Rànquing Millors Pel·lícules 2018 – Egoisme Soluble\n2018 ha sigut un any de grans pel·lícules i, al mirar enrere, és molt complicat que no ens vinguen al cap els noms de les millors pel·lícules que hem pogut gaudir als nostres cinemes favorits. Per tant, com aquest ha sigut un any carregat de bones produccions cinematogràfiques, em deixe ja d’introduccions i done pas al rànquing de les millors pel·lícules d’aquest 2018.\n20 – Isla de perros (Wes Anderson, 2018)\nAmb tota la sinceritat del món he de confessar que aquesta és la primera pel·lícula de Wes Anderson que veig. No conec suficientment l’obra del director per formar part d’eixe grup de gent que esperava aquesta nova pel·lícula amb moltíssimes ganes i que, en gran part, va acabar aparentment decebuda al no estar a l’altura de films realitzats prèviament per Anderson.\nEn el meu cas, vaig entrar a aquesta pel·lícula a cegues malgrat que molt motivat i amb gran expectatives pels grans noms que apareixien al seu cartell (Bryan Cranston, Scarlet Johansson, Harvey Keitel, Bill Murray, etc.) i per les ganes de comprovar com es mou aquest director en el terreny de l’animació (en el que ja havia realitzat obres abans com Fantástico Sr. Fox). I en el meu cas, el resultat va ser més que satisfactori. Anderson sap crear una història suficientment entretinguda i carismàtica i amb suficients matisos envers la seua simplicitat i superficialitat inicial. A més, l’animació li va de cine a aquest autor que sap com traure autèntic or d’un camp tan complex com és l’animació en stop motion. A més, ja sabeu que m’atrauen moltíssim les cultures orientals i, en concret, la nipona, així que era complicat que aquesta pel·lícula no acabara enamorant-me.\n19 – Amante por un día (Phillipe Garrel, 2017)\nEl cinema francès mai ha sigut el meu punt fort malgrat que aquest any he començat a consumir obres contemporànies i tractar de vore com entenen i practiquen el cinema al nostre estat veí. Amante por un día és un d’eixos casos i el que més m’ha agradat sense cap dubte. Amb tan sols tres personatges (gairebé quatre, ja que un d’aquests apareix al final del film i de forma molt secundària), un professor d’universitat adult, la seua nova nóvia jove i la seua filla, Garrel és capaç de reflexionar sobre els cels, la unitat familiar o el desamor. Una pel·lícula molt íntima i plena de grisos, com el seu blanc i negre. A més, malgrat que a aquest any les pel·lícules romàntiques (especialment les d’amors impossibles) han estat hegemòniques, Amante por un día transmet una visió molt femenina, distanciada i neutra (ni exageradament positiva, ni declaradament pessimista). I una cosa puc afirmar sense cap dubte: Amante por un día té el bes més bonic que he vist mai al setè art.\n18 – Tres anuncios en las afueras (Martin McDonaugh, 2017)\nFamosíssima pel·lícula de la que tots hem sentit parlar. I no és d’estranyar, ja que era una de les principals candidates a emportar-se el premi Oscar a la millor pel·lícula en una edició en què hi havia molt bones pel·lícules nominades. Tres anuncios en las afueras és una meravella incòmoda, crua i molt mordaç en la seua crítica. Tots i cada un dels seus personatges tan únics i distintius brillen pel seu carisma i és que passen els mesos i tots recordem caràcters com el bigotut amb nanisme interpretat per Peter Dinklage, el sociòpata policia al que dona vida Sam Rockwell o la seua fermíssima protagonista encarnada per una brillant Frances McDormand en una de les millors interpretacions de l’any. Algunes seqüències bàrbares (com la d’un cos cremant-se al ritme de l’Ave María de Schubert) són el toc de gràcia per a una obra mestra moderna. A més del seu final agredolç, però que deixa un molt bon sabor de boca. Pel·lícules com aquesta, que denuncien la poca seguretat que gaudeixen les dones en la nostra molt “avançada” societat occidental són més que necessàries. Les estan matant, i quant abans els més beneficiats ens deconstruïm (gràcies a obres com aquesta) serà millor.\n17 – Lu Over the Wall (Masaaki Yuasa, 2017)\n2018 ha sigut, sense cap dubte, l’any de l’animació japonesa a l’estat espanyol. I gran part d’aquesta culpa la té la distribuïdora Selecta Visión. Si l’any passat Selecta Visión ens va portar gran pel·lícules com Your Name o En este rincón del mundo, aquest any Selecta ha distribuït grans pel·lícules com Mary y la flor de la bruja; A Silent Voice; Night is short, walk on girl! i Lu Over the Wall (ambdós últimes dirigides per Yuasa), a més d’altres com Fireworks o les pel·lícules de sèries molt conegudes com Fairy Tail i Dragon Ball Super. I si 2018 ha sigut l’any de l’animació japonesa, més encara ha sigut l’any de Masaaki Yuasa, ja que a banda de la projecció de les seues dues últimes pel·lícules a l’estat espanyol també hem pogut gaudir de Devilman Crybaby, una obra mestra de l’animació japonesa moderna estrenada a Netflix el passat gener.\nI per què aquesta posició l’ocupa Lu Over the Wall i no Night is short, walk on girl!? Les dos pel·lícules tenen una gran qualitat i mostren com l’estil d’animació, estètic i narratiu de Yuasa van millorant a cada producte que dirigeix. En canvi, malgrat que Night is short, walk on girl! destaca per la seua innegable originalitat i la seua molt imaginativa creativitat, Lu Over the Wall és una pel·lícula molt més clàssica des d’un punt de vista narratiu i, per tant, deixa amb un major gust de boca quan la finalitzem. Lu Over the Wall trau a Yuasa de la seua zona de confort per ubicar-lo en una obra narrativa estàndard en la que, sense perdre el control de la seua realització, introdueix el seu estil característic sense cap tipus de problema o limitació. Sense cap dubte, Masaaki Yuasa és un dels grans noms de l’animació japonesa contemporània, i un autor que valdrà la pena seguir de prop els pròxims anys.\n16 – Lady Bird (Greta Gerwig, 2017)\nLady Bird és la meua pel·lícula preferida de l’última edició dels Oscars. En aquesta obra de caràcter autobiogràfic, Greta Gerwig ens parla de la seua adolescència i, en part, de la de tots nosaltres, ja que gran part de les temàtiques i problemàtiques presents a la pel·lícula han sigut viscudes per tots en eixa època tan complicada com és l’entrada a l’edat adulta. Gerwig plena la seua pel·lícula dels tòpics i clixés més típics de les pel·lícules per a adolescents per mostrar, a la vegada, l’autenticitat i el caràcter distintiu del seu film. A més, m’agrada com la pel·lícula respira un clima femení durant tot el seu metratge. La relació entre Lady Bird i els seus nóvios, però, sobretot, amb la resta de personatges femenins (especialment, sa mare) ens mostren una pel·lícula de sororitat i convivència molt autèntica que ens farà enamorar-nos de cada un dels seus personatges. Una pel·lícula que ens conta la història d’una dona, protagonitzada per una dona i dirigida per una dona. El resultat és molt contundent i no podria haver-se realitzat d’una altra forma.\n15 – La balada de Buster Scruggs (Joel i Ethan Cohen, 2018)\nEls Cohen tornen a un dels seus gèneres fetitxe com és el western (on han realitzat obres prèviament com Valor de ley) per donar pas a la nova producció de distribució de cinema mitjançant plataformes digitals com Netflix, productora i distribuïdora d’aquesta pel·lícula. Respecte a l’obra, els Cohen saben contar una història molt variada que per una banda mostra tots els tòpics del cinema i l’imaginari western (caça-recompenses, atacs de natius nord-americans, atracs a bancs, búsqueda d’or, penjaments…) i, per altra, ens fa sentir sentiments molt diversos quan la visualitzem (rialles, tensió, llàstima, por…) a causa del diferent tipus d’enunciació que es realitza en la narració de les seues diferents històries. Amb aquest recull de contes, els Cohen aconsegueixen una obra eclèctica i redona amb un guió que brilla per, novament, acompanyar una direcció més que digna.\n14 – A Silent Voice (Naoko Yamada, 2016)\nPossiblement la millor pel·lícula d’animació japonesa estrenada a l’estat espanyol aquest any. Yamada ens conta una preciosa història sobre l’amistat, la comunicació, els prejudicis, l’assetjament escolar, l’amor i la soledat. Amb una gran tendresa i proximitat cap als seus caràcters, Yamada sabrà quan emocionar-nos al llarg d’aquesta història que ens agafarà en un puny i ens acompanyarà per moments d’optimisme i moments de tocar fons. A més, l’autora aprofitarà el seu mitjà per introduir recursos visuals que ajuden de luxe a la pròpia narració de l’obra (com tatxar amb una gran “X” la cara dels companys d’institut del seu protagonista, que l’alienen). Si per una cosa destaca el terreny de l’animació japonesa és per l’absència d’autores dones i en un món artístic dominat pels hòmens, la direcció femenina de grans obres com aquesta mostra que un nou tipus de mirada, en una societat tan masclista com és la japonesa, també és possible.\n13 – Yo, Tonya (Craig Gillespie, 2017)\nGran oblidada a la passada gala dels Oscar, i realment és estranya perquè Yo, Tonya brilla amb molta més força que moltes de les bones obres nominades al millor premi. En format de fals documental (els personatges s’adreçaran a nosaltres per narrar el seu passat ―i la història de la pel·lícula― mitjançant flashbacks), Gillespie realitza un meravellós biopic gamberro, atractiu i que no perd la intensitat en cap minut de metratge. El ritme de l’obra és meravellós, la direcció d’algunes seqüències és inoblidable i la selecció de la seua banda sonora (que segueix la tendència actual de pel·lícules com Guardianes de la galaxia vol. 2 o Taxi driver) destaca per la seua qualitat (posen la maleïda Gone Daddy Gone de Violent Femmes per favor, a qui no li agrada el punk amb solos de xilòfons?). Però si alguna cosa destaca en aquesta pel·lícula és la meravellosa actuació de Margot Robbie. Robbie es menja la pantalla i mostra les seues variades i extremades dots interpretatives mostrant que es tracta, sense cap dubte, d’una de les millors actrius d’aquesta generació.\n12 – Hereditary (Ari Aster, 2018)\nAny rere any surt una pel·lícula que d’alguna forma reinventa els valors clàssics del gènere de les pel·lícules de por convertint-se en tota una joia contemporània. Recentment hem pogut gaudir de It Follows o Babadook, i aquest any la gran exponent d’aquesta nova ona de pel·lícules de terror més imaginatives és l’opera prima d’Ari Aster: Hereditary. Durant tota la pel·lícula no trobarem ni un sol jumpscare barat, tendència que pareix predominant per generar una tensió fàcil a les obres contemporànies de cinema de terror. Hereditary no juga en eixa lliga, Hereditary es converteix en una obra asfixiant i angoixant mitjançant una tensió constant que no para de créixer a cada minut que passa. Les relacions tòxiques entre els personatges, una casa amb una arquitectura impossible i claustrofòbica i un final d’infart seran els ingredients per crear la millor pel·lícula de por del 2018.\n11 – First Man (El primer hombre) (Damien Chazelle, 2018)\nSóc molt fan del cinema de Damien Chazelle, per tant esperava aquesta pel·lícula com qui espera l’arribada dels Nadals o les vacances d’estiu. L’estil d’aquest director sempre ha sigut molt característic: tota l’obra de Damien Chazelle gira al voltant de la música. I no es tracta sols de què els protagonistes de les seues tres pel·lícules anteriors són tots músics de jazz (un trompetista a Guy and Madelline on a park bench, un bateria a Whiplash o un pianista a La La Land), sinó també per la importància de la música a les seues històries (dos d’elles de gènere musical) i una gran habilitat per dirigir (i mai millor dit) un àgil muntatge a les seqüències musicals.\nPer tant, amb un estil tan característic com aquest, semblava estrany que de repent Chazelle anunciara que anava a dirigir una pel·lícula del primer home en xafar la Lluna: Neil Armstrong. I així i tot, el resultat no és gens insatisfactori. Una pel·lícula molt extensa (quasi dues hores i mitja) i amb una narració molt lenta (convertint-se en el focus principal de les crítiques adverses al film), però que entenc totalment merescuda, ja que estem parlant d’un succés de gran importància a la història recent. A més, no deixa de ser una pel·lícula de Chazelle perquè, en les poques ocasions que apareix la música, ho fa per agafar molt del protagonisme i que tant ens agrada als seguidors d’aquest autor.