFeliu Ventura cantarà aquest dissabte al Centre Cultural Unnim Foto: La Torre\n"La sofisticació està en reduir i quedar-se amb l'essència". En aquest context minimalista de buscar l'arrel i eliminar els ornaments s'inscriu "Música i lletra" (Propaganda Pel Fet), la darrera obra de Feliu Ventura (Xàtiva, 1976) que arriba cinc anys després dels "Alfabets de futur". Està farcit de referències poètiques i dards elegants a polèmiques sobre vestits i bigotis. L'artista, convençut que l'humor "és la millor manera de canviar les coses i fer reflexionar", ens en farà cinc cèntims aquest dissabte al Centre Cultural Unnim en un concert promogut per Casa de la Música.\n-Tornar a Terrassa és especial?\nSí, perquè tinc molts amics i hi he treballat i el concert serà especial. Al Vallès estic molt còmode, m'hi sento com a casa. Fa poc vaig estar a Alcoi i són realitats molt semblants, el Vallès i les comarques centrals del País Valencià han compartit una vida molt a intensa en l'àmbit industrial. Tinc la sensació de no haver passat cap frontera ni haver pagat cap peatge.\n-Què podem trobar en aquest disc?\nCançons que tenen música i lletra, és el que volia dir amb el disc, que l'ofici al qual em dedico té dos ingredients principals: la música i la lletra. És un treball artesà que es fa a casa i després es porta a fora. Volia tornar a una reflexió sobre l'ofici, per què havia començat a fer cançons el 1993. I el resultat és aquesta marca blanca que és el cd, música i lletra, una marca blanca d'un producte que pots trobar al supermercat. Ha volgut ser una reflexió sobre l'ofici en un moment en què està qüestionat. Els cantautors no volen dir-se cantautors...\n-Els fa vergonya?\nVolen dir-se altres noms perquè la cançó d'autor té mala imatge, es va construir a partir dels anys 80 quan va arribar això que en diuen la transició i la democràcia. Aleshores van decidir que hi havia unes quantes veus crítiques que millor que no estiguessin presents per tenir camp lliure i en definitiva això també ha fet que ens trobem en aquesta gran crisi, que no hi hagi hagut un control, no ja des dels mitjans de comunicació sinó des de la societat, del que s'estava fent en llocs inassequibles per al ciutadà com eren els Ajuntaments, les Diputacions, les Generalitats...\n-Es considera un cantautor?\nJo ho dic a la manera anglosaxona, sóc cantant i autor de cançons, el 'songwriter', és a dir, cantar les cançons de les quals n'ets l'autor. I aquest no és un ofici que ve de 1963 quan Raimon grava "Al vent", és un ofici que ve dels trobadors, quan la literatura i la música s'ajunten per produir un gènere nou, que són les cançons. Per què la gent quan pensa en un cantautor no pensa en un trobador amb malles i en canvi pensa en aquell qui posa la cama davant d'una cadira i canta en un auditori amb una sola guitarra? Hi ha molts cantautors, un cantautor també és Bruce Springsteen i és molta altra gent a tot el món.\n-El darrer treball és miniminalista, ha intentat despullar-lo d'elements que no fossin necessaris...\nSí, crec que els músics, com que ens agraden els instruments i com més diversos millor, tendim a omplir els discos de coses. Jo sempre he pensat que les coses que funcionen amb una guitarra i una veu no necessiten gaire cosa més. Si així no estan bé, difícilment les dissimularàs amb altres instruments. Hem fet, sobretot, un treball de desproducció, en el sentit d'agafar cançons plenes i anar traient. Això és el més difícil de fer perquè no vols renunciar a segons quines coses...\n-Els artistes quan van evolucionant tenen la tendència a sofisticar el so i arriba un punt en què s'adonen que tot allò sobra i que prefereixen tornar a l'essència...\nLa sofisticació està en reduir i quedar-se amb l'essència, la resta és molt fàcil. És més fàcil pintar una paret amb una brotxa molt grossa que fer-ho amb un pinzell.\n-Diuen que amb aquest disc ha trobat l'equidistància o l'equilibri entre la tradició mediterrània i l'estètica pop. Com ho aconsegueix?\nNo ho aconsegueixo. Jo arranjo la cançó depenent del que em demana, el que explica com a melodia, com s'explica i a partir d'aquí construeixo l'imaginari de la cançó, si ha de ser més pop, rock o si s'apropa al món tradicional valencià, això mai ho saps fins que està acabada. Jo sempre dic que vaig entre el pop i el rock amb una motxilla de música mediterrània. Tinc les influències que tenim tots els que vivim aquí, no en puc triar una. El que està clar és que mai faré un disc conceptual, perquè per mi és molt avorrit. A mi m'agrada fer cançons i no fer un disc amb una sola cançó de 30 minuts.\n-I quins músics o bandes l'han influït durant la gravació del disc?\nHe intentat aïllar-me de la música que tinc més a prop, dels meus amics que tenen les mateixes influències que jo per no repetir models. He escoltat més música del meu voltant quan he acabat de gravar el disc que durant la gravació. Hi ha un moment que torno als meus jefes, les quatre referències de tota la vida, Silvio Rodríguez, Ovidi Montollor...i en l'àmbit literari sobretot Vicent Andrés Estellés. Recorro a ells a l'hora d'explicar les històries. I aquí hi has d'afegir les influències contemporànies. El Joan Fuster ja deia que la influència no la tries tu, tu pots dir els cd's que tens a casa però si vas a comprar uns calçotets i posen una cançó del David Bisbal, tu ja l'has escoltat, vulguis o no. Les influències són molt diverses i tampoc ens podem aïllar del voltant.\n-El tema "Finalment" recorda al "Save tonight" de l'Eagle Eye Cherry...\nJa m'ho han dit però no n'era conscient. L'altre dia em van dir que una cançó del "Barricades de paper" s'assemblava a una d'un grup italià que no coneixia, era una cançó posterior. Pensa que des dels anys 70 en la música construïm poques coses noves. La novetat i la originalitat està en altres coses, ara entraríem en la filosofia...està en com expliques les cançons, les melodies, les produccions. Hi ha grups que els venen com a originals i frescos i tenen arranjaments del folk dels anys 70. La novetat està en altres coses, en ser contemporani i no apartar-se de la realitat que t'envolta.\n-Hi ha una malenconia en totes les melodies. És intencional, obeeix a algun motiu, o és casualitat?\nAra m'estàs posant un mirall i no m'agrada...Crec que és un disc experiencial, un tema com "Història d'un sofà" que parla de la infància, ara ja en puc parlar amb una distància més gran. Per mi Xàtiva és el meu país, la meva llengua i la meva infància i sempre hi torno en cada disc. És evident que hi ha hagut uns anys de silenci discogràfic, que no d'activitat i de concerts, però això m'ha permès reflexionar més sobre el que anava a dir. Tinc la sort de comptar amb una discogràfica i una gent al voltant que em permet treure els discos quan jo vull i no quan comercialment és millor. En la música i en l'art es tracta de fer el que et dóna la gana.\n-En el llibret del cd, al final de cada lletra hi acostuma a haver cites poètiques, des de Brecht fins a Estellés passant per Burns o Joan Solà. Per què?\nAquestes cites fan de complement. Quan faig una cançó sempre intento que sigui polisemàntica, no m'agrada dirigir ningú a cap significat concret. També incloc una frase del Lennon que diu que ens hem de mullar amb la realitat.\n-Quin paper juguen l'humor i la crítica en la seva obra?\nAquesta dosi d'humor i sàtira sempre ha estat entre nosaltres, ha estat amb l'Ovidi, amb moments del Raimon o del Roger Mas. Jo sóc valencià i visc envoltat d'un art que viu del sarcasme, com per exemples les falles. Això forma part de la nostra manera de ser i acaba apareixent en les cançons. Realment l'humor és la millor manera de fer canviar les coses i fer reflexionar.\n-Més que la música en sí mateixa?\nMés que els pamflets que dic jo. Quan hom es dedica a un ofici en el qual que té gent a davant, sigui cantant o el cambrer que et serveix un cafè, ha de saber que la gent que té a davant no és imbècil. El públic és intel·ligent i se li ha de parlar de tu a tu. Si jo faig una cançó que parla del vestit nou de l'emperador no haig d'explicar més coses, no cal que hi inclogui una paraula definitòria perquè la gent ja ho entén...\n-Com està el panorama musical i cultural a València?\nS'ha produït una visibilització d'un País Valencià que existia, això de la primavera valenciana explica al món que hi ha un País Valencià darrere dels polítics que existeix de veritat, que és molt viu i canvia les coses. Ara hem de passar a la fase de materialització, el país visible serà el país real, és el procés que estem passant. En l'àmbit musical, per exemple a Xàtiva hi ha dues bandes de música en una població de 25.000 habitants. Amb això et vull dir que la música al País Valencià està a flor de pell. Ara hi ha gent més preparada que en la nostra generació i alguns s'han adonat que es pot fer música en aquesta llengua tot i sabent que els dos últims grups que van sortir del País Valencià van ser Presuntos Implicados i Revólver. Ara també ho han fet Obrint Pas.\nCultura, Feliu Ventura, País Valencià\nPer Anònim el 5 de març de 2012 a les 09:12


Catalunya registra 644 casos i 11 morts més per coronavirus en 24 hores\nActualitzat 01/06/2021 10:42 CET\nBaixa el nombre de pacients ingressats\nCatalunya ha registrat fins aquest dimarts 683.078 casos confirmats acumulats de coronavirus --628.410 amb PCR o test d'antígens--, 644 més que en el recompte de dilluns, ha informat la Conselleria de Salut de la Generalitat a través del seu portal web.\nLa xifra total de morts se situa en 22.182, la qual cosa representa 11 més que dilluns: 14.120 a hospitals o centres sociosanitaris, 4.564 a residències, 1.181 a domicilis i 2.317 que no són classificables per falta d'informació.\nQuant als pacients que actualment estan ingressats, la xifra se situa en 741, fet que suposa 16 menys que en l'últim recompte, dels quals 253 es troben a les UCI de centres públics i privats, tres menys que dilluns.\nLa velocitat de reproducció de la malaltia (Rt) puja fins a 0,98 i el percentatge de positivitat dels tests d'antígens i PCR se situa en el 3,96%, mentre que la incidència acumulada a 14 dies és de 109,96 per cada 100.000 habitants.\nLa taxa del risc de rebrot ha pujat: dilluns va arribar a un nivell de 104 i aquest dimarts se situa en 107.\nA les residències de gent gran fins ara 34.746 persones han donat positiu, de les quals 8.852 han mort i nou actualment es troben ingressades.\nCatalunya ha administrat la primera dosi del vaccí contra el coronavirus a un total de 2.875.260 persones des que va començar la campanya d'immunització --1.395.272 ja tenen la pauta completa de vacunació--: s'han administrat 12.557 primeres dosis en un dia.\nEn percentatges, s'ha inoculat en primera dosi el 36,7% de la població catalana, de la qual un 19,1% ja té la pauta completa de vacunació i, per tant, gaudeix d'immunitat contra el virus.


