Chumbi deixa enrere la lesió i podria estar disponible per dissabte - Diari de Girona\nChumbi deixa enrere la lesió i podria estar disponible per dissabte\nChumbi, en el partit contra l´Osca. marc martí\nLa llosa de les lesions que durant bona part de la temporada està fent la guitza al Llagostera sembla anar donant treva de mica en mica al club blaugrana. Homes que han de ser importants com Emilio Sánchez i Chus Herrero van acumulant minuts després de les seves lesions i a més a més, aquesta setmana Oriol Alsina podria recuperar també el migcampista José Antonio Ríos, absent a Tenerife. Un altre dels jugadors que ha complert el període de recuperació és Chumbi. El davanter fitxat de l'Albacete ha deixat enrere un trencament del quàdriceps que l'ha tingut un mes i mig de baixa i aqusta setmana s'hauria de reintegrar a la feina de grup. És força probable, doncs, que Chumbi estigui a disposició d'Alsina per jugar contra el Girona. Això sí, sense ritme de competició. Els que no estaran encara a punt són Edu Oriol, a la recta final de la seva recuperació d'un esquinç a les costelles, Álex Cruz, que es va trencar muscularment només arribar i José Carlos, que no acaba de fer net.\nA més a més, Alsina veu com recupera Jorge García i Tito Ortiz després de complir sanció per acumulació d'amonestacions a Tenerife. Això farà que pugui escollir entre força jugadors (Tito, Jorge García, Chus Herrero, Escassi, Ruymán o Aimar), per ocupar l'eix de la defensa.


Funcionaris, parelles de fet i pensió de viudetat - ASSESSORI...\nLa sala contenciosa administrativa del Tribunal Suprem ha reconegut el dret a pensió de viudetat a la que va ser parella de fet d’un guàrdia civil, amb qui va conviure durant més de 30 anys i amb qui va tenir tres fills. Van comprar un habitatge que va constituir el domicili familiar, om estaven empadronats, i efectuaven declaracions de la renda conjuntes.\nTot i això, no estaven inscrits en un registre de parelles de fet com exigeix la llei, motiu pel qual se li va denegar. Llavors la dona va interposar un recurs a que va ser estimat per l’Audiència Nacional, en entendre suficientment acreditada l’existència de parella de fet per totes les circumstàncies concurrents que abans hem descrit. Però l’Advocacia de l’Estat va recórrer aquesta determinació, que ha obligat la sala contenciosa administrativa a pronunciar-se. No es tracta, doncs, per la condició de guàrdia civil del causant, de la sala social, que coneix les qüestions relatives a treballadors laborals i aplica la Llei general de la Seguretat Social.\nNo obstant això, la sala adverteix que la Llei de classes passives, aquí aplicable, regula la pensió de viudetat de les parelles de fet en els mateixos termes que la Llei general de la Seguretat Social i aprecia que la sala social exigeix dos requisits perquè les parelles de fet puguin accedir a la pensió de viudetat:\n● Haver conviscut durant els 5 anys previs a la mort del causant, la qual es pot acreditar per qualsevol mitjà de prova.\n● Que realment siguin parella de fet, que només es pot demostrar de la manera legalment establerta, és a dir, mitjançant la inscripció al registre específic o la formalització en document públic amb una anticipació mínima de dos anys abans de la mort.\nLa sala contenciosa administrativa ha decidit mantenir el mateix criteri per a interpretar el requisit de la convivència estable, que es pot acreditar, a part de mitjançant l’empadronament, per qualsevol mitjà de prova vàlid en dret.\nNo obstant això, respecte a l’acreditació de la parella de fet, s’aparta del criteri de la sala social i fixa com a doctrina que no només es pot acreditar mitjançant la inscripció en un registre autonòmic o municipal del lloc de residència o mitjançant un document públic almenys dos anys abans de la mort del causant, sinó també mitjançant el certificat d’empadronament o qualsevol altre mitjà de prova vàlid en dret que demostri la convivència de manera inequívoca.\nSi us trobeu en una situació similar, els nostres professionals us assessoraran en defensa dels vostres drets


La canalla dels Xiquets del Serrallo: SANT MAGÍ\nVisca St. Magí i visca els Xiquets del Serrallo!!!!\nEstic segura que aquest St. Magí el recordarem. Primera ronda un quatre amb l’agulla que per part de la canalla va perfecte, segona ronda el primer 5/7 de la temporada, amb un xic de nervis però descarregat, tercera ronda el segon 3/7a de la temporada, i per part nostre una mica lent però bé. Per tancar aquesta gran diada fem un p5, el plantem i el girem i tot.\nFelicitats a tots per aquest gran St. Magí.\nPublicat per Canalla dels Xiquets del Serrallo a 12:20


Kim Soler exposa al Castell de Calonge en benefici d'Afatram\nIntervé: Kim Soler, artista\nCom el mariner errant que vaga pels llocs Kim Soler exposa a molts llocs per donar al seu art una finalitat solidària. Una obra eclèctica i diversa com les causes per les que lluita, on bona part dels ingressos que rep de la venda dels quadres serveixen per finançar-les.\nEl Castell de Calonge acull fins el 23 de juny l'exposició 'El Color de la Vida'. Una mostra amb pintura de diversos estils la venda de la qual anirà destinada en un 50% a finançar els projectes de l'Afatram i el Centre Tramuntana.\nDes de fa ja una colla d'anys el pintor sabadallenc té la Fundació Special Art que treballa amb persones amb síndrome de down. Soler s'inspira amb la sensibilitat d'aquests nois i noies i la plasma a les seves obres.\nSoler ha exposat aquests dies a l'Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols amb retrats de persones refugiades i aviat exposarà també a Palafrugell, amb la mateixa finalitat solidària.\nTorna Cap Roig amb un cartell 'marca de la casa' i menys aforamentEl Festival arrencarà el 23 de juliol amb Pablo López i tindrà Raphael com una de les novetats més destacades


El registre ha estat ordenat pel jutjat d’instrucció número 19 de Barcelona per tal de recollir “objectes, instruments, papers, material informàtic” i altres indicis en el marc d’una investigació policial en relació amb una baralla que va tenir lloc la tarda del 12 d’octubre de 2013.\nAhir a la nit, una persona va ser detinguda a Vilanova i la Geltrú, una altra a L’Hospitalet de Llobregat i quatre a Barcelona acusades d’haver agredit el 12 d’octubre un grup de neonazis que tornaven de la concentració feixista de la plataforma La España en Marcha -la mateixa que va irrompre a la Blanquerna de Madrid l’Onze de Setembre-, a Montjuïc. Segons les investigacions policials que motiven l’ordre d’escorcoll, les antifeixistes van ser “observades i gravades” sortint de Can Vies portant “barres, pals, pedres i altres objectes contundents”, i tornant després al centre social okupat. Segons la interlocutòria judicial, se’ls acusa de “delictes de lesions i danys per motius de discriminació ideològica”. És la mateixa plataforma La España en Marcha qui ha presentat la denúncia. Els detinguts prestaran declaració a les 19.30h a la comissaria de Sant Feliu de Llobregat.\nL’escorcoll es justifica a l’ordre judicial per la relació de les detingudes amb la Plataforma Antifeixista de Barcelona, que té un dels seus centres principals de reunió i activitats a Can Vies. Els Mossos han relacionat els detinguts amb la Plataforma a través d’escoltes telefòniques, segons consta al document.\nSet persones han estat retingudes i incomunicades durant més de deu hores, acompanyades d’un advocat. Segons fonts del centre social, els agents han trencat objectes, s’han emportat materials i objectes personals com discs durs i targetes gràfiques de càmeres de foto, i han fet fotografies i gravacions de tots els racons. També han tirat a terra una paret i s’han endut l’arxiu de La Burxa, publicació popular del barri de Sants.\nFora, més de 20 furgonetes de la Brigada Mòbil han acordonat Can Vies i els voltants, mentre que unes vuit furgonetes protegien la seu del districte de Sants, al costat de la parada de metro d’Hostafrancs. En total, més de 200 agents han participat a l’operatiu.\nDes de primera hora del matí, prop d’un centenar de veïnes i persones d’entitats de Sants i d’altres barris s’han concentrat a l’altra banda del cordó policial. De la sorpresa pel desmesurat operatiu policial, s’ha passat a la indignació i a la solidaritat amb les retingudes i les detingudes. Avui a les 18:30h s’ha convocat una assemblea oberta i una concentració a plaça de Sants en solidaritat amb les detingudes. A les 20h s’ha convocat una concentració a plaça Universitat.\nCan Vies va ser okupat fa setze anys i està ja plenament arrelat al teixit associatiu del barri de Sants. L’històric local okupat ha fet front a les diverses demandes de l’empresa municipal de transport públic TMB (propietària de l’immoble), que fa set anys que intenta desallotjar l’edifici. Actualment, Can Vies encara té un procés obert, pendent d’una resolució del Tribunal Suprem, que dictaminarà en les properes setmanes si es pot efectuar o no el seu desallotjament.\nVÍCTOR YUSTRES / @VICTORYUS3 | 29/01/2014 http://directa.cat/noticia/els-mossos-escorcollen-durant-mes-deu-hores-csa-can-vies-sants\n<< Barcelona: #EscorcollCanVies Comunicat i Assemblea Oberta\nBarcelona: La jutgessa que ha autoritzat l’escorcoll de Can Vies va permetre la manifestació falangista a Arenys de Munt >>


Descobreix el món del circ al Ribera: tallers a partir dels 9 anys\nInici » Actualitat » Notícies » Descobreix el món del circ al Ribera: tallers a partir dels 9 anys\nTEMES: Cultura,Arts escèniques i música, Centre Cívic Sant Jordi - Ribera Baixa\nJa estan obertes les inscripcions pels cursos infantils i juvenils de circ\ndijous, 6 setembre, 2018 - 12:45\nUn any més, s'obren inscripcions per tots aquells infants i joves que es vulguin apropar al circ. Equilibris, malabars, acrobàcies, teles, trapezi i expressió corporal per a infants, joves i adults. Les classes començaran a l’octubre, i aquest curs s'ofereix una nova tècnica: el cèrcol aeri! Les places són limitades, però es manté la matrícula viva en cas que quedi aforament.\nA l'octubre comença el grup de circ infantil, de 9 a 12 anys. Es tracta d’un taller anual per descobrir, de manera lúdica, les tècniques circenses, practicar activitat física i psicomotriu i apropar-se al món del circ sent, els infants, els autèntics protagonistes.\nPels joves i adults, hi ha diferents grups de teles, aeris i trapezi, en primer nivell i segon nivell, a partir de 12 anys. Els i les participants d’aquests cursos potenciaran la seva coordinació, agilitat i creativitat, i participaran en una mostra de final de curs on podrem veure tot el que han après!\nA més, al Centre Cívic Sant Jordi - Ribera Baixa s'organitzen altres formacions puntuals relacionades amb les tècniques de circ, com ara el taller de Hula Hoop o d’Acroyoga. Les inscripcions d'aquests tallers començaran a partir del 12 de setembre.\nEl circ també tindrà presència a la Festa Major, on hi ha programades diferents activitats per gaudir d’aquesta art escènica:\nDissabte 29 de setembre: Actuació del Circ Pitanga a la plaça Sant Jordi, a les 18 h.\nDiumenge 30 de setembre: Taller de Circ en Família a la plaça Pau Casals,a les 18 h.\nDilluns 01 d’octubre: Arriben els Riberita, a la plaça Pau Casals, a les 11:50 h.\nDins de les activitats del Viu l'estiu al Prat, els dissabtes 6 i 13 de juliol vam gaudir d'una nova proposta al Centre Cívic Palmira Domènech: el Vermut&Sèries, una trobada a la t...\nAugmenta l’oferta dels tallers de cara al curs vinent


La URV dissenya jocs terapèutics per a persones amb paràlisi cerebral La República\nACN Reus.-GABLE, ‘Gamification for a Better Life’, és el nom del projecte europeu que desenvolupa a la URV amb el qual es crearà una plataforma digital amb jocs personalitats per […]\nACN Reus.-GABLE, ‘Gamification for a Better Life’, és el nom del projecte europeu que desenvolupa a la URV amb el qual es crearà una plataforma digital amb jocs personalitats per millorar les condicions de vida de persones amb paràlisi cerebral. El treball va començar el 2016 i e desenvolupa el grup de recerca de Robòtica i Visió Intel·ligent de la Universitat. El joc permet millorar l’equilibri i la mobilitat del jugador, facilitar les relacions dels pacients a través de jocs col·laboradors amb altres jugadors simultanis i ofereix mecanismes de control per als cuidadors per conèixer la seva evolució. Els jocs s’estan posant a prova de manera experimental al taller de Reus i a la Fundació l’Espiga de Vilafranca del Penedès.\nEl projecte el treballa el grup Robòtica i Visió Intel·ligent, del Departament d’Enginyeria Informàtica i Matemàtiques de la URV, i l’equip de recerca està format per Domènec Puig, Julián Crsitiano i Saddam Abdulrhman Hamed Abdulwahab. Després de treballs previs que han fet sobre tecnologies emergents del joc, com ara la realitat augmentada, han introduït l’aprenentatge automàtic per personalitzar els jocs a cada jugador, adaptar-lo a les necessitats de cadascun amb nivells que es modulen depenent de la seva resposta.De moment es treballa amb persones que tenen cert grau de mobilitat amb l’objectiu d’ajudar a millorar aspectes com l’equilibri fisiològic o el control de moviments. Els jugadors utilitzen una taula d’equilibri, la balance board, i el joc es desenvolupa a través del moviment que fan damunt de la taula. El disseny d’aquests jocs suposa “un repte” perquè estan plantejats per ajudar a “socialitzar” les persones amb paràlisi cerebral. Les limitacions físiques fan que sigui difícil per a ells jugar a molts dels jocs existents. Per això es treballa amb “el repte de convertir-los en jocs socials”, que garanteixin que s’hi pugui establir grups de jugadors amb jugadors amb diferents habilitats i que “necessiten una consideració especial”.Joan Giménez, psicòleg i coordinador de serveis de la Fundació l’Espiga de Vilafranca del Penedès, ha destacat la importància “d’unir l’oci amb les millores físiques dels usuaris” i assenyala que en podran ser usuàries les persones amb mobilitat a les extremitats inferiors i amb certa coordinació. “Totes les millores que obtenen fent fisioteràpia s’ajunten amb les que poden obtenir, a més a més, amb el joc”, ha apuntat. GABLE és un projecte d’innovació finançat pel programa marc europeu H2020. Agrupa cinc socis internacionals coordinats per la URV que també s’encarrega de l’anàlisi intel·ligent de dades. El projecte estarà llest a final d’any amb prototips viables. El consorci pretén continuar amb una nova proposta “que faci un pas més enllà”, per estandarditzar els jocs, fer-los comerciables i distribuïbles.