\n10 – Good Time (Ronald i Joshua Safdie, 2017)\nUna de les millors pel·lícules de l’any té com a protagonista a l’antic vampir metrosexual que era el deler d’adolescents i preadolescents: Robert Pattinson. En canvi, no ens esperem que en aquesta pel·lícula l’actor es lleve la samarreta i comence a brillar com si estiguera maquillat amb purpurina. El personatge de Pattinson a Good Time és el d’un criminal que estarà disposat a fer qualsevol cosa per garantir el benestar del seu germà amb diversitat funcional psíquica. En aquesta obra, el que realment brilla amb molta llum pròpia (i mai millor dit) són les llums de neó. L’estètica aberrant, lluent i decadent de la pel·lícula és la idònia per narrar aquesta història que, de forma similar a Luces de Bohemia, ens acompanya durant una nit per un dels suburbis d’una ciutat nord-americana. L’actuació de Pattinson és de llibre, i la de Benny Safdie (germà del director) en el paper del germà del protagonista no es gens queda enrere.\n9 – Foxtrot (Samuel Maoz, 2017)\nLes ferides no tancades són un mal major per a moltes societats, i més quan no es curen i en vegada de tractar d’afrontar-les, els membres d’eixa societat tracten de tirar endavant donant-les l’esquena i no aprenent dels errors anteriors. Foxtrot és una pel·lícula molt dura i crítica que no dubta en posar el dit en la llaga mal curada que és el passat i el present bel·licós de l’estat d’Israel. Una pel·lícula israelí que no dubta en mofar-se obertament del sense sentit de les accions passades, però, sobretot, de les actuals en les que l’estat jueu segueix present. A mode d’història en tres parts (passant de la tragèdia bergmaniana, a la paròdia esperpèntica, i finalment a la decadència dialogada), Maoz ens conta com la societat israelí, de forma similar al ball del Foxtrot, malgrat que tracte de tirar endavant sempre acaba al mateix punt de sortida. A eixa ferida no tancada que és el conflicte constant. I més acompanyant les seues escenes més àcides a ritme de mambo. Llarga vida a Pérez Prado i al poble i la lluita palestina.\n8 – Thelma (Joachim Trier, 2017)\nPer a alguns cinèfils es tracta de la millor pel·lícula europea de l’any, i aquesta és una afirmació que costa discutir. De forma bastant similar a Crudo (Julia Ducornau, 2017), Thelma ens conta la història d’una jove de família sobreprotectora que amb l’entrada a la universitat descobrirà una part d’ella que estava amagada al seu subconscient. I si la protagonista de Crudo desenvolupava l’atracció per ingerir carn humana, Thelma començarà a desenvolupar uns forts poders psíquics. Amb aquesta temàtica de joves descobrint-se a elles mateixes a la vegada que s’enfronten a les adversitats i oportunitats de l’entrada a la vida adulta, Trier aprofita per realitzar un film que reflexiona sobre l’homosexualitat i la feminitat sense cap tipus de complex. A més de realitzar un gran exercici des del punt de vista de la direcció, proporcionant-nos seqüències (com la de la representació teatral) que tenen un muntatge impecable.\n7 – El hilo invisible (Paul Thomas Anderson, 2017)\nCom bé va defendre Manu al programa de Cinestèsia, malgrat que inicialment El hilo invisible es vesteix d’un típic drama d’època, la nova pel·lícula de Paul Thomas Anderson amaga capes i capes de complexitat narrativa i estètica. A mena de reflexió sobre els amors extremadament tòxics, Anderson aprofita per saltar de gènere a gènere amb una habilitat que no deixa indiferent a l’espectador, transmetent realment una gran sensació de satisfacció als afortunats que poden visualitzar-la. Les actuacions de Daniel Day-Lewis (propera a la perfecció, com sol ser costum) i de Vicky Krieps (normalment eclipsada per la de Day-Lewis, però d’una qualitat increïble) són acompanyades per uns dels millors vestuaris que hem pogut gaudir al cinema recentment. Una obra total, per a molts la mereixedora guanyadora a l’Oscar a Millor Pel·lícula a l’última edició dels premis. I segurament no s’equivoquen ni un pèl.\n6 – Lucky (John Carroll Lynch, 2017)\nI d’una pel·lícula ambiciosa i complexa com és El hilo invisible passem a Lucky, que representa una vesant totalment contrària. Lucky és una d’aquestes pel·lícules que en un principi ens poden parèixer senzilles o excessivament simples, però no hem de deixar-nos enganyar: el trajecte i evolució espiritual que sofreix el seu protagonista al llarg del film està ple de matisos, com hauríem d’esperar d’una pel·lícula i d’un protagonista de gran qualitat. Lucky ens conta la història de Lucky, un iaio nord-americà que viu prop de la frontera de Mèxic. Lucky destaca per tindre un humor horrible i una rutina constant de la que costa traure’l. Però el contacte amb la resta de personatges del film (tots ells carismàtics, com el iaio interpretat per David Lynch que està buscant la seua tortuga perduda al desert) el farà obrir-se i mostrar que té un gran cor a més de proporcionar-li una redempció enorme. Una d’aquestes pel·lícules que et genera un somriure als llavis i et plena d’esperança.\n5 – The Rider (Chloé Zao, 2017)\nSi abans deia que aquest ha sigut l’any del cinema d’animació japonesa, podria dir el mateix del cinema alternatiu nord-americà. Good Time, Lucky, The Rider i la pel·lícula que ocupa la següent posició són una bona mostra del que estic dient. Doncs dins de les grans obres que ens ha regalat el cinema més underground de la casa de Hollywood, caldria destacar per damunt de la resta i no deixar de costat The Rider. D’aquesta pel·lícula podem comentar moltes coses. La primera d’elles, que els seus actors no són professionals. Són gent amateur que no havia participat prèviament en cap pel·lícula i que interpreta la seua pròpia història: Brady i la seua família s’interpreten a d’ells mateixos per narrar aquesta història de superació tan crua. I deixant de banda la seua gran actuació (gens dolenta per a unes persones ordinàries com tu o jo), The Rider és una pel·lícula exageradament dura. Té algunes de les escenes més fortes (malgrat la falta de la seua explicitat) de tot l’any i per moments ens plenarà d’incertesa i sentiments molt contraris. The Rider podria ser la millor pel·lícula de qualsevol altre any, però per desgràcia (o per molta sort) el bon cinema és inacabable.\n4 – The Florida Project (Sean Baker, 2017)\nThe Florida Project és altra pel·lícula de cinema alternatiu nord-americà (l’última de la llista) i si The Rider destacava per la seua proximitat i implicació per la història personal que conta, l’obra de Sean Baker destaca per la seua tendresa i pel seu component crític. A partir de la mirada infantil dels nens que plaguen la pel·lícula, Baker realitza una contundent crítica al model de vida del somni americà, enfonsat en vides precàries a motels i cases derruïdes i deixades portar per la drogaddicció i la prostitució. Així i tot, aquests temes seran tractats de forma molt secundària al film. La mirada hiperbòlica, deformada i innocent dels nens convertirà aquest infern en un món de fantasia. Com podem fixar-nos en la convivència amb activitats delictives quan els xiquets viuen al costat de Disneyland? Quan un arc iris corona el cel gris de Florida? Quan el motel en el que viuen està pintat de tonalitats morades? Baker planteja una obra dura i, a la vegada, molt tendra que no deixa indiferent a ningú. Una de les millors pel·lícules que he vist mai.\n3 – Roma (Alfonso Cuarón, 2018)\nQui més hauria de vanagloriar-se pel seu èxit aquest any 2018 és la plataforma de producció i distribució de productes audiovisuals Netflix. Acostumada a la producció de pel·lícules més o menys comercials i fàcils dirigides majoritàriament per a un públic adolescent/jove-adult, la distribuïdora s’ha interessat en realitzar obres de gran qualitat com Annihilation o fer de “mecenes” disposant-se a pagar sumes quantioses de producció a alguns autors per donar-los total llibertat creativa, com La balada de Buster Scruggs dirigida pels Cohen o Devilman Crybaby dirigida per Masaaki Yuasa (dues obres que hem mencionat abans). La producció d’aquestes obres d’autor no estan tan destinades a satisfer al seu públic objectiu mitjà sinó a reivindicar Netflix com una realitzadora d’obres de gran qualitat i proporcionar-li prestigi a nivell internacional. El gran exemple el trobem a l’últim festival de Venècia, en el que Roma d’Alfonso Cuarón, va guanyar el màxim premi.\nPerò bé, centrant-nos en la pel·lícula que ocupa la tercera posició d’aquest rànquing hauríem de parlar de les virtuts de Roma. Aquesta epopeia en blanc i negre de dues hores i mitja de duració ha enamorat la comunitat cinèfila per la seua gran habilitat per parlar de tot donant la impressió de no dir res. La pel·lícula no té major trama que la vida d’uns personatges concrets (una família burgesa blanca i Cloe, la seua criada indígena) en un determinat context sociopolític (el Mèxic d’inici dels 70). Amb aquesta absència total d’argument, Cuarón aprofita per realitzar una obra mestra que parla de la família, l’amistat, l’amor, el sexe, la violència, el racisme, la germanor, la defensa de les cultures pròpies, la sororitat, la infantesa, l’entrada a l’adolescència, la vida i la mort. Tots els tòpics que formen part de la nostra existència tenen cabuda a la pel·lícula de Cuarón, i és que dona gust compartir el metratge amb aquests personatges i al remat vore que el que els passa, de forma similar a nosaltres, és la vida.\n2 – Call Me by Your Name (Luca Guadagnino, 2017)\nQuan parlem de Call me by your name ens donem compte que ens trobem davant d’una pel·lícula meravellosa i molt sòlida. Guadagnino construeix aquest film a foc lent i amb algunes seqüències precioses per contar-nos una captivadora història sobre els amors estivals i la seua força devastadora, el pas del temps com a sinònim de pèrdua, la identitat sexual i les relacions entre pares i fills. Una construcció textual bàrbara, unes actuacions immillorables de Timothée Chalamet (Elio) i Armie Hammer (Oliver), espais bucòlics i albercocs seran més que suficients per crear possiblement la pel·lícula que més ha captivat al públic cinèfil de tot l’any. Té una força devastadora i preciosa, com una erupció volcànica que ens tocarà per dins.\n1 – Cold War (Pawel Pawlikowsky, 2018)\nEn moltes ocasions, en la senzillesa es troba el bon gust. I aquest és el cas, novament, de Cold War, la que és la millor pel·lícula del 2018 segons el meu criteri. Cold War és tota una joia que seguirà la relació entre Zula (Joanna Kulig) i Wiktor (Tomasz Zot) en la Polònia soviètica de la Guerra Freda. Amb el seu curt metratge (tan sols una hora i mitja), la pel·lícula desenvolupa una història d’amor impossible sense deixar-se caure en detalls innecessaris ni passar de llarg d’aquells que seran determinants per al bé d’aquesta història tan ben narrada. Com ja va mostrar a Ida, a Pawlikowski el cinema en blanc i negre i l’aspect ratio en 4:3 li senta de luxe. Gràcies a aquest format en desús i tan extravagant, el director polonès aconsegueix una major intimitat amb els seus personatges i construeix uns enquadres amb algunes de les composicions i fotografies de tot el setè art d’aquest any. I dins d’un any on hem trobat tantes històries d’amors impossibles o tòxics a les majors produccions de la gran pantalla, Cold War es converteix en la referent per antonomàsia, al contar la història d’amor més intensa, interessant, potent i devastadora que he gaudit mai en una pel·lícula.\nSi t’has quedat amb ganes de més:\nMillors pel·lícules 2016: https://egoismesoluble.wordpress.com/2017/02/23/top-millors-pel%C2%B7licules-2016/\nMillors pel·lícules 2017: https://egoismesoluble.wordpress.com/2017/12/23/ranquing-millors-pellicules-2017/\nMillors pel·lícules s. XXI: https://egoismesoluble.wordpress.com/2018/11/15/les-millors-pellicules-del-s-xxi/


