La judicialització de la política | Opinió | EL PAÍS Catalunya\n29 MAI 2020 - 20:10\tCEST\nEl portaveu de Vox, Iván Espinosa, amb la portaveu del PP, Ana Pastor. Kiko Huesca efe\nTota pretensió d’un poder d’imposar-se sobre els altres és letal per a la democràcia. Les majories parlamentàries pretenen exercir control sobre el poder judicial a partir de la intervenció en els processos de configuració de les seves jerarquies. I el que governa tendeix a donar per fet que el poder judicial ha de ser sensible a la seva autoritat, de la mateixa manera que l’oposició política busca en el poder judicial dreceres en la seva cursa cap a la conquesta del poder. Si, a més, hi ha poders contramajoritaris que especulen amb aquestes contradiccions a favor dels seus interessos, la cosa es posa extraordinàriament lletja. A tots els països trobem exemples dels intents d’un poder per fer seu l’altre. L’era Trump ofereix abundants exemples de com el president fa servir el poder judicial en benefici propi. I, sense anar tan lluny, Macron potser no seria avui president de França si en vigílies de les eleccions un tribunal no hagués actuat contra la dona de François Fillon per unes acusacions que després han tingut un recorregut limitat. No és, malgrat tot, de la mateixa naturalesa la caiguda del president Rajoy. La moció de censura que el va tombar no va ser per una actuació judicial contra ell, sinó per una sèrie de sentències que van corroborar la corrupció estructural del PP, sense que el president i màxim responsable del partit assumís les seves responsabilitats polítiques. I aquesta va ser la raó de la seva caiguda.\nEl debat polític a Espanya ha tornat a les desqualificacions i els insults, un exercici impropi de la situació d’emergència que viu el país. I que no ajuda gens a la reputació d’una classe política que ja està molt desprestigiada. L’estratègia, que ja ve de lluny, de la dreta d’anar al jutjat de guàrdia per dirimir qüestions estrictament polítiques o la topada entre el ministre Marlaska i alguns comandaments de la Guàrdia Civil, si prenen rellevància és pel marc de judicialització en què està instal·lada la política espanyola. I no hi ha cap indici que es vulgui afrontar aquesta deformació, que va camí de ser sistemàtica.\nEl principi de divisió de poders hauria d’impedir que un poder entrés en el terreny de l’altre per qüestions que no li corresponen. I així com el poder polític no ha de condicionar les decisions dels tribunals, el poder judicial no hauria d’intervenir en el desenvolupament normal de les decisions polítiques. La seva actuació ha de respondre a indicis racionals de delicte, no a la valoració i el control de les decisions polítiques, que corresponen al Parlament. Per a la dreta tot el que no li agrada és de jutjat de guàrdia. Vox no té cap altra política i el PP cada vegada se sent més atret per les seves formes i mètodes. I així es judicialitza la política fins al punt que és legítim preguntar-se si el poder judicial és avui el poder hegemònic a Espanya.\nRajoy va tenir cinc anys (2012-2017) per afrontar políticament la qüestió catalana i va acabar subrogant la seva responsabilitat al poder judicial, amb la complicitat del PSOE. I vam tenir així un gran judici per un conflicte polític, cosa que en democràcia sempre és un fracàs. La tendència segueix i la dreta vol discutir als jutjats la resposta a la pandèmia del coronavirus en comptes de buscar un espai compartit per afrontar la triple crisi que tenim al davant: sanitària, econòmica i educativa. La ciutadania es debat entre la por i la necessitat de recuperar drets i tornar a una vida social digna d’aquest nom, amb un daltabaix econòmic sota els peus, mentre els partits polítics es barallen entre amenaces d’anar al jutjat de guàrdia. La dreta troba un territori fèrtil per a aquesta patètica estratègia en un poder judicial conservador per naturalesa i muntat sobre un sistema d’oposicions de biaix corporatiu i hereditari.


Tavascan, present als certàmens de Vic i Pamplona\nEstás aquí: Inicio / General / Tavascan, present als certàmens de Vic i Pamplona\n10 de septiembre de 2019 per Tavascan\nL’Ajuntament de Lladorre i l’Estació d’Alta Muntanya de Tavascan segueixen impulsant la seva presència a diferents certàmens i aquest cap de setmana han tingut un estand amb tots els seus atractius a Vic i a Pamplona.\nA la capital osonenca, han participat a la Fira de la Muntanya, una de les més importants i especialitzades del sector. Paral·lelament, a Pamplona també s’ha estat present amb un altre estand en el marc del festival de curs cinematogràfics de neu, Skimetraje.\nD’aquesta manera, es reforça el coneixement dels diferents potencials que té el municipi en qualsevol estació de l’any.\nSeguint aquest impuls, la setmana passada també es va estar present amb un estand a la Fira +KNeu d’Arenys de Mar.


L'onada de fred s'acomiada amb valors de -11,6 graus - Diari de Girona\nL'onada de fred s'acomiada amb valors de -11,6 graus\nLes baixes temperatures de la matinada i del matí deixen fortes gelades - Al migdia el mercuri es va enfilar notablement a tota la província\neva batlle girona 08.12.2017 | 09:58\nMatí de gebrada a Verges, amb ambient de cru hivern. Àngel Galán Mont\nGelades generalitzades amb un nou dia de ple hivern malgrat estar encara a la tardor. Cotxes, carrers, ponts i camps amb una fina cap blanca de gel és la imatge que més es va repetir ahir al matí i matinada arreu de la demarcació. I, de fet, durant el dia les temperatures van pujar de valent i es van arribar a màximes que van superar els 17,4 graus, per exemple, a l'estació meteorològica de Castell-Platja d'Aro.\nDavant d'aquesta millora del temps, Protecció Civil de la Generalitat va donar per acomiadada l'onada de fred que es va activar el passat diumenge amb l'inici del descens de les temperatures cap a valors extremadament baixos en relació als habituals en el conjunt de Catalunya.\nAhir, però, aquest episodi de fred polar va dir adeu amb temperatures que van assolir els 11,6 graus negatius a Das. Una temperatura elevada si es té en compte que el dissabte, el dia amb els registres més baixos de tota l'onada, a l'aeròdrom de Das va haver-hi un registre mínim de -10,4 graus.\nA la resta de la demarcació, cal destacar que ahir, per exemple, a Girona ciutat la mínima va ser de 3,4 graus negatius. Una situació que també es va viure de nou a Vilobí d'Onyar, amb els 5 graus sota zero, o en punts del litoral. A Sant Pere Pescador la mínima registrada va ser de -3,7 i a Castell-Platja d'Aro ahir el termòmetre es va mantenir en positiu tot i ser a la costa, amb 0,9 graus. Al Pirineu, el vent que hi bufa fa que es mantinguin també aquests registres baixos dels últims dies. A Das, el mercuri va caure fins als 11,6 graus sota zero i a Puigcerdà, als -6,4.\nLes màximes van pujar i es van donar registres molt destacats, com els 17,4 graus de Castell-Platja d'Aro, els 16,1 graus de Cruïlles o els 14,2 de Roses.\nLa previsió és, en canvi, que dissabte la millora de les temperatures s'inverteixi i comencin a caure els termòmetres, segons el Meteocat.


Escriure en català: Joana E.: ressenya\nJoana E.: ressenya\nAquesta novel·la, guanyadora del Premi Prudenci Bertrana 1991, està estructura en onze capítols en dos plans diferenciats. Al començament de cada un la protagonista ens va narrant el seu casament, des dels darrers preparatius fins a la sortida de l’església, ja casada. Gradualment ens assabentem que es casa amb un home molt més jove que ella per venjança, tot i que els fets no se saben del tot fins al final. Tota la novel·la està narrada en primera persona, però aquests fragments inicials de cada capítol, amb la tècnica del monòleg interior, mostren el pensament de la Joana tal com es va produint, anant d’una cosa a una altra, com passa a la realitat: “Mumare no tenia llet perquè…Dida, què te passa? No és res, dona, només que t’has ennuegada de tant plorar. Escolta, te’n recordes quan em duies a passejar…” (cap. III).\nLa segona part de cada capítol se situa en el passat, en l’evocació que fa la Joana de tota la seva vida. Veiem la nena i la joveneta feliç i estimada d’una família rica i com el seu món s’enfonsa amb la mort dels pares; el casament per sortir de les urpes de la tia Carme; la trobada de l’amor, la tragèdia… Al llarg dels anys va evolucionant i prenent consciència d’ella mateixa, dels seus sentiments, de la seva sexualitat, de les seves opinions sobre el món i sobre la situació del seu país i de la seva tradició cultural.\nLa Maria Antònia Oliver ha volgut reflectir l’admiració per la literatura. Un professor d’anglès de qui va estar enamorada la Joana es diu Mr. Rochester, com l’amor de Jane Eyre; hi ha un pastor anomenat Gaietà com el de Solitud; fins i tot la E. del títol recorda la inicial d’Eyre, alhora que fa referència a Expòsit, el cognom que es posava a les criatures donades en adopció. És interessant la presència de personalitats reals de la cultura catalana, com Joan Alcover o Francesc de Borja Moll.\nUn aspecte remarcable del llibre és el feminisme: a Londres la protagonista va amb la seva mare a un míting de les sufragistes, que és reprimit durament. Allà s’adona de la situació de subordinació de les dones, fins i tot de les privilegiades com ella, i pensa: “El de mumare (feminisme) no era igual que el d’aquelles dones de Londres. I jo volia ser com elles.” (cap. III). La vida de la Joana és, també, una presa de consciència de la seva condició de dona i feminista.\nLa novel·la ha agradat molt al grup, tot i alguna dificultat al començament per les paraules pròpies del català de les illes.\nEtiquetes de comentaris: Montse V., Opinió\nArxiu del blog d’abril (5) de març (4) de febrer (4) de gener (4) de desembre (5) de novembre (4) d’octubre (3) d’agost (2) de juliol (1) de juny (4) de maig (4) d’abril (5) de març (3) de febrer (3) de gener (2) de desembre (2) de novembre (3) d’octubre (3) de juny (1) de maig (2) d’abril (4) de març (3) de febrer (2) de gener (3) de desembre (3) de novembre (3) d’octubre (2) de setembre (1) de juny (3) de maig (2) d’abril (3) de març (2) de febrer (2) de gener (3) de desembre (2) de novembre (2) d’octubre (1) de setembre (1) de juliol (1) de maig (2) d’abril (2) de març (2) de febrer (2) de gener (2) de desembre (2) de novembre (2) d’octubre (3) de setembre (2) de juliol (2) de juny (2) de maig (3) d’abril (2) de març (2) de febrer (4) de gener (2) de desembre (3) de novembre (3) d’octubre (5) de setembre (3) de juliol (1) de juny (1) de maig (4) d’abril (4) de març (4) de febrer (2) de gener (3) de desembre (3) de novembre (3) d’octubre (4) de setembre (3) de juliol (1) de juny (3) de maig (3) d’abril (4) de març (8) de febrer (6) de gener (2) de desembre (5) de novembre (10) d’octubre (7)\nLectura del mes (69)


La discoteca Las Vegas de Sant Feliu podria tornar a obrir el 29 de gener - Diari de Girona\nLa discoteca Las Vegas de Sant Feliu podria tornar a obrir el 29 de gener\nEl local va quedar afectat per l'incendi en un magatzem adjacent el passat mes de desembre\nddg sant feliu de guíxols 07.01.2017 | 01:49\nLa sala de festes Las Vegas de Sant Feliu de Guíxols podria tornar a obrir les seves portes el pròxim 29 de gener, després que el passat mes de desembre es veiés afectada per l'incendi que es va produir en un magatzem de barques adjacent.\nSegons va avançar Ràdio Sant Feliu el dilluns, l'empresa que ha de realitzar els treballs de la part afectada del sostre de l'interior de la sala reprendrà l'activitat i, per això, els propietaris calculen que el local es podrà obrir de nou el 29 de gener.\nEn aquest sentit, el dimecres passat es va obrir al trànsit el carrer Colom -on està ubicada aquesta infraestructura- que des de l'incendi estava tallat, en un dels carrils, per motius de seguretat, ja que s'estava pendent de la presentació d'un certificat de solidesa de la façana de l'edifici.\nL'incendi es va produir el 12 de desembre i va deixar totalment cremat el magatzem de barques adjacent a la sala de festes, de 84 metres quadrats. El foc, que va generar una columna de fum visible des de tot el municipi, va afectar la coberta del magatzem, formada per encavallades de fusta, que va cedir i es va ensorrar.\nA més, va afectar uns 15 metres de façana i la part interior del taller i d'una nau posterior que hi és adjacent. Pel que fa a Las Vegas, les flames van afectar un camerino i van provocar la caiguda d'una petita part del sostre damunt de l'escenari.