Les autoritats italianes antimonopoli investiguen Google - Observatori Beat\nPublicat el dimarts, de setembre 08, 2009\nGoogle, Google News, Itàlia, premsa\nLes autoritats italianes antimonopoli varen iniciar el passat 27 d'agost una investigació contra Google, arran de les queixes dels editors que l'empresa estava abusant de la seva posició dominant en Internet per a negar als editors una justa part dels ingressos per publicitat en línia.\nCarlo Malinconico, president de la Federació Italiana d'Editors de Diaris va dir que el grup s'havia queixat a les autoritats de la competència sobre la "falta de transparència" en el motor de cerca de Google i del servei de Google News.\n"Com que Google no revela els criteris d'articles relacionats a la classificació o els resultats de cerca", va dir, "els diaris no són capaços de perfeccionar el seu contingut per tractar d'obtenir més ingressos de publicitat en línia".\n"Els editors proporcionen gran part del contingut a Internet, però no reben gairebé res per ella", va dir.\nEls editors de diversos països s'han queixat de Google News. A Bèlgica, una organització de premsa, Copiepresse, va reeixir a demandar el gegant nord-americà (2007) per evitar que inclogués els articles diaris en el servei de notícies. A Dinamarca, els editors es van unir per evitar que Google creés un lloc de notícies, argumentant que en fer-ho es violava el dret d'autor danès.\nGoogle diu que qualsevol editor pot optar perquè el seu contingut no sigui inclòs en Google News, però la Federació Italiana d'Editors de Diaris considera que si una publicació es nega a aparèixer en la web de Google News Italia, aquella és exclosa del motor de cerca de Google.\nFont: Italian Regulators Investigating Google (New York Times, 27/08/2009)


L’embolic d’Iceta amb el 9-N - Editorial - VilaWeb\nRealment sorprenent això que Iceta va explicar ahir. El líder del PSC va anunciar que el seu partit retirava de la plataforma electoral la proposta d'un referèndum sobre la independència acordat amb l'estat. Aquesta proposta era en la plataforma anterior i fins i tot justificava l'eslògan electoral: 'Referèndum sí, independència no.'\nQue es retire la proposta no és que siga sorprenent. Però sí que sorprenen, i molt, els motius adduïts. Iceta diu que ho han fet perquè el 9-N ja es va votar sobre la independència i, segons ell, 'va quedar clar que la majoria de la població no la volia'.\nAnem a pams. Ara resulta que el 9-N és vàlid i legal, segons el PSC. Gran sorpresa. El dia de la votació els socialistes van deixar molt clar que no hi participaven perquè era 'il·legal'. I no s'entén, doncs, que mig any després la consideren legal i suficient per a dir que el referèndum ja no cal perquè ja s'ha fet.\nPerò encara és més divertida la conseqüència que n'extreu, de tot plegat, això que diu que la majoria dels ciutadans vam dir que no la volíem —i ho argumenta basant-se en la xifra de votants.\nIceta no pot ignorar que en un referèndum, tret que explícitament es pacte el contrari, no hi ha participació mínima. Els referèndums, si la llei de convocatòria no ho contradiu, els guanya qui obté més vots, siga quina siga la participació. I en el cas del 9-N, per tant, el resultat no va poder ser més clar: 80,98% dels vots a favor de la independència. La població, doncs, va dir que volia la independència.\nI, per si ho vol entendre, li ho faré més fàcil encara: la legislació espanyola no ha posat mai quòrums ni xifres mínimes de participació en cap dels referèndums que ha fet i tots han estat acceptats. Per això, no cal anar gaire lluny, va ser vàlid el referèndum de l'estatut de 2006. En aquell referèndum --que va impulsar, per cert, un govern encapçalat pel seu partit-- la participació va ser només del 48%.\nÉs una pena que gent tan intel·ligent com Iceta es troben obligats a posar-se tan en evidència quan intenten explicar allò que no es pot explicar.\nAvui dia, molts caps polítics d’aquest país festegen el deshonor, i uns quants –força-- el depassen i ja ranegen la infàmia (també hi ha els qui de sempre hi viuen instal·lats, en la infàmia, però aquests no em desperten cap interès). Naturalment, no havent-hi cap altra explicació racional, això ha de tenir un preu. I jo em pregunto: quants diners costa fer-los arribar fins aquest punt?... O bé es tracta d’un joc encara més brut?\nealment, les explicacions i les "raons" del senyor Iceta són d'antologia del disbarat. Però jo m'imagine que, després de més de trenta anys d'estar treballant en l'executiva d'un partit polític, ara ja no té cap més possibilitat laboral. Vull dir que, si deixa la política, se'n va directament a l'atur sense massa possibilitats d'eixir-hi en un temps prudent. D'altra manera no s'entén que es presente com a "renovador" d'un partit en fase de desaparició després de trenta anys remenant les cireres. Ni, molt menys, el garbuix de contradiccions que ha deixat anar ara.\nPerò és que, en realitat, els seus són els arguments de l'espanyolisme. Cap ni un. Un paperàs; i més a la seva edat.\nÉs evident que aquesta gent ha perdut el nord. I no és pas d’ara --per bé que aquests dies quedi més en evidència la seva patètica situació-- sinó que ja fa temps.\nD’una manera (ho admeto) no gaire correcta políticament parlant jo ja fa molt que vaig dient que “estan cagats”. Que ells són els primers a tenir coll avall que marxarem i, doncs, a témer com els hi quedarà la finqueta sense nosaltres.\nPel que fa al nostre bàndol --perquè això va de bàndols, no ho dubteu-- els polítics continuen buscant variants noves i més perverses encara a allò del “foc amic” i del “tret al peu” que tant els agrada practicar.\nI mentrestant callem i prenem nota.\nJa sabem que ells --España, vull dir-- no ens guanyaran. I també sabem que si fracassem serà perquè ens ho haurem guanyat a pols nosaltres solets.\nCompte, doncs. Tot i que jo cada vegada estic més convençut que la majoria de la gent sabem perfectament el que hem de fer el 27-S. El que passa és que, per no afegir més enrenou a la situació, callem.\nCallem, observem i prenem nota. Perquè a partir del 28 ens caldrà fer moooolta bugada...\nEstem vivint un període accelerat d'aclariment de posicions que, inevitablement, ens farà molt bé a tots. Hem estat anys amb els sí però no d'ICV, UDC i PSC. Ara ja sabem tots a que juguem. L'aparell d'aquests partits sosté, o sostenia, que són partidaris del "dret de decidir" amb el permís de Madrid. El dret es té des del mateix moment que vols exercir-lo. Demanar permís és negar l'essència del dret. Anem bé.\nMiquel Iceta ja ha assolit la seva màxima aspiració possible, comandar el PSC i per aconseguir-ho ha hagut d'assumir totes les propostes del PSOE. Qui te el cul llogat no seu quan vol\nÉs evident que, al marge de l’embolic que es porta el PSC (o el que queda d’ell), al Sr. Iceta li han “fet un traje” des de Madrid; que “le han llamado al orden”, vaja. És una veritable llàstima que un partit que podria haver estat un referent de l’esquerra a casa nostra sigui, tant sols, una ombra d’ell mateix i que, en aquests moments, estigui més fora que dins del panorama polític català. Haver d'alinear-se amb segons qui per tal de fer-se notar (vegi’s l’Ajuntament de Barcelona) és estar fent la fi del cagalàstics, i les darreres sortides de to d’en Miquel Iceta pel que fa al Procés Català, no donen a entendre res més que pel que fa a les sigles PSC poden carregar-se la C o posar ja, directament, PSOE.\nEn efecte, deu ser per la seva indecissió en diverses ocasions, per què el sr. Iceta ja no és que estiga a favor o en contra de la nostra independència, que per cert, en ocasions, ha provocat fer-li el caldo gros als senyors del PP en l'esmentat tema, sinó que la seva ignominiosa ignorància a causat rebombari al si del seu partit.\nFelicitats sr. Iceta... gràcies per multiplicar independentistes.\nDiu l’editorial: “...intenten explicar el que no es pot explicar”. Té a veure amb Wittgenstein, o és d’una mala fe impressionant manipular la realitat en interés polític pròpi? Hem de ser més clars. Sincerament no li dedicaria gaire temps als “arguments” d’aquest altre cadáver polític que s’arrossega en l’oportunisme de pura supervivència. Entenc que de vegades arremetre contra l’arbre caigut reporti una satisfacció moral davant de tant atacs i desgavells. En aquest cas, es fa pedagogia del que és un referèndum. Ja està. Em resulta curiós, però, que molts periodistes l’únic que no es deixen mai de dir d’ell és que és un home molt intel·ligent. És un copet a l’esquena gratuït i significatiu, de qui la utilitzarà sens dubte, si és veritat de tant gavadal de substància gris, en contra nostra (dels guanyadors del 9-N), en contra de la llibertat de Catalunya.\nGent tan intel·ligent com Iceta ..... escrius, director. Penso que manca el suposadament davant del tant intel·ligent. Tampoc veig que sigui il·lustrat, quan desconeix altres accions semblants o comparables en referèndums. El desvergonyiment és altre característica que els permet d’insultar-nos, als independentistes, com ho va fer l’any passat en una compareixença a Granollers. I, finalment, compleix amb escreix un altre element primordial per a seguir essent polític: la manca d’ètica. Quan hom arriba al seu nivell d’incompetència, no s’adona ell mateix. Pensa que tots els altres son els que no hi toquen, no ell. En el fons és un estàndard. Un més, model d’aquell del Deutsche Gramophon.\nEstà clar que entre Iceta i Oh-Carol.7 estan inventant una tercera via que és el cosmocastissisme d’arrel marxisto-falangista que té com a punt únic parafrasejar un gran còmic: “Aquests eren els meus principis i, si molt convé, els capgiraré fins que semblen nous”. Una “novíssima” trena de neocarlisme i neofalangisme per a ofegar-nos.\nEm perdonaràs, Vicent, però ni Iceta és tan intel·ligent com diuen, ni Oh-Carol.7 és tan astuta. Els intel·ligents i astuts foren els grans Pasqual Maragall i Carod-Rovira, a qui Miquel no els arriba ni al betum de la sabata.\nI la Point.7, si recordeu, anava “copiant” els whatsapps, durant la investidura a les Corts Valencianes, que li dictaven des de Madrizelona. Al remat, va fer un discurs que semblava estar al parlament de la Ciutadella. Deu minuts, en dedicà, a parlar dels “catalans” dels 18 emprats.\nAra resulta que el 9-N és vàlid i legal, segons el PSC. Gran sorpresa.


