El 45% dels ajuntaments gironins paguen als proveïdors fora de termini - Diari de Girona\nLa Bisbal d'Empordà té un retard acumulat de prop de 640 dies de mitjana, mentre que Lloret i Figueres són les dues grans poblacions que més tard abonen les seves factures · Girona se situa fora del límit previst per la llei, però només per set dies\njesús badenes 13.08.2018 | 00:24\nL´Ajuntament de Girona se situa encara fora la normativa, però només per set dies. marc martí\nEl 45% dels municipis de Girona paguen als seus proveïdors fora del termini de 60 dies que preveu la llei. Segons les dades fetes públiques pel Ministeri d'Hisenda, 121 dels 221 ajuntaments de les comarques gironines estan per sota la demora prevista per Hisenda i la Unió Europea. A més, la Bisbal d'Empordà - amb 637 dies de retard- és la població que més tard paga, mentre que Figueres i Lloret, amb 88 dies de retard, són les dues grans ciutats que abonen més tard les seves factures. Del conjunt de municipis gironins, el millor a l'hora de cobrar és Riumors, on els proveïdors cobren 37 dies després d'emetre's la factura.\nEn el cas de la capital, Girona, encara que la demora que acumula excedeix els límits que marca la legislació vigent, ho fa només set dies més tard del que marca la normativa. En situació pitjor es troben Salt (69), Ripoll (70) o Banyoles (71). De les poblacions gironines amb més habitants, Torroella de Montgrí, Palamós i Puigcerdà es troben dins del marc legal. També es troben dins d'aquest límit permès Roses i Palafrugell, però molt més a prop dels 60 dies. En el cas de la vila alt-empordanesa, el pagament es fa en 59,8 dies de mitjana, dues dècimes per sobre de la llei, mentre que la ciutat baix-empordanesa, amb 58,72 dies, se situa un dia per sobre.\nEn situació contrària es troba Olot, que incompleix la normativa per molt poc. Segons les dades, la capital de la Garrotxa paga els seus proveïdors amb 60,83 dies, unes 8 dècimes de dia més tard del previst per la norma.\nHisenda explica que la metodologia aplicada fins al mes de març estava establerta per un decret que calculava el període mitjà de pagament des dels trenta dies naturals posteriors a l'entrada de la factura al registre o des de l'aprovació de la certificació d'obra fins al moment del pagament o l'últim dia del període al qual es rebran les dades. El termini de 30 dies previst era el termini màxim establert legalment perquè les administracions públiques verifiquessin els lliuraments de béns o prestacions de serveis amb el que es disposa en el contracte.\nEn compliment de la normativa comunitària, el desembre de 2017 es va aprovar la norma que actualitza la metodologia, de manera que el càlcul del període mitjà de pagament s'inicia des de la data d'aprovació de les certificacions d'obra, dels documents que acreditin la conformitat amb els béns lliurats o serveis prestats o la data d'entrada de la factura en el registre administratiu, en dos supòsits. Aquests són que o bé no resulti d'aplicació un procediment d'acceptació o comprovació dels béns o serveis prestats, o que bé la factura es rebi amb posterioritat a l'aprovació de la conformitat.\nSegons Hisenda, si no s'hagués produït el canvi metodològic, d'acord amb les estimacions i la informació facilitada per les Comuitats Autònomes, el període mitjà de pagament a proveïdors calculat conforme a la metodologia anterior hauria experimentat un descens pel que fa a les dades de març, i hauria estat de 14,47 dies a l'abril i de 12,85 dies al maig.\nAixí doncs, el Ministeri assenyala que no s'ha produït un increment real en els terminis de pagament a proveïdors, sinó un canvi metodològic en el càlcul.\nUna mitjana molt més alta\nSegons l'Observatori del Treball Autònom, la mitjana de pagament dels municipis espanyols se situa en 90 dies, incomplint la normativa europea que marca un màxim de 60, però sempre comptabilitzar a partir de l'aprovació de les factures i no un mes després.\nA partir de l'estudi de les dades que subministra Hisenda, també es determina que Vigo és el municipi espanyol que més aviat paga els seus proveïdors, amb 14 dies de termini. El segueixen Càceres, Badajoz i Alacant, amb Avilés en el cinquè lloc del rànquing dels ajuntaments més complidors amb els proveïdors. A l'altre costat de la balança apareixen Jaén, amb 589 dies de demora; Telde, amb 457, i Parla, amb 360 dies.\nDe les principals ciutats, cap presenta un període mitjà de pagament a proveïdors superior a 60 dies i sis un de superior a 30 dies al maig. Sevilla és la corporació local que pitjor paga de les grans, ho fa a 56,57 dies, la segueix la Corunya, amb 54,42 dies, i Las Palmas de Gran Canària, amb 50,61 dies. A continuació segueixen Palma (40,18 dies); València (36,86), Màlaga (34,56), Múrcia (28,01), Saragossa (21,52), Madrid (20,31) i Barcelona (11,07).\nCatalunya, la segona comunitat més lenta per abonar les seves factures. Comarques


Alacant Capital Gastronòmica del Mediterrani 2019 celebra el Sopar Gurmet ‘Cultures del Mediterrani’ amb prestigiosos xef de la província d'Alacant - LOBLANC\nEl Grup Impuls, amb la col·laboració de l’Acadèmia de Gastronomia del Mediterrani, celebrarà un Sopar Gurmet divendres que ve 19 de juliol en el Restaurant La Ereta de la capital alacantina en el marc de la distinció d’Alacant com a Capital Gastronòmica del Mediterrani 2019, nomenament que comparteix amb la ciutat libanesa de Beirut. Durant la vetlada, reconeguts xefs de la pro- vincia elaboraran els seus exclusius plats per als qui desitgen conéixer les exquisideses de la cuina mediterrània en una experiència cultural única.\nMaría José San Román (Monastrell, una Estrela Michelín i dos Sols Repsol), Dani Frías (La Ereta), Pablo Montoro (Montoro Catering) i Jorge Jurado (Don Carlos & Ce- leste, Ritz de París) cuinaran, respectivament, un plat libanés; una reinterpretació de la “Coca amb Tonyna”; Alita de les Landes; i dolç de tomaca i formatge de cabra.\nEl Sopar Gurmet pretén erigir a Alacant com a punt de trobada de diferents cultu- ras a través de la gastronomia, promocionant la saludable Dieta Mediterrània. La cita, amb un preu de 120 euros per cobert, té un contingent màxim de 120 persones i inclou els trasllats amb autobús des del Casino Mediterrani d’Alacant fins al Restaurant La Ereta (cortesia d’Autocars VALDÉS), Cocktail de benvinguda (Cellers TORRES / EXEL- CIA), degustació de pernil Joselito i ostres Belle Huître, sopar elaborat pels citats xefs, sortejos, set de DJs i la presentació de la Revista Impuls Plus núm. 28, entre altres activitats. També hi haurà una retransmissió online de l’esdeveniment en streaming, amb la parell- ticipación de bloguers i crítics gastronòmics canviats de nom.\nLa gala comptarà amb dos conductors de gran carisma, María Garo i Antonio Hidalgo Galán (popular rostre televisiu, exxic Ana Rosa Quintana), tots dos presentadors de la cadena autonòmica 7TV Regió de Múrcia. La seua llarga trajectòria en el món de la televi- sión conferiran a la vetlada la categoria d’esdeveniment gastronòmic de l’any.\nDesprés del sopar, la festa continuarà en el Casino Mediterrani d’Alacant, on els assistents seran traslladats amb autobús i on podran gaudir de l’actuació en ex- clusiva dels Happys, animadíssim grup murcià integrat pel presentador de la gala, Antonio Hidalgo, juntament amb José Ramón Soler, Willy Salas i Alex Thomas, i tindran dret a dos copes cortesia de l’establiment. A l’esdeveniment està prevista l’assistència de l’Alcalde d’Alacant, Luis Barcala, el President de la Diputació Provincial, l’Es- cretario Autonòmic de Turisme, Francesc Colomer, i el director de Casa Medite- rráneo, Javier Hergueta, entre altres autoritats, nombrosos membres de la comunitat internacional, russa i noruega en particular, i celebritats com el torero Pepín Llíria.\nEn definitiva, es tracta d’una iniciativa de gran importància, tant per la seua repercussió nacional com internacional, a la qual seguiran altres activitats relacionades amb Alacant com a Capital Gastronòmica del Mediterrani 2019, que es desenvoluparan després del període estival.\nDieta Mediterrània, Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO\nSegons la Declaració d’Alacant sobre la Dieta Mediterrània, declarada Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO, “l’estat de salut i benestar de la població està condicio- nade per l’alimentació i els estils de vida. La Dieta Mediterrània és un patró alimen- tario i estil de vida equilibrat i saludable, directament relacionat amb la prevenció de malalties cròniques i amb la promoció de la salut, tant des de l’entorn escolar com familiar, i en sentit més ampli, en tota la societat”.\nNo en va, Espanya és el segon país més longeu del món, on les dones viuen de mitjana fins als 87 anys i els homes fins als 85, només per darrere del Japó, una realitat després de la qual es troben, a més de l’exercici físic i l’excel·lent sistema sanitari espanyol, la Dieta Mediterrània. I a tots aquests beneficis s’afig el plaer sensorial.\nCom afirma Rafael Ansón, President de la Real Acadèmia de Gastronomia Espanyola: “La gastronomia és l’única activitat cultural que satisfà els cinc sentits”. En aquest context s’engloba aquesta activitat, encaminada a promoure aquest tipus d’alimentació a tot el món.\nEl Sopar Gurmet ‘Cultures del Mediterrani’ està organitzada i gestionada per la Revista Impuls Plus, compta amb el patrocini de Carmencita, Mà de Sant, VOLVO, Anakara Motor, Costa Weflen Group, SAXUN, JOSELITO, Embotits CASA RIERA ORDEIX, Ostres La Belle Huître, EXELCIA / Cellers Torres, Casino Mediterrá- neo i Autocars VALDÉS, els media partners Blau Comunicació i Diari Informa- ción, i la col·laboració de l’Acadèmia de Gastronomia del Mediterrani, la Dipu- tación Provincial d’Alacant i l’Ajuntament d’Alacant.\nUn sopar elaborat per xefs de luxe\nEl Sopar Gurmet ‘Cultures del Mediterrani’ estarà elaborada per quatre prestigiosos xefs de la província d’Alacant.\nJorge Jurado, després d’haver sigut cuiner a l’Hotel Ritz de París, un dels aquesta- blecimientos hotelers més cars del món, regenta el restaurant de la seua família, Don Carlos & Celeste, que ha aconseguit una puntuació de 4.6 en les ressenyes de Google, la màxima obtinguda a Alacant. En 2009, en TVE li van dedicar un reportatge en Espanyols pel món com un cuiner alacantí en el Ritz de Paris.\nEl xef eldense Pablo Montoro, després de passar pel Bulli, va treballar com a cap de partida amb Martín Berasategui i com a segon de cuina en El Bulli Hotel-Hisenda Benazuza. Pablo Montoro va ser el xef del Sha Wellnes Clinic, un mestre de la cuina macrobiòtica, i pal- riormente va exercir de cuiner privat del magnat rus Melnichenko, viatjant al voltant del món en les seues mansions i megayates. Ara la seua nova aposta es diu Montoro Ca- tering on desenvolupa tota la seua creativitat a Alacant. Montoro va aconseguir fama mediàtica després de passar pel programa de televisió Top Xef.\nLa carismàtica María José San Román, amb una estrela Michelin, l’única a la ciutat d’Alacant, i dos sols Repsol, és propietària del Grup Gurmet que alberga a varis dels millors restaurants de la ciutat, entre ells el Monastrell. És la reina del Safrà, experta en Oli d’Oliva Verge Extra (AOVE) i líder del moviment Dones en Gastro- nomía.\nDani Frías regenta el Restaurant La Ereta, un dels llocs més idíl·lics i amb la millor panoràmica d’Alacant. La seua cuina és alacantina, però amb la seua signatura i creativitat adquireix una modernitat capaç de mantindre les arrels de la més tradicional. La Ereta és una visita obligada a la ciutat d’Alacant, Dani Frías és el millor amfitrió que et pot rebre.\nMés informació sobre l’esdeveniment i reserva d’entrades:\nI Pàgina de Facebook: Sopar Alacant Capital Gastronòmica “Cultures del Mediterrani”\nAnteriorLa Nit en Blanc revoluciona culturalment Alacant aquest divendres fins a la 1 de la matinada\nSiguienteEl izado del Cielo del Misteri que anuncia la proximidad de La Festa