. : T'agrada escriure? Fixa't en els concursos literàris de la comarca!\nT'agrada escriure? Fixa't en els concursos literàris de la comarca!\nEnguany ens ha arribat informació sobre dos concursos literaris, un se celebra a Torelló i l'altre a Manlleu. Si us agrada escriure no deixeu perdre l'oportunitat de participar-hi! Aquí trobareu les bases:\nPosted by Bibliobus Tagamanent at 5.2.14


80 grams | Comunicació literària: El vent de l'infern\nEl vent de l'infern\nCONTRAPORTADA: L'Empordà, un mas situat a les terres que ara formen part dels Aiguamolls i els habitants dels pobles veïns són els protagonistes de la novel·la. En aquestes terres, riques en llegendes i en narracions d'éssers imaginaris, es desenvolupa una trama en la qual es posa de manifest que sovint són els monstres més pròxims els que, dotats d'una aparença humana, poden fer més mal que els que fabrica la imaginació dels pobles i dels seus poetes. La història transcorre entre la postguerra i l'època actual, seguint el tronc d'una família desfasada i decadent. Terratinents, falangistes de conveniència, parcers represaliats i grimpadors sense escrúpols que lluiten per sobreviure en un món que canvia molt ràpidament. En contraposició amb tots ells, trobem en Pere, l'innocent i idealista fuill d'un maquis. Dues dones se'l disputen: la bella i sensual Carolina i la Margot, múrria i "refotuda", que simbolitza l'esperit lliure i sorneguer de la gent empordanesa. I dues posicions el tempten: la del naixent moviment ecologista, encarnat pels primers somiadors aque intentaven crear un parc natural als aiguamolls, i la dels promotors de les noves urbanitzacions de la costa, amb les seves ofertes de diner fàcil. I tots ells, vells i joves, capellans i poetes, "tocats" per la tramuntana i neguitejats i excitats pel roenc, el vent de l'infern, un vent que només trobareu en aquest racó, a migjorn de la serra de Verdera, i que apareix cíclicament com a motiu conductor, a la manera dels leitmotivs de les òperes wagnerianes.


Le Coin des Mélèzes Brusson Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 25 allotjaments a Brusson.\nLe Coin des Mélèzes\nFrazione Fenilliettaz, 31, Brusson, Brusson, Itàlia, 11022 - Veure al mapa\nAl visitar Brusson, vosté es sentirà com a casa a Le Coin des Mélèzes, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Le Coin des Mélèzes, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix restaurant, biblioteca, àrea de TV/saló compartit per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com esquí, pesca, solàrium, ping pong, jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Brusson, el Le Coin des Mélèzes és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nPlease note that during winter a snow cat transfer is provided in order to reach the property. Please contact the property prior to arrival in order to arrange pick up.\nTots els tipus de viatgers (22) Parelles (19) Famílies amb infants petits (1) Grups (2)\nAllotjaments a Brusson