Sant Boi Pro Seleccions Esportives catalanes: de novembre 2007\nEl F.C.Santboià donarà la recaptació del partit dels famosos a la Marató de TV3.\nEl Santboià ha decidit establir una entrada de 3 euros pel partit que es jugarà el dia 16 de desembre a la tarda al Joan Baptista Milà front el Banyoles. La recaptació anirà destinada a la Marató de TV3.\nAquell mateix dia 16, a les 11.45 h, es jugarà al camp del Santboià el partit de famosos de la Marató, que comptarà també a l’actuació de Peret.\nL’activitat servirà de tret de sortida als actes commemoratius del Centenari del club que segueix decidint els elements simbòlics per a la celebració del seu Centenari. Ara, ha concretat el que serà el seu logotip, en breu es donarà a conèixer el quadre del Centenari, del que es faran litografies.\nPublicat per Una Nació, Una Selecció a 29.11.07 Cap comentari:\nJoan Ricart, premi President Companys 2007\nJoan Ricart, és el president de la Federació Catalana de Bitlles i Bowlling reconeguda fa pocs dies. Amb discreció i treball constant ha assolit crear un precedent històric importantíssim: que la federació catalana i l'espanyola convisquin dins la internacional amb total normalitat, a banda de ser un esport reconegut pel Comitè Internacional Olímpic. El bowling és un dels esports més practicats del món amb més de 100 milions de jugadors federats.\nAquest premi s'atorga a aquelles persones o entitats que hagin destacat per la defensa i promoció de les seleccions esportives catalanes i del seu reconeixement internacional. Anteriorment l'han guanyat Ramon Basiana, president de la Federació Catalana de Patinatge (2005) i Oleguer Presas, jugador del F.C. Barcelona (2006).\nEn declaracions a la Plataforma Proseleccions Esportives Catalanes, Ricart, ha valorat el premi positivament, afegint que ''el més important és lluitar per l'esport català''. I ha enviat un missatge als presidents de les federacions catalanes encara no reconegudes ''qualsevol president ha d'entendre que, aconseguint el reconeixement oficial de la seva federació, es fa promoció del seu esport. Ho han d'intentar. Com més obrim el ventall, més promocionarem l'esport català'' .\nPublicat per Una Nació, Una Selecció a 25.11.07 Cap comentari:\nEl F.C. Santboià utilitzarà la samarreta tricolor dels seus orígens durant l'any del seu Centenari\nLa Junta del F.C. Santboià ha acordat que l’equip lluirà durant l’any 2008, amb motiu del Centenari del club, la samarreta tricolor que va vestir en els seus primers anys d’existència (blau-blanc-vermell).\nEl canvi posterior d’indumentària del Santboià té a veure amb un dels primers equips que van existir a Barcelona, l’Espanya, que després, com el Català, l’Iris o el Catatonia, no tindria continuïtat.L’Espanya, amb el Barcelona i l’Espanyol, era un dels clubs més forts del moment a casa nostra. Un parell de vegades va ser campió de Catalunya i una vegada subcampió d’Espanya.\nEl Santboià va disputar el seu primer partit important amb un encontre d’exhibició front aquest equip. La diferència de nivell en aquells temps va ser abismal i es va reflectir en el marcador (0-18).L’Espanya va ser l’equip de referència i sempre va ajudar el Santboià en tot el que li feia falta, arribant a una harmonia molt interessant, amb cessió de jugadors. Per això el Santboià va retre-li un homenatge i va fer seva la seva indumentària: samarreta vermella i pantalons negres.\nLa samarreta tricolor dels primers anys, modernitzada, serà la oficial l’any del Centenari. A més, coincideix amb els colors de la bandera de Sant Boi.\nUna vegada finalitzat el Centenari es mantindrà com a segona equipació.\nPublicat per Una Nació, Una Selecció a 20.11.07 Cap comentari:\na les 17:00 hores - Plaça Catalunya\n-El model de mobilitat i la xarxa viària i d’infraestructures que reivindiquem ha d’estar al servei i a l’interès general de les ciutadanes i els ciutadans de tota Catalunya i amb criteris d’equilibri territorial. La societat es mereix un servei de transports públics de persones i de mercaderies de qualitat i de proximitat. En aquest sentit des de la societat civil catalana reclamem:-La solució immediata, per dignitat nacional, del desgavell de les infraestructures actualment en execució i la priorització de les inversions i els recursos per al bon funcionament de les rodalies de RENFE.\n-Un nou sistema de finançament per a Catalunya just i transparent que permeti conèixer les balances fiscals i gestionar adequadament les infraestructures; de manera immediata, el compliment dels compromisos en matèria d’inversió de l'Estat a Catalunya.- La capacitat de decidir des de casa nostra sobre qualsevol planificació, licitació, priorització i execució de l’obra pública i de la xarxa de transports i infraestructures en general que ens afecti, sempre des d’una perspectiva nacionalment autocentrada i ambientalment sostenible.\n- En definitiva, el dret de decidir el model de país que volem construir, i les condicions per exercir-lo. Per totes aquestes raons i, de manera especial:\nPublicat per Una Nació, Una Selecció a 16.11.07 Cap comentari:\nEDIFICIOS ARIPE 45 el nou esponsor del F.C. Santboià\nEl Futbol Club Santboià ha signat un acord d'esponsorització amb l'empresa EDIFICIOS ARIPE 45 amb motiu de la celebració del Centenari per les temporades: 2007-08, 2008-09, 2009-10\nA les fotografies adjuntes, el president del Santboià, JORDI CASALS amb els dos socis de l'empresa: JUAN ARIZA i JOSÉ PÉREZ.\nEl pasat dijous 8 de novembre, a les 19'30 hores, tindrà lloc la presentació oficial dels equips del Futbol Club Santboià que va ser suspesa en el seu dia per la pluja. L'entitat disposa de 29 equips i un total de 420 jugadors/res.\nCom a novetat de la presentació van ser els equips femenins, recentment creats.\nUna vegada conclosa la presentació, es va disputar un partit amistós entre el primer equip i el filial, que milita a Segona Territorial.\nPublicat per Una Nació, Una Selecció a 11.11.07 Cap comentari:\nLes semifinals de la Copa Amèrica d’hoquei definides\nLes semifinals d’aquesta Copa Amèrica han quedat totalment definides després que Catalunya derrotés a Brasil per 0-3 i acabés líder d’aquesta primera fase. D’aquesta forma, els catalans s'enfrotaran a Xile en semifinals, mentre que els amfitrions, Brasil, plantaran cara a Argentina.\nPer la seva banda, Sud-àfrica i Colòmbia van empatar a tres en un partit molt igualat que deixa la classificació tal com estava, amb els africans cinquens i els sud-americans, sisens. Ambdues seleccions es jugaran en format lligueta al costat d'Estats Units, la plaça del cinquè al setè lloc.\nPublicat per Una Nació, Una Selecció a 2.11.07 Cap comentari:\nCatalunya continua invicta a la Copa Amèrica d'hoquei\nLa primera part ha acabat amb un 3 a 1 després del primer gol d'Ivan Tibau al minut 9, l'empat de Diego Miranda tres minuts més tard i dos gols de l'Eloi Mitjans. A la segona part la selecció catalana ha fet dos gols més, deixant el 5 a 1 definitiu al marcador.\nL'equip inicial de Catalunya ha estat format per: Octavi Tarrés, Ivan Tibau, Miquel Masoliver, Jordi Molet i Marc Navarro i posteriorment han entrat en Xavi Lladó, l'Eloi Mitjans, en Jordi Carbó i l'Albert Casanovas.\nPublicat per Una Nació, Una Selecció a 1.11.07 Cap comentari:


Lluís Homar porta al Principal de Terrassa el seu retorn a la ‘Terra Baixa’ on encarna els quatre protagonistes - Created by Redacció malarrassa - In category: Arts escèniques i visuals, Cultura, Dia a dia - Tagged with: CAET, teatre - malarrassa - El periòdic independent i gratuït de Terrassa\nYou are here: Home / Arts escèniques i visuals / Cultura / Dia a dia / Lluís Homar porta al Principal de Terrassa el seu retorn a la ‘Terra Baixa’ on encarna els quatre protagonistes\nLluís Homar porta al Principal de Terrassa el seu retorn a la ‘Terra Baixa’ on encarna els quatre protagonistes\nUn repte interpretatiu que triomfa\nEn Sebastià i la Marta (de la terra baixa) festegen, però per pagar els deutes, en Sebastià s’ha de casar amb una pubilla de bona família. Com que tothom s’imagina que la Marta festeja amb ell, cap pubilla el vol per marit. Per tapar aquesta situació, ell decideix casar la Marta amb algú de fora. A través d’en Tomàs, que és l’únic que no sap res del muntatge, sap d’en Manelic (de la terra alta), un pastor, a qui proposa en matrimoni la Marta.\nUn tàndem d’èxit: Lluís Homar – Pau Miró\nPau Miró explica com va sorgir la idea de fer Terra Baixa: “la primera vegada que vam parlar amb en Lluís Homar d’aquest projecte, vaig entendre que per a ell no era un caprici, ni una vanitat d’actor. Parlava de la necessitat, el compromís i un desig profund de tirar‐lo endavant. Ja fa uns anys que ell volia intentar dur a terme aquesta ‘fantàstica bogeria’, però no s’havien donat les circumstàncies. En aquell dinar em va dir ‘Ara és el moment, si no ho faig ara, no ho faré mai”‘.\nEl resultat d’aquella conversa ha acabat viatjant pels principals teatres catalans assolint gran èxit entre la crítica i, ara, altre cop junts, Homar i Miró es preparen per estrenar Cyrano al Festival Temporada Alta.\nSetembre inaugura la nova temporada de tardor del CAET\nJoan Pera ovacionat al Centre Cultural


Trampa de zafiro: patró radial de sis puntes de tipus de raig\nEl zafiro de Trapiche és una rara varietat de zafiros de gemma, caracteritzada per un patró radial de sis punts de raigs d'impureses com un raig. És un dels diversos tipus de minerals trapiche o trapiche, que també inclouen trapiche rubí, esmeralda, granat, chiastolita i turmalina. El nom prové del terme espanyol trapiche, un molí de sucre, a causa de la semblança del patró amb els ràdios d'una mola.\nEl patró radial presenta una variància considerable, i sovint inclou una estructura hexagonal al nucli. Encara no hi ha consens sobre el mecanisme pel qual es forma el patró o les condicions requerides per a això. S'han proposat diversos models.\nEl safir trapiche natural és una pedra preciosa, una varietat del corindó mineral, un òxid d'alumini (α-Al2O3). Típicament és de color blau, però també hi ha pedres naturals en colors groc, porpra, taronja i verd, mentre que els safirons mostren dos o més colors. L’únic color que no pot ser és el vermell. Com el color vermell el corindó és un rubí, una altra varietat de corindó. Aquesta varietat de colors es deu a traces d’elements com ara ferro, titani, crom, coure o magnesi.\nGeneralment, tallem i polim safiries trapiche naturals com a pedres precioses i les portem en joieria. També poden ser sintètics amb finalitats industrials o decoratives en grans ampolles de cristall. A causa de la duresa notable: 9 a l'escala de Mohs. El segon mineral més dur, després del diamant a les 10. També utilitzem en algunes aplicacions no ornamentals. Com a components òptics per infrarojos. Finestres d’alta durabilitat. Cristalls de rellotge de polsera i coixinets de moviment. I hòsties electròniques molt primes Es tracta dels substrats aïllants d’electrònica d’estat sòlid amb fins especials.


Pau Ricomà, d'ERC, pròxim alcalde de Tarragona\nJunts per Tarragona també votarà a favor de la investidura del candidat republicà\nper Tarragona Digital dijous, 13 de juny 2019 - 20:41h\nImatge de l'assemblea de Junts per Tarragona, avui dijous | TarragonaDigital\nPas decisiu per posar punt final a 12 anys de Josep Fèlix Ballesteros (PSC) al capdavant del govern municipal de la ciutat de Tarragona. El PDeCAT tarragoní ha dut a terme, aquest dijous al vespre, una assemblea per marcar el sentit del vot de cara a la sessió d'investidura d'aquest dissabte dia 15 de juny. Els associats de la formació han decidit, per unanimitat, donar suport a Pau Ricomà (ERC) com alcalde de la ciutat.\nLa decisió, aquest passat dilluns deu de juny, de la coalició En Comú Podem d'iniciar converses per un acord de govern amb l'alcaldable republicàhavia posat contra les cordes a Ballesteros i la seva intenció de sortir reelegit, aquest dissabte 15 de juny, per quarta vegada consecutiva com a batlle de la ciutat per part del pròxim plenari municipal.\nAixí mateix, el resultat de l'assemblea de les dues formacions d'esquerra, ha provocat que el PSC hagi posat sobre la taula una proposta per governar conjuntament amb el PDeCAT. Proposta que els associats, i associades, de la formació independentista han rebutjat de manera unànime.\nPel que fa a les converses amb els republicans, Didac Nadal, líder local del PDeCAT, ha explicat als periodistes presents que han esperat fins al final de l'assemblea per conèixer el resultat de la votació, que havien posat onze punts sobre la taula que els republicans havien acceptat. Entre altres, hi ha un pla de xoc i millora de l'espai públic, i una «modernització del contracte de la neteja»; la creació de la policia de barri; i l'increment dels pressupostos participatius.\nAquest vespre Junts per Tarragona hem fet pública la nostra aposta pel CANVI\nHo hem fet després d’acordar el compliment d'11 compromisos que considerem indispensables pic.twitter.com/LOU9TnCEmM\n— Dídac Nadal Abad (@didacnadal) 13 de junio de 2019\n«La ciutat ha votat canvi»\nEl portaveu del grup municipal del PDeCAT ha volgut remarcar que no han pres la decisió per «les cadires» i s'ha mostrat «orgullós» de la unanimitat mostrada perquè «creiem que respon a l'expressió de la ciutat, Tarragona ha votat canvi». Després de l'elecció d'alcalde, és l'hora de formar govern i Nadal ha volgut deixar clar que «nosaltres no ens sentiríem del tot còmodes compartint govern amb els Comuns i la CUP».\nAra bé, tampoc ha volgut tancar la porta a entrar més endavant en el cartipàs municipal. Didac Nadal s'ha espolsat de sobre la polèmica del pla urbanístic de la Budellera donant un vot de confiança al pròxim alcalde de Tarragona, Pau Ricomà, i assegurant que «haurà de respondre a la pregunta de com creu que ha de créixer la ciutat els pròxims 20 anys».\nQueden poc menys de 48 hores perquè Tarragona triï un nou alcalde i ara és el torn dels socialistes, que dimarts passat, després de carregar durament contra els Comuns, es van mostrar oberts a parlar amb tothom.Les opcions per assolir la majoria absoluta, o governar sent la llista més votada, cada cop són més minses per Josep Fèlix Ballesteros i els seus set regidors.\nÚLTIMA HORA: Nou i dur revés per a Puigdemont i Comín\nPèssimes notícies per la CUP després d'una de les seves grans polèmiques