Ves al contingutVes al peu\n🙌 Genial, ja t'has subscrit!\nTime Out a la teva bústia d'entrada\nApunta't a les nostres newsletters per tenir les últimes notícies de la teva ciutat\nIntrodueix el teu email\nT'agrada la revista?\nLa nostra newsletter t'ofereix els millors plans. Subscriu-te per rebre-la i a més descarrega't la revista.\nLes ciutats més populars\nApunta't a les nostres newsletters per tenir les últimes notícies de la teva ciutat. el millor de la ciutat amb la nostra newsletter sempre que vulguis\n© Irene FernandezTOB 478Octubre 2017Fotografia Irene Fernandez\nLa tradició de comprar vi a doll en bodegues no s’ha perdut mai a la nostra ciutat. Sí que resulta una novetat poder adquirir altres líquids com l’oli, el vinagre, els licors i els aiguardents. Ara és possible al Vom Fass.\ndimarts 7 de novembre 2017\n934 16 06 73\nUn email que realment t'encantarà\nApunta'ta la nostra newsletter. Descobreix el millor de la cituat abans que ningú\nApunta't a les nostres newsletters per tenir les últimes notícies de la teva ciutat.


Ca l'Oller | Mapes de Patrimoni Cultural\nCa l'Oller Martorell\nC. Cambreta, 3\nEdifici de planta baixa i planta pis. Al nivell superior hi ha finestres amb arc de mig punt i dos balcons amb balustrades situats als extrems de la façana principal. La coberta és a dues aigües amb coberta de teula àrab. El jardí està pavimentat i té un arbrat on destaquen un gran pi i dues palmeres. Hi ha una torre d'aigua amb molí de vent.\nLa fitxa s'ha omplert amb les dades de la fitxa A1 05 BCIL-02.EA del Catàleg de Béns Arquitectònics, Històrics i Ambientals de Martorell, redactat pel Servei del Patrimoni Arquitectònic Local de la Diputació de Barcelona.\nMartorell tenia una important producció vitícola des de la segona meitat del segle XVIII. Es diu que hi havia fins a 7 facines de destil·lació d'aiguardent; els alambins utilitzats per la destil·lació així com tot l'equipament complementari era produït pels calderers. La família Oller es va establir a Martorell l'any 1781 i van exercir la professió de calderers fins l'any 1843. Llorenç Oller i Beí va dedicar-se al treball de les terres que la família havia anat adquirint; al 1880 va promoure la urbanització del carrer Vistalegre. Ca l'Oller es una construcció de finals de la primera meitat del segle XIX reconstruïda l'any 1926.


Penedesfera » Cursos i Activitats a Bellvei\nDIARI DE CUBELLES 2011-09-30 09:47:00 »\nCursos i Activitats a Bellvei\nCLICA AL DAMUNT DELS CARTELLS PER A AMPLIAR-LOS!\nCURS DE GRAFFITIS al Centre Cívic (C/Jaume Palau, 10). Preu del curs 18€.\nCURS D’ANGLÈS PER A ADULTS al Centre Cívic. Els divendres (Horari a concretar). Preu 14 € mensuals. D’octubre a Març.\nDies d’Obertura del Pavelló: Dimarts dimecres i dijous de 9 a 11 del matí. De dilluns a divendres de 17h a 23h.\nLloguers de Pista:\n-De 7 de la tarda a 11 de la nit: 18€/h empadronats a Bellvei i 25€/h per a no empadronats).\n-De 5 a 7 de la tarda: 15€/h.\nPer reserves cal trucar al telèfon 670 20 30 18\n-Aerotono: Dimarts i dijous de 3 a 4 de la tarda (16.5€ mes els no abonats i 12€/mes abonats).\n-Pilates: Dimarts i dijous de 7 a del vespre, 20.50€/mes no abonats i 18€/mes abonats)\n-Break Dance: dilluns de 7 a 8 del vespre (10€/mes)\n-Gimnàstica Gent Gran: Dimarts i dijous de 9 a 10 del matí, (4€/mes empadronats a Bellvei i 8€/mes no empadronats).\n-Assessorament esportiu i activitats gratuïtes: per a tots els abonats (dimarts i dijous de 7 a 9 del vespre).\nPer a poder dur a terme els diferents cursos, hi ha d’haver un mínim de 10 inscrits per curs, excepte la gimnàstica per a la gent gran que ha de ser un mínim de 15 inscrits.\nInscripcions al Mateix Pavelló Municipal.\nAquesta entrada ha estat escrita per Baix Penedès Cultural i enviada el 30 setembre 2011 at 9:25 am classificada a Actualitat, Cultura popular i tradicional. Aquí tens l'enllaç permanent. Comentaris i trackbacks deshabilitats.


Alternatives publicitàries a Google | Arxiu de Notícies | Interdixit\n“Alternatives publicitàries a Google”, notícia a Interdixit\nNotícia: “Alternatives publicitàries a Google” de la secció Tendències\nGoogle ho té tot. El seu negoci és la publicitat. I ha creat un món en el que és jutge i part. Ven els anuncis i decideix quant valen i si funcionen. És igual que siguin reclams de text en el cercador, banners a la xarxa de llocs web associats o anuncis sobre els vídeos de YouTube. Té un actitud monopolística que, però, pot compensar-se amb altres tipus de publicitat en línia.\nAquests són els principals competidors:\nPromoted Tweets. El perfil de l’usuari de Twitter és molt interessant, respecte a d’altres xarxes socials de públic generalista. De moment l’accés des d’Espanya està limitat al compromís de desemborsament anual de grans quantitats, de manera que només les grans empreses els fan servir. Combina factors d’influència amb paraules clau i es paga per clic. Cal anar amb compte amb els hashtag dins l‘anunci, perquè si no es pagarà cada vegada que algú l’activi.\nActualitzacions a LinkedIn. Aquesta xarxa social és l’àmbit idoni per al negoci B2B. Fent servir les actualitzacions de contingut, qualsevol notícia corporativa es posa a l’abast del tipus d’audiència desitjada, encara que no siguin seguidors o comparteixin interessos en grups. La relació cost/abast, amb públics tan segmentats, és especialment interessant.\nAnuncis a Facebook. Probablement sigui un espai on tenir presència contínua de marca i, ocasionalment, incitar a una acció dels usuaris dins de la mateixa xarxa social. La multiplicitat de filtres d’amistats que ha implantat la xarxa social redueixen la massa crítica que els faria molt rendibles. Si es planteja només presència de marca, pot ser una bona elecció.\nPerks de Klout. Si es té molts diners i es dissenya una imaginativa acció de promoció o llançament, Klout connectarà amb els líders d’opinió. Funciona en l’àmbit anglosaxó.\nYahoo/Bing. Funcionen com Google Adwords, però a Europa no arriben al 10% del total de les cerques. Ja que es paga per clic, és una opció econòmica.\nDeck. Són banners estàtics, molt cuidats visualment, que donaran presència de marca en llocs web molt sofisticats i amb una audiència professional i que sempre està a l’última. El seu criteri no és pagament per miler d’impressions (CPM) o per clic (CPC). Es paga per influència. És a dir, pel valor afegit del lloc que els alberga. És car. Però depèn del perfil de marca, pot interessar.\nA més d’aquests recursos —i molts altres sistemes de display— també es pot estudiar la publicitat en aplicacions mòbils. Encara que els estudis sobre aquests banners indiquen que la seva eficàcia és molt reduïda.\nUna bona idea és, quan es desenvolupen campanyes continuades de publicitat, dedicar el gruix del pressupost a Google —Adwords, AdSense i YouTube— i la resta a d’altres proveïdors amb perfils d’ús diferents. Cada nova temporada, a més, caldria revisar l’augment de costos d’AdWords, per determinar el muntant poc justificat. Per exemple, costos que creixen sense que augmenti la competència significativament o sense canvis en les primeres posicions del contingut patrocinat. Aquest muntant extraordinari podria dividir-se al 50% entre Google i les altres plataformes en ús. Estadísticament, per a aquestes quantitats reconduïdes a altres proveïdors, el rendiment és més gran.\nNova promoció de dominis… | Debat al periodisme britànic…


Sant Joan lamenta la reducció de diners pel projecte turístic comarcal, però celebra que es posi en marxa | NacióRipollès\nper Isaac Muntadas , Sant Joan de les Abadesses, 4 de juny de 2018 a les 18:39 |\nEl ple de Sant Joan de les Abadesses va donar llum verda a ''L'experiència dels Pirineus autentics'' per unanimitat | Isaac Muntadas\nAra fa unes setmanes, el Consell Comarcal del Ripollès va aprovar per unanimitat una modificació del projecte de promoció turística comarcal ''L'experiència dels Pirineus més autèntics'', que a la pràctica suposarà una inversió d'1.966.197,57 euros -1.684.385,52 euros sense IVA- pel territori, dels quals n'hi haurà 840.050,76 subvencionats per la convocatòria 2014-2020 del Fons europeu de desenvolupament regional (FEDER). En la sessió plenària de Sant Joan de les Abadesses del passat divendres, tots els grups del consistori van ratificar el conveni de col·laboració entre l'ens comarcal i l'Ajuntament santjoaní perquè es pugui dur a la pràctica.\nTot i donar-hi llum verda, l'alcalde de la vila, Ramon Roqué (MES), va lamentar que la primera proposta d'acord de la resolució provisional -de 2.130.221,52 euros- no va tenir el vist-i-plau d'una gran part dels dinou municipis de la comarca i que, aquest fet, va obligar al Consell Comarcal a replantejar el projecte ''a la baixa'' reduint-lo econòmicament. ''La comarca ha acabat acceptant un projecte menys ambiciós en què s'hi aporten menys diners'', va dir resignat el batlle santjoaní. Roqué va reivindicar que ell va ser un dels pocs alcaldes que es van oposar a aquesta important reducció de recursos perquè, segons el seu parer, actualment és molt complicat aconseguir diners per qualsevol projecte.\nAmb tot, Roqué va acceptar el resultat d'aquest acord pres de forma democràtica i va mostrar el seu respecte per la voluntat de la majoria d'alcaldes del Ripollès. Això sí, va demanar que el projecte comencés a caminar en la major brevetat possible, ja que segons ell ho fa amb un parell d'anys de retard. ''Val més tard que mai'', va subratllar. A més, l'alcalde santjoaní va apel·lar a tots els actors implicats (Ajuntaments, tècnics comarcals, regidors de Turisme, alcaldes, etc) a apostar per ''L'experiència dels Pirineus més autèntics'' perquè la comarca ''d'una vegada per totes'' pugui tirar endavant polítiques de turisme comarcal.\nL'alcalde de Sant Joan, Ramon Roqué (MES), va lamentar que aquest projecte perdés inversió tot i mostrar-se satisfet de què per fi tira endavant Foto: Isaac Muntadas\nBeneficis per Sant Joan\nRoqué va recordar que Sant Joan és un dels municipis més beneficiats per aquest projecte, ja que la població percebrà uns 400.000 euros que es dividiran en dues actuacions molt concretes. En primer lloc, es destinaran 200.000 euros -el 50% d'aquest import estarà finançat pel FEDER i l'altre meitat pel Pla de foment del turisme- al condicionament dels jardins de la Torre de la Puda per poder-los obrir al públic. Aquesta obra s'executarà properament, ja que el projecte ja està licitat. També es condicionarà la font d'en Roca per un import de 200.000 euros, un projecte que l'alcalde considera que és la quarta fase del parc de la muralla. D'altra banda, l'Ajuntament de Sant Joan aportarà a la part comuna uns 40.000 anuals en tres anys -uns 120.000 euros finançats al 50% pel FEDER-. Aquests diners s'invertiran en polítiques transversals per promocionar el turisme o la participació en fires que beneficiaran a tots els municipis del Ripollès.\nEl perquè de l'endarreriment\nL'alcalde santjoaní va explicar que el principal motiu de l'endarreriment d'aquest projecte durant dos anys rau en les diferents visions de com s'han d'enfocar les polítiques comarcals entre les dues valls (Ribes i Camprodon) i el Baix Ripollès. ''Aquest debat encara no està resolt tot i que fa temps que s'hi treballa'', va puntualitzar. Roqué va apuntar que tan Ripoll com Sant Joan, que han estat treballant conjuntament aquests darrers anys en el projecte de Terra de Comtes i Abats i en altres polítiques de turisme comunes, ''ho veiem més clar i tenim ganes de traslladar aquestes polítiques a la comarca; tot i que estem contents de què s'hagi materialitzat un cert acord comarcal''.\nL'oposició, recolza MES i lamenta la pèrdua d'inversió\nDes de l'oposició van celebrar que aquest projecte es posi en marxa en breu. El portaveu d'ERC, Sergi Albrich, també va lamentar que hi hagués una disminució econòmica de la part comuna del projecte. Tot i així, el regidor republicà va demanar a tots els municipis de la comarca que remessin en la mateixa direcció pel què fa a l'àmbit turístic ''per fer un projecte que sigui marca Ripollès''. ''Esperem ser capaços d'aglutinar les tres diferències importants existents a la comarca i anem tots a la una'', va remarcar. Albrich també va insistir en què Sant Joan, independentment del color polític que governi l'Ajuntament, sempre s'ha sumat en la comarcalitat. A més, es va felicitar dels diners que rebrà el municipi.\nLa regidora del PDeCAT, Concepció Formatgé, va apuntar que ''ja era hora'' que tota la comarca anés de la mà per tirar endavant el projecte. Formatgé va assenyalar que era evident que la inversió inicial era ''més elevada'' del què ha acabat essent, però també va posar-se en la pell de les altres poblacions del Ripollès i, per sobre de tot, va dir que era bo que tothom se sentís còmode amb el projecte tot i perdre-hi diners per realitzar una major despesa.\nEl regidor d'ERC, Sergi Albrich, va defensar que cal que tots els pobles de la comarca vagin de la mà alhora de fer polítiques turístiques comunes Foto: Isaac Muntadas\nSocietat, turisme, promoció turística comarcal, Consell Comarcal del Ripollès, inversions, Ajuntament de Sant Joan de les Abadesses, MES, ERC, Ramon Roqué, PDeCAT, Sergi Albrich, Concepció Formatgé, Pirineus més autèntics