Els Arcs s’emporta aquest any fins a quatre copes al torneig “TIM voley Andorra” disputat a la capital andorrana. Un resultat, tot i que esperat, mai aconseguit pel club.\nL’equip puntal dels Arcs, el sènior A, va aconseguir emportar-se el títol de campiones del torneig. Els altres equips del club, tres cadets, un juvenil i un altre sènior, tot i no aconseguir endur-se el títol de les seves respectives categories, van mostrar una gran imatge afegint fins a tres copes més al botí del club. Un bronze i dues plates que se sumen a l’or del primer sènior.\nLes noies del juvenil dirigit pel Ramón Linares, es va quedar a les portes d’aconseguir l’or després d’una aferrissada final contra el Sagrat Cor Palma, l’equip provinent de les balears. D’aquesta manera van aconseguir aixecar la copa de plata després d’una impecable actuació durant tot el torneig. L’equip de Luis Rada, el cadet B, no es va quedar enrere i com les seves companyes van aconseguir alçar la copa de plata de la seva categoria després de la final contra el Club Voleibol Sant Esteve. El cadet A, també d’en Luis, va aconseguir el bronze davant el Sagrat Cor Palma B i va completar així el podi de copes de la seva edat. L’equip va quedar just per darrere de l’altre dels Arcs B, assolint d’aquesta manera que el club tingués dos equips entre els tres millors de la categoria.\nEl sènior A, l’equip més veterà de Luis Rada, va aconseguir un ple de victòries a la fase de grups, que els va permetre finalitzar-la en primera posició, triomf que les va portar directament a la final on van quedar guanyadores absolutes. La col·locadora de l’equip, Maria Viñuales, després de diverses actuacions destacades, tant en els tres partits de la fase de grups com sobretot en la final contra la Vall d’Hebron, va sortir escollida per part dels àrbitres presents com a millor jugadora del torneig, amb el títol distintiu de “MVP” davant de tota la gent assistent al pavelló.\nLa calor va ser present en tots els partits del torneig, amb pics de més de 30 graus dins dels pavellons, que van aportar un punt de tensió a l’ambient amb alguns cops de calor a jugadores. Tot i això no es va haver de lamentar cap accident greu i els partits van transcórrer durant tot el cap de setmana amb normalitat.\nEl torneig va aglutinar fins a 99 equips de diferents punts del món com, Itàlia, Espanya i la mateixa Andorra. La gran majoria d’equips es van allotjar a l’hotel Roc Blanc, el qual durant el cap de setmana només va tenir clients que competien en el “TIM voley Andorra”. D’aquesta manera el torneig no només va ser una competició, sinó una festa d’aquest gran esport: el voleibol.


El TSJIB desestima el recurs d'Acomam contra el Decret que regula el joc hípic\n02 març 2021 08:47\nNo hi ha impediment legal perquè la lototrot i els jocs de promoció siguin una realitat\nPep Verger | 25 febrer 2003\nLa sala del contenciós administratiu del Tribunal Superior de Justícia de les Illes Balears ha desestimat el recurs presentat per l'Asociación de Comerciantes Operadores de Máquinas Accionadas por Monedas (ACOMAM) contra el decret de la Comunitat Autònoma 108/2001, de tres d'agost, segons el qual es regulen les apostes hípiques i els altres jocs de promoció del trot.\nAcomam, en el seu recurs, assegurava que el Decret 108/2001 incorria en desviació de poder, «ja que declara que la seva finalitat és el foment del trot sense augmentar l'oferta del joc, però... la intencionalitat de l'Administració és augmentar l'oferta del joc burlant les restriccions legals... imposades per ella mateixa». Acomam considerava també que el decret havia de ser nul perquè vulnera el Reial Decret 444/97, ja que els jocs de promoció del trot no s'han inclosos en el catàleg de jocs. Finalment, el recurs considerava nul el decret per vulnerar el dret constitucional de llibertat d'empresa, «ja que els jocs creats incideixen en un joc existent, amb unes característiques idèntiques, com el joc de les màquines del tipus B».\nLa sentència emesa considera no provada la desviació de poder argumentada per Acomam, al temps que assegura que les restriccions legals a les quals al·ludeix el recurs es refereixen a l'explotació de màquines de tipus B i de les sales de bingo. Finalment, la sentència assegura que «el legislador no pot desconèixer el contingut essencial del dret a la llibertat d'empresa, però pot delimitar i regular el dret...».\nAixí mateix, la sentència és prou clara quan afirma que «el legislador es troba habilitat per a la implantació d'específics condicionants que limitin o impedeixin el desenvolupament de l'activitat que aquí es tracta». La sentència es refereix també a la no inclusió en el catàleg de jocs, previsió del Reial Decret 444/1977, de l'anomenada lototrot i recorda que el decret impugnat és una norma del mateix rang i posterior.\nAixí mateix, el Tribunal Superior recorda que en el decret impugnat es contemplava que les apostes i jocs del trot s'incloguessin en el Catàleg de Jocs de les Illes Balears. D'aquesta manera, ja ha quedat clar que el decret de la Comunitat que regula les apostes hípiques i els jocs de promoció del trot s'ajusta a la legalitat vigent.


Llum verda a ajuts per 45 milions per a projectes pilot de 5G\nActualitzada 04/10/2019 a les 18:02\nEl Govern espanyol ha aprovat aquest divendres una segona convocatòria d’ajuts per 45 milions d’euros per al desenvolupament d’onze projectes pilot de tecnologia 5G. En la roda de premsa posterior al Consell de Ministres, la ministra en funcions d’Economia i Empresa, Nadia Calviño, ha assenyalat que la nova "onada" d’ajuts serà cofinançada pel Fons Europeu de Desenvolupament Regional (FEDER) i que s’ha doblat el pressupost de la primera convocatòria, en la qual es van posar en marxa dos projectes a Galícia i Andalusia.\nCalviño ha detallat que, d’acord amb les regles FEDER, podran optar a ajuts projectes a Andalusia, Canàries, Castilla La Mancha, Castella i Lleó, Catalunya, Comunitat Valenciana, Extremadura, Galícia, Madrid, País Basc i Múrcia.\nLa ministra d’Economia ha subratllat que Espanya vol estar a l’avantguarda de la tecnologia 5G, "que canviarà la realitat econòmica i social del futur", mentre ha afegit que l’Executiu "des del primer dia ha tingut molt clara la idea d’impulsar aquesta tecnologia". La convocatòria serà publicada en Red.es en les pròxims setmanes.\nAquesta segona "onada" d’ajuts segueix a la que es va obrir el 15 d’octubre de 2018 per 20 milions d’euros per al desenvolupament dels dos primers projectes pilots 5G a Espanya.\n1. Volkswagen Taigo, el primer SUV cupè\n2. Citroën Jumper, en versió zero emissions\n3. Hyundai Tucson, màxima seguretat per a les famílies a la carretera\n4. Honda dona a conèixer el nou sistema de seguretat i d'assistència Sensing 360\n5. Celebren els 115 anys de la història de Lancia amb 'Elegancia en movimiento'


El Terracotta Museu rep una important donació de ceràmiques d'Eusebi Díaz Costa - Bonart\nEl Terracotta Museu rep una important donació de ceràmiques d'Eusebi Díaz Costa\nbonart la bisbal d'empordà - 11/12/20\nEl 9 de desembre Maria Pilar Díaz Daroca, filla del ceramista Eusebi Díaz Costa (1908-1964), i Enric Marques, president del Patronat del Terracotta Museu i alcalde de la Bisbal d'Empordà, varen firmar l'acta de donació al Museu d'una important col·lecció de ceràmiques. Són 160 peces d'una gran vàlua historicoartística originàries de la col·lecció particular del mateix Eusebi Díaz Costa, i que en el seu moment foren retirades de la venda i preservades pel seu interès intrínsec o sentimental pel mateix artista.\nAquesta donació en completa una d'anterior que la família va realitzar el 1991, quan va cedir al museu 780 peces coincidint amb el moment de clausura del taller familiar. D'aquesta manera, el fons del museu passa a custodiar la col·lecció més important de l'obra ceràmica d'aquest artista (veritable pioner de la ceràmica decorativa bisbalenca), amb més de 1.000 peces seleccionades.\nCal esmentar que darrerament la col·lecció Díaz Costa del Museu també s'ha vist incrementada per altres donacions amb motiu de l'exposició temporal que s'està preparant sobre la seva figura i obra que servirà per donar visibilitat a un dels ceramistes catalans més destacats en l'àmbit internacional de mitjan segle XX.\nVal a dir que l'exposició comptarà, a més, amb la publicació d'un detallat catàleg (escrit per Xavier Rocas, director del Museu) on es donaran a conèixer nous aspectes de l'itinerari humà i artístic d'aquest artista, es facilitarà una primera catalogació de la seva producció ceràmica, i es reivindicarà la seva figura com a ceramista de gran vàlua no només per a la ceràmica de la Bisbal, sinó també per a la història de la ceràmica catalana.\nLa figura de Díaz Costa és, sens dubte, una peça clau dins el moviment de renovació de la ceràmica bisbalenca, amb el gran mèrit d'haver estat el promotor i fundador –l'any 1943– de la primera manufactura orientada a la producció a l'engròs de ceràmica per a la decoració i capdavantera durant anys d'aquesta modalitat. Des de finals dels anys quaranta del segle XX les seves peces van assolir l'èxit internacional, amb els seus plats de temes marins, peixos cargolats i galls estarrufats; amb nous colors que fins llavors no s'havien vist mai a la ceràmica de la Bisbal i essent l'artista que va introduir els reflexos metàl·lics. Una projecció que, malauradament, fou truncada per la seva mort prematura el 1964, a l'edat de 56anys.\nEl Terracotta Museu vol expressar el seu agraïment a M. Pilar Díaz i família per la confiança i la generositat mostrada, així com als altres col·leccionistes i particulars que darrerament han donat peces de l'artista amb motiu de la preparació d'aquesta exposició. "A tots/es aquests/es donants, el nostre més sincer agraïment per la confiança i la generositat mostrades envers el Museu".\nEDICIONS ORIGINALS PREPARA LA PRIMERA EXPOSICIÓ DE L'OBRA FOTOGRÀFICA D'EULÀLIA GRAU\nVERDÚ: DOLORS BOSCH A CAL TALAVERÓ\n“PERDRE EL CAP (ÍDOLS)” I “EL FUTUR ÉS ARA/FUTURE IS NOW”, PROPOSTES DE CATALUNYA I ANDORRA A LA BIENNAL DE VENÈCIA


Un mort, un ferit crític i un de greu en un xoc frontal entre un cotxe i una furgoneta a la C-31 a Fontanilles – elgarrotxi.cat\nLa via ha estat tallada durant dues hores en els dos sentits de la marxa\nACN – G. C. O., de 23 anys i veí de Palafrugell (Baix Empordà), ha mort aquest dimecres al migdia en un xoc frontal entre un cotxe i una furgoneta a la C-31, al seu pas per Fontanilles (Baix Empordà). Al mateix sinistre, una altra persona ha quedat ferida en estat crític i una altra ha resultat ferida greu. L’accident s’ha produït poc abans de tres quarts d’una del migdia a l’altura del quilòmetre 344,9 on, per causes que es desconeixen, els dos vehicles han col·lidit frontalment. La carretera ha quedat tallada en els dos sentits de la marxa i es fan desviaments, segons el Servei Català de Trànsit. La víctima era el conductor de la furgoneta i el ferit crític el seu acompanyant. Els dos ferits han estat traslladats en helicòpter a l’hospital Josep Trueta de Girona.\n(S’ha modificat l’entradeta per incloure-hi les dades de la víctima mortal)\nArran del sinistre s’han activat vuit patrulles dels Mossos d’Esquadra, cinc dotacions dels Bombers de la Generalitat, i dos helicòpters i dues ambulàncies del Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM).\nPel que fa a l’afectació viària, la via ha estat tallada en els dos sentits de la marxa i s’han fet desviaments fins a les 14.50 h aproximadament.\nVolen que les empreses traslladin mercaderies a través de l’Aeroport de Girona


