Política — Platxèria\nPolítica 2.0: Twittervista\nEstem davant d’una tardor decisiva, d’un curs políticament fonamental perquè tenim dues convocatòries d’eleccions, la primera el 28 de novembre per a la presidència de la Generalitat i la segona, a la primavera, per als ajuntaments. Hi ha però una desafecció vers la política que manté en quarantena la confiança en els resultats de les eleccions i en els propis polítics. Els aparells dels partits i la “funcionarització” de la pràctica política fan que els ciutadans no esperin gaire res d’aquells que tenen decisions fonamentals a les seves mans, si es converteixen en representants nostres. Gestionar políticament una situació econòmica en crisi i saber resoldre les relacions de Catalunya amb Espanya són els dos temes clau en l’agenda d’aquest curs. Però tenim personalitats polítiques a l’alçada de les circumstàncies? Som ciutadans compromesos? Estem davant d’una possibilitat de millora política i social? Les respostes a aquestes preguntes són un paisatge gris i enutjós. És la política un erm? En aquest moment la política 2.0 pot ser una escletxa en la buidor.\nA la xarxa, i a partir de la campanya del President Obama, l’activitat 2.0 és alguna cosa més que un exotisme, és una realitat, i segurament la primera possibilitat d’aquells que no tenen possibilitats, amagats per l’aparell dels partits i de la mediocritat. Són els polítics emergents, capaços de fer sentir la seva veu en 140 caràcters o en un blog, normalment alcaldes, regidors o parlamentaris. No necessiten de l’aprovació del cap de llistes del partit per a explicar quins són el seus pensaments, les seves idees. Són capaços de connectar amb gent que d’una altra manera no accediria a aquestes propostes. Seran aquests els polítics que podran canviar una tendència constant de descrèdit de la classe política? Que tothom pugui expressar-se és, d’entrada, una possibilitat real de canvi, de selecció dels millors. La meritocràcia, tan poc practicada entre la classe política, la rendició de comptes, la responsabilitat de servei públic que a tot representant escollit se li ha de suposar, no és la tònica habitual; en canvi, l’espai 2.0 necessita per sobre de tot, diàleg, intercanvi, interacció, i per tant resposta política dels que pretenguin expressar-se en ella.\nStic.Cat, associació que treballa per a promocionar l’ús de les eines d’Internet en la nostra cultura (entre d’altres l’organització dels Premis Blocs Catalunya) i per a reduir l’escletxa digital, que tinc l’honor de presidir; organitza aquesta tardor la primera “twitervista” (entrevista a tots els candidats a la presidència de la Generalitat) que s’ha realitzat mai a casa nostra. Amb un aplicatiu específic per a utilitzar Twitter com a espai d’intercanvi, i amb la complicitat de tots els partits amb representació parlamentària al Parlament de Catalunya, tindrem la possibilitat de preguntar a tots ells per diversos temes, organizats en blocs, i durant una hora. És una oportunitat única per a tots els aspirants a governar el nostre país d’estar en contacte directe amb els electors, de ser propers a la gent, de parlar amb els votants i contestar les preguntes que aquests facin. Una oportunitat per a demostrar que la política es fa amb i per a la gent.\nLLibre: 32 tendencias de cambio d’Antoni Gutiérrez-Rubí i Juan Freire\nPel·lícula: Brigth Star de Jane Campion\nMúsica: Billie Jean de Michael Jackson\n12, setembre 2010 4 Comentaris\nInternet, Ideologia i Classe social\n“La cerca dels interessos personals té molt més sentit quan s’expressa dins de la lluita dels drets col·lectius” Aquesta frase dins de l’article Ascensor social: fuera de servicio de El Pais, m’ha colpit perquè explica en poquíssimes paraules tota una declaració política. L’article es refereix a un estudi del CIS sobre la progressió de les persones en l’estructura social. L’ascensor social és la metàfora de com els fills arriben més alt en l’escala social, en la tipologia de la feina, que els seus progenitors, i aquest ascensor social s’està aturant, no és veritat que hagi millorat respecte de fa un segle, al contrari. I això té molt a veure amb la ideologia. No és gratuït parlar d’ideologia, al contrari, si deixem de tenir en compte el concepte, és quan l’interès per la política desapareix, com ara.\nL’educació fa que la desigualtat no augmenti, pero ella sola no pot disminuir-la. Certs mecanismes de l’economia de mercat determinen més els moviments entre classes que qualsevol política equilibradora. I per suposat la pròpia estratègia de l’entorn social, la cultura on es pertany, de quina classe social formes part o de quina família. Alguns dels grans ensurts socials que hem conegut enguany a casa nostra, com el cas Millet, només s’expliquen per aquesta raó. Culturalment hi ha normes, regles, que són més fortes que cap títol universitari, que cap acord empresarial, que cap llei. I no sembla que siguem conscients del fet. O potser sí. Però el que està clar és que sense educació, i especialment, sense educació superior, l’ascensor social no funciona. Ni a Europa, ni a Asia, ni tan sols a Amèrica, la terra del self made man. El president Obama ha lluitat per un mínim de normativa de salut pública, perquè allà si puges és ràpid però si caus també ho és. La cultura mil·lenària d’Europa el que ha aconseguit és un mínim de protecció i inclusió social que fa que aquest camí tingui alguns coixins que no hauriem de perdre, o algunes institucions que ho faciliten, com el Barça a Catalunya.\nSón els grans canvis sociopolítics els que faciliten el canvi cultural; de fet, que a Europa es donessin durant el segle XX grans guerres, grans dictadures (d’esquerres i de dretes) va generar un canvi cultural que ha facilitat a posteriori la progressió de l’estat del benestar, la frase que inicia aquest post ho explica. En el moment present, el canvi de paradigma tecnològic, econòmic i social està provocant també un canvi cultural d’abast encara no quantificable. Serà la revolució d’Internet una nova forma de facilitar l’ascensor social? L’accés a la conectivitat, a la xarxa, és un nou model de relació social, de comportament cultural que podria fer que la millora de classe social sigui abastable per a més gent, o per contra, afegirà un pis més als botons de l’ascensor? Tenir un Apple o un HP ja és formar part d’una “classe social tecnològica”, els humans repetim el que coneixem, som animals de costums…i de revolucions.\nLlibre: Tribus de Seth Godin\nPel·lícula: La doctrina del shock de M. Winterbottom\nMúsica: Patience de Take That\n11, agost 2010 5 Comentaris\n“Muchos años después, frente al pelotón de fusilamiento, el coronel Aureliano Buendía había de recordar aquella tarde remota en que su padre lo llevó a conocer el hielo. Macondo era entonces una aldea de veinte casas de barro y cañabrava construidas a la orilla de un río de aguas diáfanas que se precipitaban por un lecho de piedras pulidas, blancas y enormes como huevos prehistóricos. El mundo era tan reciente, que muchas cosas carecían de nombre, y para mencionarlas había que señalarlas con el dedo. ”\nLes paraules són tan importants que quan no en tenim per definir alguna cosa o situació es deu a que no la tenim resolta, apresa, consolidada. La llengua ens ajuda a ordenar els pensaments i a voltes la semàntica ens juga males passades. Aquests dies estan essent especialment interessants les paraules que s’estan utilitzant per a comentar, definir, entendre com és possible que Catalunya i Espanya estiguin fent un “dia de la marmota” continu des de fa segles. #Somunanació per exemple ha generat una conversa mig en broma mig seriosa entre twitters que inicià @miquelduran i la seva “internació”, i que vaig seguir, a fegint-s’hi @amblletradepal, @joanka68, @ladislaugirona @agustibranas. Cerquem paraules que ens expliquin com pot ser que persones de seny, persones formades, persones civilitzades, no trobin les paraules adients per arribar a acords sobre com i de quina manera podem conviure i fer-ho amb sentit i criteri. Manquen paraules.\nL’article de Manuel Castells a La Vanguardia, posa èmfasi en que tant se val com li ho diguis al “problema”, “encaix”, “relació”, el problema existeix i com diu al final, ja ha passat el temps de “l’ordeno y mando”. Que no és una paraula, és una expressió que vol dir, semànticament, molt més que els que les pròpies paraules signifiquen. Vol dir que en realitat ja no ens serveixen les paraules, les normes, les antigues i rígides formes de representació ciutadana. Perquè no és només una qüestió de “independència”, és una qüestió de “política” de com els ciutadans ens sentim representats per aquells que tenen l’encàrrec de fer-ho, i si ho fan en condicions sanes i suficients per a solucionar-nos els problemes del dia a dia. I això comporta que els individus estan començant a pensar en paraules noves, en formes diferents de fer-se valdre, estan avorrits de sentir sempre els mateixos justificants, veure les mateixes declaracions, sentir les mateixes “paraules”.\nSi un ciutadà pot posar al seu blog l’opinió que li sembli, i pot aconseguir, com l’Arianna Huffington deixar en darrera a The Washingthon Post, per què els ciutadans no poden començar a fer que les seves accions siguin realment úniques, diferents?. Que l’empresari que es troba sense liquiditat per pagar, aconsegueixi diners sense passar pels bancs i de forma honesta, o que l’emprenedor aconsegueixi crear producte sense esperar aprovació com promulga Ideas4all, o que els estudiants no vagin a classe i aprenguin directament entre ells, en grups organitzats però fora del sistema educatiu? Què importarà que no hi hagi títol desprès? els títols ja no serveixen de gaire per al món productiu real. Estem inventant noves paraules per a les coses noves, és la revolució de les paraules.\nLLibre: Trilogia: L’era de la informació de Manuel Castells\nPel·lícula: Toy story 3 de Lee Unkrick\nMúsica: Feel de Robbie Williams\n25, juliol 2010 14 Comentaris\nUna nova forma de fer política?\nLa campanya electoral de les eleccions a la presidència de la Generalitat de Catalunya ha començat, com la primavera. I com la primavera, aquesta campanya fa olor de novetats. Els grans partits catalans, CiU amb la Casa Gran del Catalanisme i PSC amb Causa Comuna, promouen accions que presenten una imatge de renovació respecte del passat i els partits petits assagen de no perdre identitat front els nouvinguts: plataformes i líders a seques. Tots ho necessiten, les dades sobre la desafecció política assalten les estadístiques i revelen un perill real de que a la fi ningú aconsegueixi la validació política i democràtica per a governar, alhora que dona pas a la possibilitat d’arribada de formacions sense una ideologia clara que aprofiten el descontentament ciutadà per a fer-se un lloc de representació i obtenir els beneficis de l’estructura democràtica, atomitzant l’arc parlamentari i abocant-nos a una molt perillosa italianització de la política catalana. Alguns factors s’hauran de tenir en compte. Està de moda comparar les estratègies amb la campanya que va portar Obama a la presidència dels USA, el model és interessant.\nDemostrar que el candidat és un líder, que el programa i l’equip són engrescadors i que s’adiu amb les necessitats de la majoria i arribar a tots els qui poden votar per aconseguir que ho facin, són les necessitats fonamentals d’una bona campanya. I ara a més, amb estratègies també a la xarxa, o, sobretot a la xarxa. El model Obama és el model actual a seguir. Un líder carismàtic que emociona a la gent, que és capaç de fer saltar llàgrimes amb un discurs, mobilitzant masses de desencantats, d’aquells que mai havien anat a votar com els joves, o d’aquells que no havien estat mai considerats públic rellevant com els hispans o els asiàtics. Amb una estratègia clara que passa, per exemple, per incloure en els discursos frases específiques sobre aquests nous grups socials; augmentant la seva presència en funció de les dades en temps real que les xarxes socials i la tecnologia li proporcionava. Va fer per tant que Internet i la comunicació fossin un instrument per a una estratègia amb contingut ideològic, amb idees clares, amb cares noves i adreçat a segments ciutadans en qui ningú abans s’havia fixat o per desidia o per menyspreu; fent-los molt rendibles electoralment.\nTraslladar el model a casa nostra és el repte. Fer una proposta que aculli a tothom, inclosos aquells que no estaven previstos en el segment del votant del partit corresponent; reescriure un programa on s’arribi a tots però amb una base ideològica clara i amb coherència amb el propi partit. No és veritat que les ideologies s’acabessin amb la caiguda del mur de Berlin, en realitat l’oblit de la ideologia és una de les claus de la desafecció. Fer un bon equip liderat amb convenciment que transmeti el missatge als qui han de votar. I tenir molt en compte la xarxa i la seva sinuosa entrada a les vides de la gent. No per no ser-hi o no creure-hi, estem lliures de la influència d’Internet en la transmissió de tendències, d’opinió. En aquest moment molts continguts dels mitjans de comunicació tradicionals ja són extrets del que la xarxa crea a cada moment. La utilització de les xarxes socials és el boca-orella més rendible de la història, acosta als individus aterritorialment i atemporalment. La recepta és clara: renovació, programa sense dubtes ideològics, compromís, coherència i veracitat, comunicació i xarxes. Algú podria pensar que és difícil, en tot cas, és obligatori si volem sobreviure com a societat.\nLlibre: La audacia de la esperanza de Barack Obama\nPel·lícula: The ghost writer de Roman Polanski\nMúsica: Fortunate son de Credence Clearwater Revival\n28, març 2010 11 Comentaris\nPolítica 2 punt 0\nInternet ens farà més democràtics? La irrupció de les xarxes socials està modificant la feina de molts, de periodistes fins a mestres, però quin és l’abast que pot tenir a la pràctica política la implantació d’aquests nous canals? La democràcia és encara tendre a casa nostra, 30 anys no són res en el temps històric. Però la rapidesa amb que Internet està entrant en les nostres vides fa que 30 anys siguin una eternitat front els mesos que porta Twitter essent protagonista d’una nova forma de comunciar-se entre persones. Moltes d’aquestes qüestions es plantegen en el llibre Política 2punt0 que ha presentat Ernest Benach, President del Parlament de Catalunya, polític pioner en la utilització personal i professional de les xarxes socials. Vídeo de la presentació del llibre a l’hotel Me de Barcelona.\nHi ha un repte latent en la pràctica democràtica dels ciutadans i en la forma de fer política dels professionals que s’hi dediquen: fer de la democràcia l’instrument de benefici social i personal que està cridat a ser. Segurament quan molts es plantegen si cal anar a votar o no perquè els discursos els queden lluny, o ni tan sols s’han acostat mai a un miting de campanya electoral perquè allà només hi van els fidels del partit corresponent, estem definint una mala pràctica de la democràcia dels ciutadans. Però és especialment important la pròpia forma de fer dels polítics, aquells que dedicats professionalment a la cosa pública no són capaços de convèncer al ciutadà de que és important votar, que és rendible la feina que es fa al Parlament, que realment es fan lleis per a benefici social; demostrar que l’equitat i el dret a viure dignament és l’objectiu i no l’excepció. No és fàcil en un món canviant i amb reptes extraordinaris de canvi estructural.\nÉs doncs Internet una oportunitat de regenerar la vida política a casa nostra? Estem davant d’una possibilitat real de conversa amb el ciutadà. Com va dir ahir el President Benach: “Amb les xarxes socials ja no parlem al ciutadà, ara parlem amb el ciutadà” La diferència és notable, qualsevol que vulgui ser a la xarxa ha de construir la seva identitat digital real, sense enganys, amb coherència i honestedat. Ningú serà un altre per ser a la xarxa, els votants esperen veracitat; Internet fa que tot sigui més transparent i per tant necessita de polítics molt segurs de qui són i què defensen. Aquesta conversa directa entre polítics i ciutadans és el valor afegit d’Internet. Segurament això que ara ens preguntem, dintre de poc temps serà una realitat incontestable, mentre, Internet ens ens ho posa una mica més fàcil cada dia.\nLlibre: Política 2punt0 d’Ernest Benach\nPel·lícula: The Hurt Locker de Katrhyn Bigelow\nMúsica: The crazy hearth de Ryan Bingham/The weary kind\n10, març 2010 8 Comentaris\nEs poden tenir discrepàncies, es pot opinar diferent, però l’acord sempre és el que hauriem de cercar i aconseguir. La publicació conjunta del mateix editorial per part de dotze diaris catalans és un exemple d’acord per sobre de la discrepància i un model a seguir per part de tots, els primers els qui tenen responsabilitats públiques, els civils servents, i desprès tota la resta de ciutadans. Afegir-nos des de la blogosfera és també una forma de treballar per l’acord.\nPubliquen aquesta editorial El Periódico, La Vanguardia, Avui, El Punt, Diari de Girona, Diari de Tarragona, Segre, La Mañana, Regió 7, El 9 Nou, Diari de Sabadell i Diari de Terrassa\nLlibre: L’Estatut de Catalunya\nMúsica: Jo vinc d’un silenci de Raimon\n26, novembre 2009 17 Comentaris\nL’estiu en un blog II: Blogs i política\nEl segon programa de l’Estiu en un blog dins del Dia de l’estiu de Com Radio ha tingut la política i els blogs com a tema referent. L’abassagadora demostració del candidat i desprès president Obama del potencial d’un blog en el procés d’elecció i de gestiópolítica ens ha servit per a introduïr els conceptes de validesa i possibilitats del blogs en l’acció dels polítics i de les seves conseqüències.\nCom moltes de les noves eines o productes que innoven, els nordamericans han sigut, amb el model Obama, els divulgadors d’una eina com el blog en la ma d’un polític; abans ja teniem exemples com el del President Maragall que mantenia un blog, però va ser Obama el que va posar sobre la taula el potencial blogaire. Els valors que s’afegeixen per al polític són la proximitat amb que pot exposar les seves idees, la veracitat i la interació mitjançant els comentaris als posts i la resposta a aquests. Com diria un amic meu, respondre als comentaris és la primera obligació del polític que manté un blog. Però a més cal pensar que utilitzar un blog podria esmenar determinats procediments polítics com les llistes obertes, el disseny i aprovació d’una llei o la pròpia dinàmica democràtica, obre l’abast territorial de l’acció política i augmenta les possibilitats de participació ciutadana posant al polític davant de la seva pròpipa responsabilitat com molt bé saben els qui porten un blog, alguns exemples de casa nostra són: Ernest Benach, Miquel Iceta, Carles Puigdemont, José Antonio Donaire o Raül Romeva entre d’altres…\nLes intervencions des del twitter i el facebook han aportat altres temes i des de llocs llunyans:\n@SergiXaudiera Escuchando @trinamilan hablando de blogs en www.comradio.com desde Londres\n@gerardneopolis @trinamilan Si es modifica el sistema democràtic…què passa amb la ciutadania que no utilitza aquestes eines (la majoria)?\n@ksibe“A la xarxa has de fer el mateix que fas a la vida real” (@trinamilan)\n@ricardespelt @trinamilan la meritocracia és un element nou a valorar. Però no pel partit si no pels ciutadans.\n@pitu1960 @gerardneopolis @trinamilan El sistema politic es reforma tenint en compte tots els ciutadans. Una altra cosa són els lobbys de pressió.\n@guell @trinamilan la participacio ciutadana sembla un excusa xq els politics treballin menys i tapem els incopetents, volem bons gestors..\nLa setmana vinent a l’Estiu en un blog parlarem de viatges, lleure i blogs…gràcies a tots per fer aquest espai de ràdio en xarxa…\nPodcast del dijous 30/07/09: Escolta-ho aquí\nBlog: Barack Obama Blog\n30, juliol 2009 5 Comentaris\nLa xarxa ha estat capaç de fer d’Obama, el primer president afroamericà dels USA. Les conseqüències d’aquest fet històric pertoquen, no només al país americà, sinó a tot el món. Amb l’objectiu d’entendre i explicar-nos què és el que ha passat perquè això sigui així, Albert Medrán i Antoni Gutiérrez-Rubí ens han regalat una sessió al Centre Internacional de Premsa de Barcelona amb el títol: Lliçons Obama.\nEl programa i el format ha estat trencador i exitòs, puntualmente a las 10h Juan Víctor Izquierdo ha començat a parlar, cada ponent tenia només 5 minuts de rellotge per explicar la seva aportació, mentre l’Albert i l’Antoni acaronaven un timbre d’aquells de les oficines antigues per acabar la intervenció del que es passés de temps. No els ha calgut fer gaires esforços, l’éxit ha estat clamoròs, tothom ha sabut adaptar-se a la norma i la condensació dels 22 ponents exquisita. És un format que cladrà replicar i practicar, s’ho val i rendeix.\nSobre el contingut, tots els ponents han sabut fer arribar les seves idees al públic, amb presentacions molt ben plantejades, amb suports (no tots) de ppoints i amb una claredat i concissió perfectes. Els temes han anat des de “els valors en el discurs” i el paper dels “speechwriters” en el missatge d’Obama, fins al “monitoring” de les respostes ciutadanes en campanya, el paper de twitter, dels mòbils, de facebook, dels “grassroots” o dels vídeos i músiques que s’han utilitzat. Inclús la tipografia i la lletra O han merescut una atenció específica per part de G.-Rubí.\nHem estat conscients tots els que hi erem que estem vivint un canvi de paradigma polític i social que ha començat a fer visible les relacions entre polítics i ciutadans del segle XXI. La mediació de les eines 2.0, dels mòbils, de les capacitats de les tecnologies per a acostar la política a la persona són evidents en aquesta campanya i no ens en podem estar de pensar que els nostres polítics d’aquí haurien de fer-se un bany d’experiència amb aquest model d’entendre la política. Carles Puigdemont, polític de casa nostra i ponent a la jornada, ho ha expressat amb claredat: les lliçons d’Obama han de ser estudiades i enteses, aplicades i utilitzades per fer de la política europea una activitat innovadora. Hi havia altres polítics a la sala com Miquel Iceta o Lourdes Muñoz que demostren que alguns ja estan en la línia de fer de la xarxa i les eines socials alguna cosa més que una anècdota.\nLlibre: Democracy in America d’Alexis de Tocqueville\nPel·lícula: JFK d’Oliver Stone\nMúsica: Yes, we can – Barack Obama Music Video\n18, gener 2009 10 Comentaris