La puta opepé: agosto 2012\nEntrevista Ràdio 77\nDistentida entrevista al Xino y Pacodemus de nuestro amigo Martí Kalimotxo, en el marnífico programa "El Rock de la Línia de Front", desde Radio 77, en Mallorca.\nEtiquetas: Entrevista , radio 77\nNuevo disco de La Opepé, 40 Putes\nEs donava per fet, però no deixa de ser notícia: La Puta Opepé està treballant ja en el seu nou llarga durada, el primer des d’El Sistema (Yo Gano, 2002), i amb el qual consumen el seu retorn a la vida, després d’un silenci que es va trencar l’any passat amb la tornada als escenaris d’un dels grups pioners de l’escena del rap nacional.\nDes de llavors, els cuñaos sempre s’han mantingut entretinguts, ja sigui amb mixtapes, deixant caure algun nou tema o participant a la festa de presentaciód’aquesta casa de putes. De fet, per aquí vàrem estrenar en exclusiva el seu primer nou tema en mitja dotzena d’any, “No Mass Media”, track que finalment no formarà part d’aquest nou àlbum.\nLa Opepé ja té sis noves cançons llestes i la idea és que n’hi hagi sis més per a finals d’any. Un d’aquests temes serà el “Pásatelo III”, que compta amb la col·laboració de Dave Bee i de fet apareixerà al seu pròxim àlbum. Per la resta, sabem que el nou material és meitat rap de la vella escola i meitat reggae, l’estil que va dominar els darrers anys de la seva carrera. La idea, hores d’ara, és que sigui així tot l’àlbum; part, picada d’ull als seus orígens; part, continuar fidels a la seva habitual heterogeneïtat.\nProbablement el setembre la banda posarà en funcionament algun tipus de sistema (Verkami o el que sigui) per passar la bacina entre els seus seguidors i finançar la fabricació de l’àlbum.\nvia: 40 Putes\nEtiquetas: 40 putes , nuevo disco


Ruta dels Monestirs a la província de València - Comunitat Valenciana\nInspira't ruta de los monasterios ruta de los monasterios de valencia\nLa Ruta dels Monestirs de València recorre els edificis en què vivien en comunitat els membres dels ordes religiosos. Actualment, són d'interès turístic, i també les localitats on estan situats i els paratges o senders que permeten arribar-hi.\nEl recorregut es pot fer seguint quatre rutes ben senyalitzades i marcades, a peu, a cavall, amb bicicleta o amb cotxe. Hi ha cinc monestirs localitzats en una extensió de 90 quilòmetres, entre els quals fan vida les comunitats de més de 20 municipis. El paisatge és variat, la naturalesa és bondadosa en bellesa i el recorregut és atractiu, ja que reflecteix la història dels monestirs, la gran riquesa arquitectònica i el seu valor cultural.\nA continuació, et mostrarem l'ordre del recorregut de la Ruta dels Monestirs a València:\nMonestir del Corpus Christi (Llutxent)\nMonestir de Santa Maria de la Valldigna (Simat de la Valldigna)\nMonestir d'Aigües Vives (Carcaixent)\nMonestir de la Murta (Alzira)\nEl sender s’anomena Gran Recorregut 236 o GR-236. El sender està totalment senyalitzat des de Gandia fins a Alzira. El recorregut és de 55 km i passa pels cinc monestirs i 17 municipis. La durada del recorregut curt és de dos a tres dies: el visitant caminarà per senders històrics de l'època medieval, muntanyes, vies de ferrocarril i ciutats. El recorregut llarg és de 75 km i permet visitar també els cinc monestirs i 21 municipis. El tram final de la ruta es coneix com “El Pas del Pobre”. En aquest tram el visitant podrà gaudir de les boniques valls d'Aigües Vives, la Casella i la Murta.\nComprén una ruta eqüestre homologada i oficialitzada d’aquesta manera a Espanya, en què el visitant farà el mateix recorregut que es fa en la ruta a peu, però amb algunes variants derivades de les condicions necessàries i adequacions per al pas dels cavalls. La ruta a cavall comença al Monestir de Sant Jeroni i no al municipi de Gandia. El recorregut és d’uns 80 km fins al Monestir de la Murta, a Alzira, punt final de la ruta. Tota la ruta està senyalitzada amb indicacions dels serveis per al resguard dels cavalls.\nEls visitants també poden fer el recorregut de la Ruta dels Monestirs de València amb bicicleta, ja que el camí s’ha senyalitzat per al pas de bicicletes de muntanya. Es tracta de 123 km de longitud d'un tram o recorregut circular. La ruta s’ha d'iniciar i finalitzar a Alzira. Es travessen 22 municipis i es poden visitar els cinc monestirs. Tot i que el recorregut per la senyalització del GR-236 no es pot fer amb bicicleta, hi ha uns trams en què totes dues modalitats del recorregut comparteixen la ruta.\nRecorregut en cotxe\nEl recorregut també es pot fer amb cotxe. A escassos 8 km de Gandia, trobaràs el Monestir de Sant Jeroni de Cotalba (Alfauir), primer monestir de la ruta; després, trobaràs el Convent del Corpus Christi, que és el lloc preferit de partida de molts turistes per a iniciar la visita dels monestirs; cal conduir amb atenció fins al Monestir de Santa Maria de la Valldigna i, a continuació, seguir el recorregut fins al Monestir d'Aigües Vives i el Monestir de la Murta, a Alzira.\nAquest passeig diferent i amé és una proposta turística alternativa a les platges de la Comunitat Valenciana.\nL'ésser humà encara està interessat en el passat i a visitar els llocs sagrats. Si és el teu cas, aprofita aquesta ruta històrica preparada i condicionada perquè gaudisques de l’experiència. La Ruta dels Monestirs de València ofereix credencials per als visitants pelegrins, que es poden arreplegar a l'Oficina de Turisme de Gandia, al començament de la ruta.\nMunicipis Gandia Alfauir Llutxent Simat de la Valldigna Carcaixent Alzira


Una finca de Llerona acollirà uns 30 menors immigrants no acompanyats - somVallès\nUna finca de Llerona acollirà uns 30 menors immigrants no acompanyats\nLa Fundació Mercè Fontanilles, dedicada a l'atenció de persones en risc d'exclusió i amb dificultats socials, promou el projecte\nDijous, 27 de juny de 2019 | 10:37h\nLa finca de Can Santa Digna, a Llerona, s'habilitarà per poder acollir, probablement a partir de l'any que ve, una trentena de menors immigrants no acompanyats. L’entitat que promou l'adequació de la històrica masia és la Fundació Mercè Fontanilles, actual propietària de la finca, que també preveu adequar-la per habilitar-hi un centre de formació i d’inserció laboral.\n"Som una entitat al servei de la societat que volem desenvolupar un projecte social i ambiental de caràcter comunitari, molt planificat", explica Pere Molins, secretari de la fundació, dedicada a l’atenció de persones en risc d’exclusió social des de fa més de tres dècades.\nLa voluntat dels responsables de la iniciativa és que la masia sigui un espai obert als veïns, de col·laboració, voluntariat i totalment cohesionat amb l’entorn. Per això proposen que, més enllà de l’activitat assistencial de la fundació –l'acollida d'infants i joves–, el centre pugui ser també un espai de formació i d’inserció laboral en restauració, hostaleria i activitats agrícoles i forestals. "Hem d'aprofitar els recursos i l'entorn que tenim per vincular la formació dels joves amb les possibilitats que ofereix el centre en l'àmbit agrícola, forestal i de restauració", diu Molins.\nEn aquest sentit, un dels projectes de la fundació és recuperar el servei de restaurant que ja havia tingut la masia fa una quinzena d'anys, així com recuperar l’entorn forestal de la finca i conservar i protegir el patrimoni històric i natural. "No serà només un centre d'acollida, sinó que volem anar més enllà; volem un centre on els joves es formin i s'integrin en la societat", destaca Molins.\nSegons avançava dilluns el bisetmanari El 9 Nou, els programes de formació i inserció laboral que s’hi preveu desenvolupar funcionaran de manera similar a la masoveria tradicional, amb dos habitatges, un de quatre places i un de vuit places, tots dos vinculats a la formació agrària, de jardineria i restauració. Les persones que s’hi formin podran accedir a un contracte laboral a la mateixa finca o bé en empreses de l’entorn.\nSegons els càlculs de la Generalitat, s'estima que aquest 2019 arribaran a Catalunya més de 5.500 menors estrangers no acompanyats, una xifra que superarà en més de 1.800 els que van arribar l'any passat, que va tancar amb gairebé 3.700 menors nouvinguts. El secretari de la fundació alerta dels prejudicis que sovint s'associen a aquests infants i joves, i recorda que "són nois que sovint es juguen la vida per guanyar-se un futur, no vénen a delinquir". En aquest sentit, Molins afegeix que "la millor manera de veure-ho és coneixent-los i col·laborant plegats en les activitats".\nPendents del canvi d'usos\nAbans de posar en marxa el projecte –"ja fa un any que hi treballem", diu Molins–, la Fundació Mercè Fontanilles està pendent de l'aprovació definitiva dels usos que hi estaran permesos i que ara s'està tramitant en el marc del pla especial que ha de regular els usos i les normes urbanístiques de masies i cases rurals a les Franqueses, un pla que va aprovar-se inicialment al març i que, un cop superat el període d'al·legacions, ha d’acabar de rebre el vistiplau de la Generalitat.\nDe fet, la casa té un valor patrimonial important. Data de 1635, tot i que compta amb elements, com una capella a l'exterior, que daten del segle XII, malgrat que posteriorment s'hi han fet diverses reformes.