L’óssa Hvala i un senyor de Les - Revista Mètode\nCompatibilització de caça i conservació d'espècies\nHa estat difícil no assabentar-se’n. Els diaris n’anaven plens i la televisió n’ha parlat a bastament. A Les (la Vall d’Aran) un ós havia atacat un caçador que participava en una batuda de senglars. Caram, per recollir una notícia com aquesta caldria retrocedir molts anys en la història.\nDe fet, el nombre d’óssos als Pirineus, reintroduccions a banda, no ha fet més que minvar des de fa anys. Si a principis del segle passat s’estima que n’hi havia uns dos-cents óssos entre Navarra i els Pallars, cap a mitjan segle ja n’eren uns setanta. En l’actualitat el nombre d’óssos que entren i surten de la Vall d’Aran i el Pallars Sobirà s’aproxima als dotze com a conseqüència d’un programa de reintroducció dut a terme pel govern francès. Els óssos, és clar, s’alliberen al vessant francès i procedeixen de poblacions balcàniques (Hvala vol dir “gràcies” en eslovè). Però ni els plantígrads ni els problemes ambientals tenen ni idea de dret internacional i no saben veure la frontera entre l’Estat francès i l’espanyol. Vés per on.\nAl món només hi ha, a hores d’ara, dues grans poblacions d’ós bru ben connectades i amb efectius nombrosos, la d’Alaska, Canadà i la part nord-occidental dels Estats Units i la que s’estén des de Finlàndia i Rússia fins a la Xina (i arriba al Japó!). La resta de les poblacions són relictes d’una distribució molt més àmplia. Actualment l’ós bru té seriosos problemes de conservació en el món del segle XXI. De fet aquesta espècie reuneix una sèrie de condicions que la fan al mateix temps difícil de conservar, almenys en l’Europa actual, i d’altra banda tot un símbol dels moviments conservacionistes.\nD’entrada l’aspecte de l’animal, especialment dels cadells, hi ajuda. De formes arrodonides, ulls petits, orelles menudes i rodones, és el peluix de tots els nens. Però és que a més en aquest animal s’ajunten les necessitats d’un medi forestal que produeixi fruits com els nabius (Vaccinium myrtillus) o els fruits del púdol (Rhamnus alpinum), aglans i fruits de faig, amb una coberta vegetal densa, que li ofereixin refugi del seu únic enemic (ja sabem de qui parlem) i, vet aquí la part més dramàtica, una àrea de 60 a 130 km2 per badar tot cercant aliment o congèneres en l’època de zel. L’ós bru no és territorial, no es pot protegir confinant-lo en una àrea petita o mitjana. És, doncs, incompatible amb uns Pirineus que segueixin el model urbanístic del litoral a casa nostra. Ai, las! A més a més, l’ós bru és un dels vertebrats terrestres amb una taxa de reproducció més baixa, la seua és una estratègia de la K portada a l’extrem. La maduresa sexual arriba tard i el fet que els cadells depenguin de la mare durant uns tres anys impedeix que es reprodueixin més sovint. Això fa que les poblacions responguin molt malament a la desaparició no natural d’adults, en especial de femelles (Clevenger i Purroy, 1991).\n«L’ós bru és incompatible amb uns Pirineus que segueixin el model urbanístic del litoral a casa nostra»\nDes del començament de les reintroduccions es va detectar una rebuda ben diferent dels animals introduïts a una banda i l’altra de la frontera. Mentre que a la Vall d’Aran (i també al Pallars Sobirà) l’ós compta amb pocs amics entre els cercles institucionals, a França onze municipis es troben actualment aplegats en l’associació Pays de l’Ours, que mira de compatibilitzar el reclam turístic de l’ós amb la conservació del medi pirinenc. Només qüestió de percepcions? Els fets han anat més enllà de les converses més o menys apassionades i s’han trobat ruscos d’abelles amb ganivetes a l’interior de la mel. També, val a dir-ho, va ser un caçador qui va acabar amb la vida de Cannelle, l’última óssa autòctona dels Pirineus, i va ser a la banda francesa l’any 2004.\nHo parlàvem en el número anterior, fa segles que les poblacions rurals fan tot el que poden per desfer-se de l’ós i d’altres animals que poden posar en perill el ramat. Les ovelles o les vaques han estat la base de la supervivència de moltes persones en l’àmbit rural dècades i segles enrere. Però el context ha canviat, les vaques mortes per l’ós són pagades per l’administració, els pagesos ja no depenen només de la ramaderia i la caça ha canviat en molts aspectes. Les activitats d’esbarjo, les segones residències i altres usos del territori pirinenc han canviat profundament l’economia de moltes persones en aquest àmbit. La caça, però, persisteix com una activitat viva, amb un fort component de relació social i amb un efecte sobre el medi que cal no menystenir a l’hora de planificar la gestió dels recursos naturals.\nL’efecte de l’activitat cinegètica va més enllà de la retirada d’un sistema natural d’un cert nombre d’individus de determinades espècies. Sovint, gestió cinegètica implica una vertadera gestió de l’hàbitat. Hem deixat enrere l’època de l’extermini de carnívors a cop de trampa i esquer enverinat, ja no hi ha cap entitat que pagui en diners o en cartutxos la presentació de la cua d’una guineu. Tanmateix, de manera completament legal es porten a terme una sèrie d’actuacions que sovint no tenen en compte els gestors ambientals. Per tal de garantir un nombre determinat de caps d’espècies cinegètiques s’instal·len menjadores i abeuradors, s’alliberen exemplars en les anomenades repoblacions cinegètiques, es mantenen en conreu actiu determinades zones i es deixen en guaret unes altres, s’eliminen depredadors i competidors que van des de les garses fins als gossos i gats assilvestrats. L’efecte de totes aquestes actuacions, és clar, no es restringeix a les espècies objecte d’explotació i per tant s’han d’harmonitzar i sovint posar-se al servei de la conservació de determinades espècies que comparteixen hàbitat amb les cinegètiques, siguin els ocells estèpics de la plana cerealística o les espècies forestals de les muntanyes com ara l’ós bru, però també moltes altres. Val a dir que rarament els problemes de conservació són causats per la pràctica cinegètica. Ep, n’hi ha casos. El plumbisme és conseqüència directa d’aquesta activitat. Però amb determinades mesures com ara el control sanitari i genètic dels alliberaments, la supervisió de les actuacions sobre el medi per part de l’administració o la vigilància sobre les captures de depredadors, la caça, un determinat model de caça, pot fer-se compatible amb la conservació dels hàbitats i les espècies (Brainerd, 2007).\nL’óssa Hvala va ferir un caçador, però en uns Pirineus assetjats per pistes d’esquí, urbanitzacions de segones residències i un canvi de model de vida dels seus habitants, el principal problema dels óssos no és la pràctica de la caça en condicions de legalitat i de respecte a les espècies protegides (l’ós bru ho és). I el problema dels caçadors, i ells ho saben, no és l’ós.\nBrainerd, S., 2007. European Charter on Hunting and Biodiversity. Consell d’Europa. Estrasburg.\nClevenger, A i F. Purroy, 1991. Ecología del oso pardo en España. Museo Nacional de Ciencias Naturales, CSIC. Madrid.\nLlibres Opinió Article Sociofolcologia


LA SEU DONARÀ SUPORT A LA VAGA FEMINISTA – Pirineus TV\nLA SEU DONARÀ SUPORT A LA VAGA FEMINISTA\nL’Ajuntament de la Seu d’Urgell donarà suport a la vaga feminista que s’està preparant de cara al 8 de març. En el ple d’aquesta setmana s’ha aprovat una moció de la CUP en aquest sentit, de manera que el consistori farà difusió de la inicitaiva i, a l’hora, garantirà els serveis mínims de les seves treballadores. Tot i això, un dels punts de la moció no s’ha aprovat, concretament el que demanava que l’Ajuntament es personi en totes les denúncies penals per assetjament laboral que es presentin al municipi.\nTot i el vot negatiu a aquest punt, la resta de grups de l’oposició han valorat positivament que l’Ajuntament doni suport a la vaga feminista. Malgrat tot, han retret a la CUP no haver pogut presentar la moció de forma conjunta.\nParlen al vídeo: JESÚS FIERRO, TINENT D’ALCALDE DE LA SEU - PAU LOZANO, PORTAVEU DE LA CUP


Centre d'Estudis Bages / 29 de maig de 2018\nLa 3a Mostra d’Economia Social i Solidària de Manresa amplia espais i dies. Ho fa traslladant l’activitat principal, del dissabte 2 de juny, a tocar del riu a l’entorn de la Fàbrica dels Panyos. Els actes, a més, s’allargaran durant tota la setmana i, de fet, ja va tenir un preàmbul aquest dilluns 21 de maig amb una primera xerrada de Francesc Mateu, director d’Oxfam Intermón. I és que laeconomia Mostra es fa coincidir també amb la celebració del Dia Internacional del Comerç Just, on diverses ciutats celebren actes al llarg del mes de maig reivindicant una forma diferent d’organitzar el treball i el consum.\nDurant la jornada del dissabte es faran visites guiades a càrrec dels guies CEB, per inscriure’s cal anar al web de Manresa Turisme. Places limitades.\n29 de maig de 2018 en Notícies. Etiquetes: economia, manresa, riu, social, solidaria\n← Primer congrés de patrimoni miner, història de la mineria i història de la geologia a Catalunya\nNova ruta guiada: “Dos models d’industrialització: les fàbriques del riu i les cooperatives” →


Podem proposa una campanya de prevenció i actuació contra la violència sexual que mostre com el seu origen el masclisme\nEl grup parlamentari Podemos-Podem ha proposat al Consell que implemente una campanya de prevenció i actuació contra la violència sexual vinculant-la al masclisme com a origen i amb un discurs preventiu dirigit a les masculinitats per a assegurar que siguen igualitàries i respectuoses amb les dones.\nLa diputada de Podem Cristina Cabedo, ha presentat en Les Corts Valencianes una moció subsegüent a una interpel·lació en la qual insta al Govern Valencià al fet que en la campanya s'explique que la violència sexual és "un tipus més de violència masclista, sense que necessàriament aquesta es done entre parelles o exparelles, fent visible les diverses formes en què es dóna depenent els diferents espais o entorns".\nLa moció planteja també que l'Observatori de Publicitat no sexista elabore i difonga una llista d'exemples de males pràctiques en aquest àmbit que contribueixen a la cosificació de les dones i que atempten contra la seua llibertat sexual, així com una guia de bones pràctiques per a evitar la normalització de pautes que configuren la violència sexual des dels mitjans de comunicació.\nLa diputada de Podem ha indicat que "les dones estem cansades, no solament de patir violències pel fet de ser dones, sinó que a més se'ns responsabilitze de les mateixes".\nCabedo ha destacat que la violència sexual "no solament es dóna durant les festes populars, sinó que és quotidiana, es dóna en autobusos i en parcs, amb frecs o amb ofenses verbals".\nLa diputada ha recordat que recentment s'han conegut casos de dues temptatives de violacions a la fi d'any 2016 i una violació a principis d'enguany, en el metre València. "Les dones han de sentir que les ciutats, amb els seus parcs i els seus transports públics, també són d'elles", ha advertit.\nLa parlamentària reclama també que es done a conèixer a la ciutadania els seus drets sexuals a través de la difusió de la Declaració de Drets Sexuals de 1999, integrant la perspectiva de gènere i que s'assegure que les Unitats d'Igualtat vetlen perquè la perspectiva de gènere està inclosa en els diferents projectes que es desenvolupen a través de subvencions concedides per les diferents conselleries.\nParal·lelament, insten al Consell a implementar una línia de treball sota l'eix de ciutats lliures de violències sexuals, assegurant estratègies per a prevenir i respondre l'assetjament sexual i altres tipus de violència sexual contra les dones i les xiquetes i xiquets en zones públiques, seguint el "Programa Global Ciutats i Espais públics assegurances per a Dones i Xiquetes – Bones pràctiques per a prevenir i eliminar la violència sexual contra les dones i les xiquetes en els espais públics", de 2017 de l'ONU.