Falten poquetes hores per la darrera posta de sol d'aquest any 2009 que acaba amb molts problemes pendents de resoldre i amb una crisi econòmica que fa por.\nAquest any, però, ens ha permès voltar una mica pel món i veure altres cultures, i recordar civilitzacions que ens han precedit, i hem constatat que encara hi ha molta gent que viu amb el mínim imprescindible..., per ells no ha arribat el progrés, ni el benestar...\ntalment sembla que estiguin encara al segle Ier.\nPer tota aquesta gent que encara estan lluny d'assolir un benestar, i per tots nosaltres, i per tots els qui em llegiu, desitjaria que l'any vinent 2010, que demà encetarem, ens aporti més pau, més benestar, menys conflictes, i una bona salud...\nI per acabar, inspirat pels paisatges que darrerament hem pogut veure i trepitjar, alguns d'ells formant part de la famosa Ruta de la seda, us deixo amb unes imatges d'un magnífic Caravanserai de l'època seleucida que vam poder visitar a prop de Konya (Turquia),\ni amb la música de Kitaro, inspirada en aquest record de les caravanes dels comerciants que travessaven països i deserts transportant aliments i mercaderies des d'orient fins a occident.\nQue gaudiu de la música i tingueu tots un bon començament d'Any Nou...!!!\nPublicat per Salvador a les 13:49 4 comentarios\nA tots els lectors d'aquest Blog,\nels desitjo un BON NADAL\ni un millor Any nou 2010.\nL'autor d'aquest Blog va nèixer el dia de Sant Esteve, per això demà faig molts i molts anys...!!!\nPublicat per Salvador a les 23:03 5 comentarios\nEtiquetes: Nadal, Sant Esteve\nAvui sortim d'Izmir (l'antiga Esmirna) camí de Pèrgam,\ni ja des de les finestres de l'hotel ens crida l'atenció la gran quantitat de banderes turques que hi ha per tot arreu, ja que demà que serà 29 d'octubre, Turquia celebra la seva festa nacional, la commemoració del 86è. aniversari de la declaració del país com a República Democràtica, l'any 1923.\nA la tarda passejarem per la ciutat i podrem contemplar millor els preparatius de la festa, però ara ens dirigim cap a conèixer la important ciutat històrica per excel·lència de Pèrgam, que conegué el seu període més esplendorós al segle III a.C.\nFou habitada inicialment pels perses i Pèrgam no es va desenvolupar fins a l'època d'Alexandre el Magne. Fou cedida als romans l'any 133 a.C., i es va convertir en la capital de la província romana d'Àsia, origen del futur Imperi Bizantí.\nVisitarem l'impressionant acròpolis i veurem el seu magnífic Teatre i el Temple de Trajà.\nAquesta maqueta que es troba al Staatliche Museen de Berlin, ens dóna una idea de la magnitud que la ciutat antiga va arribar a tenir.\nL'acròpolis està situada damunt un promontori rocós a una alçada de 275 m. i domina tota la plana al seu voltant. Era rodejada per un triple cinturó de muralles de les que queden algunes restes, i es van construir diversos temples i palaus, així com també eficis públics i privats.\nLa imponent estructura que aguanta tota la plaça de la part superior on hi havia el Temple de Trajà és realment impressionant.\nArcs i voltes de una solidesa considerable per aguantar tot el pes de la plaça superior.\nDes de la part superior de l'acròpolis podem apreciar la prespectiva del Teatre que posseïa unes grades en 78 nivells amb una pendent molt marcada que arribava a uns 40 metres d'alçada, i podia acollir uns 10.000 espectadors. Fa realment impressió.\nLes poques columnes que queden a la part superior de l'acròpolis donen idea del magnífic Temple que havia arribat a ser.\nUna anècdota simpàtica i oportuna em va permetre captar aquesta família típicamernt turca que segurament celebraven el naixement d'una criatura o algun altre aconteixement familiar i es van voler fer la foto en aquest indret al peu del temple per commemorar-ho.\nTot baixant de l'acròpolis trobem les restes que queden del que fou el famós Altar de Zeus.\nL'altar de Zeus, actualment al Museu Pergamon de Berlin, fou aixecat en el segle II a.C. i constava d'un gran basament, la part que encara es pot veure aquí\ndecorat en tres costats per uns esplèndids frisos amb alt-relleus que representaven una Gegantomàquia (una lluita entre deus i gegants), estava constituïda per una gran columnata jònica que s'obria en direcció a l'oest, i a la que s'accedia per una majestuosa escalinata i dos porxos laterals.\n(veieu-lo aquí en el Museu de Berlin)\nAcabada la visita a Pèrgam, vam dinar i després ens dirigim de retorn cap a Izmir on disposarem d'unes hores de la tarda lliures per conèixer una mica el centre de la ciutat i el seu passeig marítim\nEns sorpren, com ja hem comentat abans, la quantitat de banderes turques que hi ha per tot arreu amb motiu de la celebració a l'endemà de la seva festa nacional. No tenim nosaltres tantes banderes ni molt menys quan celebrem la nostra Diada.\nTambé crida molt l'atenció el sentiment nacionalista que s'hi respira manifestat també en el nombre de banderes amb la cara d'en Mustafà Kemal "Atatürk". L'home que va proclamar la república democràtica l'any 1923.\nEns comentà en Haluk, el nostre guia, que precisament a Izmir, la tercera ciutat important de Turquia, i la segona en importància econòmica pel seu port i la seva activitat industrial, és on hi havia el nucli més important d'oposició a l'actual govern que en els darrers anys ha estat fent un gir més pro islamista.\nMentre passejàvem per la ciutat contemplant alguns dels seus monuments\n(un simpàtic personatge del país)\nens vam acostar cap al passeig marítim a l'hora del capvespre i vam poder gaudir d'una magnífica posta de sol en la gran i bella badia d'Izmir.\nFou com un gran colofó estètic a un viatge molt complet que ens ha permès conèixer a fons part d'aquest enorme país, aquest interessant i variat país que és Turquia\nDes de l'habitació de l'hotel vam poder veure les darreres llums del crepuscle sobre la badia i la ciutat de nit rodejada de milers de llums dels barris perifèrics abans de retirar-nos a descansar.\nA l'endemà, mentre en Haluk, el nostre guia local, ens acompanyava a l'aeroport, va desitjar-nos molta sort i salut, i esperava que la nostra estada a Turquia hagués estat profitosa en tots els sentits.\nGràcies Haluk per la teva companyia i per les teves explicacions tan acurades i erudites que ens han fet viure a fons tant la història del país, com també la seva realitat actual.\nUn vol interior ens traslladà fins a Istanbul on un altre avió de la Turkish Airlines ens tralladarà en vol directe fins a Barcelona.\n(l'últim adéu al mar de Màrmara)\nPerò..., això de la globalització té algunes sorpreses, perquè mentre l'avió ple de catalans i algun que altre turc tornava cap a Barcelona, aquesta xineta emprenia un vol lluny del seu país, no se sap ben bé cap a on...\nNo puc acabar aquesta extensa crònica sense expressar també el nostre agraïment al guia que des de Barcelona, i per compte de l'agència de viatges, en Lluís Miquel, ens acompanyà en tot moment i que també amb la seva sapiència ens il·lustrà ens molts moments sobre la història del país, i no sols això, sinó que a més ens va proporcionar molta bibliografia interessant per ampliar encara més la nostra experiència sobre aquest país, TURQUIA (Türkiye), la visita del qual recomanem vivament.\nAra sí acaba aquí definitivament aquesta crònica que ha tingut 23 capítols\n(gràcies a tots els que heu tingut la paciència de llegir-los)\nPublicat per Salvador a les 17:02 3 comentarios\nEtiquetes: Esmirna, Izmir, Pèrgam, Turquia\nDeixem la fantàstica regió de Pamukkale i ens dirigim ara cap a trobar la costa de l'Egeu, per visitar les runes de la ciutat d'Efes\nL'antiga ciutat d'Efes té una situació privilegiada al fons d'una badia en l'estuari del Kaystros. Fou el centre romà més important de tota l'Anatòlia i avui, tant els seus monuments especialment ben conservats, com la seva situació, han fet d'aquest lloc una de les metes turístiques per excel·lència.\n(estatua d'Artemisa en el museu de Selçuk)\ni en l'època cristiana, la presència i mort de l'evangelista Sant Joan va inspirar la construcció d'una gran basílica que va atreure gran quantitat de fidels. També poseeix una mesquita, la de Isa Bey, de gran importància encara avui com a santuari pels musulmans.\nAbans, però de començar la visita de la ciutat antiga, anem a conèixer l'indret conegut com el Santuari de la Verge Maria, important lloc de peregrinació cristiana on, segons la tradició hi va viure la Mare de Déu.\nL'església (ecclesiae-comunitat) d'Efes, va acollir dos concilis de gran importància. En el de l'any 431 es van enfrontar els partidaris de Nestori, bisbe de Constantinoble (381-451), que atribuïen dues naturaleses a Crist, una d'humana i una altra de divina, negant que Maria fos la Mare de Déu. I els partidaris de Ciril d'Alexandria (380-444), que proclamaven les dues naturaleses humana i divina de Crist, i a Maria com a mare de Déu.\n(l'àgora i l'odeon al fons)\nCiril va aconseguir que la seva tesi fos acceptada i va obtenir l'aprovació de l'Emperador, i això va provocar que Nestori fos excomulgat, però malgrat això, el nestorianisme es va difondre per tot l'Orient i, entre els segles XII i XIII, va tenir centenars de milers de seguidors i gairebé 200 bisbes, i la seva decadència no va començar fins a les invasions de Tamerlan, lider político-militar turc-mongol, en el s. XIV.\nEn l'any 449, el segon concili d'Efes va mantenir la tesi de l'existència d'una única naturalesa divina en el Crist. Aquesta doctrina es va extendre per l'Orient i va rebre el nom de monofisisme.\nUn cop repassat el paper important que la ciutat va tenir en el món cristià, anem a conèixer les restes arqueològiques de la ciutat hel·lènica i romana d'Efes. Aquesta esplendorosa ciutat de la qual avui només en queden aquestes restes, va conèixer una gran prosperitat des del s. IV a.C. fins al s.II d.C. quan es convertí en el principal port de la mediterrània.\nVisitarem l'Agora, l'Odeon, el Temple d'Adrià, les Termes d'Escolàstica, la Biblioteca de Celsus, la Font de Trajà\n(el temple d'Adrià, considerat un dels edificis més sumptuosos d'Efes)\ni el Teatre que en el seu moment fou el més gran d'Àsia Menor, amb una capacitat per a 25.000 espectadors (veieu el petit video)\n(vista general de l'immens teatre)\nEn acabar aquesta important visita, tant en l'aspecte històric com en l'arqueològic, ens dirigim cap a Izmir (Esmirna), a la costa, on dormirem les dues darreres nits que ens queden de la nostra estada a Turquia.\nL'arribada a l'hotel no podia ser més solemne...\nLa crònica del viatge continua aquí (23)...\nPublicat per Salvador a les 10:14 4 comentarios\nEtiquetes: Efes, Turquia\nAquesta magnífica fotografia, que segurament a hores d'ara haurà donat la volta al món, ens omple de satisfacció, com a "culers" afeccionats al Barça, i sobretot també com a Catalans.\nCom a culers perquè no es pot demanar res més d'un equip que ha estat capaç d'una gesta com aquesta, guanyar tots els títols possibles en un sol any, 6 copes.\nI com a catalans, perquè és el triomf d'un equip cohesionat, jove i amb il·lusió, on hi ha molts nois del planter que han treballat amb esforç i amb molta fe i molta il·lusió, i sobretot també per l'entrenador, en Pep Guardiola, un home jove que ha sabut infondre aquest esperit exigent de treball, d'esforç, de concordia, i de bon rotllo en el vestidor. I tot això amb una gran dosi d'humilitat, de sinceritat, sense fatxenderies, i sempre tocant de peus a terra.\nLes seves llàgrimes d'ahir a peu de gespa, descarregant tota la tensió acumulada durant el partit, ens van omplir d'emoció, perquè eren unes llàgrimes sinceres, incontenibles, una descàrrega d'emocions que durant aquest any increible ha anat acumulant i que ahir davant les càmeres de televisió, van poder veure tothom, les d'un home senzill, valent, coratjós, que amb fe i treball, ha portat l'equip a les fites més altes mai imaginades i mai igualades.\nPodríem dir moltes més coses d'aquest entrenador i d'aquest equip, però ara només em ve al cap que el Barça és més que un club, que el Barça pels catalans és un orgull. Que vagis per on vagis del món, si diues que ets de Barcelona tothom et somriu, diu Messi, Messi... Visca el Barça, i sap d'on som i d'on venim.\nSi tots els catalans, si tot el poble de Catalunya, sapiguéssim imitar el que ha fet el Barça aquest any, lluitar amb tenacitat, amb valentia, amb constància, amb esforç, amb il·lusió, amb Fe..., d'aquí a poc temps tindríem el resultat que molts estem esperant, la gran fita social, la nostra independència total i absoluta, el reconeixement a nivell mundial com a Nació que som i que volem ser...\nQue algun dia no gaire llunyà poguem penjar una foto semblant a aquesta d'un Guardiola volant, amb les mans tocant el cel, on l'enlairat sigui el lider capaç d'aconseguir el nostre objectiu d'alliberament nacional... i com deia el poeta:\n"Perque encara tot està per fer i encara tot és possible".\nPublicat per Salvador a les 16:00 2 comentarios\nEtiquetes: Barça, Catalunya\nA primera hora del matí comencem la visita de la zona per la impressionant necròpolis de Hieràpolis.\nAquesta necròpolis conté més de 1.200 tombes, algunes d'elles realment espectaculars, que comprenen un període des del segle II a.C. fins als primers segles de la nostra era.\nEl gran nombre de sepultures es deu sobretot a la fama de l'antiga Hieràpolis com a centre curatiu. Ja que els malalts hi acudien degut a les propietats terapèutiques de les aigües.\nEn efecte, a aquest lloc acostumaven a arribar gents de tot l'imperi, generalment gent amb recursos, que es feien construir riques tombes, no solament com a costum, sinó també com a acte propiciatori. Això també explica la gran quantitat de tombes escampades per tot arreu.\nEls gatets turcs, omnipresentes per tot arreu, estan aquí guardant les restes d'aquesta antiga ciutat?\nAquesta zona de Hieràpolis és de gran importància. De la ciutat original es conserven les termes, avui transformades en museu, un gran teatre i alguns edificis cristians aixecats en memòria de l'apòstol Felip, que segons la tradició, aquí va sofrir martiri l'any 87 durant el regnat de Domicià.\nHi ha també algunes esglèsies bizantines, una gran via porticada que travessava la ciutat de nord a sud fins a la porta de Domicià...\nHieràpolis, la ciutat santa, va ser fundada per Eumenes II, rei de Pèrgam, en el segle II a.C. Després de que fóra seu episcopal durant el període bizantí, comença a ser anomenada pel seu nom actual en el segle Xi o XII, quan els turcs selèucides hi edificaren aquí una fortalesa.\n(aqui les tombes ja han quedat submergides en les formacions calcàries)\nA partir d'aquí ja comencem a trobar les piscines artificials construïdes a Pamukkale per poder gaudir de l'aigua calenta,\ni tot seguit trobem les primeres formacions calcàries.\nEncara amb les primeres llums d'un matí força ennuvolat, podem anar apreciant les capricioses formes que l'aigua i la calç han anat configurant en aquest indret.\nUna sèrie de bancal superposats amb enormes estancs naturals que s'intercomuniquen formant curioses figures, estalactites i petites cascades.\nDepenent de l'hora del dia i de la llum reflexada, adopten colors diferents i espectaculars.\nAcabem aquesta interessant visita i emprenem camí cap a Efes, a la vora del mar Egeu.\nEn el proper capítol parlaré d'aquesta esplendorosa ciutat antiga que va ser el principal port de la mediterrània durant molts segles.\nLa crònica del viatge continua aquí (22)...\nPublicat per Salvador a les 11:34 0 comentarios\nEtiquetes: Hierapolis, Pamukkale, Turquia\nANTALYA - Museu arqueològic i jardins de l'hotel (...