‘A Ontinyent apostem pel govern, no per les capelletes’ - Diari La Veu\nEscriba el número 314803\n‘A Ontinyent apostem pel govern, no per les capelletes’\nJoan GilabertPrimer tinent d’alcalde d’Ontinyent-Compromís\nUn dels pilars bàsics per al progrés i bona governança de l’Ajuntament d’Ontinyent ha estat el govern conformat per PSPV i Compromís que ha permès que la ciutat, dintre de les dificultats, despertara. Per banda de Compromís el primer tinent d’alcalde i regidor de l’àrea econòmica del Consistori, Joan Gilabert, ens rep al seu despatx per fer balanç d’una legislatura que considera molt positiva. Per a ell el més important és mirar primer en clau govern i ajuntament i menys en clau partit.\nXavier Pérez / Ontinyent\n-Al maig de 2011 el PP perd la majoria absoluta a Ontinyent i és l’hora de formar un nou govern d’esquerres? Per què entra Compromís en aquest nou projecte?\nPer canviar radicalment la marxa de l’Ajuntament, per fer polítiques de consens amb la societat, per fer un govern que aposte bàsicament en dos fronts: benestar social i creure’s que Ontinyent té futur i intentar promocionar l’activitat econòmica de la ciutat des del Consistori, que mai s’havia fet.\n- Què ha passat amb EUPV en aquesta legislatura?\nPer a nosaltres el més important era fer un govern sense capelletes i oblidar el que anys enrere era el tripartit, paraula maleïda. Calia apostar pel govern i no pels partits i les capelletes. Esquerra Unida no va apostar per això, apostà per no entrar al govern, però sí donar suport, i la relació era dificultosa. Eixe factor de no haver-hi una comunicació fluïda entre els tres partits va condicionar la relació. Però nosaltres hem apostat per l’estabilitat del govern, van haver uns mesos amb relacions molt tenses i un govern en minoria, i creien que calia revertir la situació. Compromís i EUPV han fet, al final, un esforç per donar estabilitat al govern i traure els temes pendents de cara al final de legislatura.\n-Com es troba Compromís l’Ajuntament davant la situació deixada pel PP, sobretot en el tema del deute i dèficit?\nQuan entrarem a governar ens trobarem amb un dèficit de 2,3 milions i un deute de 21,1 milions d’euros per la mala gestió del PP, tot agreujat per la disminució d’ingressos per la crisi. Per poder arribar a les famílies necessitades, abandonades pel Consell, calia una via; ser molt estrictes en la despesa corrent. Des de Compromís, amb la Regidoria d’Hisenda hem aconseguit un estalvi de 4, 5 milions en despeses de llum, arrendament, neteja, telefonia, etc. També hem reduït deute amb una previsió del mateix al 2014 de 13,5 milions.\n- Com resumiria la gestió del seu grup en aquestos quasi quatre anys?\nHa sigut una gestió eficaç i que ha apostat molt per l’estabilitat.\n-En poques paraules què ha canviat a Ontinyent des que està aquest equip de govern (PSPV-Compromís)?\nEl govern del PP en l’anterior legislatura va ser un problema per a la ciutat, la gent veia el Consistori com un problema, un niu d’enfrontaments. En aquest govern l’Ajuntament ha deixat de ser un problema i ara tenim el repte que el Consistori siga la solució definitiva al futur de la ciutat i crec que els governs de pacte són molt importants per a una gestió eficaç, no m’agraden les majories absolutes.\n-Un dels temes que més repercussió ha tingut arreu del País Valencià ha sigut la denúncia, per part de l’Ajuntament, de l’oligopoli d’Iberdrola. Com va sorgir la iniciativa?\nAbans d’entrar al govern, Compromís va lluitar contra la línea d’alta tensió, lluitant contra l’oligopoli. Quan entràrem a governar teníem clar que no podíem continuar treballant amb Iberdrola, FCC, unes empreses que han tingut molt a veure en la crisi-estafa. Així, el regidor de Sostenibilitat, el company Quesada (Compromís-Verds) tenia molt clar que calia revertir eixa situació. Traguérem un plec de condicions ajustat a les necessitats i Iberdrola ens envià una carta comunicant que no es presentava, però sempre pressionant. Ara estem molt orgullosos que eixe plec el guanyara una empresa, la Cooperativa de Crevillent, que és la cooperativa en la qual té relació la cooperativa d’Ontinyent. D’aquesta forma els beneficis reverteixen en empreses de la ciutat.\n-Educació. Quins són els resultats de la gestió?\nTenim les competències que tenim amb una política de la Generalitat en contra de l’escola pública i del valencià i ací fem el que podem, és a dir, estar al costat d’escoles, ampa, defensant l’escola pública i en valencià. Però també hi ha hagut una aposta clara per ‘Ontinyent, Ciutat Universitària’, amb la potenciació de la UNED, el nou edifici universitari i la implantació de la carrera d’Educació Esportiva i no hem retallat en altres serveis que dóna l’Ajuntament.\nLa situació d’Ontinyent i de la resta del País és complicada. Ací a la nostra ciutat teníem el monocultiu del tèxtil que ha provocat que molta gent que treballava en aquest sector ara estiga en l’atur i des de l’Ajuntament ens hem dedicat, per una banda, a fer polítiques actives de promoció econòmica, a fomentar l’activitat econòmica d’empreses amb moltes mesures, inclús hem fet de banc social de la mà de Caixa Ontinyent per poder finançar activitats emprenedores, i per altra banda, plans d’ocupació amb salaris dignes, fugint dels ‘mini jobs’, tot dintre de les nostres possibilitats.\n-L’iniciativa d’Ontinyent Participa ha sigut un èxit. Com ho valores?\nEstem plenament satisfets, primer per la ciutat i els veïns, participàrem unes 4.000 persones i això dóna ambient de ciutat. Aquesta experiència estem explicant-la a nivell de País Valencià. La millorarem, un govern en minoria que es capaç d’escoltar i parlar amb la gent al final acaba sent un govern de solvència i amb suport.\n-Com qualificaria la seua relació amb el PSPV i si tornarien a repetir experiència?\nHa sigut una relació molt bona, sobretot, perquè des del primer dia teníem clar que la situació de la ciutat era complicada i que era important tenir un govern estable i que donara solucions a la gent. En eixa premissa, hem treballat en clau govern i poc en clau Compromís, així les relacions són més fàcils. Esperem que la gent valore que el govern d’Ontinyent no haguera sigut possible sense Compromís. Tornarem a repetir? Crec que entre tots podem tirar del carro, però també s'ha de tenir en compte que nosaltres no estem plenament satisfets de com s’han fet les coses, cadascú té una cultura política. Nosaltres renovarem idees i assumir les responsabilitats que el ciutadà done al 2015.\n-Projectes pendents d’aquesta la legislatura?\nNo es pot parlar de grans inversions. Necessitem fer un ajuntament molt més transparent, i el tema pendent és que l’Ajuntament siga l’agent primordial en el futur de la ciutat.\n-Com està el procés de Primàries a Ontinyent. Et presentaràs?\nTenim molt clar que farem Primàries, que les Primàries han de ser positives, estem amb ganes d’encetar aquest procés que serà molt enriquidor. Jo en principi em presentaré a les primàries, crec que puc aportar experiència, idees, ganes de treballar, capacitat de diàleg..\n-Fenomen Podemos, com el valores i si Compromís pot arribar a un acord.\nA nivell local nosaltres hui per hui no veiem eixa possibilitat d’acord preelectoral. Nosaltres tenim un projecte sòlid, amb moltes ganes de treballar que tindrà el suport que tindrà en les urnes. El fet de fer assemblees obertes no és marca Podemos, nosaltres ja les fem des de fa molt de temps. No em preocupa excessivament el fenomen Podemos, que Podemos traga un bon resultat electoral no ha de ser roí per a la societat. Falta ficar cares al projecte Podemos. Per a mi el meu objectiu és que la societat siga millor i que Compromís avance.\n-Mònica Oltra o Enric Morera per encapçalar el projecte de Compromís per al 2015?\n(Pensa…) Per encapçalar la llista…, a mi m’agradaria que abans es poguera cohesionar més el projecte i presentar un projecte molt realista de cara la societat i de quin és el canvi per al País Valencià, això és el primer que m’agradaria. A partir d’ací és un tòpic, un com l’altre gestionaran bé el projecte, però si mirem enquestes i popularitat hi ha una persona que probablement puga traure millor resultat que l’altra. Per tant si estem cohesionats, si internament funcionem a ple rendiment hi caldrà apostar pel candidat que millor resultat puga obtenir.\nEscriba el número 758113


Juguem a construir! – Una finestra oberta\nPublicado el 9 octubre, 2019 por viaroinfantilblog\nTots els nens i nenes en algun moment de la seva infància construeixen, i si ens fixem cadascun ho fa a la seva manera. Alguns construeixen en horitzontal, uns altres en canvi en vertical intentant fer la torre més alta, uns altres construeixen el seu món interactuant amb animals, personatges…\nL’espai de construccions que tenim a l’aula permet als infants jugar sense límits i manipular els diferents materials com ells vulguin. Poden jugar amb el tren (alguns el fan passar pel túnel i d’altres simplement construeixen un circuit), a fer construccions altes o baixes, a posar les peces en fila, a jugar amb els troncs i els animals creant les seves pròpies històries. Es a dir, permet als nens pensar de manera creativa, inventar i resoldre problemes. Com podeu veure no els hi falta imaginació en aquests conillets!\nJugar a construir, és un joc que els hi aporta sempre gran satisfacció i una sensació d’èxit que ajuda a la seva autoconfiança i autonomia.\nA més, augmenta les habilitats motores, espacials i de psicomotricitat fina, així com la coordinació ull-mà. També aprenen sobre les característiques dels diferents materials (equilibri, pes, dimensions, perspectiva…), i diferents formes d’utilitzar-los. L’espai de construcció no només potencia les habilitats matemàtiques, sinó també de llenguatge i inclús socials i emocionals, ja que facilita el joc cooperatiu.\nEstem gaudint molt d’aquest espai que tenim a la nostra aula!\nPosted in A les aulesEtiquetado manipulació, P2