Quatre escriptors cassanencs presentaran obra per Sant Jordi a Cassà - Cassà digital\nQuatre escriptors cassanencs presentaran obra per Sant Jordi a Cassà\nSocietat,Lleure i festes,Cultura DIJOUS, 20 ABRIL 2017. 16:30h\nCoincidint amb el cap de setmana de la Diada de Sant Jordi, quatre escriptors cassanencs presentaran les seves novetats literàries.\nCelebració de Sant Jordi, l'any passat, a Cassà.\nLa Linda Hadj i la Cristina Mitjavila presentaran el dissabte 22 d’abril, a les 12 del migdia, a Can Trinxeria, el conte infantil Amira, un conte de prínceps i princeses que trenca els estereotips dels contes clàssics. Aquest conte es presentarà en el marc de la Llimonada de lletres, un espai que és la versió infantil del Vermut de lletres i que es pretén que es vagi consolidant a la programació cultural i estable del municipi.\nEl mateix dissabte 22 d’abril, a les 18 h, en Juan Carlos Larrén presentarà el llibre Destino. La libertad a Can Trinxeria.\nEl dia de Sant Jordi, el diumenge 23 d’abril, a les 17 h a l’auditori de la Sala Galà, la Davinia Palacios presentarà el seu primer llibre, Almas.\nUn altre dels actes destacats del Sant Jordi a Cassà tindrà lloc el diumenge 23 d’abril, a les 11.30 h, a la Sala del Centre Recreatiu, Es tracta de Poemes del Món, una lectura de poemes amb acompanyament musical i altres disciplines artístiques a càrrec dels alumnes dels cursos de català, les parelles del Voluntariat per la Llengua i ciutadans de Cassà.\nEl dia 29, a le s8 d ela tarda,a la Sala Centre Recreatiu es durà a terme la Festa dels premis literaris de cassà que enguany arriben a la 51a edició.


Apartment Korcula 9156a Korcula Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Korcula 9156a\nConvenientment situat a Korcula, Apartment Korcula 9156a és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment Korcula 9156a és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartment Korcula 9156a.


Crítica: L'Emperadriu del Paral·lel al TNC ~ EspectáculosBCN\nInicio Teatro críticas Crítica: L’Emperadriu del Paral·lel al TNC\nLluïsa Guàrdia 13 mayo, 2021 13 mayo, 2021 críticas, Teatro\nXavier Albertí s’acomiada de la direcció del TNC amb L’Emperadriu de Paral·lel, de Lluïsa Cunillé, que ens trasllada a un dels barris més coneguts de Barcelona – el Paral·lel – on el glamour de finals dels anys 20 i principis dels 30 contrasta amb les penúries econòmiques d’una població que, com nosaltres, travessen un profund període de canvis.\n1 L’Emperadriu del Paral·lel retrata la Barcelona dels anys 20\n1.1 Una obra col·lectiva plena de glamour i música\n1.2 Música, escenografia i vestuari són els grans protagonistes de L’Emperadriu del Paral·lel\nL’Emperadriu del Paral·lel retrata la Barcelona dels anys 20\nAmb L’emperadriu del Paral·lel clou la trilogia d’obres dirigides per Albertí, ambientades en aquesta època: El duo de l’Africana (2007) i Vida Privada (2010). Totes elles contribueixen a dotar de contingut la nostra memòria col·lectiva.\nLluïsa Cunillé reprodueix la transformació política i social de l’antiga Barcelona a principis de la segona República. A la mort de la famosa cupletista del Paral·lel Palmira Ricard (Maria Hinojosa) – basada en la figura de Paulina Montoro – Roc Alsina (Pere Arquillué) rep l’encàrrec d’escriure la seva necrològica. No és una tasca fàcil. Per inspirar-se, assisteix a la vetlla de la vedet a casa d’ella on coincideix amb algunes de les persones que la van conèixer en vida.\nUna obra col·lectiva plena de glamour i música\n13 actors donen vida a 38 personatges. Els únics que assumeixen un sol paper són Pere Arquillué i Silvia Marsó que interpreta Clara Cisteró, l’encarregada del bar La Tranquil·litat. Alguns dels personatges són inventats mentre d’altres són reals: Carme Sansa interpreta el pedagog Ferrer i Guardia; Roberto G. Alonso a l’escriptor Valle-Inclán i Oriol Genís al polític Alejandro Larroux. També hi són presents figures reals del Paral·lel com Mercedes Serós (Aina Sánchez), el payaso Ramper (Montse Esteve), el còmic Alady (Alejandro Bordanove) i Teresa Claramunt (Carme Sansa).\nMúsica, escenografia i vestuari són els grans protagonistes de L’Emperadriu del Paral·lel\nLa trama de L’Emperadriu del Paral·lel és senzilla i els personatges poc definits perquè el focus de l’obra es troba en altres elements. Aquest fet es pot atribuir a les característiques del gènere però, de tota manera, és una llàstima no poder gaudir de les excel·lents dots interpretatives de Pere Arquillué, Carme Sansa o Oriol Genís.\nLes interpretacions musicals que inclouen peces de couplé o tangos entre les quals destaca la veu de Maria Hinojosa i l’acompanyament al piano de Jordi Domènech que ens acull a la sala gran del TNC amb la seva música a piano.\nL’escenografia que ens porta primer al bar La Tranquil·litat, lloc de trobada d’artistes i escriptors, on Roc Alsina (Pere Arquillué) informa Clara Cisteró (Sílvia Marsó) de l’encàrrec rebut. Mentre, des del fresc de la paret escoltem les sàvies paraules de grans pensadors de l’època. Després ens situen al trist edifici de cinc plantes on vivia la difunta Palmira. Escales i corredisses amunt i avall – que en algun moment ens fan patir – mentre els personatges canvien de paper i de roba sense parar. I unes columnes que, de vegades, dificulten la visió de l’escenari.\nEl magnífic vestuari de la figurinista María Araujo que malauradament va morir l’any passat. Per a l’obra s’han recuperat 38 figurins usats tant en obres del TNC com en altres teatres. Tots ells contribueixen a transportar-nos a una època passada de plomes i lluentons però sense excessos: en la mida justa.\n“La política és com els grans magatzems: l’important és l’aparador i no el que hi ha dins”\nMalgrat que el muntatge és notable, em vaig quedar amb la sensació de no haver captat el que ens volia transmetre l’obra. Tampoc hi va ajudar gaire la meva ubicació a la darrera fila del pati de butaques.\nLa tria de L’Emperadriu del Paral·lel per acomiadar-se del TNC ha estat un encert perquè mostra alguns dels trets definitoris de la direcció d’Albertí: la voluntat de recuperar obres de grans escriptors, la conservació de la memòria col·lectiva, els grans muntatges escènics i la música que és una constant, en diferent grau, a les seves obres. Ha estat una sort tenir-lo al capdavant del teatre durant 8 anys. Ara li passa el testimoni a Carme Portaceli.\nEl que més m’ha agradat: la recuperació de la memòria col·lectiva vinculada a un dels barris més emblemàtics de Barcelona: el Paral·lel.\nEl que menys m’ha agradat: la distància emocional amb l’obra.


Digital Twins, apropant els mons físic i virtual al servei de l’empresa | Bloc Quatre Blog\nEls Digital Twins (DT) són rèpliques des de l’àmbit digital de productes, processos o serveis. Es basen en les dades que aporten, en ambdues direccions, els sensors que els connecten. Aquestes informacions permeten entendre, des de l’àmbit digital, el que està succeïnt a la realitat física, així com suggerir i impulsar millores en el seu desenvolupament, tot responent als canvis que es produeixin.\nEs tracta, doncs, de còpies precises i actualitzades a temps real de l’estat i les propietats d’un objecte físic, incloent-hi la forma, la posició, l’estèticai el moviment, que pot utilitzar-se per analitzar i simular les condicions del món real, respondre als canvis, millorar-ne l’operativa i afegir valor.\nTot i que el concepte DT és molt recent, el varen utilitzar per primera vegada E. H. Glaessgen i D.S. Stargel l’any 2012 en l’escrit The Digital Twin Paradigm for Future NASA and U.S. Air Force Vehicles. Aquesta noció és el resultat dels importants avenços tecnològics en els àmbits de la capacitat de recollida de dades procedents dels objectes i sistemes físics, de la creació i la representació dels models virtuals i el desenvolupament i materialització de la connectabilitat entre els mons físic i virtual que l’ús de la internet de les coses està provocant.\nAquests avenços estan fent que les expectatives que s’atribueixen a aquesta innovació tecnològica siguin molt elevades. En aquest sentit, Gartner situa els DT entre les 10 tendències de desenvolupament tecnològic més importants per a l’any 2017 i en prediu que entre 3 i 5 anys centenars de milions d’objectes físics i de sistemes estaran representats per models de programari dinàmics (DT). La previsible proliferació dels DT impulsa, doncs, una representació digital cada vegada més detallada del món real per a la simulació, anàlisi i control.\nEn l’àmbit industrial, l’empresa està incorporant aquests models virtuals a través d’aprofitar les capacitats de monitorització de màquines avançades i els anàlisis predictius i preventius per supervisar, evitar reparacions o d’altres problemes abans que succeeixin. Disposar de la rèplica virtual del sistema productiu que els DT possibiliten obre les portes a escenaris reals de possibilitats futures, poder provar la viabilitat de productes sense haver de produir-los, així com impulsar millores, previsiblement significatives, en la productivitat.\nEl fet és que ara ens trobem immersos en una etapa en que la connectivitat industrial i la intel·ligència artificial estan avançant molt de presa i tot fa pensar que som molt a prop de poder valorar i demostrar les avantatges que la utilització de les rèpliques virtuals, de manera genèrica, poden comportar.\nPer altra banda, les rèpliques virtuals a temps real s’estan convertint en una eina necessària per a l’empresa, en un instrument que li permet seguir tot el cicle de vida d’un actiu o d’un procés i que es converteix en referent per als productes i serveis connectats. No utilitzar aquest suport pot comportar la pèrdua d’oportunitats a l’hora d’entendre les necessitats del client, millorar de forma continuada els productes i serveis i d’identificar nous models de negoci que puguin donar avantatges competitives envers la competència.\nLa incorporació i l’ús de la representació virtual com a referent de la planificació i gestió de l’empresa és un canvi que demana integrar els components intel·ligents en els productes nous i existents; connectar els productes i/o serveis a una ubicació central amb l’streaming; comptar amb grans volums de dades, així com la memòria i les capacitats d’anàlisi per capturar noves dades de sensors i poder enriquir-les amb dades contextuals i de negoci; analitzar constantment les dades obtingudes per identificar les àrees de millora i les possibilitats d’establir nous models de negoci; i, finalment, utilitzar les dades digitals per crear nous serveis que impulsin el desenvolupament de l’empresa.\nUn pas sense retorn al món virtual…\nThis entry was posted on January 31, 2017 by blocquatre in Big Data, Competitivitat, Cultura Digital, Digitalització, Empresa, Noves Tecnologies, Productivitat, Tecnología, Transformació Digital, Uncategorized and tagged Digital Twins, DT.


Música: Ni Temps Ni Espai: ADAMSKI / ADAM SKY - Killer\nADAMSKI / ADAM SKY - Killer\nEl proper dilluns, 26 de juliol, en Seal, farà un concert al Poble Espanyol de Barcelona, i sobre aquest cantant, hi han algunes coses que es poden remarcar, però no de prou importància com per parlar d’ell en aquest blog. Per exemple, és veritat que té una veu privilegiada que li permet entonar perfectament, (això sembla, ja que no l’he sentit mai en directe) i a més, és una veu amb molta personalitat. També podem destacar d’ell, el seu físic, que el fa força atractiu, i un rostre també molt particular amb unes cicatrius a les dues galtes, que li donen un toc força interessant. Un altre de les coses que podem destacar d’ell, és que ha sabut mantenir-se apartat de ritmes “racials” que l’haguessin portat a rapejar, enlloc de cantar, i s’ha decidit per un repertori que pot agradar o no, però que respira elegància i bon gust. Però cap d’aquestes virtuts, són suficients per tenir l’”honor” de ser citat en aquest blog. El que fa que parli d’ell, és que va ser qui va posar veu, a una de les que considero millors cançons que he sentit. Killer.\nEn Seal, va ser el que va cantar “Killer”, la cançó que va triomfar de la mà del mateix Seal, però sobretot, per l’Adamski (que ara es fa dir Adam Sky) Killer és una cançó d’aquelles que marquen un abans i un després, i va ser el producte de l’acid que poc a poc, va començar a perdre els seus tret característics per esdevenir el que ara coneixem com “House music”. Killer és una mostra clara per on anirien les coses després de la seva publicació, ja que escoltant-la, es nota que era un “house” molt incipient. Killer és d’aquelles cançons que comença sense dir gran cosa, però que quant te’n adones, estàs ballant molt dissimuladament. Si s’escolta una mica accelerada, aleshores, el moviment, ja no és tan dissimulat.\nÀlbum: Doctor Adamski's musical pharmacy\nPublicat per música: ni temps ni espai a 2:18\nEtiquetes de comentaris: ADAMSKI / ADAM SKY