L’ajuntament de PLF està preparant la 6a marxa popular del nostre municipi. | Ràdio Palafolls\nHome General L’ajuntament de PLF està preparant la 6a marxa popular del nostre municipi.\nMarc Ferri , març 19, 2007\t / 897 0\nLa cita aquests any serà el proper 6 de maig i com sempre serà de 9km.\nJa estan obertes les inscripcions a través de la plana web del consistori; http://www.palafolls.cat/ i també de forma presencial al MID fins a finals d’Abril.\nEl cost de la inscripció és de 3 € si es fa anticipadament i si es fa el mateix dia costa 5€, i s’hauran de fer a 2/4 de 9 del matí al Palauet, que serà el punt de sortida d’aquesta marxa, a 2/4 de 10.\nCom és habitual hi haurà diferents categories. Així en trams de 10 anys es premiaran als guanyadors de persones de 57 anys en amunt, i fins els 10 anys o menys.\nLes joventuts d’ICV EUA de Malgrat han preparat una exposició fotogràfica sobre la situació del Delta de la Tordera.\nFira del Medi ambient a Malgrat aquests dissabte


Inici Serveis Due Diligence\nAquest és un terme molt ampli que abasta tot tipus d`estudis i anàlisis relatius a empreses immerses en processos de fusió o adquisició. Les àrees sobre les quals ASEPYME BCN fonamentalment actua són:\nASEPYME BCN té un ampli bagatge en confecció d`informes d`aquest tipus, en concret sobre aquestes quatre àrees esmentades, encara que es podrien definir algunes àrees complementàries segons el tipus d`empresa a analitzar. Les actuacions solen ser molt ràpides, ja que sovint hi ha un curt període de temps per posar-se d`acord entre venedor i comprador.\nNormalment es demana una Due Diligence després d`un període de negociació i aproximació entre compradors i venedors, una vegada signada la Carta d`Intencions. El comprador, per acabar de prendre una decisió sobre la inversió a realitzar, ens sol·licita que emetem un informe on s`avaluï l`estat general de la companyia, bàsicament en les quatre àrees descrites, i que es determinin les contingències que puguin sorgir en el futur, cas de realitzar la compra.


Teatre i dansa - Alba (o el jardí de les delícies) - 54a Temporada de teatre Sant Julià de Lòria - Agenda.ad\n'Alba (o el jardí de les delícies)'\n54a Temporada de teatre - Sant Julià de Lòria\nLa realitat virtual ens aïlla de la realitat física? Les relacions són alguna cosa que neix, creix i madura en el nostre cap? Els processos d’enamorament s’activen en absència de l’objecte o la persona estimada?\nAmb aquesta història de robots que ofereixen companyia a les soledats humanes, el dramaturg Marc Artigau reflexiona sobre les noves maneres de relacionar-se i de gestionar la situació –de vegades aïllada– de l’individu en la societat. Com funcionen els mecanismes de l’amor, l’amistat, la família i la fe en la societat que estem construint?\nRepartiment: Montse Guallar, Lluís Marco i Claudia Riera\nProducció: Atrium, ENA, TNC i Temporada Alta\nPatrons: Govern d'Andorra, Fundació Crèdit Andorrà i Comú de la Massana\nRecomanada a majors de 14 anys\nEntrada: 22 € (25 % de descompte amb el Carnet jove, la targeta magna i el carnet universitari de l'UDA)\nTardes d'estiu al Pas de la Casa amb Explosive\n32è Aplec de la sardana dels Pirineus i 26è concurs de colles sardanistes\nDissabte 31 d'agost del 2019 - Diumenge 1 de setembre del 2019


El Ple Municipal de Palafrugell dona suport al sector del suro • Ràdio Capital de l'Empordà\nERC, PdCAT, PSC i L’Entesa aproven per unanimitat una moció a favor de promoure el sector surer després de la dissolució de l’Institut Català del Suro i la creació de la Fundació per a la Promoció del Sector Surer\nEl Ple Municipal de Palafrugell aprova per unanimitat una moció a favor de promoure el sector del suro arran de la dissolució de l’Institut Català del Suro i la creació de la Fundació per a la Promoció del Sector Surer. L’equip de govern va presentar la proposta i tots els grups polítics assistents (ERC, PdCAT, PSC i L’Entesa) van votar a favor de donar més suport al sector surer.\nLa moció contempla demanar a la Generalitat que continuï amb el finançament que destina any rere any, a la vegada que s’insta al govern català que reconegui els valors del sector surer i el seu impacte a nivell ambiental, social, cultural i històric. Recorden que tenen una vinculació directa amb la indústria vitivinícola catalana.\nUna de les altres demandes que es fa és que es doni suport a la competitivitat de les empreses sureres a través d’ajudes que els facilitin la promoció i la innovació del sector, a banda de reconèixer i compensar els serveis ambientals que es duen a terme de gestió dels boscos d’alzina surera.\nAmb aquest acord, el consistori estableix un compromís amb l’Ajuntament de Cassà i altres entitats com la Universitat de Girona, a més d’adherir-se com a patrons a la Fundació per a la Promoció del Sector Surer. Aquesta fundació està formada per l’Associació d’Empresaris Surers de Catalunya (AECORK), el Consorci Forestal de Catalunya (CFC) i Guillem Genover, tot amb la voluntat de defensar i promoure aquest sector arreu del territori i a l’exterior.\nArticle anteriorDebat Electoral Begur 2019\nArticle següentAlgunes varietats de vinya de Calonge podrien ser úniques


Shalva Be'Zefat Ha'atika Safed Israel - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAlkabets St. 45, Kiryat Breslov, Safed, Israel, 13400 - Veure al mapa\n"Accommodation was superb. Jacusi beautiful Situation was ama..."\nDissenyat tant per oci com per negoci, Shalva Be'Zefat Ha'atika està situat idealment a Safed; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Shalva Be'Zefat Ha'atika, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara servei de planxa, aire condicionat, piscina privada, banyera hidromassatge, calefacció per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Shalva Be'Zefat Ha'atika.\nCal que informeu el Shalva Be'Zefat Ha'atika de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (28) Parelles (17) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (9) Grups (1)


Si venc el pis amb mobles, pot afectar al comprador? - Amat Immobiliaris\nVull vendre el meu pis amb tots els mobles i electrodomèstics instal·lats i el conjunt de tot, té un valor considerable. Pot afectar al comprador des d’un punt de vista fiscal?\nEs dóna sovint, en el mercat immobiliari de segona mà, que el venedor vol vendre el pis o casa on viu, amb tots els mobles i electrodomèstics, ja que no pot utilitzarlos en el seu nou domicili. Evidentment aquest fet representa un augment en el preu a l’hora de la venda.\nEn una gran majoria de casos aquests temes no es consulten i passen absolutament desapercebuts, però si ens entretenim a estudiar-ho a fons de ben segur que ens podrem estalviar una quantitat de diners, que si bé no serà molt important, serà un estalvi que sempre ens ajudarà a rebaixar l’import del valor dels molts i elevats impostos, que graven sobre la compravenda d’un immoble.\nEn primer lloc cal fer constar a l’escriptura de compravenda el valor de l’habitatge i el dels mobles de forma diferenciada, adjuntant-ne un inventari valorat.\nQuin serà aquest estalvi?\nPel valor de l’habitatge liquidarem al tipus del 7% mentre que pel valor assignat als mobles es liquidarà al tipus del 4%.\nPot ocasionar-nos algun problema el fet de fer la doble liquidació?\nCap ni un, sempre que el valor assignat a l’habitatge sigui superior al valor cadastral multiplicat pel coeficient corrector de la població corresponent. Aquests són els valors considerats com a mínims per la Generalitat de Catalunya.\nestalviar, fiscal, liquidació, mobles, pis, venda\nQuan sorgeix la obligació d’abonar els honoraris (la comissió) pactats en una compravenda?L'usuari pregunta


Neix ‘AINA’, el projecte del Govern per garantir el català en l’era digital – Albert Cuesta\nNeix ‘AINA’, el projecte del Govern per garantir el català en l’era digital\nby Recepción comunicados · 10 de December de 2020\nDotar el català de recursos digitals i lingüístics perquè esdevingui una llengua competitiva al món digital i assegurar-ne així la seva supervivència futura és l’objectiu del projecte AINA que el conseller de Polítiques Digitals i Administració Pública, Jordi Puigneró, ha presentat avui en roda de premsa, acompanyat per la directora general de Societat Digital, Joana Barbany, el director associat del Barcelona Supercomputing Center – Centro Nacional de Supercomputación (BSC), Josep Maria Martorell, i la investigadora i colíder de la unitat de Mineria de Dades del BSC, Marta Villegas, responsable del projecte.\nImpulsat pel Departament de Polítiques Digitals, amb la col·laboració del BSC, el projecte AINA generarà corpus i models informàtics de la llengua catalana perquè les empreses que creen aplicacions basades en intel·ligència artificial (IA), com ara assistents de veu, traductors automàtics, agents conversacionals, etc., puguin fer-ho fàcilment en català.\nPressupost i abast del projecte\nEl projecte AINA té un pressupost global de 13,5 milions d’euros per al període 2020-2024 i és un dels projectes prioritzats pel Departament de Polítiques Digitals per ser finançat amb els fons europeus NextGenerationEU. De moment, el projecte arrenca amb una aportació inicial de 250.000€ que el Departament de Polítiques Digitals ha assignat al BSC per ampliar els corpus de la llengua catalana i així obtenir models lingüístics que abastin les diferents variants i registres.\nEl BSC ja disposa d’un primer corpus textual del català, consistent en 1.770 milions de paraules, reunides en 95 milions de frases. Aquest corpus, el més gran que s’ha fet mai de la llengua catalana, s’ha obtingut a base de descarregar textos de diferents fonts digitals (planes web, arxius, etc), netejar-los i esborrar duplicitats.\nLa Generalitat de Catalunya ha proveït tota la informació de les seves pàgines web i del DOGC, cosa que ha suposat el 33% de tots els continguts descarregats, i han estat necessàries 2.000 hores de processadors del superordinador MareNostrum per revisar les dades obtingudes, desduplicar-les i eliminar tot allò que no fossin pròpiament oracions del català.\nAra, amb l’impuls del Departament de Polítiques Digitals, es crearan nous corpus per incorporar les diferents variants dialectals del català, diferents registres lingüístics (col.loquial, literari, administratiu, etc.) i arxius de veu i imatge. La Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals aportarà tot el seu repositori documental.\nAmb tota aquesta informació, el següent pas serà entrenar xarxes neuronals multicapa perquè “aprenguin el català” i generin models de la llengua, models de la parla i models per a la traducció. Aquests models també són molt costosos de fer perquè necessiten gran capacitat de càlcul (el que s’està construint en base al primer corpus textual farà servir 9.000 hores de GPU), i seran les bases sobre les quals es podran desenvolupar aplicacions basades en IA, com assistents de veu, predictors i correctors lingüístics, xatbots, aplicacions de resum automàtic, cerques intel·ligents, aplicacions per a l’anàlisi de sentiments o motors de traducció i subtitulació automàtica, entre d’altres.\nTots els models que crearà el BSC estaran a disposició de totes aquelles empreses o entitats que les vulguin fer servir, ja que es publicaran en obert i amb llicències permissives.\nEl món digital, una oportunitat i un repte per al català\nAixò ha de permetre que el català faci un salt qualitatiu i quantitatiu en l’ecosistema digital. De fet, el món digital és avui una oportunitat i un repte per a la llengua catalana. Actualment, les tecnologies de veu i les aplicacions i interfícies de veu per a l’accés al món digital són estratègiques per al desenvolupament ple de la llengua en tots els sectors. La interacció entre les persones i la tecnologia ha entrat en una nova fase on cada vegada menys es fa a través de dispositius com el teclat, el ratolí o les pantalles tàctils, per donar pas a una nova forma d’interacció més natural a través de la veu i la parla. I aquest fet atorga especial rellevància a la llengua, que esdevé un dels principals vehicles d’interacció.\nAquesta nova interacció ha de ser possible fer-la, també, en català. En aquest sentit, el Govern té el ferm propòsit de garantir que la ciutadania pugui parlar i interactuar en català en el món digital al mateix nivell que els parlants d’altres llengües com l’anglès o el castellà, llengües que, ara per ara, tenen garantida la seva supervivència digital perquè darrere han tingut Estats que han invertit per dotar de recursos suficients pel que fa a les tècniques d’aprenentatge i xarxes neuronals en Intel·ligència Artificial.\nUn estudi realitzat l’any 2011 per la xarxa europea d`excel·lència META-NET, realitzat per més de 200 experts en Tecnologies del Llenguatge, adverteix que més de 20 llengües europees, entre elles el català, s’enfronten a l’extinció digital si no reben més suport tecnològic en quatre àrees: la traducció automàtica, la interacció amb la veu, l’anàlisi textual i la disponibilitat de recursos lingüístics.\nLa IA i les Tecnologies del Llenguatge\nLes Tecnologies del Llenguatge són aquelles que ja utilitzem en el nostre dia a dia quan corregim de forma automàtica un text al correu electrònic, utilitzem un cercador web a Internet, traduïm de forma automàtica una pàgina web, donem ordres de veu al telèfon mòbil, interactuem amb assistents virtuals o seguim les indicacions del navegador GPS, entre d’altres. I són les tecnologies que permetran dialogar amb ordinadors, aparells domèstics i fins i tot amb el nostre vehicle de manera natural.\nLes noves tecnologies d’Intel·ligència Artificial i les Tecnologies del Llenguatge es basen en l’aplicació d’algorismes sobre grans conjunts de dades de qualitat, però els conjunts de dades sobre els quals s’entrenen els algorismes són específics per a cada llengua.\nEn aquest sentit, les grans multinacionals com Google, Apple i Microsoft utilitzen els recursos digitals de l’anglès creats per l’Agència de Projectes de Recerca Avançada del Departament de Defensa dels EUA (DARPA), que han estat la base lingüística de la IA a nivell mundial, ja que generar aquests mateixos recursos per part d’una empresa resultaria molt costós.\nUn projecte estratègic\nEl projecte AINA s’emmarca en l’estratègia digital del Govern, a través de dues iniciatives liderades pel Departament de Polítiques Digitals: el Consell de Direcció interdepartamental per a la promoció del català a Internet i en les tecnologies digitals avançades, aprovat el desembre del 2018, i l’Estratègia d’Intel·ligència Artificial de Catalunya (Catalonia.AI), aprovat el febrer del 2020.\nEl primer compta amb la participació de la Direcció General de Societat Digital, la Direcció General de Política Lingüística, la Direcció General de Mitjans de Comunicació, l’Agència de Ciberseguretat de Catalunya, la Direcció General d’Atenció Ciutadana i la Fundació puntCAT, i té entre els seus objectius impulsar la presència del català en els assistents de veu. Per la seva banda, un dels eixos prioritaris de l’estratègia Catalonia.AI està vinculat a l’ús normalitzat de la llengua catalana en les interfícies com a element clau en el desplegament de la IA, ja que la llengua és l’element de comunicació de base per accedir, utilitzar i interactuar amb aquestes tecnologies.\nAINA, un nom on conflueixen llengua i tecnologia\nEl projecte ha estat batejat amb el nom d’AINA en homenatge a la filòloga menorquina Aina Moll, figura central de la promoció i la normalització del català i primera Directora General de Política Lingüística de la Generalitat de Catalunya del 1980 al 1988. Ella va ser l’artífex del llançament, el 1982, de la primera campanya institucional de sensibilització sobre l’ús de la llengua ‘El català, cosa de tots’, que, amb el popular personatge de la Norma al capdavant, tenia com a objectiu conscienciar la societat sobre la situació sociolingüística del català. Un any després, s’aprovava la primera llei de normalització lingüística.\nAINA conté una referència a la tecnologia (AI: Intel·ligència Artificial) que farà possible la seva normalització en l’àmbit digital.\nTags: assistents de veuEstratègia d'Intel·ligència Artificial de Catalunya (Catalonia.AI)Generalitat de Catalunyaintel·ligència artificialnormalització lingüísticaProjecte Ainatecnologies del llenguatge\nLa Generalitat prepara Aina, una majordoma digital pròpia - Albert Cuesta\n[…] és l’AIna que el Departament de Polítiques Digitals ha presentat aquest dijous. El nom inclou les sigles AI de Intel·ligència Artificial en anglès, però també és un […]