Enric Herce i Salvador Macip, Premis Ictineu 2022 – Les Rades Grises\nEls guardons del fantàstic en llengua catalana es van lliurar en la quarta edició de la CatCon, que ha tornat a Vilanova i la Geltrú després de l’aturada per la pandèmia\nEls guanyadors dels Premis Ictineu 2022. / Foto: R.M.\nEnric Herce s’ha proclamat guanyador del Premi Ictineu 2022 a la millor novel·la fantàstica en llengua catalana gràcies a L’estrany miratge, una aventura ciberpunk que consolida l’autor de Reus com un dels escriptors més sòlids de la ciència-ficció en català del segle XXI. Després de Simulacions de vida i Estació Boira, també publicats per Males Herbes, Herce obté per primer cop l’Ictineu. Per la seva banda, Salvador Macip, un dels contistes de ciència-ficció en català més prolífics, i assidu al podi dels Ictineu, va rebre el premi al millor relat per Revolucionaris, dins de Barcelona 2059, ciutat de posthumans (Mai Més). Els guardons es van lliurar aquest dissabte a la nit en el marc de la IV CatCon, la Convenció Catalana de Ciència-Ficció i Fantasia que, després de l’aturada pandèmica, ha tornat a Vilanova i la Geltrú.\nEn l’apartat de traduccions, la millor novel·la estrangera ha estat Piranesi, de Susanna Clarke, publicat per Amsterdam. L’escriptora anglesa rubrica un llibre extraordinari, oníric i evocador. A nivell internacional, l’altre nom de la nit va ser Ted Chiang, per partida doble. La història de la teva vida (Mai Més) va ser guardonat com la millor antologia de 2021, i el conte que dona nom al volum va ser escollit com el millor relat traduït al català. Chiang, una de les veus més potents del fantàstic mundial, ha rebut l’elogi unànime dels lectors i els dos llibres publicats fins ara en català han tingut una gran acceptació. Cal recordar que l’any passat Exhalació ja va guanyar també com a millor recull i millor conte traduït.\nEn la categoria d’il·lustració, premi merescudíssim per a Marina Vidal per la coberta de Déus menuts, de Terry Pratchett, un reconeixement que, en certa manera, aplaudeix la feina destacadíssima de la dibuixant en la traslació gràfica de la col·lecció del Discmón en català, que ja suma sis llibres. A subratllar que Mai Més, per segon any consecutiu, esdevé l’editorial amb més Ictineus, quatre de sis en aquesta edició.\nTot això passava a l’Auditori Eduard Toldrà de Vilanova i la Geltrú, escenari de la quarta edició de la CatCon. Hi havia ganes de CatCon. L’aturada brusca per la pandèmia va obligar a cancel·lar l’esdeveniment. I la irrupció del Festival 42 a Barcelona aconsellava un canvi de dates, de novembre a maig. I la primavera del fantàstic català s’ha mostrat esclatant amb múltiples sessions engrescadores.\nLa Societat Catalana de Ciència Ficció i Fantasia (SCCFF), que organitza la CatCon en col·laboració amb l’Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, ha tornat a apostar per portar a la convenció un autor internacional de renom, i l’estrella d’enguany ha estat, sense dubte, la sud-africana Lauren Beukes. L’autora de Zoo City i Les lluminoses ‒novel·la recentment adaptada a televisió‒ va signar llibres i va atraure l’atenció del públic en l’entrevista que li va fer Miquel Codony. L’autora va parlar a bastament de les dues novel·les que Mai Més ha traduït al català. Beukes va explicar la seva feina com a periodista a Johannesburg i com això l’havia permès cobrar per escriure, que era la seva passió i, de retruc, conèixer de prop la realitat del carrer. L’apartheid i la violència associada a aquest període és un tema recurrent a Zoo City, mentre que Les lluminoses parteix d’un episodi real d’una agressió a una noia coneguda i que l’autora va necessitar treure en forma de llibre. “La fantasia i la ciència-ficció és com usar un mirall, et permet afrontar coses reals dures que has de patir com a dona; si hagués escrit un llibre sobre misogínia i violència domèstica no hauria tingut el mateix impacte”, va reflexionar. També va parlar sobre l’adaptació televisiva de la seva novel·la, en la qual assegura que no hi ha intervingut gaire. “Elisabeth Moss li dona una empremta especial, més madura que el meu personatge, però l’adaptació m’encanta, hi ha frases en nous diàlegs que voldria haver-les escrit jo!”, va afirmar. “Ha estat molt interessant veure com ha canviat la novel·la; la sèrie és diferent del llibre, però és fascinant, té el mateix esperit, perquè ve del mateix lloc”.\nLauren Beukes i Salvador Macip, convidats d’honor a la CatCon 2022. / Foto: R.M.\nL’altre convidat d’honor va ser el mediàtic ‒i guardonat‒ Salvador Macip, que va fer un repàs de la seva ja dilatada trajectòria en conversa amb el seu company de viatge literari Ricard Ruiz. L’entrevista va ser una de les sessions més concorregudes. Prolífic i versàtil, l’escriptor defuig les etiquetes, tot i que admet que moltes de les seves històries utilitzen recursos de ciència-ficció. “La ciència-ficció em dona eines que no em permet cap altre gènere”, reconeix. “La ciència-ficció és també entreteniment, però no ens podem quedar en la part superficial de Hollywood, sinó que és una gran eina per abordar què significa ser humans”. Macip diu que no podria viure sense la ciència però tampoc sense l’escriptura: “La filosofia no es pot entendre sense la ciència”, assevera. També destaca el bon moment actual per a la ciència-ficció en català: “Fa deu anys no tenies on publicar ciència-ficció i anaves a parar al calaix de la literatura juvenil”.\nUn dia i mig molt intens\nLa CatCon 2022 ha aportat, sense descans, un dia i mig intens de xerrades. L’arrencada va ser magnífica, amb la tria de cançons vinculades al gènere fantàstic que va preparar el frikípul Quim Gómez. Interessantíssima la sessió “Monogràfic sobre ciència-ficció catalana”, amb Sara Martín, Jordi Marrugat, Carme Torras, Antoni Munné-Jordà i Eloi Puig, sobre la importància d’incorporar els estudis sobre ciència-ficció catalana a les universitats del país, i la dificultat que té el gènere per fer-se un forat a l’acadèmia. Vam aprendre sobre contracultura entre el ciberpunk i l’splatterpunk, amb la parella més barbuda del fantàstic català, Enric Herce i Sergi G. Oset, i també va haver moments molt emotius, com l’homenatge al desaparegut Miquel Barceló, un dels grans divulgadors del gènere.\nHomenatge a Miquel Barceló. D’esquerra a dreta, Antoni Munné-Jordà, Jordi José, Manuel Moreno i Pedro Jorge Romero. / Foto: R.M.\nLa CatCon té com a objectiu principal difondre continguts de fantàstic en català i reflexionar sobre tot allò que té a veure amb els gèneres de fantasia, terror i ciència-ficció, d’aquí la idoneïtat de la primera xerrada del diumenge, sobre videojocs en llengua catalana, a càrrec de Gaming.cat i Creadors TV. Una repassada de les principals comunitats que treballen de forma voluntària per fomentar la presència del català als videojocs. En un altre context màgic va seguir la conferència de Jan Grau, sobre llegendes, rondalles i mitologia popular catalana.\nUna de les sessions més atractives va ser la dedicada a les noves veus del fantàstic en català, amb Edgar Cotes, Selena Soro, J. P. Sansaloni, Elena Bartomeu, Ricard Efa i Alister Mairon. Tots ells han publicat les seves primeres novel·les de gènere i il·lustren el bon moment creatiu actual, i l’oportunitat que les editorials, sobretot les especialitzades, estan donant a autors novells. Tot i així, tots coincideixen a remarcar que els brots verds poden durar poc si no es cuiden, i alerten que les traduccions d’autors estrangers tenen molt més pes. És un debat interessant a desenvolupar, que depèn sempre de si es mira el got mig ple o mig buit. Queda molt camí a fer, és evident, però aquest cronista continua pensant que el fantàstic català viu una primavera prolongada i fèrtil.\nD’esquerra a dreta, Edgar Cotes, Alister Mairon, Elena Bartomeu, Ricard Efa, J. P. Sansaloni i Selena Soro. / Foto: R. M.\nLa CatCon ha acabat amb la intervenció d’Ines Macpherson (interpretant un relat marcià de Ray Bradbury) i d’Albert Villaró, autor de La Companyia Nòrdica, en representació, juntament amb l’Antoni Munné-Jordà, dels premiats l’any passat (en l’apartat de llengua catalana) en la primera edició del Festival 42. Aquest agermanament simbòlic vol il·lustrar la col·laboració necessària que s’estableix entre tots dos esdeveniments.\nLa CatCon, que ha comptat amb diverses presentacions de llibres, arribava al cap de setmana ben escalfada els dies previs amb activitats cada dia, organitzades per les biblioteques de Vilanova i la Geltrú, de manera que la convenció es pot dir que dura pràcticament una setmana. L’acte més entranyable va tenir lloc dimecres passat, quan es va formalitzar la donació del fons bibliogràfic d’Antoni Munné-Jordà a la seva ciutat, Vilanova i la Geltrú. La col·lecció, de 3.000 volums, que també inclou documents, revistes i objectes, és, possiblement, la més completa de ciència-ficció en llengua catalana. Ara estarà a disposició del públic a la biblioteca Armand Cardona Torrandell de la capital del Garraf.\nL’aturada del coronavirus ha estat dura per a la CatCon, una convenció que es trobava en creixement (tres edicions 2017, 2018 i 2019) que enguany, amb canvi de dates inclòs, s’ha hagut de resituar per poder celebrar la quarta edició. Confiem que la farem créixer entre tots, perquè la militància és la veritable màgia que fa que projectes com els que hem vist aquests dies tirin endavant.\nPremis Ictineu 2022\nMillor novel·la L’estrang miratge Enric Herce Males Herbes\nMillor novel·la traduïda Piranesi Susanna Clarke Amsterdam\nMillor conte Revolucionaris (dins Barcelona 2059) Salvador Macip Mai Més\nMillor conte traduït La història de la teva vida (dins La història de la teva vida) Ted Chiang Mai Més\nMillor antologia La història de la teva vida Ted Chiang Mai Més\nMillor il·lustració Déus menuts, de Terry Pratchett Marina Vidal Mai Més\nPublicat a Català, Ciència-ficció, Esdeveniments, FantasiaEtiquetat CatCon, CatCon 2022, CatCon Vilanova, Enric Herce, Lauren Beukes, Premis Ictineu, Salvador Macip, SCCFF1 comentari\nUn pensament sobre “Enric Herce i Salvador Macip, Premis Ictineu 2022”\nRetroenllaç: L'estrany miratge premi Ictineu 2022 a la millor novel·la fantàstica escrita en català - Novetats\n← Pelegrinatge fantàstic\nTerror claustrofòbic →


Banda dels Vuit (Unió Soviètica) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nBanda dels Vuit (Unió Soviètica)\nAquesta és una versió anterior d'aquesta pàgina, de data 22:10, 10 jul 2014 amb l'última edició de Langtoolbot (discussió | contribucions). Pot tenir inexactituds o contingut no apropiat no present en la versió actual.\nEl Comitè Estatal per a l'Estat d'Emergència (rus: Государственный комитет по чрезвычайному положению, transcrit Gosudarstvenny komitet po txrezvytxainomu polojeniyu, abreujat com a ГКЧП o GKTxP), també conegut com a Banda dels Vuit, fou un grup de vuit conspiradors, alts càrrecs del KGB i el PCUS, que organitzaren el Cop d'Estat a la Unió Soviètica contra Mikhaïl Gorbatxov entre el 18 i el 20 d'agost del 1991.\nEl grup estava format per diversos alts càrrecs propers a Gorbatxov, dins del Politburó, el PCUS i el KGB. Els vuit memebres de l'autodenominat "Comitè Estatal d'Emergència" foren detinguts. El formaven:\nGuennadi Ianàiev, vicepresident de l'URSS. Va morir el 2010.\nVladímir Kriutxkov, Cap del KGB; després es va dedicar a escriure les seves memòries. Va morir el 2007.\nDmitri Iàzov, Ministre de Defensa y Mariscal de la Unió Soviètica; actualment és conseller en l'exportació d'armes.\nValentín Pàvlov, Primer Ministre de l'URSS; es va convertir en banquer. Va morir el 2003.\nOleg Baklànov, del Consell de Defensa Soviètic.\nVassili Starodubtsev, membre del Parlament soviètic\nAleksandr Tiziakov, president de l'Associació d'Empreses Estatals i Conglomerats d'Indústria, Transport i Comunicacions.\nEl vuitè membre, el Ministre de l'Interior Borís Pugo, se suïcidà per evitar la detenció.\n↑ The Implosion of a Superpower pel Dr Robert F. Miller\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Banda_dels_Vuit_(Unió_Soviètica)&oldid=13779849»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 gen 2021 a les 15:18.


Borrell admet que la UE ha estat en el passat «ingènua» amb la Xina - Diari de Girona\nBorrell admet que la UE ha estat en el passat «ingènua» amb la Xina\nL'alt representant de la Unió per a la Política Exterior assegura que la perspectiva dels socis europeus ha canviat i ara és «més realista»\nefe 04.05.2020 | 00:03\nBorrell admet que la UE ha estat en el passat «ingènua» amb la Xina Diari de Girona\nEn una entrevista publicada ahir pel periòdic francès Le Journal du Dimanche, Borrell explicava que hi havia una estratègia europea cap a la Xina des de març de 2019 i «el nostre enfocament s'ha fet més realista».\nAquest enfocament, assenyala que parteix de la constatació que «la Xina és un soci estratègic amb la qual la UE té objectius parcialment convergents» i amb el qual «ha de trobar un equilibri d'interessos». També va assegurar que és «un competidor econòmic que assumeix una ambició de dominació tecnològica» i «un rival sistèmic que pretén promoure un model alternatiu de governança».\nLa relació entre blocs\nEn definitiva, assegurava Borrell, la relació entre els dos blocs «exigeix reciprocitat i reconec que des d'aquest punt de vista, hem estat una mica ingenus en el passat». Responent a les acusacions del president estatunidenc, Donald Trump, que deia tenir proves de que la propagació del coronavirus va poder tenir el seu origen en un laboratori de Wuhan, el responsable diplomàtic europeu es mostrava més que escèptic. «Fa uns dies, ens recomanava beure desinfectant per lluitar contra el coronavirus...», comentava irònicament.\nLa UE i els seus Estats han preparat un projecte de resolució que es presentarà el dia 18 davant l'Organització Mundial de Sanitat (OMS) en la qual se subratlla la importància de conèixer millor les «circumstàncies que han permès que es desenvolupi aquesta pandèmia».\n«Al meu judici, cal estudiar de manera independent el que va ocórrer, deixant de costat el camp de batalla entre la Xina i els Estats Units, que amb les seves acusacions mútues no fan més que exacerbar la seva rivalitat».\nPel que fa a les acusacions de rebaixar el to d'un informe sobre desinformació a propòsit del coronavirus per pressions de Pequín, l'alt representant va tornar a negar-lo.