El Departament de Política Territorial i Obres Públiques aprova definitivament la primera i la segona part del Pla director urbanístic del sistema costaner, que tenia com a objectiu preservar els espais oberts del litoral situats a la franja de 500 m terra endins. La primera part permet protegir 23.500 ha del sistema costaner com a sòl no urbanitzable; la segona part (PDUSC-2), centrada en sòls urbanitzables delimitats sense pla parcial aprovat, comporta la protecció completa de vint-i-quatre sectors i 327 ha i la protecció parcial de vint sectors i 323 ha. Les dues aprovacions provoquen reaccions diverses per part dels ajuntaments, mentre que les entitats ecologistes el valoren positivament però el troben insuficient.\nEl Departament de Política Territorial i Obres Públiques (DPTOP) va iniciar els tràmits per a la redacció del Pla director urbanístic del sistema costaner (PDUSC) l’any 2002, en un moment de creixent consens social sobre la necessitat d’intervenir en el creixement urbanístic al litoral català (vegeu DEBAT COSTA BRAVA). Tanmateix, el Pla no estigué enllestit abans de les eleccions autonòmiques de 2003 i fou el nou Govern de la Generalitat el qui el va finalitzar i el va tirar endavant.\nEl febrer de 2004 el DPTOP va presentar els objectius i propòsits del PDUSC i el mes de maig en va realitzar l’aprovació inicial. El Pla tenia l’objectiu de protegir els espais costaners lliures d’ocupació en una franja de 500 m terra endins, tot i que en alguns casos entrava en la segona línia de costa per assegurar la connexió d’espais naturals i preservar les planes agrícoles i els cursos fluvials. Per fer-ho possible establia la transformació dels sòls no urbanitzables sense protecció específica i els sòls urbanitzables no delimitats en sòls no urbanitzables del sistema costaner, figura que en faria incompatibles una futura transformació.\nEl maig de 2004 es va iniciar la redacció d’una segona part del Pla, en aquest cas referent al sòl urbanitzable delimitat situat a la franja de 500 m de la línia de costa que no disposava de planejament parcial aprovat (PDUSC-2). El novembre es van presentar els objectius i criteris d’aquest segon Pla que englobava cinquanta sectors (dels dos-cents onze estudiats inicialment) distribuïts entre vint-i-vuit municipis i que ocupaven 721 ha. Segons el DPTOP l’edificació d’aquests espais podia generar impactes importants i per això es pretenia establir la regulació normativa necessària per protegirne els valors ambientals i paisatgístics.\nAprovació definitiva de la primera part del PDUSC\nEls primers mesos de 2005 el DPTOP es va centrar a resoldre les al·legacions a l’aprovació inicial de la primera part del PDUSC i el 25 de maig el conseller Joaquim Nadal en va signar l’aprovació definitiva. Mitjançant el Pla es protegien un total de 23.500 ha repartides en setanta-cinc municipis, de les quals 7.000 ja estaven protegides anteriorment en el Pla d’espais d’interès natural (PEIN) i les 16.500 restants es classificaven com a sòl no urbanitzable del sistema costaner. D’aquestes últimes, 11.690 gaudirien del nivell de protecció C1 (només s’hi admetien l’agricultura, la ramaderia i l’explotació forestal i els habitatges vinculats a aquests usos), 944 el C2 (s’hi permetien, a més de les activitats anteriors, els càmpings) i 3.863 el C3 (per a espais situats més enllà dels 500 m, als quals s’aplicava el règim de sòl no urbanitzable de la LLEI D’URBANISME). A més es classificaven com a sòl costaner especial un total de 1.000 ha, les quals, malgrat que anteriorment també havien estat sòl no urbanitzable o sòl urbanitzable no programat, eren els ajuntaments els qui havien de decidir si les qualificaven com a sòl no urbanitzable costaner o si se’n permetia fer un cert aprofitament urbanístic. Aquest tractament especial es justificava pel fet de tractar-se de sectors sobre els quals els ajuntaments ja havien fet previsions futures de creixement en el seu planejament urbanístic o bé per la necessitat d’acabar la trama urbana i garantir una bona transició entre el medi urbà i el rural.\nEl nombre total d’al·legacions presentades durant el període d’aprovació inicial, ja sigui per particulars o per ajuntaments, fou de sis-centes setanta. El director general d’Urbanisme, Joan Llort, va afirmar que s’havien acceptat aquelles al·legacions que feien referència a aspectes de detall, però no les que contradeien els objectius i continguts essencials del Pla. Així, per exemple, es van rebutjar les al·legacions que qüestionaven les competències del DPTOP per formular el Pla director però es va acceptar canviar la qualificació d’alguns sòls, previstos inicialment com a sòl no urbanitzable del sistema costaner, a sòl costaner especial.\nEl mes d’agost el DPTOP va atorgar ajuts per un valor d’1,2 MEUR per a tretze projectes de millora paisatgística en sòl no urbanitzable del sistema costaner. Les subvencions, d’un límit de 180.000 euros, cobrien un màxim del 50% del cost de les actuacions, de tal manera que la inversió final, amb l’aportació dels municipis, era de 3,3 MEUR. Es tractava de la segona convocatòria d’aquests ajuts (la primera s’havia resolt el desembre de 2004 i havia permès subvencionar amb 790.000 euros onze municipis) i les actuacions anaven destinades a arranjar camins de ronda, millorar accessos a la platja i passeigs per a vianants o bicicletes i a adequar entorns paisatgístics i espais naturals. Els tres projectes subvencionats que tenien un pressupost més elevat eren l’adquisició d’una finca al paratge natural de punta Falconera, a Roses (Alt Empordà), la creació d’una ruta de via verda per bicicletes i vianants a Sant Pere Pescador (Alt Empordà) i la construcció de dos passos inferiors a la via del tren a Santa Susanna (Maresme).\nReaccions a l'aprovació definitiva\nL’aprovació definitiva del PDUSC va rebre les crítiques d’alguns alcaldes de municipis costaners, especialment de les Terres de l’Ebre, que consideraven que els impedia la possibilitat de desenvolupar el potencial de creixement urbanístic. Així, per exemple, l’alcalde d’Amposta (el Montsià), Joan Maria Roig, de Convergència i Unió (CiU), assegurava que la limitació del creixement en el seu terme municipal tindria conseqüències negatives per al sector turístic, si bé matisava que no volia una costa massificada. De la mateixa manera, l’alcalde d’Alcanar (el Montsià), Ricard Bort, del Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC), es lamentava que el PDUSC els impedia desenvolupar un futur creixement urbanístic que unís el nucli d’Alcanar amb el nucli costaner de les Cases d’Alcanar. No obstant això, el secretari per a la Planificació Territorial del DPTOP, Oriol Nel·lo, assegurava que la major part d’alcaldes aplaudien la iniciativa de la Generalitat, ja que permetia preservar el seu territori i els eliminava les pressions que tenien a l’hora de decidir sobre el futur de la costa.\nDes de l’àmbit ecologista, l’Assemblea d’Entitats Ecologistes de Catalunya (AEEC) considerava positiu que es negués qualsevol expectativa urbanística en sòl no urbanitzable o urbanitzable no delimitat, si bé advertia que la mesura era insuficient per aturar el procés urbanitzador, ja que, segons creien, la superfície afectada era molt petita. Per la seva banda, la plataforma ecologista Pinya de Rosa lamentava que el Pla no preservés l’ESPAI NATURAL DE PINYA DE ROSA, situat a Blanes (la Selva), fet que atribuïa al no-desenvolupament de la Llei de preservació de l’espai que hauria d’haver realitzat la Generalitat.\nAprovació inicial i definitiva del PDUSC-2\nEl mes de juny es va aprovar inicialment el Pla director urbanístic dels àmbits dels sistema costaner integrats pels sectors de sòl urbanitzable delimitat sense pla parcial aprovat (PDUSC-2). Finalment s’hi incorporaven un total de quaranta-quatre sectors (sis menys dels previstos en el document d’objectius i criteris), situats en un total de vint-i-dos municipis i amb una superfície global de 650 ha. Per determinar aquestes àrees s’havien seguit diversos criteris, com ara evitar la continuïtat dels fronts urbans al llarg de la costa, assegurar la connexió entre la costa i l’interior a través de la preservació dels espais lliures, relacionar el sector amb l’actual nucli urbà o incomplir els terminis en el desenvolupament de la programació del planejament. Es preveia que una part d’aquests sectors es classifiqués com a sòl no urbanitzable del sistema costaner i una altra part mantingués el règim actual de sòl urbanitzable delimitat però establint determinacions en el planejament urbanístic i delimitant els espais a preservar.\nDurant el període d’aprovació inicial, el DPTOP va acabar de concretar el nivell de protecció dels quaranta-quatre sectors i va estudiar els escrits i al·legacions presentats per un total de quinze ajuntaments i cinquanta- sis particulars.\nFinalment, el 16 de desembre es va aprovar definitivament el PDUSC-2. Es protegien de manera integral vint-i-quatre sectors dels municipis de Llançà, Cadaqués, Sant Pere Pescador, Palafrugell, Canet de Mar, el Masnou, Mont-roig del Camp, l’Ametlla de Mar i Alcanar. Això suposava que 327 ha, anteriorment classificades com a sòl urbanitzable programat esdevenien sòl no urbanitzable del sistema costaner. A la resta dels vint sectors, que ocupaven 323 ha, el Pla establia una protecció parcial. Així, mantenien la classificació de sòl urbanitzable delimitat, si bé es delimitaven un total de 188 ha (prop del 60%) com a zones de protecció costanera o paisatgística, majoritàriament obtingudes com a sòl públic de cessió. D’aquesta manera, en total, només es permetien urbanitzar 135 de les 650 ha dels quaranta-quatre sectors.\nReaccions al PDUSC-2\nL’aprovació del PDUSC-2 va generar reaccions diverses als municipis afectats. A Deltebre (Baix Ebre) la protecció parcial de les àrees d’expansió de la urbanització Riumar fou mal rebuda per l’alcalde, Jordi Casanova (PSC), que assegurava que tindria un greu perjudici per al municipi, ja que aquest tenia en les segones residències un dels principals actius econòmics. A l’Ametlla de Mar (Baix Ebre) l’alcalde, Andreu Martí (CiU), valorava positivament la protecció integral de la punta de l’Àliga i l’estany Nord però no la del sector de Nova Ametlla, on anteriorment s’hi podien construir dos-cents cinquanta habitatges al nord del nucli urbà, ja que el considerava l’àrea de “creixement natural” del municipi. A Mont-roig del Camp (Baix Camp), el municipi més afectat pel PDUSC-2 amb deu sectors protegits integralment, l’Ajuntament (ERC, CiU i el grup independent Verds i Més –ViM–) es mostrava favorable a aquesta decisió i va anunciar que, a partir de llavors, treballaria per millorar la situació de les urbanitzacions existents.\nAl Vendrell (Baix Penedès) el PDUSC-2 va permetre replantejar el PLA URBANÍSTIC DE LES MADRIGUERES 2004 i 2005, preservantne la part més gran del sector com a espai lliure i concentrant-hi l’edificació de mil quatre- cents habitatges a segona línia de mar, fet que fou ben rebut per l’Ajuntament (PSC i PP) i el Grup Ecologista del Vendrell i del Baix Penedès (GEVEN). A Pineda de Mar (el Maresme), l’Ajuntament (CiU, PSC i ERC) es mostrava satisfet que el Pla director permetés construir un eixample de mil vuit-cents habitatges entre el nucli antic i el barri del Poble Nou i que es protegís la riera de Pineda, tal com ja preveia el Pla d’ordenació urbanística municipal (POUM).\nPel que fa a la Costa Brava, la major part d’alcaldes celebraven la protecció integral de diversos espais de l’Alt i el Baix Empordà. A Llançà (Alt Empordà) es protegia de manera definitiva la península de CAP RAS un dels últims espais sense construccions de la primera línia de mar d’aquest municipi, on des de 2001 es projectaven trenta-cinc habitatges i un hotel en una superfície de 6 ha. Aquesta notícia fou molt ben rebuda per la plataforma Salvem Cap Ras i Salvem l’Empordà, que s’hi havien oposat des del començament.\nPrecisament, Salvem l’Empordà va valorar positivament l’aprovació definitiva del PDUSC-2 per l’esforç que havia suposat en la preservació de la franja litoral. No obstant això, es mostrava preocupada per les dades que havia donat poques setmanes abans el conseller de Política Territorial i Obres Públiques, Joaquim Nadal, segons el qual encara es podien urbanitzar al litoral català, en una franja d’1 km terra endins, 5.500 ha i cent quaranta mil habitatges. Per això va demanar que es fes compatible el desenvolupament urbanístic d’aquestes àrees amb el respecte i protecció dels valors paisatgístics, naturals i patrimonials.\nDurant el 2006 es preveia que els ajuntaments afectats adaptessin els seus plans municipals a les determinacions de la primera i la segona part del PDUSC. Per fer-ho disposaven d'un termini de sis mesos per aprovar inicialment les modificacions i un màxim de dos anys perquè s'aprovessin definitivament.\nÀmbits del PDUSC-2 que es classifiquen com a sòl no urbanitzable costaner\nComarca Municipi Sector\nCanyelles (Cap Ras)\nEls Arrels 1\nPuig Gruí I\nPuig Gruí II\nVoramar II (Pla parcial 7)\nPlatja de la Pixerota I\nPlatja de la Pixerota II\nPlatja de la Pixerota III\nPlatja de Rifà I\nPlatja de Rifà II\nPlatja de Rifà III\nPlatja de Rifà IV\nBarranc de l'Estany Salat I\nBarranc de l'Estany Salat II\nBarranc de la Martinenca\nÀmbits del PDUSC-2 que mantenen la classificació de sòl urbanitzable delimitat\nPort Lligat (subsector 2)\nQuatre Camins nord\nRacó d'es Calders\nEl Collell Est\nPla de Montgat Sud\nLa Bota-Mas Clarà\nDesenvolupament turístic Riumar I\nDesenvolupament turístic Riumar II\nLes Delícies Sud\nPLA DIRECTOR URBANÍSTIC DEL SISTEMA COSTANER (2005)