Puigdemont posa de manifest la manipulació dels mitjans de comunicació La República\nPuigdemont posa de manifest la manipulació dels mitjans de comunicació\nEl 130è president de la Generalitat ha estat crític amb què no es posi en dubte la veracitat de la informació que es rep si aquesta informació t’ajuda a reforçar la teva ideologia. Per tant, qüestiona que alguns mitjans de comunicació “acabin servint d’ajuda als règims autoritaris”\nEl 130è president de la Generalitat de Catalunya, Carles Puigdemont, ha fet una piulada en la qual ha criticat el paper dels mitjans de comunicació en les democràcies contemporànies. Concretament ha volgut comentar les acusacions que ha rebut ell i el seu cap d’Oficina, Josep Lluís Alay, per part de la Guàrdia Civil, en què es va afirmar que durant el Govern de Puigdemont, les autoritats catalanes van intentar aconseguir el suport de Rússia.\nPuigdemont ha explicat que “quan la propaganda penetra en els referents de la independència informativa, la democràcia se’n ressent i acaba servint d’ajuda als règims autoritaris”. Així, ha confirmat la versió d’Alay, que explicava que efectivament va anar a Moscou el 2019, però que ho va fer per mantenir conferències i entrevistes amb les autoritats russes. Per tant, que formava part de les activitats lícites del Govern independentista.\nEl president de la Generalitat exiliat a Bèlgica ha volgut anar un pas més enllà i ha donat la seva opinió sobre els mitjans de comunicació. “Moure’s per confirmation bias” o en altres paraules, no posar en dubte la informació i automàticament usar-la per reforçar la ideologia existent, segons Puigdemont “és un error, en política i en intel·ligència”.\nAixí ha lamentat que majoritàriament no s’arribi al fons dels assumptes en d’informar-se, i que la ideologia influeixi a l’hora de decidir que es considera que és cert i que no. D’aquesta manera, ha mostrat la facilitat per manipular la població si no qüestiona la informació que rep, ni quins interessos té cada mitjà en què aquesta informació sigui rebuda com a verídica.\nQuan la propaganda penetra en els referents de la independència informativa, la democràcia se’n ressent i acaba servint d’ajuda als règims autoritaris, perquè blanquegen les seves pràctiques. Moure’s per “confirmation bias” és un error, en política i en intel·ligència.\n— Carles Puigdemont (@KRLS) September 4, 2021


Nou portal de RedEFES, xarxa per l'educació en les finances ètiques i solidàries - Promovem el finançament ètic i solidari\nPresentem la xarxa per l’educació en les finances ètiques i solidàries (RedEFES) que agrupa a persones, organitzacions i plataformes que volen promoure l’educació econòmica crítica i les finances ètiques i solidàries com l’engranatge per una economia que situa les persones i el planeta al centre.\nDes de la RedEFES ens proposem promoure un ensenyament de l’economia crítica amb el sistema econòmic global implicant el jovent en les alternatives econòmiques justes, igualitàries, sostenibles i respectuoses amb els drets humans i el planeta.\nEl sistema econòmic actual es responsable de l’increment de la desigualtat global que perpetua els nivells de pobresa i d’exclusió social, essencialment sobre les dones del Sud global, així com de la situació de crisi ecològica sense precedents que vivim actualment.\nSovint l’educació econòmica invisibilitza els impactes del sistema econòmic i financer actual sobre les persones -en especial les dones- i el planeta, relegant altres perspectives econòmiques com la feminista o l’ecològica, així com les alternatives de l’economia solidària i les finances ètiques.\nAvui 7 d’octubre el Banc d’Espanya i la Comissió Nacional del Mercat de Valors (CNMV) organitzen el dia de l’Educació Financera, i des de RedEFES volem reivindicar la nostra aposta per una altra educació en economia que fomenti el pensament crític de la joventut i que inclogui una mirada més plural en aquest àmbit.\nObjetius de la xarxa\nEl nostre objectiu és facilitar un espai de trobada entre professorat i entitats de finances ètiques i de l’educació transformadora per facilitar recursos pedagògics i metodològics que incorporin l’anàlisi dels impactes socials, econòmics i ambientals del sistema financer, i que facilitin l’impuls de les finances ètiques com una eina de transformació social.\nA través del blog volem impulsar la xarxa i els seus objectius, Volem que sigui un espai dinàmic i participatiu. Per això hem creat un banc de recursos accessible i obert a les valoracions de les persones de la xarxa, així com un fòrum per al debat i un espai amb experiències que creiem poden ser d’interès per a la xarxa i els seus membres. www.redEFES.org\nSom persones, organitzacions o plataformes que volen promoure l’educació econòmica crítica i les finances ètiques i solidàries:\nAJUDA’NS A DIFONDRE EL NOU PORTAL\nPer un ensenyament de l’economia crític amb el sistema econòmic global. Descobreix la #RedEFES, Xarxa per una Educació en Finances Ètiques i Solidàries. www.redefes.org #RedEducaciónFinanzasEticas\nEncara no coneixes #RedEFES? Descobreix la Xarxa per una Educació en Finances Ètiques i Solidàries. #RedEducaciónFinanzasEticas #XarxaEducacoFinancesEtiques www.redefes.org\nAvui tenim una gran notícia: nova plataforma de la xarxa per l’educació en finances ètiques i solidàries. Coneix-la a www.redefes.org\nEts professor/a? Des de #RedEFES volem facilitar un espai de trobada entre professorat i entitats de finances ètiques i de l’educació transformadora.\nPer estar al dia del que passa a #RedEFES, per a conèixer els nous recursos i experiències disponibles i per a no perdre’s les activitats compartides. Nou portal www.redEFES.org\nDescobreix #RedEFES, un aparador de pràctiques pedagògiques per facilitar que professorat i altres agents educatius puguin replicar l’aprenentatge d’una educació transformadora sobre les finances ètiques. www.redefes.org\nAvui #DiadelaEducaciónFinanciera des de #RedEFES apostem per una #AltraEducacióFinancera\nDóna suport i contribueix a teixir una xarxa per l’educació en finances ètiques i solidàries. Entra a la nova web www.redefes.org.\nApostem per una eduació financera crítica i plural. El #DíadelaEducaciónFinanciera descobreix que una #AltreEducacióFinancera és possible www.redefes.org\nComptes per etiquetar\n@RedEFES @banca_etica @ffeticas @FinantzaEtikoak @FHaratago\nBanners per descarregar