La diagnosi del Pla Local de Joventut recull les principals inquietuds dels joves gironellencs\nL’Ajuntament de Gironella va presentar el passat 25 de març la diagnosi del Pla Local de Joventut (PLJ) del municipi a la Llar d’avis. Una desena de joves d’edats compreses entre els 16 i els 20 anys van assistir a l’acte, que va comptar amb la presència del regidor de joventut, David Saborido, i amb el dinamitzador juvenil del municipi, Alexis Aguilar.\nSaborido es mostra “gratament sorprès” del fet que la presentació s’acabés transformant en un debat juvenil al voltant del resultat de la diagnosi de l’estudi que va realitzar la Fundació Pere Tarrés l’any passat als diferents grups de joves. La diagnosi del PLJ defineix les línies o polítiques que hauria de treballar el municipi per tal de donar resposta a la demanda juvenil fins l’any 2019.\nLa presentació que va servir com a document de suport –la podeu consultar aquí- es basa en l’estudi dels aspectes que més preocupen el jovent de Gironella, com ara ser també partícips en la decisió d’activitats municipals, el foment de l’esport i dels actes culturals per a joves, l’ocupació, la millora del transport públic en termes de connectivitat entre comarques, ajuts al lloguer per a joves, etc.\nEls joves assistents van poder valorar que molts dels punts que recull la diagnosi del PLJ ja s’estan duent a terme, però que cal treballar per conservar-ho i consolidar-ho, com ara la millora d’algunes festes municipals: la potencialitat del carnestoltes, la participació activa a la Festa Major, l’aparició de la Setmana de la Joventut com a foment d’activitats joves per a l’estiu, etc. També van refermar la voluntat de tenir un espai jove on poder trobar-se per poder fer més cohesió juvenil, a més de tenir un espai de reunió i emprendre noves idees de diferents grups de joves per traslladar-les a l’Ajuntament.\nTant el regidor com el dinamitzador consideren que és “vital” que aquest tipus de reunions o debats joves se celebrin periòdicament, perquè les consideren “el canal més efectiu per conèixer de primera mà les preocupacions o idees dels joves del municipi”. Reclamen, això sí, que hi hagi més assistència per poder aprofitar les trobades al màxim.\nEls assistents van valorar positivament la participació de la joventut municipal en tots els actes, activitats o festes que es duen a terme, però també es van mostrar alarmats per la dificultat de trobar gent que vulgui participar en la seva organització. Per aquest motiu, des del consistori, i en col·laboració amb la renovada i activa Associació de Joves de Gironella, es passarà una enquesta a l’INS Pere Fontdevila que permeti conèixer les inquietuds, preferències i idees dels nostres joves.