El Maresme es trasllada de nou a l'antiga Laietània | Diari Maresme\nLa comarca del Maresme acollirà a partir de proper 18 de març fins al mes d’octubre diverses activitats de les VIII Jornades de Difusió del Patrimoni de La Laietània, un programa que pretén posar en valor i difondre el patrimoni iberoromà de la comarca.\nUn any més, la nostra comarca torna a fer un tomb per la història i es trasllada, de nou, a l’època de la Laietània. Aquest és l’objectiu de les Jornades de Difusió del Patrimoni de la Laietània, que enguany arriben a la seva vuitena edició. Aquestes jornades, organitzades pel Consorci de Promoció Turística Costa del Maresme i els ajuntaments i museus de Premià de Dalt, Argentona, Mataró, Arenys de Mar, El Masnou, Premià de Mar i Vilassar de Dalt, estan dirigides a potenciar i posar en valor el patrimoni romà que alberga el Maresme. De manera complementària a les activitats organitzades en el marc de les Jornades els museus d’Argentona, Arenys de Mar Mataró, El Masnou, Mataró i Premià de Mar també oferiran exposicions per aprofundir en el llegat iberoromà.\nLes VIII Jornades de Difusió del Patrimoni de La Laietània arrenquen el diumenge 18 de març amb la celebració de la IV Festa Romana de Premià de Mar. A partir d’aquesta data se succeiran múltiples activitats com ara visites guiades, rutes arqueològiques, tasts al celler romà, conferències i fires que acostaran la història i el patrimoni romà a veïns i visitants de la comarca. Des del mes de març fins a l’octubre totes les localitats que formen part de la iniciativa acolliran un bon nombre d’activitats, d’aquesta manera els visitants podran recórrer diversos emplaçaments del Maresme i conèixer més espais de la comarca.\nEntre les novetats d’enguany, les VIII Jornades de Difusió del Patrimoni de La Laietània comptaran amb la celebració de la primera edició del Simpòsium d’Arqueologia Laietana. Una trobada que se celebrarà el 12 de maig i que té com a objectiu esdevenir un espai de comunicació i de reflexió per donar a conèixer el resultat de la recerca arqueològica que s’està duent a terme al Maresme. Segons el president del Consorci de Promoció Turística Costa del Maresme, Joaquim Arnó, aquesta trobada ‘és una oportunitat per projectar i difondre tota la feina que s’està realitzant per a la recuperació del nostre patrimoni iberoromà. Aquestes jornades i el mateix Simpòsium són grans aparadors del nostre llegat’.\nPer altra banda, des del Consorci de Promoció Turística Costa del Maresme han destacat la implicació de l’Arxiu Comarcal i dels diferents museus de les localitats participants en les Jornades de Difusió per tal de fer aquest espai de trobada una realitat. També s’agraeix el compromís dels ajuntaments de Premià de Dalt, Argentona, Mataró, Arenys de Mar, El Masnou, Premià de Mar i Vilassar de Dalt per col·laborar activament i implicar-se una vegada més en aquesta vuitena edició.


Els de Valverde afronten davant l’Eibar, un equip sempre competitiu, el primer dels tres compromisos consecutius que es disputaran al Camp Nou. El conjunt culer suma cinc victòries seguides a la Lliga i vol continuar amb aquesta bona ratxa davant la seva afició.\nEn aquest duel el FC Barcelona intentarà reafirmar la seva condició de líder sumant tres punts més que augmentin l’avantatge respecte del segon classificat, l’Atlètic de Madrid, que té 35 punts (cinc menys que els culers), en el darrer compromís de la primera volta del campionat.\nMàxim golejador: Charles (6 gols)\nClassificació: 13è classificat amb 5 victòries, 7 empats i 6 derrotes (22 punts).\n- El Barça s’ha imposat en els vuit enfrontaments de Lliga contra l’Eibar amb un balanç de 28 gols a favor i només quatre en contra. Així, el FC Barcelona és l’equip que més gols ha marcat a l’Eibar i també el que més vegades ha derrotat el conjunt guipuscoà.\n- El Barcelona no ha perdut cap dels seus onze partits a la Lliga davant equips bascos amb Ernesto Valverde com a entrenador (10V 1E), amb triomf en tots excepte en l’empat contra l’Athletic (1-1) al mes de setembre passat.\n- Lionel Messi és el jugador que més gols ha fet a l’Eibar a Primera Divisió (12) en només set enfrontaments disputats.\n- Suárez ha marcat en els seus últims cinc partits lliguers contra l’Eibar (set gols).\n- Si els de Valverde aconsegueixen la victòria encadenaran el seu sisè triomf seguit a la Lliga i el setè partit seguit puntuant.\n- En l’últim enfrontament contra l’Eibar, corresponent a la jornada 24 de Lliga de la temporada passada, els blaugranes es van imposar per 0-2 amb gols de Luis Suárez i Jordi Alba.\n- Si Messi marca un gol arribarà als 400 en Lliga. I si Suárez en fa tres entrarà al TOP 5 històric de golejadors del FC Barcelona.\n- L’Eibar compta amb dos futbolistes cedits pel Barça: Marc Cucurella i Marc Cardona. El futbolista de banda esquerra ha disputat fins al moment dotze partits (deu de Lliga i dos de Copa) i ha anotat un gol. Cardona, per la seva part, suma cinc participacions (tres de Lliga i dues de Copa), i també ha anotat una diana.\nPer al duel, el tècnic de Viandar de la Vera ha convocat els següents 18 futbolistes: Ter Stegen, N.Semedo, Piqué, I.Rakitic, Sergio, Denis Suárez, Coutinho, Arthur, Suárez, Messi, O.Dembélé, Cillessen , Lenglet, Murillo, Jordi Alba, S. Roberto, Aleñá i Vidal. Samper, Umtiti i Vermaelen són baixa mèdica, mentre que Malcom ho és per decisió tècnica.\nLa convocatòria de l'Eibar\nMendilibar, que no podrà seure a la banqueta, ha escollit a Riesgo, Dmitrovic, Bigas, Escalante, Sergio Álvarez, Cardona, Pape Diop, Sergi Enrich, Peña, Paulo Oliveira, Orellana, Cote, De Blasis, Kike García, Cucurella, Pere Milla, Arbilla i Jordán.\nCompra d'entrades per al Camp Nou\nNo et perdis els partits del primer equip a l'Estadi


Espanya registra 9.135 nous positius de covid-19 i 136 defuncions més des de dijous La República\nACN Barcelona.-Espanya ha registrat 9.135 nous positius de covid-19 des de dijous, fet que deixa la xifra global en 3.524.077 des de l’inici de la pandèmia. Pel que fa a […]\nACN Barcelona.-Espanya ha registrat 9.135 nous positius de covid-19 des de dijous, fet que deixa la xifra global en 3.524.077 des de l’inici de la pandèmia. Pel que fa a les defuncions, des de l’últim informe n’hi ha hagut 136, i ara la xifra és de 78.216. Madrid encapçala els contagis en els últims 7 dies amb 12.103 casos, seguida de Catalunya amb 9.951. En tercer lloc hi ha Andalusia, amb 8.067, i la segueix el País Basc, amb 5.552. Des de l’inici de la pandèmia, Madrid és on més contagis s’han acumulat, amb 682.556 casos. Just després se situa Catalunya amb 585.069. Els segueix Andalusia amb 551.106. La comunitat autònoma amb més diagnosticats el dia previ és Madrid amb 1.710, seguida del País Basc amb 764. A Catalunya n’hi ha hagut 132.\nPel que fa a les defuncions, el ministeri de Sanitat xifra en 78.216 el total de morts per coronavirus arreu de l’Estat espanyol, 136 més que dijous. 265 s’han produït en els darrers set dies. A Madrid n’hi ha hagut 77, a Andalusia 43 i a Catalunya 25.En aquests moments al conjunt de l’Estat hi ha 9.668 pacients ingressats per la infecció, que ocupen el 7,69 % de tots els llits disponibles. 2.308 persones estan ingressades a l’UCI, el 22,92% del total de llits per a crítics. A Catalunya, el nombre de pacients a l’hospital per coronavirus és de 1.931, el 7,65%, i a l’UCI n’hi ha 540, cosa que suposa un 37,24% de la capacitat total. En les darreres 24 hores hi ha hagut 1.057 persones hospitalitzades a l’Estat per la infecció i 1.107 han estat donades d’alta. D’aquestes hospitalitzacions, a Madrid n’hi ha hagut 288, a Catalunya 200 i a Andalusia 158.Gairebé una quarta part de la població espanyola té almenys una dosi de la vacunaD’altra banda, de les 17.610.225 dosis de la vacuna que el govern ha entregat a les comunitats autònomes i a l’Exèrcit fins a aquest 30 d’abril (11.956.425 de Pfizer / BioNtech, 1.561.200 de Moderna, 3.820.200 d’AstraZeneca i 272.400 de Janssen) se n’han administrat fins ara 16.364.595 (11.402.187, 1.055.947, 3.817.930 i 88.531 respectivament), que representen un 92,9% del total. 11.763.360 persones, el 24,8% de la població espanyola, ha rebut almenys una dosi, i n’hi ha 4.689.766 amb la pauta completa, el 9,9%.A Catalunya, de les 2.799.330 dosis rebudes (1.887.830 de Pfizer, 251.300 de Moderna, 615.500 d’AstraZeneca i 44.700 de Janssen), se n’han subministrat fins ara 2.590.635, el 92,5% del total. Hi ha 1.820.712 persones amb almenys una dosi i 783.350 amb la pauta completa.La comunitat que més dosis ha rebut ha estat Andalusia (2.874.040) i fins ara n’ha administrat el 98,5% (2.831.912).