Lloguer d'àudio a Barcelona - Aclam\nGrabadora portàtil d'àudio amb capacitat de treballar a través de 4 canals per cable i un canal estéreo a través dels micròfons incorporats. Ideal per a treballar en so d'alta qualitat.\nWireless Lavalier Microphone // Link...\nKit essencial de microfonia sense fils. Micro tipus lavalier, de corbata, ideal per entrevistes o situacions on els personatges estan molt lluny de la càmera però es vol capturar les veus amb bona qualitat.\nConjunt de micro de corbata sense fils, especialment pensat per utilitzar amb càmeres de vídeo i amb una freqüència variable intel·ligent per evitar interferències no desitjades.\n1 dia 25,50 € Preu / dia 25,50 €\n2 dies 42,50 € Preu / dia 21,25 €\n3 dies 59,50 € Preu / dia 19,83 €\nDia extra 17,00 €\nCap de setmana 25,50 € Preu / dia 12,75 €\nMicròfon de corbata de cable d'excel·lent relació qualitat / preu. Ideal per entrevistes o per amagar en zones pròximes al personatge.\nMKE 600 Shotgun Microphone Kit\nEl Sennheiser MKE 600 és un micròfon direccional ideal per a produccions independents Compacte i lleuger, proporciona un so nítid i d'alta qualitat.\nMKE 600 Microphone\nMicròfon de condensador direccional de Rode, pensat per utilitzar amb DSLR i càmeres sense mirall. Molt pràctic per millorar la qualitat del so capturat per la càmera.


Visites del contingut : 1571391\ndilluns, 20 d'agost de 2007 21:47 | | |\nQui som. Què volem.\nFa 35 anys que l’Associació de Veïns i Veïnes del Poblenou treballa en la defensa del dret dels veïns i veïnes del Poblenou a viure en un barri amb els serveis i amb les infraestructures necessàries. En un entorn urbà fet a la mida de les persones, amb criteris socials i de respecte al mediambient. Un barri que sigui acollidor i solidari amb els més desfavorits, i amb espais per a la cultura popular i alternativa,...\nDurant els primers anys de vida de la nostra entitat, la dècada dels 70, al servei al barri s’hi unia lògicament l’activisme contra la dictadura. Amb el temps i el canvi de la situació política, dirigents de la primera fornada van deixar l’Associació de veïns per intentar canviar el model de societat des de les institucions. No obstant, l’Associació va continuar endavant impulsada pels nous reptes i els grans dèficits que patia la ciutat, convertint-se en instrument indispensable per a la transformació social i urbana, malgrat la savia nova dels ajuntaments democratics. La lluita i la movilització ciutadana encara era necessària.\nAvui, la forta mutació urbanística que viu el Poblenou comporta un risc evident de substitució social, de pèrdua de patrimoni i de debilitament de les relacions humanes. l’Associació de veïns continua sent un instrument fonamental per a la denúncia, la conscienciació i el diàleg amb l’objectiu de preservar la identitat del barri, assegurar la convivència i millorar les condicions de vida del veïnat. Reivindiquem equipaments socials per a una població que creix, la millora de la xarxa de transports, l’habitatge social, les zones verdes, les infraestructures i l’impuls de la industria urbana sostenible.\nPerquè les tasques són moltes i no donem abast per a tot, fem una crida a participar en l’Associació. Cada u pot implicar-se al nivell que desitgi, som un grup obert i la bona acollida està assegurada. Si no ho sou, podeu començar per fer-vos socis.\nAquest compromís diari amb el barri ha anat conformant una senzilla, però ferma manera d’actuar. Podríem sintetitzar el nostre ideari d’aquesta manera:\nEls veïns i veïnes hem de ser els protagonistes del nostre entorn. Hem de sentir el barri com un espai col·lectiu de tots.\nPotenciar formes de participació i associació per afrontar la tendència a la individualització i desmembrament del teixit social. És important unir llaços davant la nova diversitat.\nEn un món d’interessos contraposats, el moviment veïnal és escoltat quan té força. Això només és possible sota tres condicions: quan té arguments incontestables, quan agrupa el màxim de gent i quan té esperit de lluita.n món d’interessos contraposats, el moviment veïnal és escoltat quan té força. Això només és possible sota tres condicions: quan té arguments incontestables, quan agrupa el màxim de gent i quan té esperit de lluita.\nTransformar el barri. La finalitat de la mobilització és forçar a tots els agents implicats, administracions públiques i d’altres, a negociar i arribar a acords concrets. La protesta i el diàleg son ambdós necessaris.\nTenir una visió global i solidària del territori. Els interessos del Poblenou han de ser compatibles amb els interessos de la ciutat i a la inversa.\nL’Associació de Veïns s’esforçarà en buscar la compatibilitat de solucions quan diverses necessitats i interessos conflueixin en el mateix lloc, renunciant però a prendre part d’aquelles causes partidistes o que no responguin a una visió solidària de la nostra societat.\nCom entitat social que som no ens definim políticament. Recolzem o fem front a les institucions no en funció del partit polític que les sustenta sinó de les idees i de les seves propostes. La nostra entitat està oberta a tothom que estimi al barri.\nL’Associació de Veïns i Veïnes es basa en el treball voluntari dels seus membres. No sempre tenim la disponibilitat necessària per fer front a tots els problemes que es plantegen. Acceptem la crítica constructiva, des de la responsabilitat de tots.\nEl passat mes de Març de 2007, l’Associació de Veïns i Veïnes del Poblenou ha estat certificada com inscrita al Codi Ètic de les Associacions de Barcelona, amb les corresponents garanties de treball seriós, participació, transparència econòmica, sostenibilitat i relacions autònomes i solidàries.


Tesaure - Viquipèdia\nTesaure (Thesaurus) vol dir la casa del tresor. Un tesaure o casa del tresor servia antigament per guardar el tresor del rei o de l'estat, i fins i tot l'arxiu d'un i d'altre (pel fet que encara es confonien en la mateixa persona). La tradició suposa que alguns edificis subterranis de Grècia van tenir aquesta funció en el període heroic, i allí es guardaven metalls valuosos, armes i altres propietats valuoses (per exemple a Mínies a Orcomen, que descriu Pausànies, del que queden alguns restes; o l'edifici d'Astreu i els seus fills a Micenes conegut com Tesaure d'Atreu, que es conserva en bon estat). Estructures suposadament dedicades a tesaures s'han trobar a diversos punts de Grècia i Itàlia, però no es clar ni de bon tros que fossin dedicats a guardar tresors, ja que molts arqueòlegs opinen que eren tombes. En temps històrics el tresor públic era guardat a l`edifici adjunt a l'àgora o a l' opisthodomus d'algun temple.\nObtingut de «http://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Tesaure&oldid=10861534»\tCategories: Edificis de l'antiga GrèciaEconomiaCategoria oculta: Articles sense referències des de novembre de 2012\tMenú de navegació\nDarrera modificació de la pàgina: 25 gen 2013 a les 13:05.


El calaix de sastre de la marxa nòrdica: Passa'm el bastó\nPassa'm el bastó\nSituació inicial: per parelles, una persona davant de l’altra mirant-se entre sí i separades uns dos metres. Una d’elles sosté verticalment un pal amb la mà i el passa a la persona del davant. Anar variant el braç llançador i receptor. Es pot proposar el braç d’execució tant per llançar com per rebre.\nCada persona de la parella amb un pal, passar-se’ls simultàniament. Cal posar-se d’acord per a que els pals no xoquin.\nMés de dues persones situades en cercle amb un pal cadascuna d’elles a la mà. A la senyal, tothom de manera simultània, llença el pal a la dreta o l’esquerra. El senyal pot ser la mateixa paraula “dreta” o “esquerra”... o dues paraules clau que s’identifiquin amb un costat o l’altre (per exemple, números: “u”=“dreta” o “dos”=“esquerra”).\nTambé es pot llençar el pal en posició horitzontal. Aleshores es llença i rep amb les dues mans.\nOBSERVACIONS: coordinació; percepció d’un objecte en moviment; llançament i recepció; sentir el pes d’un objecte.\nEtiquetes de comentaris: coordinació, familiarització, JOCS, lateralitat, percepció trajectòria


OCU informa sobre l’augment de preu en la factura elèctrica al setembre – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nOCU informa sobre l’augment de…\nL’Organització de Consumidors i Usuaris (OCU) ha informat que el preu de l’electricitat continua creixent.\nSegons OCU, el mercat majorista ha incrementat el seu preu en un 15,9%, fins als 41,96 €/MWh, un preu molt similar al que va tindre al setembre de 2019.\nAquest increment del cost de l’energia suposa una alça del 4,1% en la factura d’un consumidor mitjà, (amb un consum de 4,6 kW i 292 kWh al mes/3500 a l’any) que tinga contractada la tarifa PVPC. Així de setembre pagarà de mitjana 58,89€, una mica més de dos euros del que pague a l’agost (56,57€).\nOCU assenyala que, amb aquesta nova pujada, i encara que el mercat continua tenint preus continguts d’electricitat, ja ha recuperat pràcticament tota la rebaixa de preus del mes d’abril, i se situa en uns nivells similars als de setembre de 2019. Una mala notícia sens dubte per a les economies familiars, especialment per a les més vulnerables, que han crescut amb l’impacte de la crisi econòmica.\nDavant aquesta pujada de preus, OCU torna a recomanar als usuaris revisar el seu contracte d’electricitat, especialment a aquells que es troben en el mercat lliure, ja que són molts els usuaris que no s’han beneficiat de la rebaixa de preus de l’electricitat iniciada fa un any.\nPer això, anima als consumidors a comparar la seua tarifa actual amb la tarifa regulada PVPC que ofereixen les comercialitzadores de referència, ja que encara que és probable que continuen les pujades en els pròxims mesos, els seus preus són sempre competitius. Els usuaris també poden optar per alguna de les ofertes del mercat lliure amb preu fix durant els pròxims dotze mesos, protegint-se del risc que el preu de l’electricitat puge en el que queda d’any. En aquest cas, recomanen la comparació per a assegurar-se que contracten una bona tarifa.