Molècules d’àcids nucleics exòtics amb capacitat catalítica: els XNAzims | Les Set Edats\n← La Llista Vermella de la Unió Internacional de Conservació de la Natura\nBon any 2015! Bon Any Internacional de la Llum! →\nMolècules d’àcids nucleics exòtics amb capacitat catalítica: els XNAzims\nPublicat el 2 Desembre 2014 per didaclopez\nXenobioquímica: Encara que hom associa el concepte d’enzim, de catalitzador biològic, amb les proteïnes, ja en el 1967, Carl Woese, Francis Crick i Leslie Orgel havien suggerit a “The Genetic Code” que molècules d’àcid ribonucleic (ARN) podrien constituir catalitzadors biològics. El primer enzim d’ARN (ribozim) fou descobert en el 1982 pel grup de recerca de Thomas R. Cech (Kruger et al., 1982). Breaker & Joyce (1994) descrigueren per primera vegada una molècula d’àcid desoxirribonucleic (ADN) amb capacitat catalítica. Els enzims d’ADN, certament rars, reben el nom de desoxiribozim (DNAzim). ADN i ARN són els dos tipus d’àcids nucleics que trobem en la biosfera. En termes generals, l’ADN és la molècula genòmica (si bé hi ha molts virus que tenen genomes d’ARN o que alternen fases genòmiques d’ADN i d’ARN), mentre que l’ARN compleix nombroses funcions de regulació de l’expressió d’aquests genomes i de la seva traducció en proteomes. Però existeixen altres tipus d’àcids nucleics, com ara l’àcid arabinonucleic (ANA), l’àcid 2′-fluoroarabinonucleic (FANA), l’àcid hexitol-nucleic (HNA) o l’àcid ciclohexen-nucleic (CeNA). Aquests àcids nucleics reben el nom d’àcids nucleics sintètics (XNA), de “polímers genètics sintètics” o d’àcids xenonucleics. Si l’ADN es basa en nucleòtids de desoxirribosa, i l’ARN en nucleòtids de ribosa, aquests XNAs empren xenonucleòtids (d’arabinosa, d’hexitol, de ciclohexè, etc.). A banda dels quatre XNAs esmentats, n’hi ha dos tipus més, i de tots sis s’ha comprovat que poden emmagatzemar i reproduir informació, és a dir que actuen de polímers genètics (Pinheiro et al., 2012). Som encara lluny de construir organismes “xenobiològics” a partir d’aquests XNA. Però el grup de recerca de Philipp Holliger presenta en un article a la revista Nature, diversos exemples de molècules de XNA amb capacitat catalítica, és a dir els primers XNAzims.\nEls polímers genètics comparteixen una mateixa base estructural. La diferència és l’ordenament atòmic dels seus monòmers. En el quadre hom contrasta l’ADN (=DNA) amb el de sis àcids xenonucleics. En l’esquema de colors els àtoms de carboni són representats en negre, els àtoms d’oxigen en vermell i els àtoms de fluor en verd.\nLa recerca de possibles XNAzimns la van dissenyar Alexander I. Taylor i Philipp Holliger, de l’MRC Laboratory of Molecular Biology, de Cambridge. La síntesi d’alguns dels monòmers d’aquests experiments (hNTPs, ceNTPs, aGTP) la va fer Piet Herdewijn, de KU Leuven i de l’Université Evry. Victor B. Pinheiro (actualment a l’Institute of Structural and Molecular Biology, de l’UCL) va aportar-hi una nova HNA-sintetasa, desenvolupada en el marc del seu projecte sobre biologia sintètica. Taylor va fer els experiments de síntesi d’oligonucleòtids d’ANA, FANA, HNA i CeNA, i la ulterior selecció a la percaça de molècules que tinguessin alguna activitat catalítica. En la caracterització dels resultats positius hi intervingueren Pinheiro, Alexey S. Morgunov (MRC), Sew Peak-Chew (MRC) i Christopher Cozens. Per determinar l’estructura de les molècules d’interès, Matthew J. Smola i Kevin M. Weeks, de la University of North Carolina, aplicaren les tècniques químiques de SHAPE (acilació selectiva de del grup 2-hidroxil per extensió d’encebador) i de modificació per dimetil-sulfat (DMS).\nAmb aquesta selecció, trobaren un ventall d’oligòmers que podien catalitzar la hidròlisi i la concatenació de molècules d’ARN, és a dir que actuaven com a ARN-endonucleases o com a ARN-ligases, respectivament.\nMés interessant encara fou un oligòmer de FANA que, amb metall com a cofactor, era capacitat de catalitzar la concatenació d’altres molècules de FANA. Aquest metal·loenzim fou fet servir pels investigadors per a unir diversos segments de FANA fins a construir un dels FANAzims de l’apartat anterior (una ARN-endonucleasa).\nPer al desenvolupament de xenoorganismes que emprin aquests àcids nucleics, és probable que els XNAzims no juguin un rol central. Però els autors sí reconeixen la rellevància dels XNAzims en les teories sobre l’origen de la vida. Hom suposa que abans de les actuals cèl·lules d’ADN, hi hagué protocèl·lules basades en ARN (“el món d’ARN”, per emprar l’expressió que utilitzà Walter Gilbert en el 1986). És possible que alguns dels XNA hagi estat la base d’altres protocèl·lules, ja sigui en la nostra biosfera o en les biosferes primigènies d’altres planetes. Cal no descartar tampoc que a la Terra o en altres biosferes, hi hagi formes de vida que no es basin en l’ADN ni en l’ARN sinó en alguns d’aquests XNA.