Casa en venda a l’Escala. Disposa de ampli jardí, piscina i barbacoa, amb vistes al mar. Situada a Punta Montgó.\nEs troba distribuïda en planta baixa i planta soterrani. Consta de tres habitacions, tres banys, sala menjador, cuina, sala rentador i terrassa coberta. En la planta soterrani consta d’una sala destinada a magatzem i celler.\nDirecció: Punta Montgó\nSuperfície terreny: 626 m2\nSuperfície útil: 99 m2\nSuperfície construïda: 183 m2


Conversa amb Maria Xinxó La República\nHi trobareu, d’entrada, la historia del llaç groc; d’on va sortir? Qui va decidir que portéssim aquest símbol i no un altre per reclamar la llibertat dels presos polítics? I […]\nHi trobareu, d’entrada, la historia del llaç groc; d’on va sortir? Qui va decidir que portéssim aquest símbol i no un altre per reclamar la llibertat dels presos polítics? I també hi trobareu 100 retrats, 100 histories de persones d’arreu de Catalunya, que porten per diversos motius el llaç groc. “\nDe Dilluns a Divendres, presenta juntament amb Albert Om, el programa de Radio Islandia a Rac1. La jove presentadora, de 37 anys, fan de Mishima, no perd l’oportunitat mai de somriure. Ara publica “Jo també porto el llaç groc” (Editorial Columna), un recull de 100 testimonis famosos i anònims, que expressen el motiu pel qual duen el llaç groc.\n-Què trobarem al llibre “Jo també porto el llaç groc “ ?\nHi trobareu, d’entrada, la historia del llaç groc; d’on va sortir? Qui va decidir que portéssim aquest símbol i no un altre per reclamar la llibertat dels presos polítics? I també hi trobareu 100 retrats, 100 histories de persones d’arreu de Catalunya, que porten per diversos motius el llaç groc.\n-En quin moment decideixes publicar aquest llibre?\nVa ser l’any passat. De fet, la idea va ser del meu cap, de l’Albert Om. Un dia em va dir: “no trobes que hi ha gent molt diversa que porta el llaç groc i que seria molt interessant conèixer-les?”. M’hi vaig llençar de cap. Vaig recórrer el país per trobar gent que el dugués i me n’expliqués els motius. La més petita té 5 anys i la més gran 94. De raons no els en falten.\n-Què en penses de la situació actual del país?\nQue és realment complicada. Que cal un desllorigador per poder començar un diàleg entre Espanya i Catalunya, perquè sense parlar, la situació només farà que enrocar-se. Tampoc entenc, que en moments tan delicats i importants, els polítics no deixin de banda els seus propis interessos i els del partit i actuïn amb responsabilitat de país, amb una visió més general.\n-Diries que el llaç groc s’ha convertit en un símbol mediàtic?\nSí, perquè el veiem constantment a la televisió i al carrer i perquè els detractors, com per exemple Ciutadans, s’han encarregat de fer-lo encara més visible, arrencant-lo d’allà on el troben.\n-Quines opinions has rebut del llibre fins ara?\nBones. La veritat és que només s’han posat en contacte amb mi persones que estan d’acord amb aquest símbol. El conseller d’Interior, Miquel Buch, li va regalar el llibre a Inés Arrimadas, però no sé si se l’ha fullejat. M’agradaria molt que ho fes, la veritat, i poder-ne parlar.\n– Segurament, molta gent no porta el llaç groc per por, què els diries ? Els animaries a dur-lo?\nCadascú ha de fer el que cregui i jo no sóc ningú per encoratjar a dur-lo o no. És cert, que al llarg d’aquest temps, molta gent que ha comprat el llibre m’ha confessat que no el duia per por. I els entenc. Entre els retratats hi ha persones que els han agredit o insultat per portar el llaç groc, em fa pena que això passi en ple segle XXI.\n-El llibre compta amb el pròleg de l’ex entrenador del Barça Pep Guardiola, d’on surt la idea que en Pep faci aquesta part inicial? Com va rebre Guardiola l’oferiment?\nQuan em vaig començar a imaginar el llibre, tenia clar que volia que fossin persones anònimes les protagonistes, però de seguida em va venir al cap en Pep Guardiola. És qui més ha internacionalitzat el llaç groc, l’ha fet visible més enllà de Catalunya i Espanya. Per això vaig pensar que havia d’aparèixer al llibre i li vaig demanar que en fes el pròleg. El que més em va costar va ser localitzar-lo. Un cop vam ser cara a cara, va ser fàcil convèncer-lo, perquè és una persona molt compromesa.\n– A tu com a periodista, quina notícia t’agradaria donar ?\nQue ja no ens calgués dur el llaç groc per reclamar la llibertat de polítics empresonats per les seves idees.\nFOTOGRAFIA: Mireia Guilera


Memòria Anual 2015 per a l'IRB - ubikmedia.net\nMemòria Anual 2015 per a l’IRB\nHome > Projectes > Comunicació Digital > Memòria Anual 2015 per a l’IRB\nUn any més hem tingut el plaer de col·laborar amb l’Institut de Recerca Biomèdica de Barcelona (IRB), que segueix aconseguint grans èxits i realitzant ciència de primer nivell. Tal i com ja vam fer l’any passat, l’encàrrec ha consistit en l’estructuració, disseny i desenvolupament d’una pàgina web pràctica i clara per a mostrar les fites aconseguides pel centre el 2015.\nEl punt fort de la web és que mostra els principals èxits en forma de mosaic gràfic, cosa que permet fer-se una idea de l’activitat de l’IRB d’un cop d’ull. Així mateix, hem seguit en la línia de mostrar les xifres més rellevants del centre de forma molt visual i atractiva.\nCreiem que el resultat resulta clar i molt usable, i hem treballat novament en col·laboració amb Latent Studio i 3iPunt. Podeu donar-li un cop d’ull al resultat en el següent enllaç.


Un estudi de la UAB constata que les àrees protegides de la costa mediterrània afavoreixen el creixement d'aquesta espècie\nRedacció 04/08/2020 - 22.40 Actualitzat 04/08/2020 - 22.50\nEl corall vermell, a poc a poc, recupera el seu espai al cap de Creus, a les illes Medes i a zones marines protegides del nord-oest mediterrani.\nHo constata un estudi de la Universitat Autònoma de Barcelona, que, alhora, alerta que els furtius i l'escalfament de l'aigua perjudiquen la salut dels coralls, una espècie animal que ajuda a reduir gasos d'efecte hivernacle de l'atmosfera.\nMiguel Mallo és l'autor principal de l'estudi del Corall Vermell de l'l'Institut de Ciència i Tecnologia Ambientals de la Universitat Autònoma de Barcelona (ICTA-UAB) i es mostra esperançat.\n"És una bona notícia perquè mostra que les àrees marines protegides són efectives. Les seves mesures de protecció són efectives i el corall en dues dècades s'ha recuperat fins a un nivell similar als anys 80 a Catalunya i semblant als anys 60 a la Ligúria."\nUna millora que no es detecta fora de les reserves marines.\n"La gran majoria de superfície no està protegida i també hi ha corall. No hi ha ningú vigilant. Pots anar allà i fer busseig i el pots tocar. Poden passar moltes embarcacions pel costat. I les poques dades que es tenen d'aquest corall desprotegit és que està clarament en pitjor estat de salut."\nEl corall ajuda en la lluita contra l'escalfament global (ccma)\nA banda dels caçadors furtius, els coralls també lluiten contra l'escalfament global.\n"Totes les emissions humanes de gasos d'efecte hivernacle, encara que s'emetin a l'aire, també passen a l'oceà, i el corall aprofita el carboni d'aquests gasos. Mitiga el canvi climàtic d'alguna manera."\nUn aspecte que corrobora Sergio Rossi, investigador i coautor de l'estudi.\n"El corall vermell és precisament un d'aquests organismes capaços de mantenir durant centenars d'anys, si el deixen créixer, part d'aquest carboni que nosaltres estem emetent a l'atmosfera."\nDe fet, el corall -i altres animals com la gorgònia- actua com arbres marins.\nMiguel Mallo ho descriu així:\n"És semblant als arbres d'un bosc. Manté el seu hàbitat. Li dona estructura física enfront de pertorbacions perquè més i més variats tipus d'espècies puguin habitar allà."\nAixí, doncs, com més zones protegides, més corall vermell, més biodiversitat i menys gasos d'efecte hivernacle.\nEl corall vermell es recupera poc a poc a les zones marines protegides del nord-oest del Mediterrani


Una nació que té clar què vol - David de Montserrat - Blogs de l'indirecte!cat\nconsulta, independència, independènciaconsulta\nIntentar analitzar un fet com és la crida als catalans per decidir si el proper 9 de novembre de 2014 volen ser un nou Estat independent, després de segles de no ser-ho, no és precisament fàcil. I no pas per no saber què dir com per no ser víctima de l'eufòria i el distanciament necessari que requereix el moment. Però la dimensió històrica impressiona. Això, és així.\nPracticar la democràcia en el seu estat més pur – què hi ha de més pur que no sigui decidir lliurement la manera com un país vol viure? - no hauria de ser notícia. Però en aquesta latitud de la Terra, encara ho és. En tot cas, el valor d'allò que ha passat aquest 12 de desembre de 2013, no està tant en si la dita consulta es celebra o no. El valor està en el pas. El valor està en el salt de gegant. El valor està en el canvi absolut d'escenari. I el valor també està en deixar amb un pam de nas l'Estat espanyol i a l'unionisme català que ara ja es situen en una posició de debilitat envers nosaltres i el món, encara que costi de creure. Uns no ens creien capaços, altres han quedat esmaperduts perquè ara ja saben que els seus arguments contra la democràcia estan podrits.\nRamon Tremosa (CiU) i Oriol Junqueras (ERC) sempre que poden recorden que quan es passejaven pels passadissos de Brussel·les, els altres eurodiputats sempre els deien “you need a democratic mandate” (necessiteu un mandat democràtic) per posar clarament sobre la taula de què anava Catalunya i què pretenia. Ara ja tenim el mandat democràtic. I si bé els efectes de la Via Catalana ja han tingut una internacionalització oficiosa del nostre conflicte, ara ja passarà a ser oficial. Perquè ara, la Unió Europea i els principals líders mundials, no podran practicar la Puta i la Ramoneta fent veure que això de Catalunya és un problema intern de l'Estat espanyol.\nEstem a les portes d'una mediació internacional que tard o d'hora s'haurà de donar. Em fa l'efecte que el següent esglaó clau és aconseguir bastir una coalició catalanista a les eleccions europees del proper 25 de maig de 2014 que, amb la consegüent victòria podria forçar els dirigents comunitaris a intercedir per a la celebració de la consulta. El president del Consell Europeu, Herman Van Rompuy, ja s'ha fet l'orni al costat del president espanyol, Mariano Rajoy. És normal, la UE està en estat de xoc i que en un any dues nacions, com Catalunya i Escòcia, t'esberlin la guingueta des de dins fa molta mandra. Donem-los uns dies. En qualsevol, com deia un analista polític a la ràdio, tot això dependrà de l'opinió d'Alemanya i els Estats Units. Treballem aquesta línia, doncs, i no perdem massa el temps amb Espanya.\nLa CIA edita cada any el World Fact Book amb dades i informació de tots els països del món i amb el conseqüent repàs a la situació política. Ara, a la nova edició, allà on parla d'Espanya s'hi haurà de reflectir de manera diàfana el conflicte en tota la seva magnitud. I els estats que lideren el món, aquells que quan Espanya va, ells ja han anat i vingut deu vegades, saben que el seu compte enrere en relació al cas dels catalans ja ha començat. N'estic convençut, justament perquè formem part de la UE i el nostre context no és, per entendre'ns, el propi de la inestabilitat i manca de tradició democràtica d'altres continents.\nEl pas de la consulta és un instrument en si, insisteixo. Forma part del procés, tant si es celebra com si no. Sacseja i aclareix el calendari del procés que és molt més que una consulta. El procés s'acaba el dia que es proclama la independència. Els periodistes sabem coses, a vegades, que no podem explicar. En relació a tot això que ens ocupa ara, encara més. Només dir, però, que no tan sols és clau el 2014 a efectes polítics i civils, sinó que també que ho és tant o més el 2015.\nHi ha un mantra unionista que diu “sense Constitució no hi ha democràcia”. Només dos recordatoris. Primer. Al Regne Unit no tenen Constitució i ha guanya 10 a 0 a Espanya en democràcia, veient el procés escocès. I segon. El 1714 els catalans teníem un sistema constitucional que justament l'absolutisme es va carregar de dalt a baix per considerar-lo perniciós i massa “repúblico”.\nFinalment, de la mateixa manera que els nostres polítics d'obediència estrictament catalana solen treure'ns de polleguera, ara és de justícia donar les gràcies i remarcar que han sigut lleials al pacte amb la majoria social del país: “jo em mobilitzo i tu fes les gestions”. Que la societat civil estàvem a l'alçada ja se sabia, ara, també ho sabem dels nostres polítics sobiranistes. Que la lleialtat mútua sigui perenne és la clau.\n5072 lectures 11 comentaris\n5 de maig de 2015, 15.19 h\n18 de febrer de 2015, 23.57 h\n#8 tu si que et desinfles,pobra paròdia d'un trist no-rés,de veritat creus que algú et creu?ets l'acudit barat de taverna que només fa riure als fracassats com tu.\nhttp://www.ascuma.org/wordpress/wp-c... Llegir més\n18 de febrer de 2015, 13.30 h\nN.B. DE QUINA NACIÓ PARLA ?\n26 de juny de 2014, 14.17 h\nN.B.ICV NO ÉS INDEP. ALMENYS ELS VOTANS.\n28 de desembre de 2013, 00.18 h\n#1 El mateix val per tu,idiota.\n28 de desembre de 2013, 00.16 h\n#3 Pel que sembla tu no,en una democràcia guanya el que més vots treu.\n27 de desembre de 2013, 10.40 h\nEl 9 de novembre t´el pintaràs, com les dates que ja EM PINTAT!!! tindràs unes NOVES ELECCIONS ETC. ETC.\nSIIIIII senyors TENIU RAO......l´any que ve al final diran...... NO HA POGUT SER (perqué NO HO VOLEN!!!) i.....tornaran a FER unes eleccions i ESPERAR.....I ESPERAR..... I ESPERAR ......Jo segur que MORIRE ESSENT ESCLAU però vos? encara que tinguis quinçe anys TAMPOC HO VORAS, SINO AL TEMPS!!!!! els POLITICS SEMPRE ET DONARAN RAONS I MES RAONS...... allavors NO QUEDARA TEMPS ni DOBLER... Llegir més\nRicard Guich Devesa Vilablareix\n14 de desembre de 2013, 17.18 h\nDoncs em sembla molt encertat aquest article. És respectuós i em sembla que reflexa molt bé una opinió que coincideix amb la meva.\n14 de desembre de 2013, 13.14 h\nUn 44,1% de los catalanes votaría a favor de que Cataluña se convierta en un Estado independiente en un eventual referéndum separatista como el anticonstitucional planteado por el Gobierno autonómico de Artur Mas\nN.B. QUI HO TÉ CLAR ?\n13 de desembre de 2013, 17.26 h\nSPAIN IS NOT CREDIBLE.\nESPANYA NO ÉS CREÏBLE.