Energia eòlica: avantatges i desavantatges | factorenergia\nEstàs a: factorenergia > Blog > Eficiència energètica > Energia eòlica. Què és, com funciona, avantatges i desavantatges\nL'energia eòlica s'ha convertit en una font de generació d'electricitat clau per al canvi de el model energètic, més net i sostenible. La millora de la tecnologia permet que alguns camps eòlics produeixin energia elèctrica tan barata com ho fa el carbó o les centrals atòmiques. Sens dubte, estem davant d'una font d'energia amb els seus avantatges i els seus desavantatges, però les primeres guanyen per golejada.\nL'energia eòlica és una de les energies renovables més utilitzades a tot el món. Al següent post, us volem explicar què és, com funciona i els avantatges de l'energia eòlica, que són moltes, i els desavantatges que són molt pocs.\nL'energia eòlica és l'energia que s'obté del vent. Es tracta d'un tipus d'energia cinètica produïda per l'efecte dels corrents d'aire. Aquesta energia la podem convertir en electricitat a través d'un generador elèctric. És una energia renovable, neta, que no contamina i que ajuda a reemplaçar l'energia produïda a través dels combustibles fòssils.\nEl major productor d'energia eòlica del món és Estats Units, seguit d'Alemanya, Xina, Índia i Espanya. A l'Amèrica Llatina el major productor és Brasil. A Espanya, l'energia eòlica proveeix d'electricitat a l'equivalent a 12 milions de llars, és a dir un 18% de les necessitats del país (Font AEE). Això significa que gran part de l'energia verda que ofereixen les companyies elèctriques del país, incloent la que porta a la teva llar factorenergia, prové dels parcs eòlics i té aquest origen renovable.\nSi vols saber més sobre la resta d'energies renovables, et recomanem el nostre article al respecte.\nL'energia eòlica s'obté al convertir el moviment de les pales d'un aerogenerador en energia elèctrica. Un aerogenerador és un generador elèctric mogut per una turbina accionada pel vent. Els seus predecessors són els molins de vent.\nUn aerogenerador el conformen la torre; un sistema d'orientació situat al final de la torre, al seu extrem superior; un armari d'acotament a la xarxa elèctrica enganxat a la base de la torre; una góndola que és la carcassa que alberga els components mecànics del molí i que serveix de base a les pales; un eix i comandament del rotor per davant de les pales; i dins de la gòndola, un fre, un multiplicador, el generador i el sistema de regulació elèctrica.\nLes pales estan connectades al rotor, al seu torn connectat a l'eix (col·locat al pol), que envia l'energia de rotació al generador elèctric. Aquest generador utilitza imants per produir voltatge elèctric i, per tant, energia elèctrica.\nEls parcs eòlics evacuen l'electricitat produïda des del seu centre de transformació mitjançant una línia elèctrica fins a una subestació de distribució, a la qual se li subministra l'energia produïda, que aquesta fa arribar fins a l'usuari final.\nQuins són els avantatges de l'energia eòlica?\nÉs un font d’energia inesgotable\nÉs una font d'energia renovable. El vent és una font abundant i inesgotable, el que significa que sempre es pot comptar amb la font original que produeix l'energia, el que fa que no tingui data de caducitat. A més, està disponible a molts llocs del món.\nPer produir i acumular la mateixa quantitat d'energia elèctrica, un camp eòlic necessita menys terreny que un camp d'energia fotovoltaica.\nA més, és reversible, el que significa que l'àrea ocupada pel parc pot restaurar fàcilment per renovar el territori preexistent.\nL'energia eòlica és una de les fonts d'energia més netes després de l'energia solar. Això és així perquè durant el seu procés de generació no porta implícit un procés de combustió. Així, no produeix gasos tòxics, ni residus sòlids. Per fer-nos una idea: un aerogenerador arriba a una capacitat d'energia similar a la de 1.000 kg de petroli.\nA més, les pròpies turbines tenen un cicle de vida molt llarg abans de ser retirades per a la seva eliminació.\nEls costos de les turbines elèctriques eòliques i el manteniment de la turbina són relativament baixos. El cost per kW produït és força baix a les àrees molt ventoses. En alguns casos, el cost de producció és el mateix que el del carbó, i fins i tot l'energia nuclear.\nÉs compatible amb altres activitats\nL'activitat agrícola i ramadera conviu harmoniosament amb l'activitat d'un parc eòlic. Això fa que no tingui un impacte negatiu en l'economia local, permet que les instal·lacions no interrompin el desenvolupament de la seva activitat tradicional al mateix temps que genera una nova font de riquesa.\nQuins són els inconvenients de l'energia eòlica?\nEl vent no està garantit\nEl vent és relativament impredictible pel que no sempre es compleixen les previsions de producció, especialment en unitats temporals petites. Per a minimitzar els riscos, les inversions en aquest tipus d'instal·lacions són sempre a llarg termini, de manera que el càlcul del retorn de les mateixes és més segur. S'entén millor aquest inconvenient amb una dada: els aerogeneradors només funcionen correctament amb ràfegues de vent entre els 10 i els 40 km / h. A velocitats menors l'energia no resulta rendible i a majors suposa un risc físic per a l'estructura.\nL'energia no es pot emmagatzemar\nEs tracta d'energia que no es pot emmagatzemar, sinó que ha de ser consumida de manera immediata quan es produeix. Això fa que no pugui oferir una alternativa completa a l'ús d'altres tipus d'energia.\nImpacte al paisatge\nEls grans parcs eòlics tenen un fort impacte paisatgístic i són visibles des de llargues distàncies. L'alçada mitjana de les torres / turbines oscil·la entre us 50 i els 80 metres, amb pales giratòries que s'eleven uns altres 40 metres. L'impacte estètic al paisatge de vegades genera malestar a la població local.\nAfecten a les aus\nEls parcs eòlics poden tenir un impacte negatiu a l'avifauna, especialment entre les aus rapinyaires nocturnes. L'impacte en l'avifauna ve dictat per les pales giratòries que es poden moure a una velocitat de fins a 70 km / h. Les aus no són capacess de reconèixer visualment les pales a aquestes velocitats, de manera que poden xocar amb elles amb resultats fatals.\nA Factorenergia tenim la vocació de liderar el procés de descarbonització de l'economia i implantació d'un nou model energètic basat en energies netes i en l'eficiència, que són clau en la lluita contra el canvi climàtic.\nPer això, hem signat un acord amb el Grup Enhol per a la posada en marxa de dos parcs eòlics amb una potència instal·lada total de 90MW i que produiran 320GWh a l'any, amb els quals Factorenergia podria proveir a 80.000 famílies, oferint-los energia verda. Factorenergia s'ha enfocat en liderar el mercat de les energies netes generant noves alternatives en energies renovables, promovent l'energia verda i l'eficiència energètica per als seus clients.


Ferit un home per cremades en l'incendi d'un habitatge de Paterna\nUn home de 70 anys va resultar ferit ahir per cremades de segon grau en l’incendi d’un habitatge a Paterna.\nA les 17 hores d’ahir es va alertar al CICU d’un incendi en un habitatge a la Cañada, en terme municipal de Paterna.\nEl CICU va mobilitzar una unitat del SAMU i una unitat de SVB. Els serveis mèdics van assistir a un home de 70 anys per cremades de segon grau.\nPosteriorment, l’home va ser traslladat a l’hospital La Fe de València en l’ambulància de suport vital bàsic.


Un nou fòssil podria ser, fins a l'actualitat, el més proper de tots els grans simis | EurekAlert! Science News\nEMBARGOED: Not for Release Until 8:00 pm in Barcelona / 2:00 pm US ET Thursday, 18 November, 2004\nUn nou fòssil podria ser, fins a l'actualitat, el més proper de tots els grans simis\n-els investigadors n'informen a la revista Science\nUna nova esp�cie d�antropomorf de Catalunya (Espanya) anomenada Pierolapithecus catalaunicus o un parent proper, podria haver estat l��ltim avantpassat com� de tots els antropomorfs vivents, incloent-hi els �ssers humans �diuen els investigadors. L�equip espanyol de palentologia descriu el f�ssil descobert en l�edici� n�m. 19, de novembre, de la revista Science, publicada per l�AAAS, una organitzaci� cient�fica sense afany de lucre.\nCom altres grans antropomorfs, el Pierolapithecus catalaunicus t� la part inferior de l�espina dorsal r�gida i altres adaptacions especials per enfilar-se. Aquests trets, m�s l�edat del f�ssil, uns 13 milions d�anys, suggereixen que aquesta esp�cie probablement tenia un parentiu ben proper al del darrer avantpassat dels grans simis antropomorfs, segons Salvador Moy�-Sol� i els seus col�laboradors de l�Institut de Paleontologia Miquel M. Crusafont de la Diputaci� de Barcelona (Espanya).\nHom creu que els grans antropomorfs, que inclouen orangutans, ximpanc�s, goril�les i humans, s�originaren a partir dels simis antropomorfs menors, un grup que cont� gibons i siamangs moderns, fa d�11 a 16 milions d�anys aproximadament.\nNo obstant aix�, les proves de f�ssils d�aquest per�ode, el Mioc� Mitj�, s�n escasses i durant molt de temps els investigadors han estat cercant els grans simis que varen sorgir d�aquesta separaci�.\nL�esc�s registre f�ssil ha generat pretendents diversos incloent-hi el Kenyapithecus i l�Equatorius o els Morotopithecus i Afropithecus m�s antics, per� els f�ssils que existeixen indiquen que aquests antics �hominoides� eren m�s primitius que el Pierolaphitecus- afirma Moy�-Sol�.\nL�esquelet relativament complet de Pierolapithecus mostra una varietat de trets importants comuns als dels grans simis moderns, segons diuen els investigadors.\n�La importancia d�aquest nou f�ssil �s que, per primera vegada, tots els trets clau que defineixen als grans simis moderns estan ben conservats-afirma Moy�.\nEncara que el Pierolapithecus es va descobrir a Espanya, Moy�-Sol� creu que aquesta esp�cie segurament va viure tamb� a �frica.\n��frica �s la f�brica de primats. En el registre de f�ssils del Mioc� Inferior i Mitj� d��frica, hi hem trobat una diversitat fant�stica d�hominoides primitius amb constitucions corporals similars a les del mico. A Eur�sia, els simis van apar�ixer de sobte al Mioc� Mitj� �abans, els primats eren gaireb� desconeguts. Per aquest motiu, l��rea d�origen, penso, �s �frica- diu Moy�-Sol�.\nL�exemplar que han descobert els investigadors probablement era un mascle, pesava uns 35 kilos i, la forma de les dents, fa pensar que menjava fruites. L�esquelet fou descobert en una excavaci� paleontol�gica nova, al barranc de can Vila, prop de Barcelona.\nLa caixa tor�ssica, la part inferior de l�espina dorsal i els canells del Pierolapithecus mostren senyals clau d�una habilitat especial per enfilar-se que enlla�a aquesta esp�cie amb els grans antropomorfs moderns. Comparativament, doncs, els micos pertanyen a un grup m�s primitiu, tenen una capacitat de moviment m�s quadr�peda generalitzada i no presenten aquests trets particulars.\nPer exemple, la caixa tor�ssica o el t�rax del Pierolapithecus �s similar a la dels grans simis moderns perqu� �s m�s ample i plana que la caixa tor�ssica del mico- segons informen els investigadors.\n�El t�rax �s la part anat�mica m�s important d�aquest f�ssil perqu� �s la primera vegada que s�ha trobat un t�rax similar al dels simis antropomorfs moderns en la hist�ria dels f�ssils-diu Moy�-Sol�.\n�Els espec�mens d�altres simis, com el Proc�nsul o Equatorius, inclo�en alguns fragments de costelles, per� la morfolog�a �s primitiva, completament similar a la dels micos-hi- afageix�.\nAix� mateix, els om�plats del Pierolapithecus s�extenen al llarg de l�esquena, com en el cas dels grans simis moderns i �ssers humans. En els micos, els om�plats s�ubiquen a ambd�s costats de la caixa tor�ssica, com en els gossos.\nEn els Pierolapithecus com en els grans simis moderns, la zona lumbar de l�espina dorsal �s relativament curta i r�gida. Per tant, les v�rtebres d�aquesta part de l�espina dorsal es diferencien de les dels micos, les quals permeten una major flexi� i extensi�.\n�Aquestes adaptacions podrien haver afectat el centre de gravetat dels Pierolapithecus i, podrien haver facilitat el fet de posar-se drets i enfilar-se pels arbres- diuen els investigadors�.\n�A m�s, en els Pierolapithecus i els grans simis moderns, nom�s un dels dos �ssos de l�avantbra� �articula� o s�uneix, flexiblement, amb el canell. Aquest tret permet un grau relativament ample de rotaci� de la m� i, probablement, l�ajudava a enfilar-se � segons Moy�-Sol�.\nEl crani del Pierolapithecus era tamb� distintivament similar al dels grans simis antropomorfs � diuen els autors. La cara �s relativament curta, l�estructura parteix de la part superior del nas i es troba al mateix pla que els ulls. En els micos, el cavallet entre els ulls interfereix amb el pla de visi�.\nEl Pierolapithecus tamb� t� alguns trets m�s primitius similars als del mico, com la cara en pendent i els dits dels peus i de les mans curts. Moy�-Sol� i els seus col�laboradors creuen que aix� �s senyal que diversos trets sorgiren separadament i, potser m�s d�una vegada, en l�evoluci� dels simis.\nPer exemple, sovint s�ha pensat que les habilitats per enfilar-se i penjar-se han evolucionat conjuntament per� els curts dits del Pierolaphitecus indiquen que no era un animal que es pogu�s penjar gaire. Els trets relacionats amb l�habilitat de penjar-se podrien haver evolucionat diverses vegades i apar�ixer posteriorment en els grans simis-proposen els investigadors.\nEl primer indici de l�exist�ncia del Pierolapithecus fou una dent canina desenterrada per una excavadora que netejava el terreny per treballar-hi.\nEls paleont�legs a Espanya diuen: �hom no troba un bon f�ssil, els bons f�ssils et troben a tu�- comenta Moy�-Sol�.\nEls col�laboradors del Dr. Moy�-Sol� s�n Meike K�hler, David M. Alba i Isaac Casanovas-Vilar de l�Institut de Paleontologia M. Crusafont de la Diputaci� de Barcelona, Espanya; i Jordi Galindo de Palaeoth�ria, S.C.P. Proven�als, de Barcelona, Espa�a. David M. Alba tamb� �s membre de Palaeotheria, S.C.P. Proven�als, de Barcelona, Espanya.\nL�estudi ha comptat amb el suport de la Diputaci� de Barcelona, Departaments d�Universitats i Recerca i de Cultura de la Generalitat de Catalunya, CESPA GR, Ministerio de Educaci�n y Ciencia, Fundaci� La Caixa, Fundaci�n Conjunto Paleontol�gico de Teruel, i la Iniciativa de Investigaci�n de los Or�genes Humanos (Researching Hominid Origins Initiative).\nL�Associaci� Americana per a l�Aven� de la Ci�ncia (American Association for the Advancement of Science (AAAS)) �s la societat cient�fica general m�s gran del m�n i publica la revista Science (www.sciencemag.org). L�AAAS (www.aaas.org) es fund� el 1848 i treballa al servei d�unes 265 organitzacions i acad�mies de ci�ncies afiliades amb un abast de 10 milions de persones. Science compta amb la circulaci� pagada m�s gran de totes les publicacions de ci�ncies generals amb proc�s de revisi� parit�ria del m�n i el seu nombre total de lectors �s d�un mili� de persones aproximadament. L�AAAS, una organitzaci� sense afany de lucre, est� oberta a tothom i compleix la missi� de �contribuir a l�aven� de la ciencia i servir a la societat� mitjan�ant iniciatives a la pol�tica de les ci�ncies, programes internacionals, ensenyament de les ci�ncies, entre molts altres �mbits. Per a les darreres novetats sobre investigaci� podeu visitar EurekAlert! www.eurekalert.org, el millor lloc web de not�cies cient�fiques i un servei de l�AAAS.