Msbb en Última Hora - Fundació Yannick i Ben Jakober\nMsbb en Última Hora\nEl diumenge 30 d’agost, l’important diari balear Ultima Hora va publicar informació detallada sobre el museu Sa Bassa Blanca no només a la seva pàgina editorial (traduïda aquí), sinó que en feu una doble difusió a la secció Cultura.\n“Sa Bassa Blanca, una joia d'art a Mallorca”\nEls artistes Ben Jakober i Yannick Vu han creat al Museu Bassa Blanca situat a Alcúdia una de les exposicions més importants de Mallorca. El seu patrimoni inclou obres d'artistes provinents d’artistes europeus i d'altres continents, especialment d'Àfrica, per completar un panorama únic i de primer nivell. Tot això a través de la pura voluntat dels fundadors i mostrant un clar desig de continuïtat, un altruisme que la societat mallorquina hauria de reconèixer com una contribució més al patrimoni cultural i que haurien d’imitar moltes altres institucions culturals.\nUn dels aspectes que mereixen ressaltar és la seva projecció cap al futur. No es tracta d’una iniciativa nascuda de la improvisació de la parella. Del 1994 ençà, una fundació artística dóna suport al museu que no ha deixat de créixer, que havia estat una residència privada, i crea nous espais i propostes inherents a un museu en constant expansió. Tot això va conduir a crear una de les col·leccions més importants de l’illa per gaudi de residents i visitants.\nJa val la pena desviar-se, només per gaudir la situació paisatgística on es troba el museu Sa Bassa Blanca, però la qualitat de les obres exposades confirma la possibilitat d’incorporar una proposta cultural com a incentiu turístic addicional. Ben Jakober i Yannick Vu han estat fent durant dècades, sense gairebé cap suport institucional, una contribució que no pot passar desapercebuda en un moment en què es consideren canvis importants en el nostre model econòmic. Cal valorar, amb raó, la participació feta a Sa Bassa Blanca com una contribució essencial als nostres objectius col·lectius com a societat durant les properes dècades ”.\nSa Bassa Blanca, un oasi d’art i reflexió en temps del coronavirus,\nBen Jakober i Yannick Vu celebren el 90è aniversari de l'artista austríac i el seu somni "El museu Bassa Blanca" a Alcúdia\nA càrrec de Nacho Jiménez\nUn oasi envoltat de natura mediterrània, a pocs metres de la vora de l’aigua, un lloc on es fusionen art, creativitat i reflexió, una parcel·la de pau i harmonia en un temps convuls que ens ha obligat a conviure amb la pandèmia del coronavirus. Si no fos per les mesures i protocols sanitaris imposats a l’arribada al museu Bassa Blanca d’Alcúdia, es podria tenir la impressió que el temps s’aturava allà. Els seus fundadors i promotors, el tàndem format pels artistes Ben Jakober (Viena 1930) i Yannick Vu (Montfort L’Amaury 1942) acompanyen Ultima Hora en la visita d’aquest espectacular espai en el 90è aniversari de l’artista austríac. Per celebrar un aniversari tan especial, acaben de publicar una nova biografia: Life in Art. "Mai no vaig pensar que arribaria als 90 anys enmig d'una pandèmia, però ho hem d'acceptar sense por", confessa Ben des de la terrassa de l'edifici Hassan Fathy, una construcció impressionant, plena d'art i verd. "Hem d'acceptar i viure aquesta situació de la millor manera possible", diu l'artista. Precisament a l’edifici de Hassan Fathy va començar la seva aventura.\nYannick va venir a Mallorca la primera vegada als anys seixanta amb Domenico Gnoli, un altre geni (Roma 1933- Nova York 1970), el seu marit en aquella època. “Domenico va ser el millor amic de Ben i ens va encantar l’illa per la bellesa de l’entorn, però també i sobretot per la simpatia dels mallorquins i la meravellosa acollida que vam rebre a Deià: aquella petita colònia d’artistes, Robert Graves i Mati Klarwein entre ells ”\nPer tant, tots dos van decidir "mudar-nos aquí, inspirats en l'arquitectura i l'aventura que vam viure a s'Estaca". Aquell edifici blanc i mediterrani a la vora del mar va ser l’inici d’un “somni al qual vam poder donar forma, una inspiració una mica mediterrània i oriental”.\nVu i Jakober ens mostren totes les habitacions de la casa Hassan Fathy. Tot allò que s’hi mostra està minuciosament estudiat i ara es basa en un diàleg “entre art europeu i no europeu on cada vegada ens interessa més l’art africà. Per raons de salut, la parella passa sis mesos a l'any a Marràqueix, des d'on pot adquirir l'art del continent.\nTot el que es mostra a l’edifici, que havia estat la seva residència durant molts anys, va començar el 1994 “quan vam crear la fundació per preparar el destí i el futur de tot patrimoni. Primer vam obrir l’espai Aljub on hi havia estat situat un dipòsit d’aigua i que ara mostra ‘NINS - Portraits of Children’, una de les col·leccions més originals d’Europa. La majoria de les imatges representen retrats de reialesa o noblesa durant la seva infància, tot i que també n’hi ha de corts més petites i de famílies burgeses. Després hi ha Sokrates, un espai subterrani el tema del qual es basa en una instal·lació de neó que fa al·lusió a la fórmula d’Einstein que defineix la relació entre l’espai i el temps i, finalment, un gegantí parc d’escultures. Cal disposar de dues hores per a realitzar la visita.\nVida i Art\nLa vida de Ben Jakober i Yannick Vu estan íntimament lligada a l’art, “no hi ha cap altra manera“ estan d’acord “no sortim a sopars ni festes, no participem en cap esport ni passatemps, la nostra vida se centra a tenir cura de tot això durant els nostres 6 mesos aquí i continuar estant en estret contacte amb tot el que està passant quan som a altres llocs ”, diu Jakober. Tots dos artistes fan una combinació perfecta, però cadascun té la seva pròpia visió del món i de l’art. "Nosaltres, com altres parelles, sovint discutim i tenim punts de vista diferents, però quan combinem les dues visions, aconseguim estar d'acord i el temps dirà quina idea es retira o es reforça".\nConscients, precisament del pas del temps, “tenim una junta directiva dedicada, que està disposada a prendre les regnes de Sa Bassa Blanca quan ens traslladem a un altre lloc, tot i que no sabem si serà millor o pitjor” Jakober.\nFotografies : A l’exposició NINS. / Davant de l’escultura ‘Encara estic viu’ / El pati / Doble retrat de Werner Kruger / L’espai Sokrates / Davant d’un quadre de Misheck Masamuva