La pèrdua de diversitat econòmica – Joan Vila\nLa pèrdua de diversitat econòmica ?>\n10/05/2020 Joan Vila Comments Sense comentaris\nTots hem sentit a parlar de la pèrdua de diversitat biològica, un procés que va començar en el mateix neolític quan es va deixar de ser caçador recol·lector i va començar l’agricultura i la ramaderia. Com en tot el que ha passat en la història de la humanitat, la pèrdua de diversitat té una forma exponencial, essent molt més acusada després de la Revolució Industrial i molt més encara després de la globalització de l’economia.\nDe les 8 milions d’espècies que es calcula que hi ha al món, 1 milió està en risc de desaparició. Nombrosos científics expliquen que la pèrdua de diversitat pot estar darrere de les pandèmies que cada vegada més afecten la humanitat. La desaparició d’espècies altera el funcionament de l’ecosistema influint en la transmissió de patògens de forma que les espècies que sobreviuen tenen major predisposició a allotjar i transmetre malalties infeccioses. A més, hi ha un efecte de dilució perquè hi ha més espècies potencials de ser contagiades o per un efecte tallafocs que provoca una alta diversitat genètica. D’altra banda, la desforestació, un desastre que avui es troba a l’Amazones, al Congo o a Indonèsia, facilita el contacte d’animals portadors de patògens amb les comunitats humanes. Almenys el 71% dels patògens que han afectat els humans en l’última dècada provenen de malalties animals.\nLa pèrdua de diversitat natural afecta la nostra salut. Afegim-hi ara la pèrdua urbanística, amb la desaparició constant del món rural i la concentració en grans ciutats, amb l’augment del perill d’incendis i de plagues a més de la reducció en la seguretat de subministrament d’aliments. I finalment la pèrdua de diversitat econòmica, la desaparició de petites unitats de producció per la concentració en grans centres de producció. Tot plegat està lligat, car la concentració econòmica va lligada a la desaparició de petites unitats i a una pèrdua de diversitat natural.\nSi la Revolució Industrial va ser un canvi en la tendència de la història humana, la globalització n’és un altre, que accentua encara més el pendent de la corba exponencial de tots els fenòmens. La globalització, l’obertura de l’intercanvi comercial al món, és una acció beneficiosa pel fet que porta a una millor especialització de cada territori. Així, si una comunitat té més coneixement de metal·lúrgia, pel fet que té un clúster molt avançat (per exemple, Índia), és lògic que altres parts del món comprem allà. Durant la història sempre ha passat, només cal recordar quan els catalans anaven a copiar la tecnologia d’indianes a Holanda, o com es van desenvolupar els motors de combustió alternatius i les turbines a l’àrea de Winterthur a Suïssa. Però la globalització ha accelerat aquestes dinàmiques que, afegides a les noves tecnologies digitals, han portat a concentracions empresarials de caire monopolista. Qui no dubta que Google o Amazon són dos monopolis als quals els reguladors europeus no gosen aplicar les lleis anti-trust perquè són excessivament influents…\nPerò no cal que només mirem les grans companyies tecnològiques, mirem també el que ha passat amb el material sanitari que ha mancat en aquesta crisi. El fet que tot el material non-woven utilitzat per fabricar mascaretes, bates, llençols, tovalloles, provingui de Xina, des de la mateixa fabricació de les fibres artificials i sintètiques, passant per la fabricació del teixit fins a la mateixa confecció, és una concentració monopolista que afecta el preu en moments d’escassetat i provoca pèrdua de seguretat en episodis com el que hem passat.\nUna de les lliçons d’aquesta crisi serà, sense cap dubte, que no es poden posar tots els ous en un mateix cistell. Un important client nostre de Gran Bretanya comprava la seva matèria primera a Indonèsia i s’ha trobat de cop sense subministrament. Lliçó apresa: cal tenir com a mínim dos proveïdors, encara que el segon sigui més car que el principal. Això mateix ha passat al sector tèxtil i al dels aparells d’ús mèdic.\nPerò la pèrdua de diversitat va molt més lluny de l’afectació industrial. La crisi ha fet evident una altra tendència que ja venia produint-se: la pèrdua del petit comerç. La venda per internet és un fet i té com a conseqüència l’enfonsament del comerç local si aquest no s’ajusta a la nova situació. La solució és l’agrupament del comerç local en plataformes de venda per internet. No té sentit portar un fuet via internet fins a casa, però sí que en té si el que es compra són uns quants fuets, uns quants formatges, unes ampolles d’aigua i de vi, fruita, uns talls de carn, un llibre i uns pantalons d’anar a muntanya talla 46… tot això en una mateixa cistella de la setmana que et pot arribar a casa o en un lloc proper a casa.\nJa hi ha algun moviment a Catalunya en aquesta direcció, com www.elmercatonline.cat o la web de la Generalitat de promoció, www.prodeca.cat/aliments-de-prop-web. O també projectes més avançats com el del País Basc, www.ekhilur.eus.\nSi no volem desaparèixer com a humans cal frenar la pèrdua de diversitat biològica, però si no volem desaparèixer econòmicament cal frenar la desaparició del comerç i la manufactura local, impulsant més que mai el producte km 0, tot i conviure amb el comerç global. I això demana creure-s’ho i actuar potenciant el que sabem fer en els nostres clústers locals. On hi ha millor embotit que el de les nostres comarques?


Gaudint del temps lliure\nREDACCIÓNNOTICIA23.11.2007 - 01:05h\nNens i adults poden jugar sense parar al 12è Saló del Hobby. També hi haurà tallers de piano i de marqueteria i un concurs de cubs de Rubik.\nUn grup de nens observa un dinosaure de joguina que formava part d’una de les edicions passades del Saló del Hobby de la Fira(Arxiu).\nAquest cap de setmana obre les seves portes la dotzena edició del Saló del Hobby. Una ludoteca de 24.000 metres quadrats on condensar diverses alternatives per a passar el temps lliure, amb col·leccionisme, slot, maquetisme, manualitats o robòtica, entre altres opcions d’interès.Entre les noves propostes en l’edició d’enguany es troben el senderisme, les activitats a l’aire lliure o els jocs de taula. Un dels reclams del Saló d’aquest any és la celebració del IV Campionat Nacional del cub de Rubik. L’únic requisit per a participar és ser capaç d’acabar-lo en un temps màxim de 2.30 minuts. A més, es presentarà Rubik’s Revolution, una nova versió electrònica del clàssic cub.\nMés habitual és el cotxe oficial d’edició limitada a 750 unitats. En aquesta ocasió es tracta del mític Aston Martin DBR9, utilitzat per l’intrèpid James Bond en les seves missions secretes.\nPatchwork, bijuteria, ceràmica, customització de roba, pintura o com muntar el teu propi robot són altres de les maneres de passar el temps lliure que ofereix aquest any el saló.\nIñaki Pérez teixirà durant el saló, per a inaugurar l’espai de manualitats, el quadre de punt de creu més gran del món, amb el que pretèn entrar a formar part del Llibre Guinness dels Rècords.\nEl quadre fa 12x9 metres i té a més la intenció de contribuïr a la denúncia contra la xacra de la violència de gènere envers les dones.\nAltres tallers que es mereixen una visita són els d’aprenentatge ràpid de piano, d’excavació, de marqueteria en fusta en tres dimensions per construir esquelets d’animals o el de rellotgeria, que reconstruirà el primer rellotge analògic.\nMunta el teu robot\nTota la família reunida per crear un robot en forma de persona o d’animal. O bé, reunida observant com els experts munten un robot avançat o amb objectiu didàctic. Aquesta és una de les noves opcions de la present edició del Saló del Hobby, que s’organitza al pavelló 2 de la Fira.


El Turó celebra els seus 50 anys de compromís educatiu\nEducació // 27/02/2019 - 14:02h\nUna exposició encapçala les activitats de l’escola mataronina per commemorar les seves cinc dècades de vida\nVista de l'escola El Turó\nL’Escola El Turó de Mataró celebra el seu 50è aniversari. Aquest centre d’educació infantil, primària i secundària es troba ubicat a cavall dels barris de Cerdanyola i de La Llàntia, en una de les zones més costerudes de la ciutat, que durant els anys 50 i 60 es van anar poblant ràpidament de nous mataronins vinguts, en la seva majoria, de les onades migratòries del sud de l’Estat espanyol. Va ser en aquell context, l’any 1968, a les acaballes del Franquisme però amb el règim encara plenament establert, quan Eduard Trens i Elisa Colomer va decidir fundar el centre.\nEls Trens-Colomer eren una família compromesa amb la realitat social del seu entorn, decidida a canviar-la i a millorar-la a través de l’educació. I l’escola El Turó va ser el vehicle amb el qual es van proposar aconseguir-ho, treballant de manera incansable per fer-ho realitat. Durant aquestes cinc dècades l’escola ha mantingut la mateixa seu i també els mateixos principis i compromisos, malgrat la lògica evolució i els canvis socials viscuts durant aquest mig segle. L’ideari de l’escola es basa en la catalanitat, aconfessionalitat, acolliment, atenció a la diversitat, valors democràtics i pluralisme ideològic.\nUn recorregut apassionant per la història de la ciutat i del país a través de l’escola, que aquests dies, i fins al 10 de març, es pot resseguir en una exposició a l’Ateneu de la Fundació Iluro. ‘El Turó. 50 anys aprenent junts’ mostra a la ciutat de Mataró quin va ser l’origen de l’escola, com ha evolucionat, quins són els seus trets distintius i cap a on enfoca el seu futur pedagògic i metodològic. Una exposició molt ben presentada, on els plafons informatius i les fotografies s’acompanyen de diversos elements, com ara les figures de la colla gegantera Carretero, que té com a emblema el gegant que representa l’antic conserge de l’escola, Ciriaco Carretero.\nA l’exposició s’hi pot resseguir el naixement de l’escola, iniciatives com la seva adhesió des dels inicis a la immersió lingüística, la celebració dels Jocs Florals (que hi tenen lloc des de 1979 i són un dels jocs florals escolars més antics de Catalunya), els mètodes d’aprenentatge, l’ensenyament d’idiomes o el foment de la creativitat entre els alumnes. També hi ha una part dedicada exclusivament a la música perquè és un element vertebrador que forma part del dia a dia del centre. El professor de música, Mickey de los Reyes, ha creat la cançó “Creix al Turó” especialment pera aquest 50è aniversari, amb lletra dels professors Berta Bayo i l’Ivan Moldes. "Aquesta cançó parla de qui som, d’on estem i de tot el que pots fer i gaudir a la nostra escola i l’hem pogut gravar en un estudi de so gràcies a la col·laboració desinteressada de molts músics professionals", expliquen des del centre.\nSegons els responsables d'El Turó, l'exposició té com a objectius "fer saber a tothom que no ens conegui qui som i què poden trobar a l’Escola El Turó", i alhora "despertar els records i les emocions de tots aquells que han passat d’una manera o d’una altra pel nostre centre". En 50 anys hi ha moltíssimes històries per explicar i considerenque l’exposició pot ser un bon punt de retrobament per tots aquells que fa anys que no es veuen.\nMés enllà de l’exposició, al llarg del curs s’han preparat activitats de tota mena per celebrar aquest 50è aniversari, que involucraran tota la comunitat educativa: exalumnes, professorat d’ara i d’abans, famílies, alumnat, etc. Es farà, entre d’altres coses, trobada gegantera, una caminada solidària i es clourà l’any de celebració amb un sopar de final de curs obert a tots aquells que hagin estat vinculats a l’Escola.


Rehabilitades les façanes i els porxos del pati nord de l'Ajuntament - somlesFranqueses\nRehabilitades les façanes i els porxos del pati nord de l'Ajuntament\nS'ha seguit el criteri de mínima intervenció respectant l'edifici històric\nDijous, 25 de juny de 2020 | 11:18h\nRehabilitades les façanes i porxos del pati nord de l’Ajuntament\nEl procés de rehabilitació de les façanes i els porxos del pati nord de l'edifici modernista de l'Ajuntament han acabat aquest mes de juny. Per fer-ho s’ha disposat de la subvenció de 200.000 euros que la Diputació destina a edificis singulars i elements patrimonials i d'una subvenció de 55.792 euros de la Generalitat per a l’execució d'obres de restauració i conservació d'immobles de notable valor cultural.\nDurant cinc mesos s'han netejat i consolidat els revestiments d'estuc i els tancaments d'obra vista; s'ha refet l'estuc i els enrajolats nous que no es podien conservar perquè el seu estat no era l’adient i s'ha restaurat la fusteria de portes i finestres malmeses per millorar l’estanquitat.\nTambé s'ha reforçat l'estructura de bigues del porxo, s'ha fet un tractament contra l'oxidació i s'han repintat; s'ha impermeabilitzat la coberta dels porxos per les nombroses filtracions d'aigua que malmetien l'estructura de suport i s'ha refet la vorera perimetral de l'edifici per millorar la impermeabilització del mur de la façana.\nCom que l'edifici de l'Ajuntament data de 1912 i està inclòs en el Pla Especial de Protecció del Patrimoni Arquitectònic des de l'any 2000, la intervenció s’ha fet seguint el principi de la mínima intervenció, és a dir, assumint com a natural la degradació del pas del temps d’alguns elements i evitant els tractaments que puguin agredir la integritat de l’edifici.\nA més, la consolidació s’ha fet amb productes i mètodes que no alteren les propietats fisicoquímiques dels materials ni l’estètica de l’obra.\nLa primera restauració de l'edifici es va fer els anys 1984 i 1985, quan es va transformar d'escola als usos actuals. L'any 2003 es van rehabilitar la façana principal i la tanca perimetral. El 2008 es va actuar en les façanes interiors de l'edifici central i el 2013 es van millorar les cobertes.