Orgull Llonguet - Revista L'Altra Mirada\nJosep J Luna Potti\nOrgull Llonguet és una associació de persones que viuen Palma i que volien ser partícips d’unes festes diferents, allunyades del model de concert i mamballetes. Amb la idea d’aconseguir unes festes d’arrel tradicional però allunyades del folklorisme que tantes vegades se cerca per estar més prop de “lo nostro”. Intentant, mitjançant l’ humor i la transgressió, poder fer que la gent gaudeixi de Palma i, com no, mirar de ser exemple per altra gent animant-los a crear la seva pròpia festa. Quasi res.\nPodem dir que, a l’Orgull Llonguet, tot va començar per enveja. Per enveja a altres poblacions de Mallorca, per enveja a altres poblacions de l’estat, per enveja a tants i tants llocs on les festes estaven allà, ben arrelades, amb la gent comptant impacient el que quedava per a què tornessin a començar. I nosaltres, a Ciutat, amb un grapat de concerts que depenien, en molts casos, de la mida de la bossa de doblers de la Sala i poca cosa més. És cert que havien aparegut alternatives en anteriors anys, com Sant Kanut o les festes alternatives que es varen celebrar un o dos anys (no ho recordo massa bé) a la Plaça dels Patins, però que no deixaven de ser el mateix que oferia la festa oficial amb altres cares i sons. Aquesta enveja es verbalitzada al voltant de cafès, xerrades de bar o al bell mig d’altres festes on, orgullosos llonguets, ens miràvem amb il·lusió el que els altres feien, pensant que a Palma podríem arribar a tenir-ho. Les primeres reunions, al 2012, no varen dur a res clar. El que no sabíem és que, a l’hora que nosaltres ens reuníem, hi havia un altre grupet que havia tingut la mateixa pensada i sí que foren capaços de tirar endavant. Eren els de la Confraria de Sant Sebastià, i realment els va sortir bé la jugada.\nA partir d’aquí tot és més o menys conegut. Primer el nom -que ja havia sortit l’any anterior, després un caparrot ,en Pep Toni, un color (el groc), un pa (el llonguet gegant), una xaranga (la Mucharanga) i molta il·lusió i ganes de començar a ballar per uns carrers de Palma tristos. Nasqué així, formalment, Orgull Llonguet. I això just va ser ara fa un any, a l’inici de 2014. Un any després, la cosa desbordava les nostres expectatives.\nNo obstant això, no ens hem de limitar només al rotllet organitzador. Les xarxes socials i els mitjans de comunicació també foren un fabulós altaveu per a la nostra proposta, tot i que moltes vegades no es fixaren gaire en què era el que fèiem realment. Però hem d’admetre que, si hem arribat a tanta gent, és gràcies a ells i a les seves oportunes confusions.\nMolts em demanen per què crear en Miquel de la Pelleteria com a caparrot i no una altra persona. Pensam que és senzill d’entendre. En Miquel era ciutadà, vivia en el bessó de la Calatrava, era conegut, senzill, tranquil, ens donava de menjar, era forner (més pastisser que forner) i representa ,en certa manera, aquesta ciutat que s’està esvaint, sense que ens en temem, fagocitada pel turisme.\nAquest fet ens va posar dos problemes sobre la taula:\nTindríem permís de la família?\nI les dues respostes foren sí. Per a la primera bastà posar-nos en contacte amb la seva família i ens digueren que cap problema. Fantàstic! Per al segon problema intervingueren els senyors de Verkami i, mitjançant la seva plataforma de micro-mecenatge, aconseguírem reunir prou diners per posar en marxa la festa.\nPerò el que ha estat una vertadera sorpresa és l’èxit obtingut enguany a les festes. Sortir davant de la Font del Sepulcre i trobar-nos el carrer ple de gent, groc, expectant a veure què fèiem, aconseguir que en Xim Vidal fos el nostre pregoner, veure el somriure a les cares de la gent quan sortí en Pep Toni i, minuts després, en Miquel, va ser fantàstic. Però el que ens agrada més de tot plegat és veure que sembla que l’Ajuntament se n’ha adonat que cal un canvi a les festes de Sant Sebastià. Un canvi que permeti unes festes més participatives, on la gent pugui tocar la festa i no només escoltar-la, anar més enllà d’una trentena de grups musicals sonant un darrera de l’altre a les places, fer més que posar torradores a diferents llocs. Esperem, doncs, que tiri endavant aquesta altra manera d’entendre les festes i que la feina feta per tantes associacions, no només nosaltres, tingui finalment el seu fruit i ens proporcioni una Festa Major en majúscules. T’apuntes a crear la festa?


Consorci Corporació Sanitària Parc Taulí de Sabadell - El Parc Taulí ja dona suport assistencial a 9 pacients que es beneficien del pàncrees artificial 'do it yourself'\nEl Parc Taulí ja dona suport assistencial a 9 pacients que es beneficien del pàncrees artificial 'do it yourself'\nPublicat el 14 Novembre 2019 |\ndiabetis\tpàncrees artificial\tAndroid APS\tNightscout\nEl pàncrees artificial Android APS aporta el major grau de control dels nivells de glucosa en sang mai aconseguit, amb la millora de la qualitat de vida i la reducció de riscos i complicacions que això comporta per als pacients.\nEl Parc Taulí ja dona suport assistencial a un total de nou pacients amb diabetis tipus 1 que fan servir el nou sistema de pàncrees artificial anomenat Android APS, basat en un software desenvolupat per pacients de diferents països (do it yourself), amb el qual s’han avançat a la pròpia indústria farmacèutica a l’hora de cercar la millor solució possible per a ells, tant per millorar la seva qualitat de vida com per reduir els riscos i complicacions associats a la malaltia.\nAixí ens ho explica la directora del Servei d’Endocrinologia i Nutrició del Parc Taulí, la doctora Mercedes Rigla, referent internacional en treballs de recerca sobre diabetis, que des de la seva consulta mèdica, i mitjançant la plataforma Nightscout, ara també pot controlar l’estat d’aquests pacients en temps real. Rigla sosté que “es tracta d’un sistema molt segur, molt robust i molt eficaç, que aporta el major grau de control dels nivells de glucosa en sang mai aconseguit fins ara, amb la reducció de la càrrega que aquest control suposa per als pacients”.\nEl projecte impulsat per la Nightscout Foundation té els seus orígens fa uns 5 anys als Estats Units, quan un enginyer informàtic va decidir que volia conèixer en tot moment els nivells de glucosa en sang que reportava el sensor que duia el seu fill. Davant la constatació que en aquell moment cap producte de la indústria farmacèutica no li oferia aquest servei, ell mateix va desenvolupar un sistema capaç de llegir les dades del receptor del seu fill i de pujar-les a un full de càlcul online per tal de fer-les accessibles des de qualsevol lloc.\nEl sistema es va continuar desenvolupant, i avui és un producte de codi obert i sense ànim de lucre, gràcies a les aportacions de moltes persones amb diabetis i familiars que treballen en xarxa des de diferents països d’arreu del món, que es mantenen connectats per les xarxes socials convencionals.\nActualment es poden beneficiar d’aquest sistema aquells pacients que compleixin criteris per rebre tractaments amb bomba d’insulina subcutània i sensor de glucosa convencionals (finançats pel sistema nacional de salut), com els menors d’edat i aquells que tenen més risc de patir hipoglucèmies. El cas és que els usuaris d’aquest sistema convencional inverteixen una gran quantitat de temps en calcular i programar la insulina necessària per mantenir normals els seus nivells de glucosa en sang i, moltes, vegades, pateixen hipo o hiperglucèmies com a conseqüència de càlculs imprecisos.\nAmb la incorporació del pàncrees artificial Android APS, el control de la infusió d’insulina s’automatitza, de manera que sense necessitat que el pacient intervingui, el sistema li aporta automàticament la dosi necessària per mantenir-lo en els índexs programats prèviament.\nMés del 85% del temps dins dels nivells de glucosa desitjats\nSegons destaca Rigla, gràcies a aquest sistema de pàncrees artificial, s’està aconseguint mantenir els pacients dins dels nivells de glucosa en sang desitjats durant un 85% del temps, un percentatge superior al 65% del temps de mitjana que s’aconsegueix amb el sistema convencional de bomba i sensor, i bastant superior al 50% del temps dintre dels marges desitjats que s’aconsegueix amb el sistema més utilitzat del bolígraf.\nEl sistema incorpora la plataforma Nighscout per visualitzar les dades i per modificar els paràmetres, mitjançant la qual els professionals assistencials poden controlar des de la seva consulta l’estat en que es troba el pacient en temps real.\nEn tractar-se d’un sistema que encara no està validat per cap agència oficial avaluadora, des dels centres de salut públics no es pot prescriure directament l’ús d’aquest software. Des del Comitè d’Ètica Assistencial i des de la pròpia Direcció del Parc Taulí, però, fa un any que es va donar llum verda a l’aprovació d’un dictamen propi, que ofereix el marc legal necessari perquè els pacients d’aquest hospital que ho desitgin puguin rebre el suport expert dels professionals del Servei d’Endocrinologia i Nutrició per millorar la seva eficàcia i garantir la seva seguretat.


la setmana energètica: Ziga-zagues nuclears a Itàlia\nZiga-zagues nuclears a Itàlia\nEl Govern de Silvio Berlusconi va aprovar ahir una moratòria de dotze mesos en el programa nuclear per reflexionar sobre la seguretat d'aquesta tecnologia. Fa només una setmana, els ministres responsables del ram\nhavien considerat "inimaginable" que Itàlia es replantegés la seva\nprojecte de tornada a l'energia atòmica i havien advertit, en un to d'autosuficiència, de l’error de prendre decisions sota la "Emotivitat" del que ha passat en Japó després del sisme.\nLa gravetat de la situació en Fukushima i uns sondejos desfavorables als plans de l'Executiu han fet canviar d'opinió. Es diu que el mateix Berlusconi va quedar alarmat per les enquestes i va ordenar la frenada. (...)\nItàlia va decidir en un referèndum, el 1987, tancar les seves centrals\natòmiques. La consulta va tenir lloc un any després de la catàstrofe\nde Txernòbil. Berlusconi va guanyar les últimes eleccions generals, el 2008, amb una oferta política que incloïa una clara aposta pel retorn a l'energia nuclear. S'havien començat a prendre decisions per decidir els emplaçaments d'un total de 13 instal·lacions. Ja abans del desastre del Japó estava convocat un referèndum, a celebrar els dies 12 i 13 de juny, perquè els italians es pronunciessin sobre la qüestió atòmica. Era previsible que no s’aconseguís la participació mínima per ser vinculant. Ara la consulta, afavorida pel partit Itàlia dels Valors (IdV), adquireix una gran rellevància. Serà el primer test al món per calibrar l'impacte de Fukushima en la consciència col·lectiva. (...)\nA poc a poc, però, les regions italianes candidates a albergar centrals van fer saber la seva incomoditat. (...) Ahir, Romani [ministre pe al Desenvolupament Econòmic] va justificar la decisió com una cosa lògica per seguir la línia europea de cautela i de recerca de majors garanties de seguretat. El ministre va parlar de fomentar les energies renovables perquè, al final -amb o sense centrals nuclears-, Itàlia sigui menys dependent de les importacions de petroli i gas.\nEusebio Val, Italia congela un año su plan de vuelta a la energía nuclear, La Vanguardia 24-03-2011.\nPublicat per GNV a 3:21


La mort de Chávez i el “castrisme bolivarià” | Catalunya Religió\nPer Josep Maria Carbonell. Dc, 06/03/2013\nAhir al vespre, ens arribava la notícia de l’esperada mort d’Hugo Chávez, president de Veneçuela durant els darrers catorze anys i líder del que s’anomena “el socialisme bolivarià” de Llatinoamèrica. La seva mort era esperada, especialment després de més de dos mesos d’internament en un hospital a Cuba i després del seu retorn, fa una setmana, sense aparèixer als mitjans.\nJo vaig tenir l’oportunitat de viatjar a Caracas fa només dues setmanes i de viure intensament la incerta i tensa situació del país. Fa quinze dies, tothom que no fos del règim donava per mort Chávez i creixia la pressió d’amplis sectors socials perquè se sabés la veritat sobre el seu estat de salut i retornés a Veneçuela. Fins i tot, crec que, pels germans Castro, la seva mort a Cuba hauria evidenciat encara més la dependència de Chávez del règim castrista.\nChávez va convertir-se al castrisme pocs anys després d’arribar al poder. Després del seu cop d’estat fallit, dels seus dos anys a la presó, de la seva victòria democràtica l’any 1998 i de les seves reeleccions posteriors, Chávez ha anat construint un projecte polític, íntimament vinculat a Cuba, combinant el castrisme anticapitalista, la reivindicació de la figura de Simón Bolivar i el messianisme pentecostalista. Amb aquests tres pilars, ha configurat un programa polític i una mobilització d’amplis sectors de la població més pobra que l’ha mantingut en el poder fins a la seva mort. Fa dues setmanes, ja havia començat la mitificació del líder bolivarià, amb cartells arreu d’un país asfixiat de propaganda i cada vegada més empobrit.\nTemps tindrem de fer una avaluació a fons d’aquests catorze anys en el poder. Ara bé, la meva impressió és que Veneçuela, durant aquests anys, no només s’ha empobrit, s’ha dividit, sinó que, a més, ha perdut la seva sobirania nacional en mans de Cuba. Amb els índexs d’inflació més grans de Llatinoamèrica, Veneçuela ha arribat fins i tot a la seva dependència energètica de l’exterior, en produir només dos terços del petroli que consumeix. La seva producció industrial ha caigut en els darrers anys i, fins i tot, és dependent de l’exterior pel que fa al consum d’aliments. Malgrat el nombre ingent de policies i militars, Veneçuela és el segon país de Sud-amèrica, després d’Hondures, en inseguretat ciutadana. La classe mitjana està desapareixent, obligada a emigrar o invisibilitzar-se. Els mitjans de comunicació, la gran majoria, s’han convertit en màquines de propaganda al servei del règim.\nAmb tot, Chávez tenia el suport dels sectors més pobres del país, perquè, a través de “las misiones”, va intentar promoure la construcció d’habitatges, centres de salut i educatius i perquè, sobretot, gràcies al petroli i a un bolívar sobrevalorat, va regular els preus dels aliments i els serveis bàsics. Ara bé, “las misiones” anaven a un lloc, hi “anunciaven” la promesa bolivariana i al cap d’un parell d’anys desapareixien. No creaven riquesa, enfortien la cultura del subsidi.\nVeneçuela és un gran país, amb immensos recursos, que durant dècades ha estat governat per oligarquies que varen enriquir-se extraordinàriament, però ara, després d’aquests catorze anys de Chávez, Veneçuela està empobrida, dividida, arruïnada i, a més, ha perdut la seva sobirania. El seu futur és incert, molt incert.\nVeneçuela, mort, Chávez, Castro\nLluitar contra la violència de gènere forma part de l’anunci integral de l... Els bisbes parlen de la solemnitat del Sagrat Cor de Jesús