2013 Setembre « La Frontissa. Associació de Dones\nUn pas cap a l’ equitat de gènere\nPosted by lafrontissa a 25/09/2013\nEl proppassat dilluns 9 de setembre es va fer un pas més en l’ avenç cap a l’ equitat de génere al nostre municipi.\nEl regidor d’ equitat, a proposta de l’ associació de Dones la Frontissa, va presentar una moció al plé municipal, per tal de permetre la delegació del vot en el cas de les representants locals que estiguin gaudint del permis de maternitat. També quan el permís sigui de paternitat, encara que aquest és més curt i de menys repercussió.\nAquesta normativa s’ està aplicant ja fa un temps al Parlament, però o s’ ha exportat a altres instàncies de l’ administarció política.\nAmb la moció presentada es possibilitat que la norma s’ apliqui també a totes les administarcions que depenen de l’ Ajuntament de Vilanova i la Geltrú.\nEs un granet de sorra, un pas més, cap a la veritable equitat de gènere.\nNeus Benavent Vallés\n4 milles femenines\nPosted by lafrontissa a 23/09/2013\nDes de La Frontissa volem donar les gràcies a l’ organització, participants, sponsors i a tota la gent que ha col·laborat en les 4 milles femenines. Els diners recaptats serviran íntegrament per millorar la vida de les dones en tot el que estigui al nostre abast.\nEnllacem la pàgina de la cursa per consultar detalls, classificacions…i un altre cop, moltes gràcies.


Immobiliària en Montgat en Barcelona - Anuncis Gratis\nImmobiliària en montgat en barcelona\nAnuncis Gratis de Immobiliària en Montgat en Barcelona\nLlogo habitació al davant platja montgat - En Barcelona, Montgat\nLlogo habitació a dona o noia amb lavabo complet exclusiu per a l'inquilí. som una família amb 2 nens de 12 i 6 anys que sempre estan en el col·legi o realitzant esports a les tardes, a més estan acostumats a compartir pis i saben el que han de fer.vivim en una c...\nPis a compartir en montgat - En Barcelona, Montgat\nEs comparteix pis en montgat, habitació i resta de pis totalment moblats. zona tranquil·la a la muntanya, a 10 min de l'estació de renfe i platja. al costat d'autobusos b29 i b30. despeses no incloses: aigua,gas,llum,internet. que t'agradin els animals: hi ha 1 gos i 1 gat..\nLocal en lloguer zona montgattiana - En Barcelona, Montgat\nLocal comercial ideal per a banc o caixa d'estalvis per la seva ubicació. zona totalment deasistida per aquest ram. creixement massiu de la zona en un futur molt pròxim, gran nombre d'habitatges, més les ja existents.


Torra suspende las visitas a los ex consellers presos por negarse Interior al traspaso de carteras\nEl Govern ha tenido que suspender las visitas previstas para este martes de los consellers del Govern de Quim Torra a sus antecesores que permanecen en prisión preventiva -salvo a Oriol Junqueras y a Raül Romeva- debido a «motivos burocráticos», por no haber obtenido «autorización», según fuentes de la Generalitat.\nDespués de que hoy el presidente de la Generalitat haya visitado a los presos soberanistas en cárceles madrileñas, mañana estaba previsto que los nuevos consellers del Govern también acudieran a las cárceles madrileñas de Estremera y Alcalá-Meco, para un simbólico «traspaso de carteras» con sus antecesores en prisión.\nFuentes de la Generalitat han asegurado que el Ministerio del Interior «solo autoriza a estas horas las visitas» a Junqueras y Romeva, por lo que «queda suspendido el resto de visitas» previstas para mañana.\nEl Govern de Quim Torra, además, «expresa su malestar por el hecho de que no se puedan hacer las visitas por motivos burocráticos» y espera completarlas «en los próximos días», han indicado las fuentes consultadas.\nEl ex vicepresidente del Govern Oriol Junqueras y el ex conseller de Exteriores Raül Romeva habían solicitado comunicar con los nuevos consellers Pere Aragonès (Economía y Hacienda y vicepresidente), Chakir El Homrani (Trabajo, Asuntos Sociales y Familias), Ernest Maragall (Acción Exterior, Relaciones Institucionales y Transparencia) y Ester Capella (Justicia).\nPor su parte, según fuentes de Instituciones Penitenciarias, el ex conseller de la Presidencia Jordi Turull ha pedido ver a Elsa Artadi (Presidencia y portavoz) y Jordi Puigneró (Políticas Digitales y Administración Pública), mientras que el ex titular de Territorio y Sostenibilidad Josep Rull ha solicitado verse con Damià Calvet -que se hará cargo de esta misma cartera- y Maria Àngels Chacón (Empresa y Conocimiento).\nFuentes de la Generalitat han indicado que también el conseller de Interior, Miquel Buch, pensaba viajar a Estremera para verse con su antecesor encarcelado, Joaquim Forn.