Ruptura de JxCat i PDeCAT al Congrés: votaran diferent a l'estat d'alarma\nMadrid. Dijous, 29 d'octubre de 2020. 12:53\nActualitzat Dijous, 29 d'octubre de 2020. 14:41\nLa ruptura entre Junts per Catalunya i el PDeCAT s'escenifica avui al Congrés dels Diputats. Les dues formacions, que comparteixen el Grup Plural a la cambra baixa, tenen llibertat de vot. I així l'exerciran aquest dijous, en la votació de la pròrroga de l'estat d'alarma, almenys fins al 9 de març. Mentre els quatre diputats del PDeCAT ja havien anunciat que hi votarien a favor, els quatre parlamentaris de JxCat s'abstindran després d'intentar negociar en va amb el govern espanyol. Aquesta escena podria repetir-se en les pròximes setmanes, amb la negociació dels pressupostos de l'Estat per davant.\nEls diferents enfocaments ja es van evidenciar ahir, quan van presentar esmenes separades a la pròrroga de l'estat d'alarma. Els quatre diputats del PDeCAT ja van anunciar fa uns dies que votarien a favor de l'estat d'alarma. L'altra meitat, la de Junts, ha intentat negociar amb el govern espanyol un possible sí. No han aconseguit el que volien i optaràn per l'abstenció. En la seva intervenció, Laura Borràs ha reclamat totes les competències de gestió per a la Generalitat.\nFerran Bel, del PDeCAT, ha assegurat que no suposa “cap ruptura”, sinó que és una situació que ja s’ha produït abans al Parlament de Catalunya. Ha subratllat que les relacions entre les dues formaciones es “mantenen”, que van “més enllà d’una votació o altra”. Però hi ha hagut més votacions avui: les de les esmenes. JxCat ha votat en contra de les esmenes del PDeCAT. Per la seva part, el PDeCAT s'ha abstingut a les esmenes de JxCat.\nActualment hi ha quatre diputats del PDeCAT i quatre de JxCat. Els del PDeCAT són Ferran Bel, Sergi Miquel, Genís Boadella i Concepció Cañadell. Els de JxCat, la portaveu Laura Borràs, Míriam Nogueras, Jaume Alonso-Cuevillas i Mariona Illamola.\nQuatre mesos prorrogables\nEls plans inicials de Pedro Sánchez passaven per una pròrroga eterna de sis mesos, fins al 9 de maig. Davant el descontentament del conjunt de l’oposició, ahir va acceptar una esmena d'ERC: al cap de quatre mesos, el 9 de març, les comunitats i l’Estat revisaran la vigència de l’estat d’alarma. Sánchez compareixerà cada dos mesos i el ministre de Sanitat cada mes per donar explicacions. El PP reclamava que la pròrroga fos només de dos mesos, però finalment s'abstindrà. Obtindràn la majoria amb vots favorables d'ERC, el PNB i Cs.\nÉs un estat d'alarma molt diferent al de la primera onada, però també limitat. Els presidents autonòmics, que són les autoritats delegades competents, poden imposar tocs de queda i fins i tot confinaments perimetrals de tot o part del seu territori, com han fet la majoria de Comunitats Autònomes. En canvi, no poden aplicar confinaments domiciliaris com estudia la Generalitat i han tornat a aplicar països com França.\ncoronavirus Illa avisa que "arriba un hivern llarg amb unes festes diferents" Nicolas Tomás


L’Ajuntament de Sueca treballa per eliminar la bretxa de gènere existent en la societat - Suhecapuntcom\nInici SUECA L’Ajuntament de Sueca treballa per eliminar la bretxa de gènere existent en...\nL’Ajuntament de Sueca treballa per eliminar la bretxa de gènere existent en la societat\nLa Regidoria d’Igualtat informa sobre la nova legislació referent als plans d’igualtat retributiva en les empreses\nDes de la Regidoria d’Igualtat de l’Ajuntament de Sueca van informar sobre la nova normativa existent referent a l’elaboració i registre dels nous Plans d’Igualtat Retributiva en les empreses, de manera que, si algun negoci, associació o entitat local es troba en el supòsit al qual es refereixen estos plans, tinga en consideració els canvis legals que li puguen afectar. “El passat 22 de febrer, vam commemorar el Dia de la Igualtat Salarial mitjançant un manifest en el qual reivindicàvem la lluita contra la desigualtat retributiva, posàvem el punt de mira en la bretxa de gènere que encara existeix en la nostra societat, i remarcàvem el nostre compromís en la lluita contra estes discriminacions, donant suport a la normativa que ja es troba en vigor. Ara, volem informar la ciutadania interessada sobre esta nova normativa, oferint-li assessorament per a contribuir al fet que l’objectiu d’estes mesures siga una realitat a curt termini”, va explicar la regidora d’Igualtat, Gema Navarro.\nCarpenter working on the circular saw\nEl Decret 6/2019, d’1 de març, de mesures urgents per a la garantia de la igualtat de tracte i d’oportunitats entre dones i homes en l’ocupació, modificava l’anterior llei orgànica de 2007 de manera que, en concret, l’article 45.2 establia l’obligatorietat de les empreses de més de 50 persones treballant, de realitzar un pla d’igualtat (abans era obligatori en les de 250 persones). A més, modificava també l’article 46.2, establint les noves matèries que han de contindre estos plans, entre elles, una auditoria salarial entre homes i dones. D’altra banda, afegia nous apartats en este article, creant un Registre de Plans d’Igualtat, d’obligat compliment per a les empreses, establint que es desenvoluparia reglamentàriament.\nD’altra banda, el Decret 6/2019 introduïa també una nova disposició transitòria d’aplicació progressiva d’estos dos nous articles 45 i 46 de la Llei d’Igualtat Estatal, pel qual establia que les empreses de més de 150 persones treballant, i de fins a 250, comptarien amb un període d’un any per a aprovar els seus plans (és a dir fins al 8 de març de 2020); les d’entre 100 i fins a 150 persones, disposarien de dos anys (fins al 8 de març de 2021); i les empreses d’entre 50 i 100, disposarien de 3 anys per a complir amb el precepte legal d’igualtat, és a dir, fins al 8 de març de 2022.\nPel que respecta a la normativa de la Comunitat Valenciana, l’obligatorietat de presentar avaluacions dels plans de les empreses passa a ser de dos, (una intermèdia i una final), i no anual com era fins ara. “A Sueca comptem amb diverses empreses, associacions i entitats que ja disposen d’eixe visat del seu Pla d’Igualtat, el qual volem donar a conéixer, en un futur, en un acte reivindicatiu i de reconeixement, atorgant un distintiu municipal per la igualtat per a seguir amb la consecució dels objectius del II Pla d’Igualtat dirigit a la ciutadania, que està en vigor”, assenyala Navarro.\nDes del Departament d’Igualtat municipal es posen a la disposició de la població interessada per a assessorar o resoldre qualsevol dubte sobre este tema, a través del correu: igualtat@sueca.es.\nArticle anteriorL’exalumne del Centre Politècnic José Tomás recupera la lletra i partitura d’un antic himne\nArticle següentUna oportunitat única per a conéixer la Guerra Civil des de diferents punts de vista