ZER BERGUEDÀ CENTRE: 2010\nANIMALS DEL PESSEBRE\nEls nens i nenes de l'escola de Borredà aquest nadal hem fet un pessebre amb material reutilitzat que hem anat recollint entre tots.\nEls més petits hem construït els animals del pessebre.\nEl primer que vam fer va ser recollit material, després pensar quin animal volia fer cadascú i que ens faria falta i finalment vam construir els animals.\nPosant-hi molta imaginació hem aconseguit uns animals molt bonics i divertits.\nVoleu escoltar algunes nadales...?\nUs deixem unes quantes nadales que hem trobat a internet per tal que les pogueu escoltar. La qualitat sonora no és la millor però per animar és suficient.\nBiblioteca oberta al poble\nEl passat dimarts , dia 14 de desembre de 2010 es van obrir, al públic, les instal.lacions de la biblioteca de l’ escola de Vilada. L’Ajuntament ha iniciat aquest projecte amb l’ objectiu d’ oferir a tot el municipi de Vilada i Castell de l’ Areny un espai de lectura, consulta de llibres, d’ equipament informàtic, així com de connexió a internet.\nSeguint els passos de Borredà , que des de fa temps van iniciar el Projecte Poble educador, Vilada ha vist la necessitat de rendabilitzar les instal.lacions públiques i oferir-les a tothom que hi estigui interessat.\nLa biblioteca s’ obre dos dies a la setmana de sis de la tarda a vuit del vespre . Restarà a la disposició de qui ho desitgi tenint en compte que els més petits han d’ anar acompanyats dels pares, avis o germans més grans, els joves poden anar-hi a llegir, fer deures, a consultar per internet, etc. I les persones adultes també poden gaudir de tot l’ equipament que es disposa actualment.\nHi haurà una monitora per gestionar aquest espai i les activitats que s’ hi portin a terme. Una persona de serveis socials de l’ Ajuntament es coordinarà amb la monitora per vetllar pel bon funcionament de la biblioteca.\nTota l’ escola estem molt contents de col.laborar en aquest Projecte i esperem que tots plegats poguem aprofitar aquest recurs.\nNadales per cantar\nAl web de l'Edu365.cat hi ha aquesta pàgina dedicada al món de les nadales en català. Cadascuna es presenta en diferents opcions a partir d'un menú desplegable. Clicant a sobre, podem triar sentir l'acompanyament sol (en mp3), acompanyament + veu (també en mp3) o veure la partitura en pdf. Ara ja no teniu excusa per no cantar amb tota la família durant aquestes festes. Per entrar-hi, clica aquest enllaç.\nVisita a l'ajuntament de Berga\nVisita a l’ajuntament de Berga i a la policia local\nAvui, dia especial\nAvui divendres dia 26 de novembre els grans de la ZER, de Cicle Mitjà i Superior, van a visitar el Museu del Cinema de Girona. Els de Cicle Inicial i Educació Infantil van a Barcelona a l'Aquarium\nDiàlegs amb "DVOLVER MOVIEMAKER"\nAl Cicle Inicial de l'escola de la Valldan de Berga hem començat a treballar els diàlegs amb una aplicació que es diu "Moviemaker" i que permet fer petites històries animades, escollint els escenaris, fins a dos personatges, el tipus de trobada, els seus diàlegs, la música i els crèdits. Quan acabem podem afegir-hi una altra escena, o desar-ho i enviar l'enllaç per correu electrònic a qui vulguem.\nTot just començar a treballar ja hem obtingut alguns petits resultats. Els podeu veure clicant al damunt de cada títol.\nL’ESQUELET BOIG – PER DYLAN JUDIT I ANA\nLA NIT ENCANTADA… - PER NADER, LAURA I ELIHU\nELS MARCIANS – PER MANUEL I LAURA M.\nCom que alguns de vosaltres ens heu demanat el vídeo de la pel·lícula Grease, aquí el teniu.\nHem fet uns anuncis\nEls alumnes de la classe dels grans de Borredà, hem estudiat i analitzat uns quants anuncis de televisió que hem vist per youtube. Després hem fet uns guions d'anuncis inventats per nosaltres, i els hem gravat i editat.\nCHINA TOURIST GUIDE. Vilada 6è\nThe students of 6th course in Vilada have done this tourist guide.\nDesprés de molts assajos, a l'escola de Borredà hem fet una mica de "monstres" i hem gravat aquest vídeo tot cantant, tocant i ballant.\nCASTANYADA A VILADA\nEl dia 29 d' octubre vem celebrar la castanyada a l' escola de Vilada.\nEls de sisè van fer de castanyeres i ens ho vem passar molt bé.\nQuè li pssa a Google?\nAra acabo d'etrar a Google per buscar una informació i he trobat aquesta imatge a l'entrada del buscador.\nPer què és així? En què us fa pensar? Envieu els vostres comentaris.\n31 d’octubre, 2010\nEls nens i nenes de 4t hem gravat aquest vídeo per recordar i explicar com fem la resta "portant-ne".\nPoemes de Joan Maragall\nEl passat 10 d'octubre, el 10 del 10 del 10, es commemoraven 150 anys del naixement del poeta Joan Maragall. El 20 de desembre de l'any que ve, el 2011, farà 100 anys de la seva mort. Per això, durant aquests mesos, es fan diversos actes acadèmics, literaris i... escolars.\nA la classe dels grans de l'escola de Borredà hem triat uns quants poemes d'en Joan Maragall i els hem enregistrat per a escoltar-nos a nosaltres mateixos com els recitem. En el següent vídeo ens podeu escoltar com ho fem.\nProperament els trobareu també en aquesta pàgina web dedicada a la commemoració de l'any Maragall per part de les escoles.\nEls alumnes de cicle inicial de la Valldan hem sortit al parc per observar els canvis de la natura a la tardor. Hem trobat castanyers i hem pogut veure com les fulles canvien de color, ara són verdes, grogues o marrons. També n'hem trobat moltes a terra perquè ara en aquesta època és quan cauen.\nEns hem assegut als bancs i hem començat a dibuixar els arbres tal i com els veiem.\nEn acabar hem agafat fulles del terra per fer un treball a la classe.\nHem escollit una fulla que hem posat sota un full i hem pintat per sobre, d'aquesta manera ens ha quedat marcat el relleu. En segon lloc hem observat i dibuixat. finalment l'hem enganxat al costat.\n05 d’octubre, 2010\nL'home de la polirrítmia\nSi no sabeu què és una polirrítmia, mireu el vídeo i de seguida ho comprendreu. Consisteix en fer diferents ritmes al mateix temps amb el cos o instruments de percussió.\nMireu-lo i a veure què us sembla...\nCom la majoria de paraules romàniques, animació prové del llatí "animus" que vol dir donar vida. L'animació és el procés utilitzat per donar la sensació de moviment, a imatges o dibuixos.\nHem vist diferents tipus d'animació:\nCutout animation (animació de retalls)\nLa classe dels grans de Borredà hem provat com es poden gravar uns segons d'animació del tipus Pixilation, amb "Un mp3 molt viu", i del tipus Stop motion, amb "Juguem a pilota".\nELS INICIS DEL CINEMA CÒMIC\nAvui hem vist un vídeo dels inicis del cinema còmic, quan era mut i en blanc i negre.\nDesprés hem fet un vídeo còmic a la nostra manera i hem aprés com podiem fer el truc d'anar desapareixent. Esperem que us agradi.\nPrimer, un clàssic dels musicals:\n“Singin’ in the Rain“\nDIRECTOR Stanley Donen , Gene Kelly\nGUIÓ Betty Comden & Adolph Green\nMÚSICA Nacio Herb Brown (Lyrics: Arthur Freed)\nFOTOGRAFIA Harold Rosson & John Alton\nACTORS Gene Kelly, Donald O’Connor, Debbie Reynolds, Jean Hagen, Millard Mitchell, Cyd Charisse, Rita Moreno, Douglas Fowley\nAnècdota: durant el rodatge d’aquesta escena, en Gene kelly estava amb 40º de febre i no tenia prou forces per fer el soroll amb les sabates de claqué que desitjava el director, la solució va ser rodar l’escena i simultàniament dues ballarines ballaven al costat de la càmera també a sobre d’un toll d’aigua.\nDesprés hem vist un curt reportatge sobre com es va fer la banda sonora d'una pel·lícula d'animació: Ratatouille, i la gran importància que té la música dins la pel·lícula.\nAra ens toca cantar! Hem començat a aprendre la cançó d'una antiga sèrie de televisió: la família Addams.\nLes nenes i els nens de Cicle Mitjà de La Valldan durant el seu primer dia d'escola han sentit:\nalegria nervis il·lusió\nvergonya emoció sorpresa por\ni s'han sentit:\norgullosos de tornar-se a veure\namb ganes de fer coses noves\ni vosaltres, com us heu sentit????\nInici de curs 2010-11\nUna vegada més, iniciem el nou curs escolar amb moltes ganes de consolidar aquest bloc de la ZER com un espai d'intercanvi d'experiències. Ben aviat començarem a veure-hi novetats d'aquest nou curs escolar que comença avui mateix.\nEns acomiadem de vosaltres fins a l'inici del curs 2010-11 amb aquesta imatge que hem trobat navegant per internet i que l'hem agafada de préstec.\nVídeo de la Trobada de la ZER\nAquest vídeo que us deixem avui estava pendent des del dia que vam fer la trobada de la ZER a Berga el passat 27 de maig. Us el deixo perquè pogueu gaudir de les activitats que vam fer durant el matí i dels tallers de cuina del migdia.\nEsperem que us agradi i tornarem al setembre amb més activitats per mostrar.\nMolt bon estiu i molt bones vacances.\nAcrosport a Vilada\nAquest últim trimestre els nens i nenes de la classe dels grans de Vilada hem estat treballant l'expressió corporal a través de l'Acrosport. Aquest és el resultat (Tina):\nDonem color al pati de l'escola de Vilada\nL'escola de Vilada hem decidit pintar una paret del nostre pati. Cada nen i nena va fer un dibuix del què li agradaria pintar i el resultat ha estat aquest:\nReceptes (XXXI): Amanida d'altres països\nReceptes (XXX): Fleischküchle\nReceptes (XXIX): Amanida de patates\nReceptes (XXVIII): Macedònia\nReceptes (XXVII): Canapés\nReceptes (XXVI): Cuscús\nReceptes (XXV): Tiramissú\nReceptes (XXIV): Broquetes de fruita\nReceptes (XXIII): Sushi\nReceptes (XXII): Agribes (Galetes del Marroc)\nReceptes (XXI): Amanida de pasta\nRevista de La Valldan\nSi voleu veure la revista completa, cliqueu l'enllaç\nReceptes (XX): Pastís de galetes\nReceptes (XIX): Pa amb oli i sucre\nReceptes (XVIII): Pollastre a la catalana\nReceptes (XVII): Croquetes de pollastre\nReceptes (XVI): Croquetes de peix\nReceptes (XV): Creps - Pasteres Pescajus (Vall d'Aran)\nReceptes (XIV): Pastís de xocolata\nReceptes (XIII): Creps\nReceptes (XII): Pastís de patata\nReceptes (XI): Remmsemen\nReceptes (IX): Mandonguilles amb sípia\nReceptes (VIII): Pizzes\nReceptes (VII): Sorbet de llimona\nReceptes (VI): Amanida reial\nReceptes (V): Rollets de cabell d'àngel\nReceptes (IV):Truites d'arròs\nReceptes (III):Pastís de tonyina\nReceptes (II):Pastís de galetes amb xocolata i lacasitos\nReceptes (I): Crema catalana\nJa fa temps que segueixo el programa Quèquicom del canal 33. He vist aquest vídeo i m'ha resultat molt interessant. Crec que si teniu algun moment hi podeu donar un cop d'ull ja que, de ben segur, aprendreu coses que fins ara desconeixeu. Fins i to seria una bona idea mirar-lo amb els pares o germans i segur que entre tots passaríeu una bona estona plegats. Ja ens direu a veure si heu entès gaires coses d'aquest programa.\nUs deixo una altra partitura tal i com hem quedat avui a la tarda.\nReceptes (XV): Creps - Pasteres Pescajus (Vall d'A...\nReceptes (II):Pastís de galetes amb xocolata i lac...