‘Sálvame’, avorrit i antiquat: les causes de la seva pitjor crisi\nJorge Javier Vázquez, al capdavant de la nova versió de 'Sálvame' - Telecinco\nEl programa estrella de Telecinco s'aboca a l'abisme i analitzem com han arribat fins aquí\nL’esfondrament de Sálvame és una realitat. Després de més de tretze anys en antena, les xifres d’audiència s’han ressentit i arrosseguen uns mesos nefastos amb cada vegada menys teleespectadors i més crítiques. El programa del cor de Telecinco s’aboca a l’abisme i no funciona cap canvi dels que proposen. És per això que han decidit reformar-se totalment per intentar salvar l’emissió estrella que els ha mantingut al primer lloc dels rànquings d’audiència. Renovar-se o morir, deuen haver pensat ara que estan “ferits de mort” tal com reconeixen col·laboradores del mateix espai.\nCrisi de continguts\nAquesta és una crisi de forma i també de continguts, ja que un dels principals problemes és que no han sabut adaptar-se als nous temps. Continuen atorgant protagonisme als mateixos personatges que fa més d’una dècada, els que actualment ja no interessen. El jovent d’avui dia vol saber-ho tot sobre els influencers i les persones més adultes s’han cansat de les batalletes dels tertulians del programa. Fa temps que demanen que deixin de parlar del mateix, però fins ara no havien fet cas a aquestes demandes. La conseqüència ha estat greu i ara potser és massa tard per intentar canviar l’escaleta i incorporar temes més populars. Han convertit Sálvame en un programa avorrit i antiquat que no toca allò que interessa a l’audiència d’avui dia. Això ho demostra l’últim anunci que han fet, una sèrie sobre Isabel Pantoja que molt probablement tampoc no agradarà.\nEl primer capítulo de "#SinPerdón: la historia que Isabel Pantoja habría querido que se contara", íntegro 👇 https://t.co/ux0ZcQAwp4\nL’espai presentat per Jorge Javier Vázquez travessa el pitjor moment de la seva història i volen posar-hi remei. La primera acomiadada era Paz Padilla, que abandonava el vaixell després de molts anys al capdavant. El següent moviment de la productora va ser destituir els seus directors més influents, David Valldeperas i Alberto Díaz, per intentar canviar el programa des de la cúpula. Poc després, era Carlota Corredera a qui apartaven. Aquestes són unes primeres modificacions, sí, però encara queda molta feina a fer. El gruix de col·laboradors és un problema en si mateix, ja que han deixat d’interessar les seves vides. No poden fer-los fora a tots alhora, però cada cop és més evident que aniran caient a poc a poc. L’única que sembla que continuarà és Belén Esteban, a qui han premiat amb una secció que imita l’exitós Diario de Patricia. La seva estrena no va estar malament, però caldrà veure si ha convençut l’audiència.\nInvestigats en una macrooperació judicial\nAquest cap de setmana va saber-se que la productora de Sálvame està sent investigada en una macrooperació judicial. Creuen que han comès un “delicte de descobriment i revelació de secrets”, una investigació policial que arrenca fa quatre anys amb la revelació de diferents informacions privades de famosos a través del programa. La Fábrica de la tele s’ha defensat en un comunicat en el que defensen la seva activitat periodística, però això no impedeix que l’escàndol hagi tacat encara més la seva imatge pública.\nDavid Valldeperas i Carlota Corredera, fora del programa | Telecinco\nLa caiguda del programa no té fre, un fracàs estrepitós des de molts punts de vista diferents que confien poder superar per evitar la cancel·lació del programa estrella de la cadena. Són moltes les polèmiques i els desastres que acumulen i l’horitzó no té bona pinta. De moment sembla que estan instaurant diferents canvis per intentar superar la davallada, però la reforma haurà de ser integral de debò si volen aconseguir-ho.


LINK Mobility | Bloc - Novetats i informació de LINK Mobility Espanya\nLucía Medina, la nostra nova directora comercial\nLucía Medina, amb gran experiència en companyies multinacionals de primer nivell, esdevé la nostra nova directora comercial i de màrqueting. Durant els últims 15 anys, ha liderat equips altament qualificats en el camp del màrqueting digital i els pagaments en línia i és una apassionada de la innovació. Posseeix àmplia experiència en el desenvolupament d’iniciatives […]\nEl turisme s’alia amb el màrqueting per SMS\nEl telèfon mòbil és un gran protagonista de les accions en turisme; el fem servir per planificar els nostres viatges, treure les targetes d’embarcament d’un vol, reservar hotels o entrades a un museu, buscar instruccions per als llocs que volem visitar… Per això, a través dels SMS les empreses del sector poden oferir una atenció […]\nin: Actualidad,Certificación digital,Marketing\nOtro de los factores de éxito a los que el sector retail no quiere renunciar es la facturación electrónica. Ya en 2016, el 2ª Estudio de competencias digitales en la empresa del Instituto de la Economía Digital (ICEMD-ESIC) mostraba que un 43% de las empresas realizaba operaciones de banca online y un 21% había adoptado […]\nEl retail diu adéu a les factures en paper\nUn altre dels factors d’èxit als quals el sector retail no vol renunciar és la facturació electrònica. Ja en 2016, el 2º Estudio de competencias digitales en la empresa del Instituto de la Economía Digital (2n Estudi de competències digitals a l’empresa de l’Institut de l’Economia Digital), ICEMD-ESIC, mostrava que un 43 % de les empreses […]\nAixí hem viscut el Mobile World Congress\nPartint d’una posició magnífica, com a experts en la indústria del mobile, hem espremut aquest Mobile World Congress al màxim. El principal esdeveniment de la indústria mòbil ha aconseguit aquest any més de 109 000 visitants de 198 països. Nosaltres hem ofert les nostres solucions de missatgeria, en particular l’innovador LINK Conversations i Mobile Intellligence, i hem […]\nDavid Cremades es converteix en el nostre Managing Director\nSi fa uns mesos anunciàvem el seu nomenament com a Director Comercial a LINK Mobility Spain, ara David Cremades es converteix en el Managing Director. La seva àmplia i vàlua experiència en el departament comercial, dins l’àmbit de les multinacionals tecnològiques, l’ha portat ara a prendre el control d’aquest important càrrec que exercirà amb la […]\nJa és aquí una nova edició del Mobile World Congress, on es mostraran les últimes tendències del sector mòbil juntament amb innombrables oportunitats de networking i aprenentatge. Aquest any es presenta amb el títol Intelligent Conectivity, on ens imbuirem de ple en l’era del 5G, amb tot el que comporta: des de la implementació fins […]\nLINK Mobility segueix creixent amb l’adquisició de Netsize\nLa recent adquisició de l’empresa d’origen francès Netsize, prestigiós proveïdor de missatgeria omnicanal global, per part de LINK Mobility Group, és un nou reforç per a la nostra imparable expansió. Amb valors similars i la mateixa visió a l’hora d’oferir serveis de comunicació mòbil, la compra d’aquesta empresa suposa el posicionament com a líders en […]\nEl sector retail es digitalitza\nDigitalització de l’etiquetatge, realitat virtual, impressió 3D, cartelleria digital, intel·ligència artificial… La digitalització ha arribat al sector retail per quedar-se. De fet, segons un estudi de Zebra Technologies, més del 95 % dels minoristes responsables de la presa de decisions estan preparats per a realitzar els canvis necessaris per adoptar l’Internet de les coses. Els clients […]\nHush Puppies aposta per LINK Collect\nLa marca de calçat Hush Puppies ha realitzat una campanya de LINK Collect a Portugal, en què els protagonistes han estat els nostres cupons descompte: una via ràpida i econòmica d’incentivar els clients i recopilar dades. Concretament ha consistit en un enviament d’SMS que redireccionaven a una landing page, on es demanava convidar a un […]\nlink mobility - Hush Puppies aposta per LINK Collect


Aguilar Almodóvar, Enric, (aut.)\nISBN: 8494235079 ISBN-13: 9788494235078\nDurant la celebració de la súper-híper-mega-mascletà, un terrible accident causa la mort d’una fallera de la Cort d’Honor. De seguida, la temuda Alcaldessa i el seu seguici d’assessors s’afanyen a ocultar l’assumpte. Res ha d’espatllar la festa, i la ciutat acabarà oblidant la fallera morta. Però la primavera següent, el cementeri municipal és testimoni d’una resurrecció insospitada: un cadàver amb monyos i vestit de gala sorgeix de la tomba convertit en una criatura sobrenatural. Assedegada de venjança, la Fallera Calavera començarà la seua croada per restablir la justícia i la veritat. I no ho farà sola. Pel camí trobarà la complicitat d’uns altres zombis molt especials: la Delicà de Gandia, el rei Jaume I i una Bellea del Foc apegalosa.\nLa Fallera Calavera és una història delirant i plena de sarcasme d’Enric Aguilar, un relat fantàstic que naix d’un joc de cartes que ha estat tot un fenomen. Reines de la festa amb cucs i panderoles entre els ossos, polítics arrogants que faran tot el que faça falta per tapar les seues vergonyes, personatges històrics i llegendaris convertits en zombis tendres i matussers... Tots formen part d’aquest univers únic. I terroríficament encantador.\nLes autres clients qui ont acheté La Fallera Calavera , ont également acheté:\nEl dia del seu aniversari Guillem té un lleuger accident en una partida de pilota. Sembla que no li ha passat res, però aquest fet despertarà un secret que feia molts anys que estava adormit. Guillem adquirirà unes sorprenents