Guillem Frontera | 29 febrer 2008\nL'home sempre ha volgut viure prop dels seus morts i hi ha tengut una relació particular, més o menys intensa depenent de cada cultura. Sebald, en un dels seus escrits pòstums, ens diu que vivíem amb els morts per por de la soledat, perquè érem pocs els habitants de l'univers; però que ara (i cita Pierre Bertaux), quan les vides humanes s'acumulen en el planeta i hem hagut de crear amb les noves tecnologies procediments per a la desaparició física dels morts, ja no tenim necessitat de passat (i serem superflus des del mateix naixement). La visió de Sebald és contorbadora. Tal vegada ens trobaríem davant la ruptura més traumàtica de la història de la humanitat. De com seria aquest home futur (a part de superflu), de com s'orientaria en el món (si li fos menester orientar-s'hi), l'escriptor no ens en pogué dir res més. En realitat, ja ens ho havia dit tot. El lector haurà advertit, no obstant, que era més un diagnòstic que no una profecia o una simple projecció. Els símptomes són suficientment significatius com per elaborar el diagnòstic. Com podem interpretar, si no, el fet que la memòria sigui associada pels conservadors (amb acompanyament dels tambors de la Santa Inquisició), no amb el coneixement, sinó amb els més baixos instints, que converteixen les persones en feres? Fa poc, Thomas Buergenthal, magistrat de la Cort Internacional de Justícia de l'ONU, que fou un nin supervivent de dos camps de concentració, posava l'exemple de les dues darreres generacions d'alemanys, que han volgut conèixer el passat recent del seu país, i contava com aquest exercici de memòria històrica està contribuint a una reconciliació de bona qualitat. Els alemanys es pregunten per què va poder passar, i les respostes van fluint pel panorama social, sense despertar afanys de venjança. Altres països europeus, deia (La nit al dia, TV3, 25 de febrer), no han volgut mirar el passat de cara i no s'hi ha generat aquesta reconciliació, hi sobreviuen els sentiments de rancúnia i de venjança, a l'aguait en els plecs de la vida quotidiana. Després del primer debat de Zapatero amb Rajoy, molts de comentaristes varen retreure al candidat socialista les referències al passat (Iraq, 11 M...), com si aquest passat fos un material nociu (o tot plegat obviable) per al conjunt de la societat, ja que es tractava d'una campanya electoral, és a dir, del futur. Però el passat ens diu molt de les persones que han de fer el futur, no és una qüestió accessòria. Qui ha participat en tota l'operació de donar suport a una guerra il·legal i il·legítima, qui ha pretès enganyar tot el poble atribuint a ETA un atemptat sabent que mentia, i després no ha expiat la seva culpa ni ens ha demanat perdó per la seva infàmia, ni tan sols l'ha reconeguda com a simple error, no es pot presentar a unes eleccions net de cos i ànima. El passat és decisiu per al vot, perquè ens parla de la decència o la indignitat de les persones que ens el demanen. Quan veis les imatges que arriben de l'Iraq (avui quaranta morts, avui setanta, avui només dotze, milers de baldats, tantes vides destruïdes, el sofriment de les persones, les ciutats devastades), tenim dret -potser el deure cívic- de pensar en José María Aznar, en tots els que formaven el seu govern, en tots els que li donaren suport en el Congrés. Per què no ho hauríem de tenir en compte a l'hora de votar? No per venjança, tan sols per decòrum moral.


Actualitzada 31/03/2016 a les 22:52\nEl creuament entre el carrer Jaume I i el carrer Mallorca va ser ahir escenari d’una baralla un pèl rocambolesca. L’episodi va acabar amb una ordre de recerca i captura d’un individu, que presumptament va propinar un cop de cap a un vianant.\nTot va començar minuts després de les vuit de la tarda, quan la policia va rebre un avís. Segons testimonis, el conductor d’una moto gairebé atropella a un vianant que, alterat, va increpar al motorista. Llavors, va començar la discussió. Minuts més tard, es va afegir un tercer a la baralla. El jove, que segons els testimonis no estava present durant l’altercat, va propinar un cop de cap al vianant i el va deixar estès a terra. Quan el jove va veure arribar a la policia va fugir direcció al carrer Pere Martell.


És un dels serveis que ofereix la pirotècnica valenciana Europlá\nFocs artificials per donar la benvinguda a l’any nou xinès. // EFE/Luca Piergiovanni\nActualitzada el 07-03-2018 18:35\nUna marca de València especialitzada en focs artificials, Europlá, ofereix la possibilitat d’escampar les cendres dels difunts incinerats en forma de castell de focs artificials. L’empresa, que treballa per a grans esdeveniments i parcs d’atraccions, com Eurodisney, ho fa com un complement a la seva activitat i no li suposa un gran volum de negoci.\nEl Versió RAC1 ha parlat amb un dels seus representants, el José Gallart, que s’ha mostrat sorprès per la repercussió que està tenint aquest servei.\nAquest matí hem fet una entrevista per una emissora argentina i una altra de Colòmbia. Tenim les falles a tocar, tenim molta feina i els mitjans no paren de trucar-nos. És una bogeria\nLa idea els va sorgir arran del primer servei d’aquest tipus que van oferir, fa set anys, quan per encàrrec, l a família del president d’una falla que havia mort, els va demanar si podien llençar les seves cendres d’aquesta manera. A partir d’aquí, es van associar amb una funerària, i a poc a poc ha anat augmentant la demanda fins a fer uns 15 serveis, com aquest l’any.\nSi les cendres es volen llençar de dia, ho fem amb un tro. En canvi si es vol fer de nit, ho fem amb color. Els colors es poden triar i llavors fem la típica palmera de color i cada palmera porta un percentatge de les cendres del mort. En funció de la quantitat de cendra, es poden fer 3, 5 o fins i tot 10 palmeres\nUn cop el coet ha explotat, les cendres, amb l’ajuda del vent, s’escampen en un radi d’entre 300 i 500 metres. Però només es poden disparar fora dels nuclis urbans, en finques privades o solars allunyats de pobles i ciutats. I sempre amb un permís previ de l’ajuntament corresponent.\nSi ens demanen llençar un familiar al mig de la Diagonal, diem que no. No està permès. No es pot fer dins dels nuclis urbans, on hi ha gent menjant als restaurants o passejant i els poden caure les cendres a sobre\nAquesta pirotècnia sempre va identificada amb codis QR per tal de facilitar-ne el transport, l’emmagatzematge i facilitar-ne el reconeixement.\nI a tot això, José Gallart també ha explicat els tipus de clients que de moment han sol·licitat el servei.\nDe la província de València normalment són gent relacionada amb les falles [...] De la resta de poblacions sol ser gent a qui li agraden els focs artificials o que vol que les seves cendres siguin escampades d’una manera més elegant o estètica\nTot plegat té un preu d’uns 1.500 euros, que inclou el muntatge de les carcasses dels coets, el transport i un tècnic per realitzar el muntatge i disparar els petards.\nPodeu recuperar aquí tota la conversa amb José Gallart, director comercial d’Europlá:


La història de Francesc MaTeS - MaTeS sabatilles esportives\nELS CLÀSSICS DE MaTeS\nEL NOSTRE PROCÉS DE\nEL LLEGAT DE FRANCESC MATES\natleta y pioner del calçat esportiu\nA mitjans dels anys 40, un jove Francesc Mates -atleta i aprenent de sabater- comença a dissenyar els seus primers prototips de competició amb retalls i sobrants de materials del taller de calçat on treballava.\nLes avançades innovacions tècniques que proposava van cridar l’atenció en les competicions on participava. Els encàrrecs d’altres atletes i entrenadors van començar a créixer ràpidament derivant en la creació de MaTeS a l’any 1947 amb un Francesc MaTeS de només 17 anys.\nDurant les dècades dels 50, 60 i 70, MaTeS es va posicionar com un dels fabricants de calçat esportiu més valorats i apreciats pels atletes d’elit de l’època, que trobaven en aquell producte l’aliat perfecte per millorar el seu rendiment.\nL’emblemàtic taller de MaTeS es convertí en punt de reunió dels esportistes més rellevants del moment, atrets per les solucions tècniques que proposava l’experimentat Francesc Mates, referent en la manufactura de calçat a mida i d’altes prestacions. La relació tan propera amb atletes de primer nivell li permetia millorar constantment el seu calçat en cadascuna de les disciplines esportives, destacant especialment en l’atletisme i l’handbol.\nLa passió de Francesc Mates per l’esport, unida a la seva destacada implicació en l’organització d’esdeveniments esportius, el van portar a ser soci fundador de la Comissió Marathon Catalunya -impulsora de la Marató de Barcelona- i introductor de les curses d’orientació al territori. A més, va crear l’any 1981 la Cursa de l’Amistat, avui considerada la millor cursa de llarga distància de la ciutat, reconeguda pel seu exigent i mític recorregut entre les muntanyes de Montjuïc i Tibidabo.\nSubscriu-te a la nostra newsletter i rep puntualment tota la nostra actualitat.\nAcepto la Política de Privacitat de MaTeS.\nAvís Legal i Condicions d´Ús Política de Privacitat Política de Cookies\nMaTeS 2022 © Tots els drets reservats.\nSóc client nou\nCrear un compte és fàcil i senzill.\nTenir un compte et facilitarà el procés de compra i et permetrà gaudir d'avantatges exclusius dels nostres usuaris registrats.