Els Comuns també «arriben» a Girona - Diari de Girona\nEls Comuns també «arriben» a Girona\n18·02·19 | 05:00\nD on venen els anomenats «comuns» ? Segons la seva carta de presentació no són polítics professionals, són la «ciutadania que no hauria participat en la política institucional si no fos perquè vivim un moment excepcional» per promoure, diuen, «un model econòmic i ecològic basat en el bé comú, una societat justa i igualitària, un país fratern i sobirà, feminista i inclusiu». El moviment del 15-M, les lluites contra els desnonaments, les marees pensionistes i moltes altres mobilitzacions populars van fer que molta gent que no havia intervingut mai s'hi acabés implicant.\nPerò no tothom entre els comuns és gent acabada d'arribar i sense militància anterior en un o altre partit, sinó que també hi participen persones amb molts anys d'experiència política en diferents organitzacions polítiques, com ara Iniciativa Verds, Esquerra Unida o, més recentment, Podem. Com reconeixen alguns dirigents dels Comuns, «no és fàcil la construcció orgànica i territorial d'un nou subjecte polític ambiciós i que tingui en el seu esperit ser un projecte guanyador, transformador i radicalment democràtic». Molts d'aquests i aquestes activistes van constituir fa quatre anys Barcelona en Comú i altres candidatures municipalistes similars a Catalunya i a la resta de l'Estat, amb immillorables resultats com el de la mateixa capital catalana, on Ada Colau va aconseguir l'alcaldia, èxit que es va repetir igualment a València, Saragossa o Madrid, entre moltes altres de les que posteriorment s'han anomenat «ciutats del canvi».\nAmb el nom d'En Comú Podem, els comuns van ser també la primera força política a les eleccions generals de 2015 i 2016 a Catalunya, mentre els seus aliats d'Units Podem (Unidos Podemos) amb Pablo Iglesias (Podem) i Alberto Garzón (IU) al capdavant, i també altres confluències properes com En Marea a Galícia aconseguien els millors resultats d'un partit o coalició a l'esquerra del PSOE des del començament de la democràcia.\nEn la complexa situació política a Catalunya, els comuns pretenen consolidar un espai que superi la forta polarització del país entre unionisme i independentisme, amb un sobiranisme entès de manera àmplia, que defensa el dret a decidir dels ciutadans catalans en un referèndum que pugui ser reconegut per la comunitat internacional. Un objectiu que els mateixos comuns reconeixen avui per avui com a francament difícil a curt o mitjà termini, però que els fa allunyar-se, en major o menor mesura, tant dels que defensen l'aplicació d'un nou 155 com dels que continuen apostant per la via unilateral. Sense perjudici, en qualsevol cas, de reclamar un judici just per als líders independentistes injustament empresonats\nEls comuns aposten també per la creació d'una «república social, democràtica i ambientalment justa, com a màxima expressió i realització de la seva sobirania nacional, i que comparteixi sobiranies amb un Estat de caràcter plurinacional». Per als comuns, els drets socials i els nacionals són inseparables i formen part del mateix avenç democràtic incloent, per tant, el dret de les classes populars a decidir-ho tot, també en el que afecta la democratització de l'economia com el dret a l'habitatge, a l'educació o a la sanitat públiques.\nPerò, què poden aportar els Comuns a la ciutat de Girona, un municipi relativament conservador en àmbit polític. A la capital gironina, alguns antecessors dels comuns, tant el PSUC dels anys 70 i 80 com més tard Iniciativa per Catalunya (IC) i Iniciativa Verds - Esquerra Unida (ICV-EUiA), han comptat amb representació municipal en set de les deu eleccions locals que s'han portat a terme des del restabliment de la democràcia, arribant a quatre regidors a les primeres eleccions democràtiques o a tres l'any 2007, i participant en l'equip de govern en diverses legislatures, les dues darreres en coalició amb PSC i ERC i Anna Pagans a l'Alcaldia (2003-2011), període en el qual van gestionar les àrees de polítiques socials, cooperació i medi ambient. Avui Girona en Comú Podem, doncs aquest sembla que serà el nom de la seva candidatura, pretén recuperar i eixamplar aquell espai i treballar per aconseguir una nova majoria de l'esquerra gironina.


Dilluns, cafè i art a les 7'30h. davant del Museu de Lleida - Teleponent\nInici Patrimoni Dilluns, cafè i art a les 7’30h. davant del Museu de Lleida\nDilluns, cafè i art a les 7’30h. davant del Museu de Lleida\nLa CUP se suma a una convocatòria a les xarxes\nImatge del cartell que circula per les xarxes convocant a fer un cafè el dilluns davant del Museu de Lleida\nLa CUP s’ha sumat a una convocatòria a les xarxes que anima a quedar dilluns a les 7:30 del matí davant del Museu de Lleida amb l’excusa de “fer un cafè”. El cartell, que té de fons la foto de l’equipament museístic lleidatà, l’ha compartit el compte oficial del partit a Twitter i també l’han retuitat els Comitès de Defensa de la República de Lleida. De moment, és l’única acció que s’ha difós davant l’imminent trasllat a l’Aragó de les 44 obres del monestir de Sixena que són al Museu de Lleida, una operació prevista justament per dilluns al matí. La Plataforma d’Entitats Culturals de Lleida no ha fet cap convocatòria tot i que el seu portaveu, Xavier Quinquillà, va assegurar aquest divendres que que si es materialitza el trasllat “la gent es mourà per expressar de forma cívica, pacífica i respectuosa el seu clam de denúncia”. Cal recordar també que la candidata de la CUP per Ponent, l’Alt Prineu i Aran, Mireia Boya, va dir en una entrevista a l’ACN que espera que quan es presenti la Guàrdia Civil al Museu de Lleida per emportar-se les obres de Sixena la gent el defensi com van fer amb els col·legis electorals l’1-O. (acn)\nArticle anteriorLlancen pintura contra els cartells de la rebatejada plaça ‘1 d’octubre’ a Lleida\nArticle següentDomènech als socialistes pel conflicte de l’art del Museu: “Gràcies, PSC”


Novembre i desembre - Diari de Girona\nagustí casanova i masferrer 06.12.2017 | 00:28\nEl mes de novembre, el penúltim mes de l'any, és el més trist, lleig, avorrit i antipàtic i per contrast fa molt més brillant i atractiu el mes següent, el mes de desembre, el mes alegre i festiu de l'any, i si cauen quatre volves els dies de Nadal els grans i els petits se senten tan contents, com els pastors cantaires dels Pastorets.\nEs procura creuar el novembre veloçment per arribar al desembre, però cada any es fa més costerut i si abans es deia que el pecat pesava més que el plom, ara que els pecats són ingràvids hem de concloure que el novembre és plumbi, calmós i allargassat.\nAlguna vegada ja he escrit que els noms dels mesos no es corresponen amb el lloc que ocupen en el calendari; el del novembre és escandalós nominalment perquè significa 9 i en canvi és el numero 11 i el mes que ens trobem ara, un bon mes, el desembre vol dir 10. No sols hi ha errors exorbitants en els noms dels mesos sinó que molts d'ells simbolitzen divinitats paganes, gener, del déu romà bicèfal Janus, el febrer en llatí februare significa neteja, rituals de purificació i teràpia col·lectiva religiosa dedicada al déu Plutó, març, el déu Mart.\nAquest embolic és un triomf del paganisme.\nLa religió catòlica no va reaccionar a temps contra els noms del mesos com els d'alguns planetes, malgrat que ho cristianitzà tot embolcallant els fets i les coses amb noms religiosos penetrant així en la vida ordinària de la gent tot fent-se present a fora i a dins de les llars. Va canviar topònims esborrant els seus noms primigenis i s'apropià de molts posant noms de sant o de marededéus a les poblacions, indrets i llocs concrets. La vida quotidiana, abans, estava entreteixida no sols d'oracions, com resar el rosari en família o a la feina, també els elements religiosos afloraven en el llenguatge usual com dir «Jesús» després d'estossegar, «adéu sia-u», «au Maria!», «Déu vos guard», «Sant Marc, Santa Creu, Santa Bárbara no em deixeu», «Bon dia que déu nos do», «Que Déu ens doni bon dia» etcètera.\nJa de petit el mes de novembre em resultava un mes ronsejaire i hostil. Començava bé amb la festa de Tots Sants però sense cap més altra dia festiu. Arribava el fred i no estàvem preparats per rebre'l, ens enxarpava desprevinguts perquè l'octubre és força càlid. Els dies esdevenen curts i rúfols, escurçats per manca de llum solar. Matins lleganyosos, dies encapotats, cels coberts i grisos, de pedra picada, sense els seus blaus. Els nuvolats bolcaven tota la seva aigua al damunt de les teulades, dels carrers i dels camps; uns ruixats interminables que duraven tres dies.\nSortíem del col·legi i ja obscuria, a més els arbres sense fulles, els terres humits, els horts sense fruita per anar a abastar, poca gent pels carrers; sovintejadament, en aquells anys, se n'anava la llum elèctrica i mai vaig saber on anava, però ens quedàvem a les fosques i a les palpentes entràvem a les botigues d'espelmes enceses, que els vailets les apagaven, així enredàvem l'avorriment.\nA la sastreria del pare, el meu germà Francesc posava en funcionament el «petromax» i m'agradava veure com la tela de la làmpada es convertia en cendra, quan els meus dits la tocaven després de ser utilitzada; no obstant això, aquest aparell sempre em va fer por perquè temia que esclatés com una bomba de mà. També fèiem servir llum de carbur per bellugar-nos per casa, tan perillós per a mi com el «petromax».\nAl mes de novembre a diferència dels altres mesos la fraseologia popular no li ha dedicat massa refranys. Aquí n'aporto uns que es contradiuen «En novembre qui no ha sembrat, que no sembri», «Qui per novembre no ha sembrat, que no sembri que ja és tard», en canvi al País Valencià «En novembre qui no ha sembrat que sembri», «Sembrar pel novembre i llaurar pel desembre», «Pel Novembre cava i sembra».\nEl desembre sí que arriba carregat de refranys perquè conté festes fonamentals com la Puríssima, Nadal, Sant Esteve i amb ell s'acaba l'any. «El fred de desembre es fica a dins per sempre», «El sol del desembre i del gener porta gelades pel febrer».\n«Juny, juliol i agost, senyora, no estic amb vos; desembre, gener i febrer, aleshores no et voldré», «La boira de desembre, duu el garbí al ventre», «La neu de desembre i de gener s'assenta com un cavaller, i la neu de febrer fuig com un gos llebrer». «La neu del mes de desembre té queixals i dents». «Neus pel desembre, bon any pel que ve». Etcètera.\nEls cursos de tots els col·legis, també dels equips esportius, es formen en funció de l'any que han nascut els nens. Si s'empra aquest mètode un vailet nascut al gener es porta amb un del desembre 11 mesos, no obstant se'ls agrupa junts a l'entrenament, tanmateix el del gener està més capacitat i preparat perquè és més gran i els entrenadors li presten més atenció.\nNo sé si en els estudis hi ha cap evidència que ho demostri, però en el futbol sí; els millors jugadors són aquests: Messi 24 de juny, Ronaldo 5 de febrer, Di Stefano 7 de juliol, Cruyff 25 d'abril, Platini 21 juny, Ronaldinho 21 març, Kaká 22 abril, Zidane 23 juny, Kubala 10 juny i només fora dels primers sis mesos: Pelé i Maradona que van néixer a l'octubre. S'haurien de desdoblar les classes i els equips esportius en nens de 8 anys i 6 mesos i de 8 anys i més de 6 mesos, nogensmenys aquest luxe cap estat se'l pot permetre. Però, ai las! Els estats no tenen calers per desdoblar els cursos ni els col·lectius esportius.


El TecnoCampus Mataró-Maresme enderroca muralles originals en només\nEl TecnoCampus Mataró-Maresme enderroca les seves muralles originals en només sis anys\nEl constant increment d'alumnes i empreses obliga a ampliar amb un sisè edifici el parc tecnològic de la capital del Maresme\nDilluns, 17/10/2016 | Actualitzat el 19/10/2016 a les 09:04 CEST\nMataró va començar a enderrocar 159 anys enrere -el 1857- les muralles que havien començat a construir-se el 1569. Van passar, doncs, 288 anys entre una cosa i l'altra.\nEl parc tecnològic TecnoCampus, i en aquest cas no per culpa de l'acceleració del temps en la vida moderna, ha trigat molt menys a superar el seu àmbit natural de planificació: el complex, inaugurat el 2010, ha quedat petit en només sis anys a causa de l'increment constant del nombre d'alumnes i d'empreses.\nLes xifres parlen per si soles: des del 2010, el nombre d'estudiants que cursen estudis de grau i de postgrau al centre universitari s'ha multiplicat per dos; el curs 2011-2012 hi havia 1.471 matriculats i en el present curs 2016-2017 n'hi haurà gairebé 3.100. En el que es refereix a les empreses, les 120 que hi ha actualment han ocupat tot l'espai disponible en les dues torres principals, adjacents a la rotonda on se situa l'escultura Laia l'Arquera.\nAquest és el motiu que va portar els responsables del projecte estrella de Mataró a plantejar-se una primera ampliació fora del seu àmbit original d'actuació, concretament a l'edifici del Rengle, propietat de l'empresa municipal PUMSA i que ha donat molt a parlar en els últims temps a causa del sobrecost de la seva construcció.\nPotser, precisament, per contrarestar la imatge negativa que aquest edifici acumula a la retina dels mataronins, una part del Rengle acull des d'aquest dilluns una nova secció del TecnoCampus, dedicada als estudis de l'àmbit de Salut, un projecte que converteix en exitós tot allò que toca.\nL'edifici, que s'anomena TCM 6 perquè és la sisena gran construcció del complex, ha suposat una inversió propera a un milió i mig d'euros. Està situat al Passatge Adolf Comerón, a pocs metres de l'edifici principal del parc –al costat de l'Hotel Ibis-, i consta d'aules, gimnasos i laboratoris.\nAllà es concentraran la docència i les pràctiques de l'Escola Superior de Ciències de la Salut, un dels tres centres universitaris del TecnoCampus, que imparteix els graus d'Infermeria, Fisioteràpia –nou d'aquest curs- i Ciències de l'Activitat Física i l'Esport, a més de dobles titulacions de grau, postgrau i màsters.\nEn una primera fase l'edifici servirà per acollir aquests estudis però posteriorment es preveu que aculli empreses vinculades a aquest sector, intentant generar un clúster en aquest àmbits.\nSENSE FINANÇAMENT DE LA GENERALITAT\nUn dels fets sorprenents d'aquest projecte promogut des de finals del segle XX a la capital del Maresme és que no rep cap mena de finançament de la Generalitat, que sí es va encarregar en el seu moment del cost de construcció del nou edifici del centre CETEMMSA -ara a la xarxa catalana Eurecat-, ubicat a l'interior del parc.\nConscient del dèficit que suposa que l'administració autonòmica no aporti cap mena de recurs al finançament ordinari del centre, l'alcalde David Bote (PSC) ha aprofitat aquest dilluns la presència del conseller d'Empresa i Coneixement, Jordi Baiget, a l'acte d'inauguració del nou espai per demanar a la Generalitat que s'impliqui d'una manera més directa en el projecte.\nNo obstant, en declaracions als periodistes, Baiget no ha manifestat cap canvi de posició en aquest sentit: "El nostre compromís és acompanyar el Tecnocampus en aquells projectes de creixement que pugui tenir; si en algun moment necessita recursos econòmics, estudiarem la petició concreta que se'ns faci", va apuntar deixant clar que la responsabilitat del finançament recau en el patronat de la Fundació Tecnocampus, creat per l'Ajuntament.\nBaiget també ha recordat que, en la mesura que els alumnes del parc de Mataró són d'un centre adscrit a la Pompeu Fabra, la Generalitat també els té en compte quan acorda el finançament de la UPF.\nLa inauguració va congregar unes 150 persones en una de les sales del nou edifici i, a més del conseller, van intervenir a l'acte l'alcalde de Mataró; el rector de la Universitat Pompeu Fabra, Jaume Casals; i la presidenta de la Fundació TecnoCampus Mataró-Maresme, Dolors Guillén.