El Consell de la Infància de la Ciutat de les Arts i les...\nEl Consell de la Infància de la Ciutat de les Arts i les Ciències anima a participar en la segona edició del concurs escolar 'Acció pel clima'\n- L'òrgan assessor està integrat per estudiants de Primària, que ofereixen el seu punt de vista sobre els continguts de la Ciutat de les Arts i les Ciències i participen en iniciatives com formar part del jurat del certamen 'Acció pel clima' - El Museu de les Ciències regalarà visites guiades als primers vint col·legis que s'inscriguen en aquest concurs dedicat al medi ambient\nEl Consell de la Infància de la Ciutat de les Arts i les Ciències anima la comunitat escolar a participar en la nova edició del concurs 'Acció pel clima' organitzat pel Museu de les Ciències. Este òrgan assessor ha mantingut la primera reunió del curs 2020-2021 amb motiu de la celebració aquest dissabte del Dia Mundial de la Infància i l'Adolescència.\nEl Consell de la Infància està integrat per estudiants de tercer cicle de Primària (aquest curs, dels centres: Col·legi Públic Lluís Vives, Col·legi Santiago Apòstol de València, Col·legi Pío XII, Col·legi Nuestra Señora de los Desemparados de Natzaret i Comenius Centre Educatiu) que col·laboren estretament amb el Museu de les Ciències per a conéixer-ne la visió sobre els continguts, les instal·lacions i el funcionament des del punt de vista de la infància.\nTambé proposen nous continguts, com ha sigut el cas de l'exposició 'El Consell de la Infància contra el canvi climàtic. Junts podem aconseguir-ho', situada al Carrer Menor del Museu des de 2020. Enguany el Consell de la Infància també forma part del jurat de la segona edició del concurs 'Acció pel clima', organitzat gràcies a la col·laboració de Global Omnium, Reciclamás, Kumótica i Planeta Huerto. consulteu ací.\nEl Museu de les Ciències regalarà visites guiades als i les participants dels primers 20 col·legis que s'inscriguen en el concurs i premiarà així la seua aportació a donar idees a favor del medi ambient.\nL'alumnat de primer cicle de Primària ha de dissenyar un hort escolar i mostrar com el manté, mentre que en el segon cicle de Primària es planteja el disseny i la construcció d'un element d'acord amb la premissa de les tres R (reduir, reutilitzar i reciclar). Els grups dels cursos de tercer cicle de Primària centraran el projecte en l'aprofitament de l'aigua.\nEn Secundària, per a 1r i 2n curs i Formació Professional Bàsica, el desafiament mediambiental consistirà a dissenyar una acció que implique la participació social, com ara iniciatives de neteja forestal o una jornada de divulgació ambiental.\nEls cursos de 3r i 4t de Secundària, Batxillerat i cicles formatius de grau mitjà de Disseny participaran amb el muntatge d'un projecte STEM, utilitzant disciplines com la programació, l'electrònica, la mecànica o la robòtica, que mostre algun aspecte de les energies renovables o permeta una classificació eficient de diversos tipus de residus.\nLa final i el lliurament de premis tindrà lloc al Museu de les Ciències el 25 de març de 2022. El termini per a inscriure-s'hi és fins al 17 desembre de 2021, la data de lliurament del projecte conclourà el 14 gener de 2022 i la comunicació dels grups finalistes serà el 25 de febrer de 2022.


El blog del MOS...: El certificat de llengües de les universitats de Catalunya: el CLUC d’anglès\nEl certificat de llengües de les universitats de Catalunya: el CLUC d’anglès\nEl CLUC d’anglès és un certificat interuniversitari reconegut pel Consell Interuniversitari de Catalunya que, a partir d’un examen, permet acreditar els nivells B1, B2.1 i B2 d’anglès dels candidats. L’examen, que és multinivell, avalua i certifica el nivell de les quatre destreses lingüístiques (expressió oral i escrita, comprensió oral i escrita), així com l’ús de la llengua.\nPer a qui? Per a l’alumnat, el PAS i el PDI de totes les universitats catalanes i també per al públic general que necessiti acreditar el seu nivell de coneixement d’anglès i que sigui major de 18 anys. Per a més informació cliqueu aquí.\nEtiquetes: acreditació, anglès, idiomes


Gran participació al Cros ATE-Ciutat de Tortosa Gran Premi Eduardo Fornós - Canal 21\nA una bona inscripció d’uns 400 atletes cal afegir els bons registres obtinguts en algunes categories. La cursa femenina puntuable per al circuit universitari va guanyar-la Jone Zabaleta de la Universitat de Lleida que va necessitar un temps de 16 minuts per cobrir els 4.500 metres del seu recorregut, mentre que el tortosí Nestor Altaba, de la Universitat Rovira Virgili, fou el guanyador de la prova masculina, amb una distància de 8.000 metres i un temps de 25 minuts i 40 segons.\nLa matinal atlètica va estar organitzada pel Club Atletisme Terres de l’Ebre i el Consell Esportiu del Baix Ebre amb la col·laboració de l’Ajuntament de Tortosa, el Campus Terres de l’Ebre i els Serveis d’Esports de la URV. El cros va comptar amb el suport de la Secretaria General de l’Esport de la Generalitat de Catalunya, la Universitat Rovira i Virgili i la Diputació de Tarragona.\nTags: ajuntament tortosaAtletismeBaix EbreClub Atletisme Terres de l'EbreConsell Esportiu Baix EbreCros ATE-Ciutat de TortosaDiputació de TarragonaEsportspoliesportiuSecretaria Generalde l'Esport de la Generalitat de CatalunyaTortosaUniversitat Rovira i Virgili\nEl pilot tortosí Unai Ortiz valora 'positivament' la seua participació al campus de Marc Márquez


Cens Milanes 2015 / ForumAus / Fòrum del GOB\n» Cens Milanes 2015\n#1 15-01-15 14:11:57\nCens Milanes 2015\nel passat dissabte dia 10 se fa fer el cens de milanes als dormidors coneguts, en total a 10 llocs, un mes que l'any passat ja que se va trobar un dormidor nou.\nA destacar que quasi la meitat de les milanes se concentren a un sol dormidor, cosa que ja s'ha vist altres anys però per altra banda, com vos comentava, s'ha trobat un de nou per la zona de Porreres. Es probable també que no controlem tots els dormidors que hi ha, però si la major part.\nLes dades ens han donat un total de 196 milanes. L'any passat van ser 178 les que ens van sortir, la qual cosa estaria en consonància amb la recuperació que s'està donant en aquesta espècie i ens indica que anem pel bon camí i no hem de baixar la guardia.\nEl cens se va poder fer gràcies a la gran ajuda d'aquestes persones: Mika Palmer, Cata Manresa, Jordi Muntaner, Cati Artigues, Toni Muñoz, Álvaro Román, Joana, Juan Carlos Malmierca, Xisco Lillo, Gabriel, Pere Vicens, Alfons Sastre, Emilia Segura, Pep Sunyer, Marc Melià, Floirane, Thérèse, Mabel Gurierrez, Ernesto Nicola, Xavier Manzano, Gemma Carrasco, Xavi Llabrés, Pep Manchado, Manolo, Suárez\n#2 20-01-15 17:40:18\nRe: Cens Milanes 2015\nNa Carlota Viada també va venir al cens de milanes, que se m'ha passat!!!, va estar amb el grup d'Artà i ens van contar que la major part del dormidor s'ha desplaçat un poc respecte a l'any passat. Gracies Carlota també a tu ;-)\nM'estan arribant els censos d'aquàtiques, espero poder passar dades aviat, pel que se veu aquest serà un hivern molt fluixet pel que fa a l'hivernada d'aquest grup d'aus, ho confirmarem aviat


L'herència d'un veí d'Esterri prioritza el municipi\nEls descendents només podran vendre la seua propietat a l’ajuntament || Finca de més de 6.000 metres amb un xalet\nL’herència del veí d’Esterri d’Àneu, Josep Beso Fornales, que va morir el mes de desembre passat, dóna prioritat a l’ajuntament en cas que els hereus no facin ús de la seua propietat. Josep Beso no permet als seus descendents vendre o llogar a tercers una finca del municipi de més de 6.000 metres quadrats de superfície amb un habitatge, piscina climatitzada i pistes de tenis. En el cas de no fer ús d’aquest immoble, tan sols podran vendre la propietat a l’ajuntament i per un preu màxim de 150.000 euros.\nAixí ho ha deixat escrit a les seues últimes voluntats, que es van llegir ahir públicament al ple d’Esterri tal com ell mateix havia sol·licitat. Així mateix, si el consistori adquireix la finca l’haurà de destinar a usos socials. L’alcalde d’Esterri, Ramon Villuendas, no va saber detallar el valor total de la finca, malgrat que va destacar que la propietat, en perfecte estat, pot arribar a costar fins a deu vegades més del que l’ajuntament hauria de pagar.\nNo obstant, va recordar que els hereus són els únics titulars i legítims propietaris. El ple va aprovar dedicar el passeig del Riu a Josep Beso, que ja va fer en vida una donació de 180.000 euros per millorar aquest vial de la població.