Idees personalitzades per regalar per Reis - Andreu Gastronomia\nPernil Ibèric de Gla\nEl nostre pernil ibèric\nIdees personalitzades per regalar per Reis\nGener 3, 2022\tAndreu\nPer Reis, sorprèn amb regals personalitzats de l’Andreu Gastronomia. Tria el teu regal a l’andreu.shop i l’enviem de part teva o vine als nostres establiments i et preparem regals personalitzats per Reis. Encertaràs segur!\nVolem que encertis amb els teus regals de Reis, per això posem a la teva disposició el millor de la nostra selecció de productes, presentats de forma elegant, amb el segell Andreu de qualitat i confiança. Tenim opcions per a tots els gustos. Pots triar el teu regal a l’andreu.shop o venir a buscar-lo als nostres establiments.\nAquestes són les nostres idees personalitzades per regalar per Reis. Tots els nostres regals estan preparats amb afecte i bon gust, inclouen productes de màxima qualitat i estan dissenyats perquè quedis molt bé. Per Reis, tria l’Andreu per sorprendre.\nEspatlla Andreu: el regal que tots esperen\nAmb el sabor inconfusible que li dóna el procés de curació lent durant dos anys en assecadors i cellers naturals, la nostra espatlla és el regal que tothom està esperant. Et suggerim regalar una peça sencera del nostre pernil, presentada amb l’elegància que caracteritza tots els nostres productes. Si busques el regal que mai oblidaran, escull la nostra espatlla de 5 kg o la nostra cuixa de 6,5 kg. Ideal per amants del pernil en peça sencera i amb nocions de tall, ja que així ho gaudiran molt més. A més, recorda que seleccionem totes les peces una per una per garantir que són de la màxima qualitat.\nCaixa Cata: 750 g de Pura Felicitat\nPer Reis, regala felicitat amb la nostra caixa de 750 g de pernil Andreu. Cinc paquets de 150 g amb els tres sabors de la nostra espatlla: el centre, la pala (amb un sabor més curat) i les nostres apreciades virutes. Un regal per viure l’experiència en degustar els sabors i contrastos que es distingeixen d’una mateixa peça del porc ibèric alimentat a montanera. Presentem el pernil en una elegant caixa negra i en cinc bosses envasades al buit, per gaudir sense pressa. L’essència del sabor Andreu, en un regal ideal per Reis. I, si voleu arrodonir l’experiència, afegiu al regal una ampolla del nostre cava rosat.\nUn regal deliciós i pràctic, pensat per amants del millor pernil. La Caixa UNICS és un dels nostres detalls més exclusius i demanats: 10 paquets de pernil Andreu (5 paquets de la part del centre de l’espatlla; 2 paquets de pala, la part més curada; 2 paquets de virutes i un paquet de retalls) ja filetejat, envasat al buit i llest per consumir en qualsevol moment. Disponible a les nostres botigues i també online a l’andreu.shop. A més, te la portem a Barcelona, Sabadell, L’Hospitalet, Sant Cugat i rodalies amb Glovo.\nCentre d’espatlla Andreu\nRegala per Reis un dels nostres productes més exclusius: el nostre centre d’espatlla, la part més desitjada i melosa. Durant el procés de salat, el mateix greix de l’espatlla és el que aconsegueix el seu sabor inconfusible. Tria la nostra caixa de 1,5 kg de centre d’espatlla o el sobre regal de 1,050 kg. La presentem ja filetejada en paquets de 150 grams, envasada al buit i llesta per obrir i gaudir. Un regal perfecte per quedar bé en qualsevol moment i que per Reis captarà tota l’atenció.\nAssortiment d’embotits de gla ibèrics\nConquereix el paladar dels teus éssers estimats amb la nostra selecció d’embotits de gla ibèrics: 5 paquets d’espatlla Andreu (de 150 grams cadascun), 3 paquets de llom de gla ibèric (150 grams cadascun) i 2 paquets de xoriço de gla ibèric (150 grams cadascun). La nostra espatlla passa per un procés de curació lenta de com a mínim dos anys que li confereix el seu sabor, color, aroma, textura i sabor. El xoriço de gla ibèric es cura durant quatre mesos i el llom, durant tres, per garantir un sabor inconfusible. El sabor Andreu amb què sempre encertes i quedes bé.\nPer Reis, regala moments de felicitat. Fes la teva comanda online a l’andreu.shop o vine a buscar els teus regals de Reis personalitzats als nostres establiments. A l’Andreu preparem tots els regals amb l’elegància que et fa quedar bé i converteix els detalls en inoblidables. Regala Andreu per a uns Reis amb G de Gaudir.\nSegueix-nos a les nostres xarxes socials per estar al dia de totes les nostres novetats i informació d’interès.\nANDREU: TRADICIÓ QUE FA HISTÒRIA ahir, avui i sempre.\nEmbotits catalans artesans: tipus, característiques i maridatge\nL’Andreu fa 90 anys! Descobreix tot el que hem preparat per a tu\nAdd Your Comment Cancel·la les respostes


territoris.cat 13:04 13/05/19\nfesta cultura major popular música tarrega\nPresentació de la Targafera · Foto Ràdio Tàrrega\nEl cap de setmana ha estat intens per als targarins i targarines, que han volgut seguir el programa d'actes de la Festa Major de la capital de l'Urgell, un calendari que es prolonga fins al dimarts 14 de maig. El tret de sortida de la programació el va protagonitzar el president de la Societat Ateneu, Antoni Tàcies, que va fer lectura del Pregó.\nEl pregoner va ser l'encarregat d'encendre la tradicional Tronada, i donar pas a l'Eixideta, cercavila i balls de cultura popular que protagonitzen els infants de la ciutat. Una activitat que aquest any estrenava un nou element del bestiari local: la Targafera, la cucafera de l'agrupació infantil de tabals Targalets.\nLa Targafera és una creació de l'artista Agnès Pla de Guissona, responsable dels dissenys de bona part del bestiari targarí. L'Eixideta, que es va celebrar a la renovada plaça Major, va comptar amb la participació d'Arquets Infantil, Àliga Petita, Coral Infantil Mestre Güell, Petits Diables de BAT, Bastoners Petits de l'Esbart Albada, Grallers de la Barra i Corral Nou, Gegants, Nans i Gegantons de les escoles.\nEl cicle festiu de concerts l'obrien dijous els targarins Apastafunk!, amb el seu repertori de funk i soul; i els Mambo Jambo, encapçalats pel conegut saxofonista Dani Nel·lo. Completaven el cartell de rellevants músics Doctor Prats, i Sense Sal i Porto bello, i en representació de la música electrònica la DJ Blanca Ross.\nEl dissabte, va ser la banda local The Targarians, els que es van despullar davant el seu públic, presentant el segon treball que han titulat Crida amb mi, els vuit membres de la banda compartien les seves cançons amb els assistents al vermut popular, que l'Associació Agrat va convocar a la llera del riu Ondara.\nPer no deixar cap serrell despenjat, el programa dedicava a la quitxalla un repertori de tallers, animació i jocs que van gestionar Quália i Anima'ns amb el suport de la Regidoria de Cultura.\nLa cultura tradicional va dominar amb moments com el Corre-Tossino, l'exhibició de Diables BAT i l'espectacle La Nit del Tararot de Guixanet, destacant la presencia per primer cop el Punt Violeta contra les violències sexistes, masclistes i LGTBIfòbiques. És un espai d'atenció, prevenció i sensibilització atès per personal qualificat a l'Espai MerCAT.\nLa Festa Major continua fins aquest dimarts, i entre els actes destacats, la visita de la consellera de Cultura, Maràngela Vilallonga, que participarà en el Seguici Festiu, Processó, Ofici i Balls de l'Eixida en honor a les Santes Espines.


Els lineals dels supermercats comencen a vendre la llet i els ous dissenyats pels consumidors - Diari La Veu\nEls consumidors poden trobar a les prestatgeries del supermercat la llet des del dia 16 d'octubre i els ous des del dia 26 del mateix mes. / ¿QUIÉN ES EL JEFE?\nVALÈNCIA. El sector primari no passa pel seu millor moment. Ja és un fet habitual que agricultors i ramaders es queixen perquè no reben un preu just pels seus productes i, en alguns casos, no arriben ni tan sols a cobrir els costs de la producció dels aliments que després venen. Amb l'objectiu d'intentar revertir aquesta tendència va nàixer a França la iniciativa '¿Quién es el jefe?', que busca la implicació dels consumidors per a garantir un preu just als productors.\nEl moviment, iniciat per consumidors anònims i ramaders, consisteix a dissenyar un producte per a produir-lo en condicions adequades i vendre'l a un preu just. La iniciativa va aterrar a l'Estat a principis d'any i s'hi van sumar més de 6.000 consumidors i d'altres productors per a dissenyar, a través d'un qüestionari, com havia de ser la llet que volien consumir i quins criteris de sostenibilitat, retribució al ramader i benestar animal havia de complir.\nDesprés del qüestionari de la llet, es va dissenyar el dels ous i, a hores d'ara, aquests dos productes ja es poden començar a trobar als lineals dels supermercats. Igual que a França, el primer supermercat que s'ha adherit al moviment i ha decidit comercialitzar aquests productes és Carrefour. Així, els consumidors poden trobar a les prestatgeries del supermercat la llet des del dia 16 d'octubre i els ous des del dia 26 del mateix mes.\nDesprés d'omplir el qüestionari i de seleccionar els criteris que consideraven adients, la llet de '¿Quién es el jefe?' es ven a 0,84 euros el litre la desnatada; a 0,90, la semidesnatada, i a 0,99 euros, el litre de llet sencera. D'aquesta quantitat, el ramader rebrà 0,39 euros per litre, amb una garantia d'estabilitat de preus durant tres anys.\n"Aquesta suma inclou una remuneració justa pel seu treball i la garantia, important per a nosaltres, els consumidors, que obtindrem una llet que respon a criteris de qualitat clars", destaca Annaïck Locqueneux, impulsora de la iniciativa a l'Estat.\nEn aquests moments hi ha 17 famílies involucrades en la producció de llet, principalment de Castella i Lleó, que és on la iniciativa ha trobat un col·lectiu de ramaders amb possibilitats de seguir els criteris triats. No obstant això, des de '¿Quién es el jefe?' estan oberts a incloure-hi nous productors, fet que dependrà "de la mobilització dels consumidors entorn d'aquesta iniciativa".\nUna dotzena d'ous per 2,83 cèntims\nEl segon producte a la venda són els ous. En aquest cas, la dotzena ix a 2,83 euros, un preu amb el qual es garanteix una remuneració justa per als ramaders, als quals se'ls ajuda a reconvertir les explotacions a camperes o ecològiques.\nEls ous dissenyats pels consumidors són de codi 1. Això vol dir que les gallines ponedores són camperes i es crien en llibertat. Els cereals suposen almenys el 60% de l'alimentació de les gallines i entre la granja –actualment a Toledo– i el centre d'embalatge no hi ha més de 150 quilòmetres, amb la qual cosa s'intenta evitar al màxim l'impacte mediambiental que suposa la producció d'ous.\nEntre altres característiques, els votants han decidit que no s'afegisca color artificial al rovell de l'ou, que l'embalatge siga de cartó i que la mida de l'ou siga mitjana, entre 53 i 63 grams.\nUna vegada aconseguit el repte de comercialitzar la llet i els ous a un preu just, '¿Quién es el jefe?' ha posat el focus en l'oli. En aquests moments al seu web tenen disponible el qüestionari perquè els consumidors dissenyen com volen que siga l'oli que consumiran i quin preu estan disposats a pagar per ell.\nAquest producte està encara en vies d'estudi, però prompte tindrà el qüestionari també actiu.


Traumatologia i cirurgia ortopèdica – Dígest\nTractament de les patologies de l’aparell locomotor o músculo-esquelètic. La traumatologia es dedica més a les lesiones agudes: fractures, luxacions o esquinços que requereixen una actuació urgent. La cirurgia ortopèdica, en canvi, es dedica a les patologies de tipus més crònica: degeneracions articulars (artrosis), lesions lligamentoses cròniques, compressions de nervis perifèrics, lesions tendinoses cròniques, lesions meniscals… És una especialitat bàsciament quirúrgica i a Dígest podrem cobrir qualsevol tipus d’intervenció que el pacient necessiti, ja sigui dins de les nostres instal·lacions o bé derivant-lo a un hospital col·laborador.\nAquesta especialitat es visita a aquest centre:\nDr. Ignacio Iborra\nDr. Jaume Riera\nDr. Marc Sánchez\nDr. Carlos Alberto Tramunt\nDr. Jordi Giménez\nL'ecografia és un mètode d'exploració que obté imatges de l'interior del cos fent servir ultrasons. En incidir sobre els diferents teixits del cos produeixen un eco que es tradueix en imatges. Entre els seus avantatges respecte a altres tècniques, destaca que és còmoda per al pacient, innòcua i barata; a més, es tracta d'una prova que permet observar al moment els moviments dels teixits, els òrgans interns, veure la sang circulant o els moviments dels intestins. La majoria d'ecografies no requereixen preparació. Les ecografies abdominals poden requerir dejú, i en les ecografies renovesicals caldrà beure aigua i aguantar les ganes d'orinar.\nLa densitometria òssea és una tècnica que permet mesurar la densitat mineral dels ossos, és a dir, el seu contingut en calci per mitjà dels raigs X. Constitueix la principal eina per a diagnosticar l’osteoporosis i d’aquesta manera poder deteminar el risc de patir fractures òssees.\nMutues que cobreixen aquesta especialitat\nCom podem gaudir de la neu sense fer-nos mal?\nCom ha de ser una alimentació saludable pels petits de la casa?\nSobreviure a la grip i els refredats durant l’hivern


VIDAS CRUZADAS/VIDAS SEPARADAS - Informació sobre la marca\nVIDAS CRUZADAS/VIDAS SEPARADAS /\nMarca VIDAS CRUZADAS/VIDAS SEPARADAS a Espanya\nInformació sobre la marca VIDAS CRUZADAS/VIDAS SEPARADAS amb el nombre M2022330\nLa marca VIDAS CRUZADAS/VIDAS SEPARADAS amb el nombre M2022330 va ser sol·licitada el 09/04/1996. Es tracta d'una marca a Espanya pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta de països. La marca VIDAS CRUZADAS/VIDAS SEPARADAS amb el nombre M2022330 va ser sol·licitada per ZEPPELIN TELEVISION, S.A. mitjançant els serveis de Carlos Pérez y Gómez Zamora.\nRenovació de la marca VIDAS CRUZADAS/VIDAS SEPARADAS amb el nombre M2022330\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades per ZEPPELIN TELEVISION, S.A., entre les quals es troba la marca VIDAS CRUZADAS/VIDAS SEPARADAS amb el nombre M2022330. Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades per ZEPPELIN TELEVISION, S.A. clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades a través de CARLOS PÉREZ Y GÓMEZ ZAMORA entre les quals es troba la marca VIDAS CRUZADAS/VIDAS SEPARADAS amb el nombre M2022330. Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades a través de CARLOS PÉREZ Y GÓMEZ ZAMORA clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques publicades a Espanya entre les quals es troba la marca VIDAS CRUZADAS/VIDAS SEPARADAS. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de marques a Espanya. Conèixer les marques registrades en un país és important per saber les possibilitats de registrar una marca a Espanya.\nData sol·licitud 09/04/1996