Catalunya comptabilitza 1.396 grups escolars confinats i tres centres tancats\nPublicat 21/11/2020 11:54CET\nLes escoles catalanes comptabilitzen aquest dissabte 1.396 grups estables confinats --un 1,94% del total-- i tres centres tancats per brots de coronavirus, segons ha informat la Conselleria d'Educació de la Generalitat en una actualització de dades a partir del buidatge que cada centre introdueix a l'aplicació 'Traçacovid'.\nEls tres centres tancats són l'Escola Bressol Municipal de Llívia de Lleida, l'Escola del Montgoi ZER Poblet de Vilaverd (Tarragona) i l'Escola de Salàs del Pallars-ZER Pallars (Lleida): representen el 0,06% del total de centres de Catalunya.\nHi ha un total de 33.442 persones que pertanyen a la comunitat educativa en quarentena: 31.877 alumnes, 1.516 docents i personal intern, i 49 treballadors externs.\nAquesta xifra de 33.442 suposa un descens de 1.629 confinats respecte a la que es va comptabilitzar divendres, quan eren 35.071.\nQuant a positius des que va començar el curs, hi ha 28.295 --358 més que els que es van comptabilitzar divendres--: 25.470 d'alumnes, 2.566 de docents i personal intern, i 259 entre el personal extern.\nD'altra banda, els centres educatius catalans han registrat 3.137 positius en els últims 10 dies: 2.871 entre els alumnes, 255 entre els docents i personal d'administració i serveis, i 11 entre el personal extern.


El Programa de mentoria per a persones refugiades que impulsa el Govern es presenta a Manresa i Girona – Lo Campus diari\nEl Programa de mentoria per a persones refugiades que impulsa el Govern es presenta a Manresa i Girona\nData publicació 1 juliol 2019 per redacció\nEl secretari d’Igualtat, Migracions i Ciutadania de la Generalitat de Catalunya ha explicat que el Programa de mentoria reforça l’acompanyament i facilita l’enllaç amb la societat d’acollida\nGirona i Manresa són dues de les ciutats catalanes amb presencia de persones refugiades que participen al Programa de mentoria, que des de fa un any i mig impulsa el Govern a tot el país. Així ho ha explicat avui (28/06/2019) el secretari d’Igualtat, Migracions i Ciutadania, Oriol Amorós, acompanyat de les entitats acreditades per la gestió de places de refugi del Programa estatal. En aquest context, el secretari ha llençat una crida perquè més persones s’involucrin al programa i es formin perquè es puguin crear nous tàndems en aquests municipis.\nEl programa de mentoria proporciona un acompanyament a les persones refugiades durant 12 mesos i té per objectiu reforçar la seva autonomia, a través de la pràctica de la llengua i el coneixement de l’entorn del municipi d’acollida i el seu teixit social, però també significa un aprenentatge sobre la realitat del refugi i les migracions forçades per les persones mentores.\nActualment al Bages hi viuen 238 persones refugiades, en places gestionades per les entitats Creu Roja, Apip Acam i la Fundació Tomàs Canet, seguint un Pla individual d’acollida. El director de l’àrea d’intervenció social de Creu Roja, Oscar Barbero, ha afirmat que “les entitats apostem molt pel Programa de mentoria. En la fase d’integració, la última fase del programa, hem de deixar de donar suport a les persones i és en aquest moment on pren molta importància l’enllaç amb la societat i la mentoria ho possibilita molt”.\nOriol Amorós ha aprofitat la seva intervenció per constatar que “Catalunya és terra d’acollida i la comarca del Bages n’és un exemple clar”. El secretari d’Igualtat, Migracions i Ciutadania ha posat en valor la feina que fan les entitats locals en termes d’acollida ha agraït el suport i implicació per part de les autoritats locals que han assistit a la presentació del programa, entre elles la delegada del Govern, el president del Consell Comarcal i diversos regidors de l’Ajuntament de Manresa. “L’acollida de persones refugiades és un tema de país”, ha afirmat Amorós.\nPel què a fa a la demarcació de Girona, 260 persones refugiades estan seguint actualment el programa d’acollida estatal. Des de la Secretaria d’Igualtat, Migracions i Ciutadania es confia ampliar el número de tàndems o grups de mentoria i superar la xifra dels 20 que s’han posat en funcionament fins a data d’avui. En aquest sentit, els representants de les entitats han aprofitat per remarcar que “nosaltres acollim i la societat integra”, posant en valor la xarxa de contactes i relacions humanes que afavoreix el programa de mentoria.\nFinalment, s’ha recordat que durant els propers dies s’organitzaran sessions informatives perquè les persones interessades en ser mentores s’hi dirigeixin i resolguin els dubtes abans de registrar-se al web de la Generalitat. Les cites seran a Berga el dia 2 de juliol, Manresa i Girona el 4 de juliol i Mataró el dia 10 de juliol . ♦


Ortega denuncia davant els Mossos d'Esquadra el suposat espionatge a què l'han sotmesa\nLa denúncia de la vicepresidenta del govern donaria entrada als Mossos d'Esquadra en el cas, del qual fins ara havien quedat al marge.\nRedacció 19/02/2013 - 13.34 Actualitzat 19/02/2013 - 21.19\nLa vicepresidenta del govern, Joana Ortega, ha denunciat aquest dimarts davant els Mossos d'Esquadra el suposat cas d'espionatge a què ha estat sotmesa. Ho ha comunicat la mateixa Ortega a la reunió de l'executiu. La vicepresidenta vol que s'aclareixi exactament si hi ha hagut una intromissió en la seva vida privada. El conseller d'Empresa i Ocupació, Felip Puig, està estudiant fer el mateix.\nLa denúncia d'Ortega donaria entrada als Mossos d'Esquadra en el cas, del qual fins ara havien quedat al marge, ja que la número dos del govern ha presentat la denúncia als Mossos, a diferència del que va fer la presidenta del PPC, Alícia Sánchez-Camacho, que va dirigir-se a la policia espanyola.\nPrecisament el conseller d'Interior, Ramon Espadaler, ha traslladat al Ministeri de l'Interior que els Mossos són competents per assumir la investigació sobre la suposada trama d'espionatge a Catalunya. En declaracions a "El matí de Catalunya Ràdio", Espadaler ha reconegut que n'ha parlat directament amb el seu homòleg espanyol, Jorge Fernández Díaz.\nEspadaler ha informat que els Mossos han obert un expedient administratiu a l'agència de detectius Método 3 per no haver entregat al Departament d'Interior el seu llibre de registre. La policia catalana també s'ha posat a disposició de la fiscalia i la judicatura, que serà, segons el conseller, qui acabarà redireccionant la investigació.