La primera pel·lícula de ficció rodada en 3D a Europa té empremta catalana\nLa primera pel·lícula rodada a Europa en 3D té empremta catalana. El director i periodista Jordi Llompart ha afrontat "el gran esforç en tots els nivells" que implica realitzar un projecte com aquest. "Viatge màgic a l'Àfrica" és una faula filosòfica "de nens i per a nens". Llompart, presentador durant anys dels informatius de TV3, reconeix que va veure molt abans del fenomen d'"Avatar" el potencial de la visió estereoscòpica. "Quan vaig proposar aquest projecte em prenien per un tio d'un altre planeta".\n06/05/2010 - 20.58 Actualitzat 07/05/2010 - 00.10\nLa protagonista de la pel·lícula és la Jana, una nena catalana interpretada per l'Eva Gerretsen. L'Eva viatja a través dels somnis per entendre per què Kabu, un nen africà de la seva mateixa edat, es dedica a robar telèfons mòbils als restaurants. Guiada per la seva imaginació, arribarà al món dels boiximans a l'Àfrica i allà anirà descobrint els misteris de l'existència.\n"La pel·lícula té un rerefons filosòfic molt potent" i vol oferir una reflexió a la pregunta "per què és tan complicat viure?", explica Jordi Llompart.\n"Viatge màgic a l'Àfrica és "una pel·lícula de i per a nens. Em sorprèn que algunes persones li estiguin criticant justament això", ha reivindicat el periodista. Jordi Llompart va fer aquesta cinta després de passar per l'experiència de perdre la seva filla en un accident a Namíbia.\nVerònica Blume, Leonor Watling i Adrià Collado són algunes de les cares del repartiment. El film, que s'estrena aquest divendres, ha comptat amb un pressupost de 10 milions d'euros i està coproduït per TV3.\nCinema 3D "made in" Catalunya


La custòdia de la catedral de Barcelona, amb Joan Domenge | Catalunya Religió\nLloc: Museu Diocesà de Barcelona . Barcelona\nOrganitza: Museu Diocesà de Barcelona - Catalonia Sacra\nPla de la Seu 7 , 08302, Barcelona\nLa custòdia de la catedral de Barcelona, amb Joan Domenge\nLa cadira dita del rei Martí, la custòdia i les corones que li fan de dosser constitueixen un conjunt sumptuari únic i excepcional, format al llarg dels segles amb afegits i complements que l’han magnificat i enriquit.\nPerò alhora han camuflat les delicades línies de la primitiva custòdia, obrada a la darreria del segle XIV, tot seguint la tipologia turriforme o de templet gòtic, decorat amb refinades formes arquitectòniques.\nAmb la voluntat de comprendre millor aquesta obra impactant, s’analitzaran les diverses parts que la componen i es contextualitzaran històricament i artística. Així mateix es posarà èmfasi en algunes joies de gran valor que són, a més d’obres artístiques excepcionals, penyores de la devoció professada al Santíssim Sagrament.\nGuia Dr. Joan Domenge\nObservacions Activitat amb reserva prèvia. Places limitades\nMés informació i reserves: museudb@arqbcn.cat


Verano Matelica Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 13 allotjaments a Matelica.\n-, Matelica, Matelica, Itàlia, 64024 - Veure al mapa\nMés informació sobre Verano\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Matelica, Verano és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Verano, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Verano es reflexa en cada habitació. aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, renta vaixelles, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Verano és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Matelica.\nAllotjaments a Matelica


L’Escola d’Enginyeria de la UPF concedirà quaranta premis Talent per atraure més i millors estudiants el curs 2022-2023\nEls premis, de 500 euros cadascun, es concediran de manera automàtica i paritària pel que fa al gènere als estudiants de primer curs amb les millors notes d’admissió. Amb el suport de Caixa d’Enginyers i NTT Data, es repartiran entre els cinc graus oferts per l’Escola, amb vuit beques per a cadascun dels estudis.\nIncentivar que els estudiants de batxillerat, especialment les noies, escullin estudis d’enginyeria en general i concretament, les titulacions de grau en aquest àmbit que ofereix UPF, i atraure els estudiants de primera matriculació amb les millors notes d’admissió.\nAquest és el principal propòsit de la quarta edició dels premis Talent a l’Escola d’Enginyeria de la UPF, que de cara al curs 2022-2023, ofereix 40 premis de 500 euros, vuit per a cadascun dels cinc graus oferts dins del centre: Enginyeria en Xarxes de Telecomunicació, Enginyeria en Informàtica, Enginyeria en Sistemes Audiovisuals, Enginyeria Matemàtica en Ciència de Dades i Enginyeria Biomèdica.\n"Amb els premis Talent volem incentivar que entrin més i estudiants a primer curs de l'Escola d'Enginyeria de la UPF, atreure els millors, i més dones"\nEls premis Talent 2022, com en cada edició, seran paritaris pel que fa al gènere: dins de cada grau, els premis es concediran paritàriament, és a dir, el 50% per a dones, i el 50% per a homes, o el més a prop que sigui possible. A més, les beques es regeixen segons el codi ètic i les normes de conducta de la Universitat.\nRafael Pous, sotsdirector de l’Escola d’Enginyeria i responsable de Promoció i Comunicació del Departament de Tecnologies de la Informació i les Comunicacions (DTIC) de la UPF, destaca que “hi ha un consens general que hi ha poca demanda d’aquests estudis d'enginyeria, especialment pel que fa a les dones, i no es cobreixen les necessitats de la societat, de les empreses i les institucions. Podem dir que hi ha un dèficit de talent i una manca de graduats i graduades en aquest àmbit". Per això, amb els premis Talent, “volem incentivar que entrin més i estudiants a primer curs de l'Escola d'Enginyeria de la UPF, atreure els millors, i més dones”.\nEls premis Talent es concediran de forma automàtica als estudiants de primera matriculació amb millor nota d’accés als graus, i per tant no hi ha un procés de sol·licitud. La comissió de selecció d’aquests premis estarà formada pel director de l’Escola d’Enginyeria de la UPF i pels coordinadors de cada un dels cinc graus.\nUns ajuts cofinançats per organitzacions socials i econòmiques i la Universitat\nEls ajuts, que consisteixen en una bonificació de 500 euros sobre l’import de la matrícula de primer curs, compten amb el suport de NTT Data, la Fundació Caixa d’Enginyers i el DTIC-UPF, en un sistema de cofinançament.\nSegons Rafael Pous, aquesta col·laboració entre una fundació (Caixa Enginyers), una empresa tecnològica (NTT Data) i el DTIC-UPF, és un clar exemple de col·laboració entre universitat i organitzacions socials i econòmiques. “Cal donar suport als estudiants ja des de primer curs, ja que si ho fas als estudiants de quart, ja és massa tard”, destaca. I afegeix: “La relació amb les empreses té sentit si es fa de manera prolongada en el temps”.\nEn aquest sentit, entre els estudiants dels diferents graus de l’Escola d’Enginyeria de la UPF que es graduen aquest curs, alguns d’ells ja van poder gaudir de premis Talent quan van entrar a la Universitat.\nEn l'edició 2022 s’ha pogut augmentar el nombre d’ajuts (40 en total) gràcies a l’esforç dels patrocinadors i de la UPF. Les dues darreres edicions van ser de mínims, ja que van estar marcades per la pandèmia (10 premis el curs 2020-2021 i 15 el curs 2021-2022), mentre que la primera edició, abans de la pandèmia (curs 2019-2020) el nombre d’ajuts va ser de 28.


Una iniciativa a internet busca voluntaris per resar pels cardenals que escolliran el nou papa\nUna iniciativa a internet busca voluntaris per resar pels encarregats d'escollir a partir de dimarts el successor de Benet XVI amb l'objectiu que l'Esperit Sant els il·lumini i guiï per trobar un bon pontífex.\nRedacció 10/03/2013 - 12.06 Actualitzat 10/03/2013 - 17.15\nLa iniciativa ja ha estat secundada per més de 420.000 persones.\nL'Església catòlica viu aquesta setmana un dels seus moments cabdals: el conclave per escollir nou papa després de la renúncia de Benet XVI. Els encarregats de decidir el seu successor són 115 cardenals i el dia escollit per començar serà dimarts que ve. Per ajudar a "il·luminar-los", ha nascut a la xarxa una iniciativa que permet "adoptar" un cardenal i resar per ell.\nAdopta un cardenal és un web on busquen voluntaris per resar i fer dejú perquè l'Esperit Sant il·lumini i guiï els cridats a nomenar un nou pontífex "ferm en la fe, dòcil a l'Esperit i sant".\nNo hi ha cap pauta per portar a terme la tasca encomanada i els impulsors -una congregació religiosa alemanya- ho deixen a les "forces i possibilitats" de cadascú.\nEl cardenal que toca a cada voluntari és escollit a l'atzar per assegurar-se que cap d'ells es quedi sense qui resi per ell. Vist l'èxit de la convocatòria, més de 420.000 persones ja han adoptat; segur que cap d'elles se sent desemparada.