Una nota en un replà proposa denunciar els veïns que surten a passejar el gos\nLa imatge s'ha fet viral a través de Twitter\nper Redacció dijous, 26 de març 2020 - 10:17h\nUna nota penjada en un bloc de pisos a Oviedo demana denunciar els veïns que surten a passejar el gos. | Cedida\nPolèmica en un bloc de pisos d'Oviedo. Segons ha compartit al seu compte de Twitter un usuari d'aquesta xarxa social a primera hora del matí d'aquest dijous, 26 de març, en un dels espais comunitaris de l'edifici ha aparegut penjada una nota anònima per part dels inquilins d'un dels pisos:\nAssenyala els veïns que no surten a aplaudir\nLa nota és un atac directe als veïns del 2n B i del 4t C d'aquest bloc de pisos de la capital asturiana. Diu que «mai surten al balcó a l'aplaudiment dedicat als metges a les vuit del vespre tot i estar sempre malalts i fent ús de la sanitat». Però l'atac no es queda aquí. També apunta els veïns d'aquests immobles cap a una altra acusació: sembla que treuen el gos massa sovint.\n«Tot i això, cada dia surten amb el gos fins a quatre i cinc cops i algunes vegades triguen més de 20 minuts en tornar, recorrent tot Oviedo», diu la nota.\nProposa trucar a la policia perquè els sancionin\nExposats tots dos fets —que no surten al balcó a aplaudir i que van a passejar el gos diverses vegades i durant força estona—, la nota dels veïns passa a l'atac: «Proposo que tots truquem a la policia cada vegada que surti algú d'aquests pisos amb el gos o sense justificació perquè els sancionin i aprenguin a respectar els milers de metges i policies que estan morint pel nostre país allà fora». «Què menys que apluadir-los cada nit!», rebla la nota.\nNi més ni menys, doncs, que una proposta a denunciar els veïns. La nota ha aixecat molta polseguera a les xarxes socials, on ha rebut moltes crítiques a causa del seu contingut.


C.N.Castellfollit: de juny 2013\nL'UNIÓ ESPORTIVA OLOT NOU EQUIP DE 2ª BEl C.N.Castellfollit, com entitat garrotxina, es vol unir a l'alegria de tots els aficionats i simpatitzants de l'Unió Esportiva Olot per haver aconseguit l'ascens a la 2ª Divisió "B" del fútbol nacional. A la vegada vol fer arribar la seva més sincera felicitació als dos jugadors castellfollitencs i socis del C.N.Castellfollit, Roger Vidal i Jordi Freixas per aquest éxit aconseguit.\nLa Flama del Canigó arriba a Castellfollit de l Roca\nEl Club Natació Castellfollit ha estat l'encarregat, per tercer any, d'organitzar la recollida i portada de la Flama del Canigó i de la posterior Revetlla Popular de Sant Joan a Castellfollit de la Roca.\nLa Pubilla i Hereu de Castellfollit 2013, Núria Vilà i Eduard Coromina, acompanyats per un nombrós grup de nens i nenes han estat els encarregats de rebre-la. La pluja, com es pot veure a la fotografía, va acompanyar el trasllat fins a Castellfollit. Un cop llegit el manifest a càrrec de la Pubilla Núria Vilà i encesa de la foguera, un centenar de persones participaren del sopar i posterior revetlla amb molta xerinola i música a càrrec dels Dj's locals col.laboradors fins ben entrada la nit.\nFotografia on s´observa l´Hereu i la Pubilla anant a recollir la Flama del Canigó\nFotografia de la pubilla llegint el pregó.\nFotografia dels mes joves, reunits per la diada de Sant Joan.\nBONS RESULTATS ALS CAMPIONATS DE CATALUNYA DE RELLEUS\nBONS RESULTATS DELS BENJAMINS DEL CLUB NATACIÓ CASTELLFOLLIT EN ELS CAMPIONATS DE CATALUNYA DE RELLEUS\nEls nedadors en categoria benjamí del C.N.Castellfollit Albert Vila, Isaac Navarro, Aura Vilarrasa,Raquel Nieto, Júlia Crivillès i Marc Gifreu, varen competir aquest passat dissabte 22 de juny en la Final dels Campionats de Catalunya de relleus a la piscina del C.N.Reus Ploms. Els resultats assolits pels més petits del Club cal valorar-los de molt positius, ja que dos dels tres relleus on estaven inscrits es varen classificar dins els trenta millors d'un total de 68 equips inscrits.\nHem de destacar que el C.N.Castellfollit és l'únic equip català que ha participat en les finals dels Campionats de Catalunya en categoria benjamí que no disposa de piscina coberta per entrenar regularment, fet que dona encara més mèrit els bons resultats obtinguts i valora el treball que porta a terme en la promoció i pràctica de la natació.\nFotografia de l´equip que va representar el club Natació Castellfollit en els Campionats de Catalunya.\nEl nedador del Club Natació Castellfollit Marc Gifreu (categoria nascuts l'any 2004) ha aconseguit la medalla de plata en els darrers Campionats de Catalunya Benjamí que s'han disputat aquest passat cap de setmana a les instal.lacions del C.N.Lleida.\nEn Marc Gifreu va aconseguir el segon lloc, i per tan el sots-campionat de Catalunya, en la combinada d'estils.\nDestacar també l'excel.lent paper de la resta de l'equip del C.N.Castellfollit que es va desplaçar a Lleida, on la Aura Vilarrasa va aconseguir diploma de finalista, la tretzena posició de l'Arnau Vila en els 400 mtes. lliures, la Júlia Crivillès i l'Adrià Martinez que van realitzar una notable millora de les seves marques personals, aconseguiren millorar les seves posicions en el rànquing general.\nAquest Campionat de Catalunya celebrat a Lleida va reunir a 640 nedadors/es d'arreu de Catalunya que varen estar acompanyats en tot moment per un nombrós públic assistent.\nGran èxit i participació, en el sopar de cloenda de la temporada d´hivern 2012/2013\nEl Club Natació Castellfollit va celebrar una exitosa final de temporda d'hivernDissabte passat, tal com era previst, el C.N.Castellfollit va celebrar el final de la temporada d'hivern. Quasi un centenar de persones, entre nedadors i nedadores, familiars i amics es varen reunir al gimnàs de la piscina del Club, compartin els èxits acoseguits durant l'hivern i fent xerinola en un ambient molt acollidor. Cal destacar, com es pot veure en les fotografies, la gran col.laboració d'un grup de pares i mares del Club en la preparació del sopar.\nImatge dels pares fent la carn a la brasa.\nImatge de les brases amb la carn i botifarres .\nImatge de les mares fent les amanides i preparant el sopar.\nImatge de les persones assistents, sopant i passant unes estones agradables.\nGràcies a tots els assistents, i us encoratjem als altres que a les pròximes cites us animeu...\nUs ho passareu molt bé.\nEL PROPER CAP DE SETMANA, CAP ALS CAMPIONATS DE CATALUNYA !!\nCAMPIONATS DE CATALUNYA BENJAMÍ D'ESTIUDies: 15 i 16 de juny\nClassificats: Adrià Martinez - Arnau Vila - Aura Vilarrasa - Júlia Crivillès i Marc Gifreu.\nEntrenadors: Pere Vilà i Núria Vilà.\nAquests cinc nedadors del club, s´han classificat per anar al Campionat de Catalunya que es realitzará aquest pròxim cap de setmana a Lleida. Desde el club els hi desitgem molta sort!!\nFINALITZADA LA TEMPORADA D´ENTRENAMENTS D´HIVERN A LA PISCINA D´OLOT\nserveixi el present missatge per informar-vos, que degut a que el proper dissabte dia de 8 juny el Club Natació Olot celebra la diada social, NO HI HAURÀ ENTRENAMENT A OLOT.\nPer tan ja donem per finalitzada aquesta activitat a la piscina d'Olot fins la propera tardor.\nPer qualsevol información de cursets d'estiu us podeu dirigir a partir d'ara a les oficines del Club Natació Castellfollit o bé per correu electrònic.\nEns veurem al vespre a la festa-sopar !!!!!!\n1 ª COMUNIÓ per alguns dels nedadors del club Natació Castelfollit.\nAquest passat diumenge dia 2 de juny de 2013, es va dur a terme la 1ª comunió de molts de nens a l´església de La Canya, on s´aplegaven els nens i nenes de 9 anys, de St. Joan Les Fonts, Castellfollit de la Roca i de La Canya.\nEntre aquests nens hi havien nedadors del Club Natació Castellfollit, al qual els hi volem donar l´enhorabona per aquest fet. Els nens son:\nalejandro i Angela Lòpez\nl´Aura Vilarrasa .


Carnet A1 a Navata - FOR VIA, Formació Viària\nCarnet A1 a Navata\nDescobreix que facil és treure't el Carnet A1 a Navata amb FOR VIA autoescoles. Disposem de diversos centres a les comarques Gironines. Amb FOR VIA, tot són avantatges: aula online, formació personalitzada i facilitats de pagament. La millor opció per obtenir el Carnet A1 a Navata\nTreballem una formació de qualitat i als nostres centres trobaràs un equip de professionals compromesos i dedicats al teu aprenentatge. Uns formadors amb experiència que sabran transmetre't les millors indicacions i donar-te tot el suport necessari per aconseguir el teu objectiu.Estas interessat en el Carnet A1 a Navata? FOR VIA Formació Viària és la teva autoescola de confiança.


Corrupció. Sentim massa sovint aquesta paraula amb múltiples declinacions. La més cridanera i barroera és la del corrupte ficant la mà al calaix públic. Però n’hi ha moltes de molt més elegants , que, a sobre, són legals; execrables, immorals i indecents, però legals.\nComencem pels barruts funcionaris del Parlament cobrant un dineral desmesurat tot mirant-s’ho des de casa seva?, això és corrupció; i dels polítics que els ho van aprovar?, això és corrupció; i dels diputats del Parlament que cobren dietes que no cotitzen fins i tot si no van al Parlament per la raó que sigui, pandèmia inclosa?, això és corrupció; i dels avantatges dels diputats que no es mencionen com telèfons, ordinadors, preus dels serveis del Parlament, viatges de franc?, això és corrupció; dels\ncàrrecs de confiança a dojo i sovint superflus?, això és corrupció; dels milers de llocs als diferents nivells de l’Administració sovint creats ad hoc i ocupats per gent afí als polítics o als partits?, això és corrupció.\nQueda clar que no cal anar amagant-se per foscos racons i amb la cara tapada per ser corrupte, se’n pot ser a cara descoberta i a plena llum del dia... i és legal!.