La parròquia aposta per una festa major amb públic familiar\nLa comissió de festes garanteix la diversió amb música o el ral·li sorpresa\nLa parròquia es prepara per aixecar el teló de la seva festa major, tres dies que començaran dilluns vinent, i ho fa amb l’aposta clara per atreure el públic familiar, que és el majoritari en aquesta època de l’any, segons apunten des de la corporació.\nEls actes començaran amb el tradicional sopar del jovent que organitzen els membres de la comissió de festes de la parròquia. Serà a les vuit a la plaça dels Arínsols i es farà una rua i batucada. A partir de la mitjanit sonarà la primera discomòbil.\nDimarts començarà amb un concurs de pesca als Cortals d’Encamp i


I Jornada Internacional Interuniversitària d’Economia Social i Cooperativisme – Jornada Internacional Interuniversitària d'Economia Social i Cooperativisme\nI Jornada Internacional Interuniversitària d’Economia Social i Cooperativisme\nEls moviments socials dels últims anys, la crisi econòmica, política i territorial, la crisi de confiança, i l’eclosió de la revolució tecnològica han fet emergir la cultura de la col·laboració. En l’àmbit organitzacional aquest pensament, basat en relacions de confiança mútua, diàleg i assumpció de compromisos, ha estat renovant algunes dinàmiques empresarials i impulsant un canvi de paradigma on és fonamental l’empatia, la transparència, la innovació i la responsabilitat social.\nLes tres hipòtesis que procuren explicar el profit d’aquest nou corrent i la seva repercussió en els nous models de negoci i de treball són l’increment substancial de les necessitats socials, els canvis en el comportament de la població, i el desenvolupament sostenible.\nEn aquest marc, les organitzacions que han emergit sota l’empara del que s’identifica com a economia social i cooperativa, més participatives, igualitàries i horitzontals, procuren contribuir a l’equilibri del mercat demostrant la seva capacitat per incrementar el nivell de cohesió social i permeten assolir els objectius en matèria d’ocupació, innovació, educació, integració social i clima i energia de l’estratègia de creixement de la UE, Europa 2020.\nA la Facultat de Comunicació i Relacions Internacionals Blanquerna de la Universitat Ramon Llull es vol debatre sobre Universitat, emprenedoria i economia cooperativa amb l’objectiu d’experimentar i conèixer com estan abordant les Universitats del país aquesta matèria i com es pot enfortir la seva presència, quines oportunitats brinda l’emprenedoria social als joves, i cap a quines tendències orienta l’economia del país l’embranzida de la comesa cooperativa.\nPer això hem convidat acadèmics, professionals, emprenedors i estudiants a prendre partit d’aquesta trobada, perquè contribueixin a conèixer aquests nous models de govern; com s’estan prenent noves decisions estratègiques en aquest marc i quin efecte tenen en l’economia global; i sobre el concepte cabdal que pot resultar útil per comprendre totes aquestes qüestions, la col·laboració.


Oltra anuncia una llei de diversitat familiar, una d'igualtat i una d'accessibilitat universal en aquesta legislatura\nOltra anuncia una llei de diversitat familiar, una d’igualtat i una d’accessibilitat universal en aquesta legislatura\nHa assegurat que el Consell no cessarà en la reivindicació d'un finançament just\nLa vice-presidenta del Consell, Mónica Oltra, ha anunciat que durant aquesta legislatura impulsarà una llei de diversitat familiar; una nova llei d’igualtat que tingui en compte els grans avanços del moviment feminista, i una llei d’accessibilitat universal que acabi amb qualsevol barrera.\nOltra ha obert avui les compareixences dels membres del govern de la Generalitat davant el ple de les Corts per a explicar els seus projectes per als quatre anys vinents, que contemplen el desenvolupament de les lleis aprovades en la passada legislatura.\nHa plantejat també avenços en matèria de dependència, lluita contra la violència de gènere; protecció de la infància i adolescència i de la gent gran; defensa dels drets de les persones transsexuals i LGTBI, i acolliment de persones refugiades.\nDesprés de recordar la situació que va trobar el 2015 i relatar els avenços socials aconseguits al llarg de la passada legislatura, la també consellera d’Igualtat i Polítiques Inclusives ha reconegut que encara queda ‘molt per fer’ i ha assenyalat que per a això calen recursos econòmics.\nEn aquest sentit, ha assegurat que el Consell no cessarà en la reivindicació d’un finançament just, i en la necessitat de no repercutir l’infrafinançament que pateix el País Valencià ‘sobre les esquenes dels valencians’, i ha demanat el suport de la resta de grups en aquesta reivindicació.\nEl PP i Ciutadans han allargat la mà a Oltra per portar a terme els seus objectius, però li han demanat millor gestió, mentre que per a Vox, l’èxit del Consell en aquesta àrea serà ‘el fracàs de la llibertat i la igualtat’.


La plaga dels patinets elèctrics ja és aquí i ha vingut per quedar-se | Diari de Tarragona\nMassificació. A Lió fa uns mesos que hi van arribar i es calcula que són ja 8.000 els artefactes que ofereixen vuit empreses al centre urbà d’una ciutat com València. Costen 1 € per viatge i 0,15 € per minut d’ús\n26/06/2019 13:28 | Actualizado a 26/06/2019 13:29\nNo cal que els digui que sóc un amant de la mobilitat però de la mobilitat cívica, amable i ben entesa, la mobilitat que sempre ens ha proporcionat la nostra pròpia tracció animal, la clàssica, fer quilòmetres i quilòmetres armat amb cames i peus. No obstant això, no els ocultaré que també tinc cotxe, tot i que m’agrada aprofitar, arribada l’ocasió, el transport públic si és que existeix. El millor d’anar és tornar resa el títol del llibre de l’Albert Espinosa, una màxima sempre vigent a la qual afegiria que cal tornar net i content. Net perquè l’exercici de caminar pels nostres carrers es veu sovint amenaçat per la presència d’excrements de tota mena d’animals, de més petits i de més grans.\nNo és estrany, doncs, baixar a fer el cafè i haver de pujar de seguida per canviar-se les sabates. Tampoc és estrany tornar a casa una mica enfadat, indignat o fins i tot emprenyat, després d’una bona caminada. Les amenaces que pateix el caminant no només provenen del món animal sinó també de la globalització capitanejada per les conegudes com a start-ups, empreses emergents que han envaït també el negoci de la mobilitat.\nSón tants els patinets elèctrics que costa fotografiar un monument sense que aparegui la seva silueta\nFins ara els principals desafiaments del vianant eren els automòbils que no s’aturen als passos de vianants o als semàfors, les motos sense control, les bicicletes que circulen per la calçada i per les voreres (quan disposen d’un carril especial senyalitzat) i molts dels que ara s’autoanomenen runners, que corren molt i sovint molt perillosament ignorant que la via pública és de tots.\nAutomòbils, motos, bicicletes, runners... i ara de la saga del patinet han arribat els patinets elèctrics i han vingut per quedar-s’hi. D’entrada, ja comencem a veure pels carrers i places de les nostres ciutats les primeres unitats privades, usuaris que han vist en aquest mitjà de transport una oportunitat única de mobilitat urbana.\nJa explicava mesos enrere el meu estimat Álex Saldaña al Diari, que el patinet elèctric havia desbancat al tradicional ciclomotor entre les preferències de mobilitat, provocant una caiguda de vendes que negocis del sector de les motocicletes situen en un 33% al Camp de Tarragona i les Terres de l’Ebre.\nNo són aquests patinets elèctrics una amenaça pel vianant, si més no de moment, ho són uns altres artefactes de la mateixa espècie que unes start-ups abandonaran més d’hora que tard amb nocturnitat i traïdoria a la Rambla Nova o a qualsevol dels més emblemàtics carrers de casa nostra.\nEls nostres ajuntaments han de prendre mesures urgents contra l’ocupació caòtica i incívica de l’espai públic\nA Lió fa uns mesos que hi van arribar, es calcula que són ja 8.000 els artefactes que ofereixen vuit empreses al centre urbà d’una ciutat com València. Amb una aplicació, l’usuari introdueix unes dades personals, valida una targeta de crèdit per generar un codi QR i amb un sistema de geolocalització, busca el patinet. Un euro per viatge i 0,15 cèntims per minut d’ús. Un trajecte d’un quart d’hora pot costar uns 3,25 euros quan un bitllet senzill combinat del transport públic d’una de les grans ciutats franceses és d’uns 1,90 euros. I tot sense demanar ni una llicència d’ocupació de la via pública.\nSón tants els patinets elèctrics que és difícil fer una fotografia d’un monument sense que aparegui la seva silueta.\nDesitjo que els lectors d’aquesta mirada no es pensin que sóc un retrògrad, no estic en contra ni dels automòbils, ni de les motos, ni de les bicicletes, ni tan sols dels runners, que fan que tingui enyorança de la meva època de promesa de la marxa atlètica, quan Jordi Llopart va fer història als Jocs Olímpics de Moscou. No és aquesta la meva intenció, només estic en contra de l’ocupació caòtica i incívica de l’espai públic, una ocupació que moltes empreses que ofereixen els patinets elèctrics de lliure servei transgredeixen sistemàticament.\nNomés els gestors d’aquests espais, principalment els ajuntaments, poden prendre mesures urgents abans que els patinets desembarquin massivament i siguin la caca de gos del segle XXI.