Llista de complements blocats - Mozilla Support Community\nEls complements (extensions, temes, i connectors) que es coneix del cert que causen problemes d'estabilitat o de seguretat amb el Firefox, s'afegeixen a la «llista de blocats». Table of Contents1 Per a què serveix aquesta llista de blocats?1.1 Inhabilita els complements insegurs1.2 Blocatge de complements insegurs abans que s'instal·lin2 Passos a seguir2.1 Si s'inhabilita el complement instal·lat2.2 Instal·lació aturada3 Quins complements són a la llista de blocats?\nEl complement nom_del_complement té un alt risc de provocar problemes d'estabilitat o de seguretat i no pot instal·lar-se. Passos a seguir\nNota: L'extensió de l'auxiliar del Microsoft .NET Framework i el connector del Windows Presentation Foundation, que s'instal·len automàticament en els sistemes Windows, han estat blocats recentment per una vulnerabilitat de seguretat crítica. Instal·lació aturada


Com crear un compte de Pinterest en 4 senzills passos - Principiant | Juny 2021\nCom crear un compte de Pinterest en 4 senzills passos\nPinterest ha evolucionat des d’una versió digital del tradicional pinboard d’oficina o de casa fins a un motor de cerca visual amb un gran abast i atractiu. Si voleu començar la vostra marca Màrqueting de Pinterest o, simplement, per obtenir una comprensió pràctica d’aquesta xarxa social mitjançant un nou compte personal, voldreu saber com començar a utilitzar Pinterest.\n1. Creeu un nou compte de Pinterest personal o empresarial\nPinterest va ser una xarxa social només per a invitacions als seus primers dies, però ara ofereix diverses maneres d’inscriure’s. Podeu crear-ne una de nova compte personal de Pinterest amb el mateix inici de sessió que Facebook o Google, o bé creeu un compte independent amb dades d’inici de sessió només per a Pinterest.\nTambé podeu crear un fitxer Compte empresarial de Pinterest de franc. Per fer-ho, podeu enllaçar fins a quatre perfils empresarials a un compte personal existent o bé podeu crear un compte separat que no estigui enllaçat a cap compte personal. Trieu la ruta que millor funcioni per a l’enfocament de la vostra empresa en l’ús compartit i en la seguretat del compte; tots dos ofereixen les mateixes funcions.\n2. Trieu els temes d’interès\nUn cop hàgiu creat un inici de sessió, Pinterest us demanarà un parell de preguntes demogràfiques i tindreu l’opció de triar cinc àrees d’interès. Això permet que Pinterest creï immediatament un feed casolà rellevant amb el contingut recomanat que us agradarà.\ncom fer un nou canal de youtube\nSi feu clic a 'Seguint' a les opcions de la part superior esquerra del nou feed inicial, rebreu algunes recomanacions per a comptes específics a seguir en funció dels temes que hàgiu identificat.\n3. Instal·leu el botó 'Fixar-lo' i Comenceu a fixar-lo\nUn dels principals diferenciants de Pinterest és la possibilitat de desar ràpidament contingut de qualsevol lloc del web com a pin. Feu clic al signe més a la part inferior dreta de la pàgina d'inici per crear un Pin des de zero o instal·lar l'extensió del navegador perquè pugueu començar a desar fàcilment el contingut que us agrada.\nUn cop us hàgiu acostumat al tipus de contingut que crida l’atenció a Pinterest, seguiu llegint Consells sobre el contingut de Pinterest i pràctiques recomanades per treure el màxim partit al vostre contingut, especialment si esteu creant contingut de marca per a un compte d’empresa.\nquina mida té la foto de perfil de Facebook\n4. Crea taules\nPinterest funciona cada vegada més com un motor de cerca visual i una eina de recerca massiva, especialment per a la compra de productes. El 98% dels Pinners afirma provar coses noves després de navegar per Pinterest , de manera que és un gran motor d’inspiració en l’estil de vida, l’adopció de productes i molt més.\nPer això, no és d’estranyar que Pinterest sigui cada cop més eficaç per identificar contingut i recollir-lo fins i tot a nivell granular. Tot i que en el passat podríeu haver hagut de fer algunes tasques manuals per iniciar un tauler, ara, sobretot si només esteu creant un tauler per a organització personal, ara la plataforma té recomanacions fiables per ajudar-vos a començar fàcilment.\nConsulteu les recomanacions útils per a un nou tauler amb només una pinça de recepta seleccionada:\nPodeu refinar els vostres taulers més endavant editant títols i detalls. Per col·laborar amb amics, uniu-vos o creeu un tauler de grups .\nAra que ja esteu familiaritzat amb els conceptes bàsics dels taulers i dels pins, podeu començar el procés de cerca, connexió i compartició amb altres membres de Pinterest. Utilitzeu la barra de cerca de Pinterest per escriure una paraula clau que us interessi. Podeu refinar la cerca mitjançant nombroses paraules clau suggerides addicionals proporcionades per Pinterest o restringir la llista desplegable per filtrar només a diversos tipus de pins, a més de taulers, vídeos. o Gent. Un cop hàgiu trobat algunes coincidències interessants, podeu seguir taulers individuals o seguir tots els taulers de qualsevol membre de Pinterest que us interessi.\ncom fas un youtube\nUn cop hàgiu començat a utilitzar el compte de Pinterest de nova creació, obteniu més informació com vendre els vostres productes i serveis a Pinterest .\nquantes persones utilitzen Facebook 2020\ncom fer popular el meu canal de youtube\ncom esbrinar quins són els hashtags a Instagram\ncom construir una presència a les xarxes socials


L'app de Seguretat Ciutadana M7 #santjust, augmenta considerablement les visites | GESTOR DE COMUNICATS | Ajuntament de Sant Just Desvern\nsantjust.cat 18/04/20 Nota informativa\nL'app de Seguretat Ciutadana M7 #santjust, augmenta considerablement les visites\nNota informativa Núm. 40 relacionada amb el coronavirus – 18/04/20 21 h\nDurant l'Estat d'Alarma la Policia Local intensifica l'enviament d'informació d'interès relacionada amb la seguretat ciutadana. Aquesta informació arriba a la ciutadania mitjançant l'app de Seguretat Ciutadana M7. En les darreres setmanes s'han enviat un total de de 62 comunicacions, i s'han registrat 64.000 visualitzacions. És un dels canals municipals que permet estar en contacte directe i permanent amb la Policia Local. Hi estan connectades altres policies i cossos de seguretat, la qual cosa permet coordinar accions preventives i actuar en xarxa en les delictives i/o de seguretat ciutadana.\nBona part de la informarció durant l'Estat d'Alarma està centrada en el que es deriva de la situació que provoca la COVID-19. L'aplicació es pot descarregar a l'enllaç:\nhttps://play.google.com/store/apps/details?id=com.einsmer.securityapp_santjustdesvern (Per poder utilitzar-la i enviar missatges d'emergència cal estar registrat correctament)\nEl cap de setmana s'han intensificat els controls policials al carrer per garantir el confinament i la salut pública. No es pot sortir al carrer ni accedir als camins de Collserola i, a casa, cal ser respectuós i cívic amb el descans veïnal. En aquest sentit, cal mantenir el volum baix de música i àudio per evitar molestar a altres famílies. Des que va començar el confinament, s'han interposat 85 denúncies a la via pública, la majoria relacionades amb l'incompliment del confinament i amb actes incívics.\nEl voluntariat de Protecció Civil de Sant Just Desvern fa tasques de suport a la Policia i se suma aquests dies a realitzar accions d'informació al carrer, al davant de les botigues autoritzades per servir i a les parades de transport. Les botigues de producte fresc han de garantir l'ús de guants a la clientela i el compliment de l'aforament a l'interior. La majoria dels comerciants compleixen amb les normes de protecció civil de la Generalitat; quan hi ha incompliments o dubtes que poden atemptar contra la salut pública, els serveis tècnics municipals i les autoritats sanitàries inicien l'expedient que correspon en cada cas. La Policia Local i Mossos d'Esquadra treballen coordinadament perque es compleixi la normativa legal derivada d'aquesta crisi sanitària.\nFarmàcia de guàrdia: Arderiu del c.Bonavista\nUrgències 112 i 061\nAssistència mèdica 24h, CUAP Sant Ildefons: 93 471 16 88\nPolicia Local 93 473 10 92 / 93 480 48 48\nLes dones que pateixen violència masclista tenen diferents serveis a la seva disposició:\nA nivell local de Sant Just:\n✔Atenció Psicològica: 93 480 48 00. Es deixen les dades de contacte i una professional contacta amb la persona interessada per fer l’atenció psicològica.\n✔ Assessorament legal gratuït 699 985 555. Advocades especialistes de l’associació Dona i Empresa atenen les consultes en matèria de violència masclista.\n✔ L'APP de Seguretat Ciutadana té un dispositiu específic per a violència masclista.\n✔ Per a emergències, us podeu posar en contacte amb la línia telefònica 900 900 120 (servei telefònic confidencial i gratuït que atén les 24 hores), 016 i 112.\nNo dubteu a fer-ne ús!


Una entrada conjunta als tres monestirs de la Ruta del Cister\nDescobriu de franc Santes Creus, Santa Maria de Poblet i Santa Maria de Vallbona, que va ser el 'Monument favorit dels catalans' del 2018\nVallbona de les Monges ©Roc Baldrich\nSantes Creus, Santa Maria de Vallbona i Santa Maria de Poblet són tres conjunts monumentals excepcionals, tant per la seva bellesa arquitectònica com per l’essència espiritual que, encara avui, s’hi respira. Ara podreu descobrir-los de de franc amb les entrades conjuntes que sortegem cada setmana.\nAmb aquestes entrades conjuntes, podreu accedir gratuïtament als tres monestirs reials per admirar, per exemple, els espectaculars vitralls i tombes reials enmig de la puresa i l’austeritat característica del Cister, al Reial Monestir de Santes Creus. A Santa Maria de Vallbona, us retrobareu amb la serenor i la pau que encara es respira en aquesta comunitat religiosa femenina amb vuit-cents anys d’història i podreu visitar el seu gran tresor, la farmàcia. Finalment, a Santa Maria de Poblet hi trobareu un impressionant conjunt arquitectònic que el 1991 va ser declarat patrimoni mundial de la Unesco.


Holiday home Im Zorger Tal 2 Zorge Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Zorge, Zorge, Alemanya, 37449 - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday home Im Zorger Tal 2\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Holiday home Im Zorger Tal 2 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Zorge. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Im Zorger Tal 2 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aparell de televisió, forn microones, renta vaixelles, plat de dutxa, banyera per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí, sala de jocs que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Holiday home Im Zorger Tal 2.