Estudiants universitaris excaven el barri i la muralla hel·lenístics de la Ciutadella de Roses — Ajuntament de Roses\nEstudiants universitaris excaven el barri i la muralla hel·lenístics de la Ciutadella de Roses\nEstudiants universitaris excaven el barri i la muralla hel·lenístics de la Ciutadella de Roses Entre l’11 i el 29 de juliol, un grup de 13 estudiants es troben treballant en la campanya arqueològica centrada en el barri i en la muralla hel·lenístics de la Ciutadella de Roses. En els dos espais on es realitzen les tasques s’ha arribat ja al nivell de la seva primera ocupació, d’època grega, i han posat al descobert diferent material ceràmic, antigues construccions i una gran rasa que hauria actuat com a canalització d’aigua. Aquest matí el regidor de Cultura de l’Ajuntament, Marc Danés, ha visitat la Ciutadella per conèixer el desenvolupament de la campanya. http://www.roses.cat/noticies/historic/estudiants-universitaris-excaven-el-barri-i-la http://www.roses.cat/@@site-logo/escut.png\nEntre l’11 i el 29 de juliol, un grup de 13 estudiants es troben treballant en la campanya arqueològica centrada en el barri i en la muralla hel·lenístics de la Ciutadella de Roses. En els dos espais on es realitzen les tasques s’ha arribat ja al nivell de la seva primera ocupació, d’època grega, i han posat al descobert diferent material ceràmic, antigues construccions i una gran rasa que hauria actuat com a canalització d’aigua. Aquest matí el regidor de Cultura de l’Ajuntament, Marc Danés, ha visitat la Ciutadella per conèixer el desenvolupament de la campanya.\nExcavacions arqueològiques juliol\n20/07/2011 00:00 - Departament de Comunicació i Premsa\nEn les excavacions d’aquest estiu participen 11 estudiants provinents de l’Universitat de Girona, Universitat Rovira i Virgili de Tarragona, Universitat Autònoma de Barcelona, Universitat de València i Universitat de Barcelona, així com dos voluntaris de batxillerat de la comarca. El projecte és fruit dels convenis de cooperació educativa signats entre l’Ajuntament i les diferents universitats, gràcies als quals es possibilita als estudiants la realització de pràctiques arqueològiques. L’equip es complementa amb dos tècnics arqueòlegs, encarregats de l’estudi antropològic i dels aixecaments planimètrics.\nL’actual campanya ha continuat les excavacions iniciades el mes de maig de l’any passat al barri hel·lenístic, on anteriorment s’havien estudiat les restes tardoromanes del nivell superior al jaciment hel·lenístic i s’havien trobat inhumacions, escombreres i abocaments de materials. Els treballs actuals permeten ara posar al descobert una extensió més àmplia d’aquest recinte i actuar en un dels carrers secundaris del barri, alhora que es treballa a major profunditat. El nivell al qual s’ha arribat correspon ja a la zona hel·lenística en la seva totalitat, d’on s’està extraient gran quantitat de material ceràmic amb motiu de la proximitat dels forns de producció ceràmica de l’època.\nEn un altre espai del pati d’armes del recinte, la campanya prossegueix amb l’estudi de la muralla hel·lenística datada de finals del segle III aC, de la qual es coneix ja un tram de més de 40 metres de longitud, i on actualment es continua excavant reseguint la seva trajectòria en direcció al mar. Els treballs es realitzen tant en el que havia estat l’àrea protegida per la muralla, on destaquen diferents construccions de l’ocupació hel·lenística, així com foramuralles, on apareixen restes de l’antic fossar. D’altra banda, l’aparició d’una gran rasa fa preveure l’existència d’una antiga conducció destinada a canalització de l’aigua o a sistema de recollida d’aigües brutes.\nDels dos espais del Pati d’Armes de la Ciutadella on es treballa actualment destaca una llarga ocupació, fet que ha permès l’estudi de les diferents ocupacions (èpoques moderna, tardoromana, romana i hele·lenística) i usos del recinte a mida que s’ha anat aprofundit en els nivells arqueològics.\nParal·lelament a aquests treballs, s’acaba de dur a terme en el recinte monumental de la Ciutadella un estudi geològic consistent en diferents sondetjos sobre el terreny, amb l’objectiu de delimitar quin és el comportament del nivell freàtic existent. Amb les dades que s’obtinguin d’aquests sondetjos, es vol realitzar un estudi que resolgui els problemes de f’inundacions que pateixen les restes arqueològiques del recinte, a través d’una conducció que alliberi les zones d’excavacions d’aquestes filtracions d’aigua.


You are here: Home / CENTRES EDUCATIUS / LLEGENDES DE CATALUNYA\nEls nens i nenes s’aproximen, a través de la narració d’un conta-contes, ple de recursos teatrals i acompanyat d’una sèrie d’objectes plens de màgia, a una selecció de llegendes i rondalles triades pel seu contingut i la seva ubicació al territori.\nEns aproximarem a la mitologia de Catalunya i alguns dels personatges fantàstics que s’amaguen en la seva geografia.\nDescobrir la literatura popular de Catalunya.\nDeleitar-nos amb els relats i històries.\nTreballar l’expressió, la comunicació i la gestualitat.\nAprendre de la geografia i del territori.\nLes llegendes i rondalles més significatives de diferents parts de la geografia catalana.\nL’activitat es pot fer per un sol grup classe o bé en un espai més ampli en format petit espectacle per a dos grups classe alhora.\nPodeu fer també l’activitat Rondalla va, rondalla ve, per descobrir les rondalles del Camp de Tarragona. Si us agraden els relats, us recomanem Pau Casals l’amic dels ocells. Si voleu descobrir altres llegendes, podeu venir a viure-les a Siurana.\nPAU CASALS, L’AMIC DELS OCELLS EL MUSEU… QUINA MINA!


webpolicial - Saura posa com a exemple de coordinació la sala conjunta GUB-CME\nSaura posa com a exemple de coordinació la sala conjunta GUB-CME\t PDF | Imprimir |\t E-mail\nEl diputat del PP Daniel Sirera ha explicat dos exemples de descoordinació que al seu parer denoten mancances greus: per una banda el sistema de comunicacions que no permet que es comuniquin directament els agents, i per l'altra la Sala conjunta del dos cossos. Sirera s'ha referit a una experiència personal en que va trucar al 092 per un robatori i l'operador li va respondre «Escolti, truqui als Mossos d’Esquadra».\nEn els fòrums de la Guàrdia Urbana de Barcelona i Mossos d'Esquadra son habituals les referències a aquesta sala en relació a la manca de coordinació.\nVostè sap perfectament, senyor Saura, que en aquests moments es pot estar produint..., es pot estar apallissant un mosso d’esquadra a una cantonada, a una cruïlla a la ciutat de Barcelona i a la següent cruïlla hi ha una patrulla de la Guàrdia Urbana i no assabentar-se, perquè tenen sistemes de comunicació diferents. I això està passant, Ho denuncien tant la Guàrdia Urbana com els Mossos d’Esquadra.\nUna anècdota personal, ja sé que una flor no fa estiu, però miri, un diumenge abans de Nadal jo vaig anar molt aviat, molt aviat, a comprar el diari i em vaig trobar que hi havia una botiga d’ordinadors sota de casa i n’havien rebentat la persiana, no? Era molt aviat i vaig pensar: «Bé, suposo que no hi deuen ser, però pot ser sí, vaig a trucar a la policia perquè ho sàpiguen.» I, home, la veritat és que el telèfon dels Mossos d’Esquadra tampoc és una cosa que s’hagi promocionat gaire... Bé, a mi em va venir més al cap trucar a la Guàrdia Urbana de Barcelona i vaig trucar al 092, i quan vaig explicar: «Miri, truco..., crec que hi ha un robatori», sap què em van dir? «Escolti, truqui als Mossos d’Esquadra.»\nEscolti, no havíem parlat que hi havia una sala de comandament conjunta, que hi havia una oficina on estaven junts, taula amb taula, la Guàrdia Urbana i els Mossos d’Esquadra? Com pot passar això, senyor Saura? Com pot parlar de coordinació amb les altres policies del món mundial i en canvi vostès van anunciar a bombo i platerets que hi hauria una oficina conjunta Guàrdia Urbana - Mossos d’Esquadra, i quan truca un ciutadà li diuen: «No, no, escolti, un robatori? Truqui a un altre telèfon.» Això no és normal, senyor Saura.\nEl senyor Sirera, entre aquestes perdigonades que em deia, em deia per exemple..., me'n deia una altra que era el tema de la coordinació amb Barcelona, no? Miri, hi ha una sala única, sense precedents... Miri, que un guàrdia urbana li contesti, a vostè li contesti... (Veus de fons.) Molt bé, no sé qui li va contestar, i no dubto que li va contestar. Però hi ha una sala única, única experiència a Europa, hi ha un despatx de patrulles conjunt –conjunt–, hi ha una única visió dels fets que succeeixen i hi ha una coordinació online entre la policia local i els Mossos d'Esquadra. Però li diré més: com he dit abans, tenim en aquests moments connectats al sistema d'informació policial 144 ajuntaments dels 203 que hi ha. Que això funciona tot bé? Doncs segur que no – segur que no–, i hem d'aconseguir que els 144 siguin els 203, segur que sí. Que es pot millorar? Segur que sí. Però no llanci vostè la idea que no hi ha coordinació.\nwebpolicial » Inici Funció pública i Seg. laboral Saura posa com a exemple de coordinació la sala conjunta GUB-CME


Joan Safont: de juliol 2007\nGaleria de Santes (XIV)\nL'Anem a tancar\nDarrer cercavila de les Santes. Ambient, ja melàngic, de final, de comiat, d'arreveure i fins l'any vinent.. Darrer ball d'en Robafaves, darrera salutació als nens dels Nans, darrera espant de la Momerota, darrer comentari sobre el Dragalió... Amb aquest recorregut fins a Can Marfà, ja tot sona que això s'acaba...\nPassiu bé, fins l'any que vé!\nGaleria de Santes (XII)\nEl No n'hi ha prou!\nUn acte nou que ha generet espectatives i una autèntica disparitat d'opinions a la Riera. A mi m'ha agradat molt, el trobo divertit, sorprenent, engrescador. Ara cal millorar: la música, totalment diferent quan s'han tocat els balls propis que la cançoneta creada expressament per l'ocasió que a mi em sona massa infantil. La gent, no pot ser tant pasiva i cal que s'introdeixi a l'acte, que balli al costat d'en Robafaves o abraçat a una diablessa. Pot ser que el foc faci respecte o que sent el primer any la gent d'acoquini, però no s'hi val mirar massa els braus des de la barrera. Això, que No n'hi ha prou!\nEl Ball de Requisits\nAquest ball "a l'antica", de repertori clàssic i on els grans demostren la seva destresa en la ballaruca i els joves intenten no quedar-se sense un gotet de Juliana, la beguda de les Santes amb recepte misteriosa i tot. Enguany, també s'ha acabat massa d'hora, tot i que els momeroters i altres portadors havien de fer bondat pel "No n'hi ha prou!" que s'estrenava poc després.\nGaleria de Santes (XI)\nEl Concert d'Orgue\nPer donar a conèixer el gran valor de l'Orgue de Santa Maria i commemorar els 80 d'aquesta peça única de l'organeria romàntica catalana, l'Associació Jaume Isern d'Amics de l'Orgue de Mataró va organitzar un concert executat magistralment per l'organista Raúl Prieto. Tot un èxit de públic a qui va elevar fins a l'emoció amb la sensibilitat d'aquest instrument misteriós i inabastable.\nFoto cedida per Marta Teixidó\nGaleria de Santes (X)\nL'anava a la Residència\nFeia anys que no acompanyava als Gegants, Nans, Momerotes, Àliga i Dracs a la tradicional visita als avis de la Residència de Sant Josep. Recordo que abans també anava la comitiva a l'antiga Residència de Cabanelles ("les Germanetes") i d'allà cap a l'Escorxador on es tancaven les figures. La visita a la Residència també és moment de sardanes, i fins i tot la Família Robafaves les balla, com vènen fent des de fa molts anys. Amb els avis agraïts per la visita i l'ambient que es crea aquell dia al pati, les figures tornen a l'Ajuntament lleugeres, simpàtiques amb ganes de fer una mica el foll... i la Dormida és ben especial. Fins i tot després, en petit comité es dancen els balls de momeroters, músics, polítics i passavolants amb la Banda més divertits, on fins i tot alguns han volgut veure-hi indicis de canvis polítics, totalment falsos.\nDarrera foto cedida per Joan Salicrú\nGaleria de Santes (IX)\nEls Focs i el Sarau\nEls Focs són un dels actes que atreuen més gent de totes les Santes. Rius de gent baixen cap al Passeig Marítim, per veure des del Passeig, des de la sorra i fins i tot des de les barques, els Focs que els hi toca executar a Pirotècnia Tomás. Per desgràcia, enguany, la manca de vent va fer que els focs quedessin emmascarats i pràcticament no es veiés res des d'enlloc. Mala sort la dels mataronins, tot anava massa bé!\nPer mourens bé, després dels Focs, els mallorquins Antònia Font que ens van contagiar a tots amb la seva "Alegria!" i el seu fantàstic repertori de cançons galàctiques i subrealistes, que ens parlen de móns submarins, de l'espai i la ciència ficció.\nI per acabar la nit -almenys per mi - el Gospel mataroní que sorpren per la seva qualitat, el seu ritme frenètic i les bones veus. Un molt bon final de festa!\nGaleria de Santes (VIII)\nSortida de les Reliquies i Ball de l'Àliga\nUn cap acabat l'Ofici, les Reliquies de les Santes Juliana i Semproniana surten de Santa Maria, on són aclamades pel poble i els Capgrossos les saluden amb un pilar. A continuació l'Àliga fa el seu majestuós ball en honor de les Santes, en presència dels mataronins, el clergat i les autoritats. És potser un dels moments més antics i tradicionals i que ens porten a l'inici de les celebracions en honor d'aquestes patrones que ens foren concedides als mataronins després d'elegir entre elles i l'oblidat Sant Desideri, i les reliquies de les quals vingueren de Sant Cugat, màrtir i mestre de les nostres Santes, la història i la llegenda de les quals es confón.\nDesfilada i Dormida\nAcabat el solemne ball de l'Àliga i aviats els coloms en honor de les Santes, la comitiva de figures, músics i autoritats emprén carrer Sant Cristòfol avall, Plaça Xica i carrer Pujol fins l'Ajuntament on la Dormida serà una de les més lluïdes però també més difícils d'aguantar a sota el sol. El pas pels carrers ben estrets del centre amb la banda tocant ben animada pas dobles i els veïns que miren la desfilada des dels balcons és un altre dels moments més bonics de la festa major.\nGaleria de Santes (VI)\nQue tothom és desperti que és Festa Major. El toc de gralles i caixes i el tro dels voladors anuncien que la ciutat celebra el seu gran dia. Els qui dormin ja poden treure's la son de les orelles. Els que es lleven, perquè no han dormit, que s'afegeixin a les Matinades que des de diferents llocs de Mataró corren pels carrers. Jo sempre surto, de dalt de tot de la ciutat, de Cerdanyola, i un peu davant de l'altre, i aquest any carregant voladors, ben aviat ja s'albira el Carrer Nou i al fons Santa Maria amb una imatge preciosa de sol entre els arbres, fum de cohets i so de campanes.\nGaleria de Santes (V)\nConcert de Feliu Ventura al Pati de Can Marchal\nEn un ambient intimista, un generós i tímid Feliu Ventura ens va desgranant els seus Alfabets de Futur. Amb l'emoció d'aquesta València tant tocada, i que de moment resisteix com pot, i amb la poesia feta la necessària canço que tots volem.\nUn dels actes més tradicionals de les nits de Santes i on un santero se la juga: guanyarà la glòria si és capaç de ballar totes les cançons que toquen la Girasol i la Trànsit - del "Chucuchú del tren al Bon dia dels Pets, de Zapatillas a el Bequetero"-, parlar amb tothom qui troba, veure i beure, i sobretot tenir prou ganes per anar a Matinades.\nGaleria de Santes (IV)\nLes campanes toquen a festa major, volten i repiquen alegres, mentre a la plaça els mataronins no les miren ni les escolten, però les senten. Les senten ben endins. El contrast més absolut amb els actes de la matinada. Pocs, però cada vegada més. Pocs, però el bo i millor dels santeros. Perquè no tots els actes han de ser de masses..\nAvui m'ha fet molta il·lusió rebre notícies d'una noieta des de Birmània. Tot i les dificultats tècniques evidents d'estar a un dels països més opacs del món, ha pogut veure com n'estem de bojos els mataronins en la setmana més intensa del calendari. Un petó!!\nGaleria de Santes (III)\nI ja anyorem l'acte més bojament santero del calendari festiu. Nascut de la inventiva popular i actualment ple fins la bandera, se senten veus que alerten de la seva possible mort d'èxit. El que si que és cert és que cal que tothom, mataronins i foranis, s'impregni de l'essència de l'acte:\n1) Esperar amb emoció, saltar, cridar, ballar i, sobretot, seguir tots els ritmes, tot contant fins a 15 en el moment clau. Participar tal com toca, entregar-se.\n2) Tenir present que les figures protagonistes són la Família Robafaves.\n3) Aquest nit només té un cant i himne: El Bequetero. Qualsevol altre càntic, més o menys importat, és innecessari i de mal gust.\nGaleria de Santes (II)\nJa han començat les Santes. Fugint de l'etern debat sobre quan comencen o no, la Crida continua sent cada any el 25 de juliol. Ja s'ha llençat el tret de sortida per uns dies d'allò més frenètics. Cinc minuts per escriure el bloc i tornar a sortir cap a la Ni Boja. Doncs això, que "amb la rauxa necessària i el seny imprescindible" comencen els "No n'hi ha prou" i els "I 15!", els bequeteros i les gralles, els flabiols i les guspires, els espants dels nans i la mala llet de la Momerota, la solemnitat de l'Àliga i les primeres passes del Dragalió, el ball hipnotitzant dels Gegants i el no dormir fins el dia 30 de juliol.\nUn post d'urgència: Amb la llibertat d'expressió, sempre\nMalament aquells reietons que veuen perillar les seves corones i trons quan bufa ben viva la llibertat d'expressió. Malament rai. Que farien aquests si fossin al Regne Unit, d'on tots sabem les misèries de la reialesa, com aquella mítica conversa telefònica on va quedar clar que el seu Príncep tenia ganes de ser "tampax" de la seva amant ...\nPer cert, de defensar la llibertat d'expressió i fer difussió d'allò que no agrada a la Fiscalia General de l'Estat, al jutge Del Olmo o a qui sigui, m'en faig totalment responsable.