L’IES Pasqual Calbó i Caldés rep la visita de 3 professors de FP de Finlàndia | Programa Erasmus +\n← Setmana d’inici i finaltizació de diferents estades formatives Leonardo da Vinci\nSebastià Fortuny Pons realitzarà 3 mesos de pràctiques a Finlàndia amb una beca ERASMUS →\nL’IES Pasqual Calbó i Caldés rep la visita de 3 professors de FP de Finlàndia\nPublicat el 16 de maig de 2012 per admin\nLa setmana passada l’IES Pasqual Calbó i Caldés va rebre la visita de tres professors de Formació Professional de l’OULU VOCATIONAL COLLEGE de Finlàndia, que van venir per fer un seguiment de les pràctiques formatives que dos dels seus alumnes estan realitzant a l’Aeroport de Menorca.\nL’IES Pasqual Calbó i Caldés ha mantingut contactes amb aquest centre finès des de principis d’aquest curs 2011-2012 per tal d’organitzar les estades formatives dels alumnes d’ambdós centres que volen realitzar un període formatiu en un altre país de la UE en el marc dels programes europeus Leonardo da Vinci i Erasmus.\nAquesta visita ha servit principalment per intercanviar informació sobre els sistemes educatius d’Espanya i Finlàndia, així com per reforçar els vincles per a futures col·laboracions entre els dos centres educatius i les empreses que reben alumnes en pràctiques.\nEl dimarts dia 8, en primer lloc els professors finesos es van desplaçar fins a l’Aeroport per conèixer l’Equip d’Enginyeria i Manteniment d’AENA on els seus alumnes, Eetu i Leevi, estan fent pràctiques relacionades amb els seus estudis d’Instal·lacions Elèctriques des del passat 25 d’abril.\nA continuació van visitar l’IES Pasqual Calbó i Caldés, on van ser rebuts pel director del centre, Rafel Andreu, i van fer una visita a les instal·lacions del mateix, principalment els tallers de FP d’Electricitat i Mecanitzat i l’hort i l’hivernacle d’Agràries.\nCom que un professor imparteix un Cicle Formatiu de Logística Aeroportuària i un altre és aficionat als aeroplans, el capvespre van fer una visita a l’Aeroclub.\nFinalment dimecres dia 9 van dedicar el matí a visitar els dos IES de Ciutadella. A l’IES Josep Maria Quadrado van poder conèixer les instal·lacions de la FP d’Instal·lacions i Manteniment, mentre que al Mª Àngels Cardona pogueren veure els tallers d’Electromecànica de Vehicles i les instal·lacions de Cuina i Restauració, on els alumnes de PQPI d’Auxiliar de Serveis en Restauració els van servir un cafè boníssim.\nDurant aquests dies també han pogut conèixer una mica Menorca i aprofitar aquest bon temps. Així, han pogut passejar pel port de Maó i per Ciutadella, visitar el Parc Natural de s’Albufera des Grau, la costa sud de Sant Lluís o relaxar-se gaudint de la posta de sol des de la Cova den Xoroi.\nPer l’IES Pasqual Calbó i Caldés ha estat una visita molt profitosa, que ha servit per reforçar els vincles amb aquest centre de FP de Finlàndia, on Ernesto Sintes, un dels nostres alumnes, estarà realitzar les seves pràctiques fins a final de curs. Esperam que el proper curs altres alumnes puguin tenir una experiència similar i agraïm de tot cor la col·laboració tant de l’Aeroport i l’Aeroclub de Menorca com dels IES Josep Maria Quadrado i M. Àngels Cardona.


Cullera habilita un dispositiu especial per al Dia dels difunts – RiberaTV\nL’Ajuntament de Cullera ha activitat un dispositiu especial amb motiu del Dia dels difunts. Fins al 2 de novembre, el cementeri obrirà al públic en horari ininterromput per tal de facilitar-ne les visites i els preparatius de cara a esta jornada.\nLes instal·lacions ja compten des d’ahir dilluns amb l’horari ampliat. Les portes s’obrin a les 9 del matí fins que s’amaga el sol, sense tancar al migdia.\nD’altra banda, i seguint en la línia de millorar les instal·lacions, l’Ajuntament ha construit nous nínxols i ha efectuat diverses millores com ara el canvi de la porta nord.\nCullera habilita un dispositiu especial per al Dia dels difunts added by Ribera Televisió on 29 octubre, 2019


Per a compondre un bloc de text justificat les aplicacions de maquetació segueixen la rutina següent: en primer lloc van omplint les línies d’esquerra a dreta amb els successius caràcters fins a arribar al final de la columna. Si l’última paraula no hi cap, poden tallar-la o no, depenent de si els ho hem indicat i de si les regles de partició de l’idioma amb el qual estiguem treballant ho permeten. Després acomodaran els espais perquè la línia arribi exactament fins a l’extrem dret de la columna. En primer lloc modificaran els espais entre paraules i després, els espais entre lletres segons els paràmetres indicats en la taula de justificació.\nEls ajustos de partició permeten determinar la relació entre un millor espaiat i una menor quantitat de partició de paraules. A l’InDesign es troben en la taula de configuració de «separació per síl·labes» i també es pot evitar que se separin les paraules en majúscula i l’última paraula d’un paràgraf. És important limitar el màxim de guions seguits en filera (límit de separació); l’ideal seria limitar-los a un o dos, sempre que es mantingui un espaiat correcte.\nEls ajustos de justificació són les especificacions que es donen a un text per a determinar els espais màxims, mínims i òptims entre paraules i lletres. Els valors per defecte de l’InDesign són 80%, 100% i 133% per a l’espaiat entre paraules i 0%, 0% i 0% per a l’espaiat entre lletres.\nUn bon punt de partida per a començar a provar valors és adjudicar 90%, 100% i 110% per a l’espaiat entre paraules i –5%, 0% i 5% per a l’espaiat entre lletres, encara que no hi ha fórmules màgiques per als paràmetres de partició i justificació. És més, es necessiten diferents taules depenent del tipus de lletra, del cos i, sobretot, de l’amplada de columna. És important entendre com funcionen i provar els diferents efectes que tenen sobre la columna de text.\nEls ajustos de partició permeten determinar la relació entre un millor espaiat i una menor quantitat de partició de paraules.\nEls ajustos de justificació són les especificacions que es donen a un text per a determinar els espais màxims, mínims i òptims entre paraules i lletres.


L’origen dels vents - Batecs Clàssics\nEn grec, el vent suau es deia αὔρα, d’on tenim la nostra aura, que en parapsicologia és l’halo (ἅλως, “blat”) o il·luminació que envolta el cos humà –d’αὔρα, a través del llatí auratus (“tocat d’un aire malsà”) també tenim orat, sinònim de boig. El vent normal, en canvi, rebia el nom d’ἄνεμος, també molt present en el nostre vocabulari: anemòmetre (instrument per a mesurar la velocitat d’un corrent d’aire), anemoscopi (espècie de calcetí amb franges vermelles i blanques que, especialment en els aeroports, indica o observa, σκοπέω, la intensitat del vent), o anemone (planta dita així perquè suposadament les seves flors s’obren al contacte amb el vent; també és el nom d’una planta marina).\nZèfir (oest), equivalent al Favoni (“el favorable”) romà. El Zèrif apareix, com si fos un àngel, en el famós quadre El naixement de Venus, de Botticelli (1485). Impulsa suaument Afrodita fins a Xipre, on la deessa és acollida per les Hores, filles de Zeus.\nRelacionat amb el Bòreas, en la mitologia grega hi havia l’Hiperbòria, una regió situada en les terres septentrionals encara desconegudes, a Tràcia, al nord del mar Egeu. L’etimologia del terme (Υπερ βορεία, «més enllà del nord») deriva precisament de la creença que el déu-vent Bòreas habitava a Tràcia. Tanmateix, ningú no va saber situar ben bé en el mapa aquest regne que era vist com un autèntic paradís (una Utopia de l’antiguitat) on els seus habitants, els hiperboris, gaudien d’una llarga vida enmig d’un clima de benestar extraordinari.\nD’altra banda, el nom de Zefir estaria relacionat amb el zero. Tot i que el seu origen és hindú (shunya, “buit”), la seva traducció per zero recordaria el buf suau del déu-vent de l’oest. Sempre solia anar acompanyat per una nimfa anomenada Cloris (< χλωρός, “verd clar” o “pàl·lid”), que els romans identificarien amb la deessa Flora.\nA l’àgora d’Atenes Èol tenia un temple dedicat, la Torre dels Vents o Aerides. És considerat el primer observatori meteorològic. Va ser construït per l’astrònom Andrònic de Cirro al segle I aC. El monument té forma octogonal i fa uns 14 metres d’alçada. Està fet gairebé de manera íntegra de marbre pentèlic, igual que el Partenó. A la part alta del sostre hi havia un penell de bronze en forma de Tritó, un déu del mar de la mitologia grega.\nTramuntana (nord). Equival al Bòreas grec. Procedeix del llatí transmontanum que vol dir “de l’altra banda de les muntanyes” perquè els romans consideraven que venia del nord nord d’Itàlia, és a dir, de transmontanum dels Alps.\nMestral (nord-oest).En la península Itàlica és el que bufa amb més freqüència. Els romans consideraven que ho dominava tot, per aixòli van dir magistrale, que vol dir “mestre”. D’aquest mot derivaria la paraula mestral.\nGregal (nord-est). A causa de la seva procedència, els romans l’anomenaren graegale, que vol dir “referent als grecs”.\nLlevant (est). Equival a l’Euro grec. La paraula llatina de la qual deriva és de levante, que vol dir “aquell que s’alça” al·ludint al sol, és a dir,“per on surt el Sol”.\nXaloc (sud-est). Aquest nom no ve del llatí sinó de l’àrab, de la paraula shalúq, que vol dir “suau”.\nLlebeig o Garbí (sud-oest). Llebeig deriva de la veu llatina libs, que vol dir “de Líbia”, perquè és d’allà des d’on bufa el vent. En canvi, el mot garbí ve de la paraula àrabTarabulus al-Garb, que és com es diu la capital de Líbia (Trípoli) en àrab.\nPonent (oest). Equival al Zèfir grec.Ve de la paraula llatina ponente, que vol dir “que es pon”. És a dir, el ponent és aquell vent que bufa des d’allà on es pon el Sol.\nAl segle XIX ens vendria del francès un nou vent de molta intensitat: el vendaval. La paraula deriva de l’expressió vent d’aval, literalment, “vent de la vall”, “vent de sota”, que s’aplicava originàriament al fort vent que procedia del sud-oest, de l’Atlàntic. En cas de vendaval, ens anirà molt bé posar-nos un anorac. No debades, aquesta paraula en la llengua dels esquimals vol dir “vent”. En cas de cicló, però, de res ens servirà un anorac. En arrossegarà, fent voltes, “cercles” (κύκλος).\nI aquí teniu la cançó “Aire”, de Mecano:\nAerides aeronauta anemòmetre anemoscopi anorac Astreu Atlàntic Blowing In The Wind Bob Dylan Bòreas borrasca borrrasca cicló Cloris Eos Flora garbí gregal Hèlios Homer illes eòliques Ítaca kamikazes Líbia llebeig Llevant mestral migjorn mitologia Odissea Ponent Posidó primer observatori meteorològic Responsum in vento est rosa dels vents Sol Stromboli Torre dels vents tramuntana vendaval vents xaloc Zèfir zero