Com utilitzar endolls de Algèria a Tailàndia\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Algèria a Tailàndia en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Algèria a Tailàndia sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


La població masculina de la Península va ser substituïda gairebé del tot fa 4.000 anys\nDos estudis genètics reconstrueixen la història dels pobladors de la Península en els darrers milers d'anys\nXavier Duran 14/03/2019 - 20.00 Actualitzat 15/03/2019 - 18.45\nSepultures musulmanes a València (Guillermo Pascual Berlanga)\nUna invasió de descendents de pastors de les estepes de l'Europa de l'Est va reemplaçar gairebé tots els homes de la península Ibèrica fa 4.000 anys. És una de les principals conclusions d'un estudi dut a terme per un ampli equip internacional i publicat a la revista "Science" que ha permès elaborar un mapa genètic dels darrers 8.000 anys a la Península. Una altra conclusió és que la població basca actual presenta una genètica típica de la Ibèria de l'edat del ferro, sense gaires modificacions en els darrers 3.000 anys.\nL'estudi ha estat coliderat per Carles Lalueza-Fox, de l'Institut de Biologia Evolutiva (CSIC-UPF), i David Reich, de la Universitat Harvard. Es basa en l'anàlisi dels genomes de 271 habitants de la Península de diferents èpoques històriques, contrastats amb les dades recollides en estudis previs de 1.107 individus antics i de 2.862 de moderns.\nAixò ha permès establir que el 40% de la població i, en el cas dels homes, gairebé el 100%, va ser substituïda. En el cas dels homes, això s'ha establert amb anàlisis del cromosoma Y, que només tenen els mascles. Així ho explica Carles Lalueza-Fox:\n"De manera progressiva durant una etapa que podria haver durat uns 400 anys, els llinatges del cromosoma Y presents fins aleshores a la Ibèria de l'edat del coure van ser quasi totalment substituïts per un llinatge, l'R1b-M269, d'ascendència estepària."\nAixò no significa que fos un esdeveniment amb violència generalitzada, perquè no n'hi ha evidències. Segons David Reich, "les dades genètiques per si soles no ens poden dir què ho va impulsar. I afegeix aquesta consideració.\n"Les proves d'altres camps, com l'arqueologia i l'antropologia, han de ser combinats amb aquests resultats per comprendre millor què impulsà aquest patró genètic."\nLalueza-Fox planteja una possible explicació: que les dones ibèriques preferissin els procedents de l'Europa Central en un context de "forta estratificació social". I li dona suport l'existència d'una tomba d'una etapa posterior, l'edat del bronze, a Castillejo del Bonete (Ciudad Real), on hi ha un home que presenta ascendència de l'estepa i una dona genèticament semblant als ibèrics anteriors a l'edat del coure. Això indicaria, doncs, parelles mixtes entre els homes nouvinguts i les dones que ja habitaven la Península.\nRestes de dos germans caçadors-recol·lectors trobats a La Braña, Lleó (Julio Manuel Vidal Encinas)\nUna influència musulmana més antiga\nSobre la població basca, també mostra influència genètica de les estepes i amb una freqüència elevada del cromosoma Y R1b. Però pràcticament no ha experimentat més canvis des de l'Edat del Ferro --fa uns 3.000 anys--. Per això no presenta influències de migracions com la dels romans, els grecs o els musulmans, perquè en van quedar aïllats.\nTambé s'ha pogut demostrar que el corrent genètic des de l'Àfrica és molt més antic que no es creia fins ara. A part d'individus que revelen contactes esporàdics, en el període islàmic, en llocs com Granada, València, Castelló i Vinaròs, hi ha un component nord-africà proper al 50%. Actualment està al voltant del 5%, probablement perquè el llinatge va ser gairebé eliminat durant la Reconquesta i la posterior expulsió dels moriscos --musulmans convertits al cristianisme--.\nL'impacte musulmà també es pot trobar a Catalunya. Set individus trobats a Sant Julià de Ramis (Gironès), d'entre els segles VIII i XII, mostren parentiu amb individus nord-africans.\nEmpúries i Ullastret\nL'arribada dels visigots es pot observar en dos individus del jaciment del Pla de l'Horta (Girona), que mostren descendència de l'Est d'Europa i, en el cas de l'ADN mitocondrial, que només es transmet per línia femenina, típic d'Àsia.\nQuan comença l'edat mitjana, en el segle V, almenys un quart de la població ancestral ibèrica havia estat reemplaçada per nous fluxos de població provinents del Mediterrani oriental --romans, grecs i fenicis--. Per això, a la colònia grega d'Empúries, fundada entre els anys 600 abans de la nostra era i el període tardorromà --cap als segles IV i V de la nostra era--, s'hi troben individus amb ancestres típicament grecs i d'altres amb població genèticament indistingible dels habitants del poblat ibèric d'Ullastret, situat a poca distància.\nEn la recerca hi han participat investigadors de diverses institucions catalanes: l'Institut Català de Paleontologia Humana i Evolució Social (IPHES), les universitats de Barcelona i de Girona, el Museu d'Arqueologia de Catalunya, el Museu i Poblat Ibèric de Ca n'Oliver, a Cerdanyola del Vallès, i la cooperativa Arqueovitis, d'Avinyonet del Penedès.\nDos llinatges ancestrals\nAquest estudi es complementa amb un altre publicat també aquest dijous a la revista "Current Biology". La primera autora és Vanessa Villalba-Mouco, de la Universitat de Saragossa i de l'Institut Max Planck de Ciències de la Història Humana de Jena (Alemanya), que també ha participat en l'estudi de "Science". Ha comptat amb la participació d'investigadors de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB).\nEn aquesta recerca s'ha identificat a la península Ibèrica un llinatge genètic que conté els dos llinatges ancestrals que van sobreviure a l'Europa Occidental al final de l'edat de gel. Un d'aquests es considerava desaparegut fa 14.000 anys.\nEls autors han analitzat el genoma dels últims caçadors-recol·lectors del final de l'edat de gel i d'individus neolítics que van viure a la Península fa entre 13.000 i 6.000 anys. En total, onze individus, dos dels quals són dels més antics provinents de l'abric de la balma de Guilanyà, al Solsonès, que té una antiguitat de 12.000 anys.\nAl final de l'edat de gel --fa uns 20.000 anys-- només dos llinatges genètics del paleolític superior van sobreviure a l'oest i al centre d'Europa. El primer estava associat al període magdalenià (20.000-15.000 anys). El segon, a l'epigravetià, que té el representant més antic al jaciment de Villabruna, a Itàlia. La recerca ha permès observar que el llinatge magdalenià va sobreviure a la Península, mesclat amb el del grup de Villabruna i sense ser reemplaçat per aquest últim. Rafael Mora, director del Centre de Patrimoni Arqueològic de la Prehistòria (CEPAP-UAB), explica la rellevància del jaciment del Solsonès.\n"La seqüenciació de la composició genètica dels individus de la balma de Guilanyà ha estat fonamental en l'estudi, perquè confirma la pervivència de llinatges antics en els caçadors-recol·lectors de l'Europa Occidental en un període en què en altres parts d'Europa, com el nord d'Itàlia o França, ja s'ha produït el reemplaçament genètic del llinatge magdalenià."\nUna altra cosa és esbrinar com es va generar aquest llinatge dual. L'equip de recerca planteja tres hipòtesis: que ja existís a la Península un llinatge magdalenià que després va ser complementat pel grup de Villabruna; que els dos llinatges hi arribessin d'Europa separats i es barregessin aquí, o que existissin ja mesclats a Europa abans d'arribar a la Península.\nEspanya emet una alerta sanitària internacional pel brot de listeriosi\nRyanair tancarà la seva base a l'aeroport de Girona el gener de 2020\nÀrea on ha passat l'accident, a l'A-2 a Jorba (Google Street View)\nDetenen un conductor per atropellar mortalment un motorista a l'A-2 i fugar-se\nPresó per als pares del nadó de 20 dies maltractat a Lleida


De com la noia cellajunta va renunciar a la riquesa i la fama per principis | El fem fatal\n1 comentari Posted by El fem fatal a 19/08/2012\nLa noia cellajunta surt de la sala i clava una coça al cartell gegant de la pel·li que acaba de veure. No és pas el fet que hagin substituït el país que figurava al guió original el que li sap greu; de fet, ja es temia que un loby escocès o altre de Hollywood pressionaria perquè l’al·legat independentista canviés de protagonistes. Tampoc no és la perruca que li van jurar que a postproducció no li estarrufarien tant; de fet, això del pèl ja li agrada. No és ni tan sols que hagin retallat les escenes de sexe amb el jove MacGuffin, l’únic moment en què ningú no es reia d’ell perquè parla una llengua incomprensible.\nEl tros de semental MacGuffin.\nNo, el que l’ha decebuda profundament és que, en un vergonyós incompliment de contracte, se l’hagin pixat d’aquesta manera i li hagin acabat retocant la seva preuadíssima entrecella. Per això, la noia cellajunta decideix que a partir d’ara només farà documentals a favor de la independència pilosa.\nEncerclada, la vergonyant intervenció en una de les parts més íntimes de la noia cellajunta.\n(Emmagatzemat, juntament amb un altre episodi del la noia cellajunta (en concret, De com va destruir el camp de concentració secret de l’estació de Sants) i alguna altra secreció igualment idiota, al contenidor de microcontes idotes de P. E.)\nLa noia cellajunta au naturel.\nmicrocontes alegria, Brave, cine, Escòcia, independència, loby escocès, noia cellajunta, pèl\n← La difícil facilitat del traductor automàtic\tDe com es va resoldre el misteri de la funció dels mugrons masculins →\nOne response to “De com la noia cellajunta va renunciar a la riquesa i la fama per principis”\nTomàs 20/08/2012 a les 8:35 pm\nAixò del photoshop no tothom ho entén de la mateixa manera. Fins i tot un animat ha de tenir drets, no?


Tartana - Arròs de cigales, gambes i freses de sèpia\n1. Ingredients (6 persones):\n12 freses de sípia.\n3 dents d’all picades.\n1 cullerada sopera de pebre roig dolç molt.\n2 Tomaques de pera ratllades.\n2,5 l de caldo de peix.\n48 brins de safrà picats i infusionsts.\n600 g d’arròs varietat Albufera.\nEs col·loca la paella sobre el fogó o trespeus (si és a llenya) i s’incorpora el aove. Quan estiga calent, s’afegeixen les cigales i les gambes, es deixen sofregir, i es retiren. S’incorporen les freses, deixant que se sofregixquen, sense cuinar-se del tot, i es retiren. Es continua sofregint la ceba. Quan estiga a mitjà fer, s’afegix l’all, el pebre roig i la tomaca, i s’ofeguen tranquil·lament. A continuació, es posa el caldo. Quan comença a bullir, s’afegixen el safrà i l’arròs, i es corregeix de sal. L’arròs Albufera es cuina els primers 10 min. a foc intens, els següents 5 min. a foc baix, i els últims 3-5 min. a foc molt intens per a fer el socarrat. A mig fer l’arròs, es reincorporen les cigales, les gambes i les freses.