El cap de setmana ideal a Barcelona: 21 i 22 de maig\nLa Fira Literal reuneix petites editorials i llibreries cooperatives a la Fabra i Coats / Foto: Fira Literal\nLes temperatures estivals ja són la norma a Barcelona i els caps de setmana s’omplen d’activitats a l’aire lliure per als amants de la calor i a cobert per als qui detesten tornar a suar. Sigui com sigui, l’agenda és plena de propostes per a singles, parelles, famílies, amics i totes les combinacions socials.\nLa següent selecció proposa encadenar 6 plans lúdics i culturals per omplir de dalt a baix el dissabte i diumenge.\nDissabte 21 al matí\nJa han obert les piscines descobertes! No cal esperar a les vacances per fer una capbussada refrescant i sentir-se com si ja hagués arribat l’esperat descans anual. En aquest llistat hi ha els horaris de les instal·lacions més destacades, entre les que sobresurten les panoràmiques Picornell de Montjuïc.\nDissabte 21 a la tarda\nTorna Tallers Oberts BCN, i amb força: 9 dies consecutius de portes obertes a desenes d’espais de creació de la ciutat. Del 21 al 29 de maig de 2022, a més de treure el nas als estudis dels artistes plàstics i artesans, es pot fer un tastet del seu ofici amb una llarga agenda de tallers i activitats. Aquest dissabte a la tarda, per exemple, es pot participar en sessions de pintura col·lectiva, ceràmica en família, creativitat amb aquarel·la o collage analògic.\nDissabte 21 a la nit\nEl Centre LGTBI de Barcelona organitza la Festa del Centre, una festa de la comunitat LGTBI per a tots els públics i gustos amb activitats des del matí fins a la nit. La ronda Sant Antoni acollirà tot d’actuacions, des de les 17h fins que sigui negra nit. A les 20h toca l’eclèctica Mercedes Peón, a les 21h les madrilenyes Megane Mercury i Navxja i com a fi de festa a les 22h el petardeo del DJ Gaspar Blaya.\nDiumenge 22 al matí\nUn simple retall de roba es pot convertir en una peça artística, plena de valor i d’història per a una cultura. Una bona manera de descobrir aquesta riquesa és el taller familiar organitzat pel Museu Etnològic i de Cultures del Món (MUEC) diumenge a les 12h. Es titula Del mocador de fer farcells al furoshiki japonès i va càrrec de Quim Arnal, que ensenya com bosses efímeres, embolcalls de regal, complements d’indumentària, portabebès, etc., responen a necessitats diàries i alhora poden ser referents culturals.\nDiumenge 22 a la tarda\nUn any més les editorials independents exposen el bo i millor de la seva producció a la Fira Literal, la fira d’idees i llibres radicals del recinte de la Fabra i Coats. Aquesta 8a edició reuneix més de cent segells editorials i 8 llibreries cooperatives, per oferir als visitants més de 5.000 publicacions. A més hi haurà presentacions i converses, servei de canguratge, restauració, zona de lectura i el nou Espai Àgora de literatura, acadèmia i moviments socials. Coincidint amb el centenari de Joan Fuster, la fira li ret homenatge amb actes especials.\nDiumenge 22 a la nit\nNou Barris està de festa major! Una de les propostes és el Festival de Flamenc R(oles), que vol trencar tòpics del gènere sense perdre ni gota d’autenticitat. A partir de les 20h a la Casa de l’Aigua de Trinitat Nova amb 3 actuacions: La Chunga, Miranda Fernández i Cristina López, i Alba Morena. Els qui prefereixin altres disciplines, poden optar també per un Improshow (teatre d’improvització i humor) o cinema a la fresca (Bohemian Rapsody) o un concert tribut a El Último de la Fila.


Investigadors andalusos identifiquen el primer gen implicat en la diabetis gestacional\nPublicat 17/2/2019 12:55:52 +01:00CET\nSEVILLA, 17 febr. (EUROPA PRESS) -\nInvestigadors de la sanitat pública andalusa que realitzen el seu treball al Centre Andalús de Biologia Molecular i Medicina Regenerativa (Cabimer) han identificat el gen PAX8 com a gen candidat per conixer les causes de la diabetis gestacional, proposant "per primera vegada" l'existncia d'un factor gentic en l'aparició d'aquesta patologia que té lloc exclusivament en l'embars i desapareix després del part.\nSegons ha detallat la Conselleria de Salut en un comunicat, aquest treball s'ha realitzat en collaboració amb l'Hospital Universitari La Paz de Madrid i l'Hopital Espirito Santo de Portugal, ha estat coordinat pels científics de Cabimer Benoit Gauthier i Alejandro Martín Montalvo i s'ha publicat a la revista 'Diabetes' de l'Associació Americana de Diabetis.\nLa Junta ha subratllat que els resultats de l'estudi "obren una nova via" al coneixement dels factors gentics involucrats en la malaltia i "podria facilitar" un diagnstic anticipat. "Actualment, no se sap si una dona desenvolupar diabetis gestacional" ni "quins gens podrien estar implicats" i, per aix, es realitza una corba de glucmia "a totes les gestants durant el segon trimestre de l'embars", ha afegit.\nEn aquest sentit, els investigadors de Cabimer han apuntat que és "una patologia en la qual convergeixen tant factors gentics com ambientals", els quals han indicat que l'estudi es deu al fet que tenien "algunes evidncies" que aquest gen "podria tenir una funció fisiolgica en el pncrees endocrí".\nCom han afirmat, els resultats d'aquesta investigació a més "evidencien la importncia de mantenir collaboracions entre diferents centres i professionals", assegura Gauthier, qui desenvolupa diferents línies d'investigació amb la participació de científics i institucions d'mbit internacional.\nEn concret, el grup d'investigació andalús ha comptat amb la collaboració d'endocrinlegs de l'Institut de Gentica Mdica i Molecular de l'Hospital Universitari La Paz, liderats per José Carlos Moreno, i de l'Hospital Espirito Santo, liderats per Joao Anselmo, amb els qui mantenen la collaboració des de fa alguns anys.\nLa Junta ha incidit que la diabetis gestacional té lloc en un deu per cent de les dones embarassades i pot afectar al normal desenvolupament del fetus i incrementar els riscos obstétricos durant la gestació.\nTambé ha ressaltat el treball de Cabimer i la seva funció com a centre d'investigació multidisciplinari participat per les conselleries de Salut i Economia i Coneixement de la Junta d'Andalusia, les universitats de Sevilla (US) i Pablo d'Olavide (UPO), i el Consell Superior d'Investigacions Científiques (CSIC).\nAixí mateix, la Fundació Pública Andalusa Progrés i Salut presta suport de gestió a aquest centre "pioner a Espanya", ja que integra la investigació bsica i aplicada amb la finalitat de traduir els resultats dels treballs científics en millores directes en la salut i en la qualitat de vida dels ciutadans.\nEn l'actualitat, al voltant de 200 persones desenvolupen el seu treball en aquest centre d'investigació que compta amb tres grans departaments científics: departament de Biologia del Genoma, departament de Dinmica i Senyalització Cellular, i departament de Regeneració i Terpia Cellular. En el marc d'aquest últim, dirigit pel professor Bernat Soria, hi treballen cinc grups d'investigació centrats en la diabetis, l'objectiu dels quals és cercar noves terpies per guarir aquesta malaltia.


El conseller de Justícia, Carles Mundó, visita la Comunitat Terapèutica - Projecte Home Catalunya\nEl conseller de Justícia, Carles Mundó, visita la Comunitat Terapèutica\n10 abr. El conseller de Justícia, Carles Mundó, visita la Comunitat Terapèutica\nPosted at 17:27h in General\tby\tiduran@projectehome.org\nEl conseller de Justícia de la Generalitat, Carles Mundó, ha visitat aquest dilluns 10 d’abril la Comunitat Terapèutica que Projecte Home té a Montcada i Reixac. Mundó ha fet la visita acompanyat d’Amand Calderó, director general de Serveis Penitenciaris, i de Montserrat Ribera, regidora delegada de Serveis Generals, Comerç i Turisme de l’Ajuntament de Montcada i Reixac.\nDos usuaris de la Comunitat Terapèutica han acompanyat al conseller en la visita per tal de guiar-lo en un recorregut per les instal·lacions i poder-li explicar en primera persona com es viu un procés de tractament de les addiccions en aquest centre. Posteriorment, el conseller ha mantingut una trobada amb un grup d’usuaris del centre, alguns d’ells persones que han sortit d’un centre penitenciari per seguir el tractament a la Comunitat Terapèutica gràcies a l’aplicació de mesures penals alternatives.\nEn aquesta trobada, tant el conseller, Carles Mundó, com el director general, Amand Calderó, han volgut remarcar la importància de programes de tractament de les addiccions com la Comunitat Terapèutica, que possibiliten la reinserció completa de la persona. De la mateixa manera, han volgut felicitar “les persones que disposen d’una segona oportunitat i tenen la valentia de canviar per aprofitar-la”.