El xef Xavi Arnan imparteix una masterclass sobre l’ús de sifons al PFI La Forquilla | Ocupació\nInici / Notícies / El xef Xavi Arnan imparteix una masterclass sobre l’ús de sifons al PFI La Forquilla\nEl Programa de Formació i Inserció (PFI) d'Auxiliar d'Hoteleria: cuina i serveis de restauració, del Servei d'Ocupació i Formació de l'Ajuntament de Vilafranca, organitza visites de l’empresariat de l'entorn per tal de complementar la formació que l’alumnat rep en el centre de formació i en les empreses on fan estades pràctiques i experimentar directament el treball en l'àmbit de la restauració i mantenir un primer contacte amb l’empresariat del sector.\nLa setmana passada l’alumnat del PFI d'Auxiliar d'Hoteleria de la Fassina va acollir a l'Alberg Municipal el xef Xavi Arnan, del Restaurant el Racó de la Calma de Vilafranca. Aquest establiment ofereix una oferta gastronòmica de temporada i plats elaborats a partir de diferents tècniques culinàries.\nA l'aula de formació de restauració es va portar a terme la masterclass de preparacions amb la tècnica de l’ús del sifó impartida pel xef. En un principi va explicar a l’alumnat el seu itinerari professional i les seves inquietuds en l’àmbit de la restauració. Va fer diverses demostracions com, per exemple, una escuma de crema catalana, una escuma de pinya i la més original i sorprenent va ser una escuma de clara d'ou fregida.\nCal destacar la importància de la col•laboració de les empreses del sector del territori en el projecte formatiu dels alumnes, ja que permet un contacte directe entre alumnat i empresaris. Això facilita, per part de l’empresariat, un coneixement dels futurs treballadors/es i, per part de l'alumnat, el desenvolupament del seu itinerari formatiu amb l'adquisició de competències bàsiques relacionades amb la vida social, el món del treball i l'aprenentatge.\nEl Programa de Formació i Inserció és un programa orientat a joves de 16 a 21 anys que no han acreditat l'ESO. És una formació teoricopràctica que té com a finalitat qualificar professionalment, facilitar la continuïtat formativa a cicles formatius de grau mitjà o altres i millorar les oportunitats d'incorporació dels/de les joves al món laboral.


Karaoke, vitralls, ludoteca XXL i exhibicions canines entre les novetats de la Fira Infantil 2018 | Fira de Cornellà\nKaraoke, vitralls, ludoteca XXL i exhibicions canines entre les novetats de la Fira Infantil 2018\n05/12/2018 /a Fira Infantil de Nadal, Noticias /per Fira de Cornellà\nMés de 4.000 escolars visitaran el saló nadalenc els dies 19, 20 i 21 de desembre i a partir del 22 fins Cap d’Any estarà a disposició de tots els infants a Fira de Cornellà\nDel 22 al 31 de desembre el recinte firal de Cornellà acull una de les fires lúdic-educatives nadalenques més veteranes, la 26ena. Fira Infantil de Nadal, una cita que arriba carregada de d’il·lusió i diversió. Com a activitats estrella els nens i nenes podran mostrar el seu talent en el karaoke, podran fer volar la imaginació amb un nou taller de vitralls o gaudir d’una nova exhibició canina protagonitzada per gossos del cos de la Guàrdia Urbana de Cornellà. La zona dedicada a castells estarà coronada enguany per l’inflable més gran, una ludoteca tamany XXL. Aquestes novetats s’afegeixen a les activitats ja tradicionals que tornen una vegada més per la bona acceptació del nostre petit públic: tallers de medi ambient, de maquillatge, de manualitats, més de 1.400 metres quadrats dedicats a la pràctica de diferents esports, racons de jocs simbòlics pels més petits, atraccions, llits elàstics, etc. Tot un món de fantasia pels infants d’entre 2 i 12 anys.\nEls primers en gaudir del saló nadalenc de Fira de Cornellà seran més de 4.000 estudiants d’Educació Primària procedents de diferents escoles del Baix Llobregat que visitaran el recinte els dies 19, 20 i 21 de desembre. A partir de dissabte, 22 de desembre, la fira romandrà oberta fins el dia de Cap d’Any, a excepció dels dies 25 i 26 quan la fira romandrà tancada. L’horari serà d’11h a 20h, excepte els dies 24 i 31 de desembre quan tancarem portes un parell d’hores abans, a les 18h.\nTallers de tota mena pels més creatius\nDes dels seus inicis, la Fira Infantil de Nadal es va caracteritzar per oferir diversió però també activitats educatives. Vint-i-sis edicions després la fira manté aquest segell ampliant l’oferta de tallers que potencien la imaginació, la creativitat i difonen valors. Enguany l’oferta de tallers és variada: de medi ambient, de respecte a la natura, creació de màscares, maquillatge, taller de la sal, de terrisseria i, com a novetat, s’afegeix enguany el Taller de Vitralls.\nEls més calmats poden també recórrer l’itinerari de jocs de taula que ofereix la fira, així com gaudir amb el joc de portes reciclades, amb el joc de xapes o participant en el circuit d’habilitats que proposa la Guàrdia Urbana amb exposició de vehicles policials.\nLa ludoteca inflable més gran, un karaoke pels més cantaires i esport a dojo\nLa fira compta enguany amb la Ludoteca inflable més gran, 240 metres quadrats de superfície. Una activitat que, sens dubte, serà l’estrella de la zona dedicada a castells inflables. Aquesta zona és una de les preferides pels més moguts juntament amb els llits elàstics, els tobogans o les atraccions típiques de fira. Altre de les novetats captivarà als amants de la música per entonar cançons de tots els estils.\nI pels amants dels esports, de nou es reserven més de 1.400 metres quadrats de superfície per a la pràctica de mini tennis, mini pàdel, futbol sala, tennis taula, mini futbol, mini hoquei, mini handbol o bàsquet 3×3. Activitats que es porten a terme gràcies al Cos de Voluntaris i del Departament d’Esports de l’Ajuntament de Cornellà.\nMascota Puput Punxetes i exhibicions canines\nDiumenge, 23 de desembre la Fira Infantil de Nadal rebrà la visita de la mascota del Baix Llobregat, Puput Punxetes, molt coneguda pels més petits ja que acostuma a passejar-se per festes majors i actes culturals de la comarca. Durant el matí del primer diumenge de fira els visitants podran gaudir de la seva presència i fer-se fotos amb la Puput Punxetes.\nI per segon any consecutiu rebrem la visita de gossos policials que faran exhibicions en la plaça exterior del recinte firal. Seran els dies 22, 23, 29 i 30 de desembre sobre les 13h.\nDies obert al públic: Del 22 al 31 de desembre 2018 (excepte dies 25 i 26 de desembre)\nDies per escoles: 19, 20 i 21 de desembre de 2018 (visita concertada)\nhttps://www.firacornella.com/wp-content/uploads/2018/12/DSF4764.jpg 1333 2000 Fira de Cornellà https://www.firacornella.com/wp-content/uploads/2016/11/logo_header_2.png Fira de Cornellà2018-12-05 12:21:532018-12-05 12:21:53Karaoke, vitralls, ludoteca XXL i exhibicions canines entre les novetats de la Fira Infantil 2018\nAquest cap de setmana, torna la fira dels descomptes La Fira Infantil 2018 torna després del parèntesi de Nadal i Sant Esteve


Recerca sobre extracció de Liti a Xile - Electrònica Justa\nRecerca sobre extracció de Liti a Xile\nEl col·lectiu periodístic danès Danwatch destapa en un reportatge elaborat sobre el terreny i coordinat per SETEM Catalunya de quina manera la nostra demanda incessant de liti per la fabricació de smartphones i cotxes elèctrics comporta impactes ambientals greus al desert d’Atacama, Xile. L’extracció de liti comporta l’exhauriment dels recursos hidràulics del territori, tot afectant directament la subsistència de les comunitats indígenes locals i dels animals. La investigació s’ha realitzat en el marc de la campanya europea Make ICT Fair, en la qual participen onze organitzacions no governamentals d’Europa, entre les quals hi ha SETEM Catalunya, organitzadora del Mobile Social Congress.\n[VÍDEO] L’EXTRACCIÓ DE LITI AL DESERT DE XILE, IMPRESCINDIBLE PER L’ELECTRÒNICA, PROVOCA GREUS IMPACTES\nPROBABLEMENT HI HA LITI XILÈ DARRERE DE LA PANTALLA EN QUÈ ESTÀS LLEGINT\nLa mineria de liti alimenta els conflictes per l’aigua al desert més sec del món a Xile. És molt probable que tingueu liti xilè al vostre dispositiu Apple, al telèfon Samsung o al cotxe elèctric.\nLlegeix l’article publicat a Crític\nLA NOSTRA DEMANDA DE COTXES ELÈCTRICS I SMARTPHONES ESTÀ ASSECANT LA ZONA MÉS ÀRIDA DEL PLANETA\nL’extracció de liti per les bateries dels nostres ordinadors, telèfons i cotxes elèctrics està utilitzant molts dels escassos recursos hidràulics que permeten a les persones indígenes i els animals viure en el desert més àrid del món.\nMentre les protestes nacionals van colpejar Xile, les comunitats indígenes van bloquejar les carreteres cap als llocs propers d’extracció de liti. Les autoritats estan obligades a consultar-les abans de fer activitats mineres als seus territoris, però els grups indígenes afirmen que no han estat consultats.\nELS POBLES INDÍGENES S’ENFRONTEN A CÀRREGUES MENTRE RESISTEIXEN FUTURS PROJECTES DE LITI A TOT XILE\nEnmig de la creixent demanda mundial de liti, cada vegada s’estan explorant més llocs a Xile per a l’extracció. A tot el país, les comunitats indígenes s’oposen als futurs projectes miners.\nQUANTA AIGUA S’UTILITZA PER FABRICAR LES BATERIES DEL MÓN?\nMentre que al desert d’Atacama hi ha escassetat d’aigua, les empreses de liti bomben milers de milions de litres de salmorra des del subsòl de la zona.


L’ostentació de la duquessa contrasta amb les retallades i l’advertència de recessió de l’FMI\nJosep Cuní reflexiona sobre la gran paradoxa d’avui. D’una banda, el casament de la duquessa d’Alba, amb l’ostentació d’un càrrec que implica. De l’altra, els anuncis de més retallades i l’advertència de recessió a Europa el 2012 feta per l’FMI. “La societat ha perdut el nord”, assenyala.\nCuní també anuncia que demà, dia en què els sindicats han convocat el que volen que sigui una gran manifestació, a 8 al dia farem un gran debat, amb representants del govern de la Generalitat, dels sindicats i la patronal i amb economistes. El tema principal: les retallades són la solució a la crisi actual?\nEtiquetes: Alba, cayetana, Cuní, Díez, duquessa, fmi, retallades, videobloc Redacció\n5/10/2011 a les 12:08h per Carles F\nTrobo lamentable que aquesta senyora faci aquesta ostentació en els temps que corren. Crec que una de les millors maneres d’evitar les retallades seria abolir els privilegis d’alguns pel sol fet de pertanyer a la noblesa.\n5/10/2011 a les 12:16h per Laura\navui han anunciat que no cobraran paga extra els membres del govern…. estaria bé que la monarquia tampoc en cobrés…. no sé si això es pot saber\n5/10/2011 a les 23:26h per espinete\nBona nit, dec ser una de les poques persones que no he vist, ni ganes, les imatges de la Duquesa de Alba. Crec que es molt trist que mentre uns intenten trobar una sortida al daltabaix econòmic i social a nivell mundial altres “cremin” els seus diners, si intentem veure la part positiva aquest esdeveniment haurà generat feina ni que sigui per un dia a un bon nombre de persones\n19/10/2011 a les 6:09h per JOSEP Pages Canaleta de Cardedeu\nNO Nomes Duquessa ,, i la familia del Rey de les Españas , la gran familia numerosa enorme familia Tambe tindria que tindra fortes retallades Lo que coste poner en MARCHA SU YATE Y SU MANTENIMIENTO VIVIRIAN SE ALIMENTARIAN MOLTES FAMILIAS Duan molts anys . RETALLAR Privilejios dels Ex–Presidentes aqui tambe ens malgasta molts diners .