OPINIÓ DE LLIBRE DE LECTURA\n- divendres, 29 de maig de 2009\nEl llibre " Konrad o el nen que va sortir d'una llauna de conserves" m'ha agradat molt perquè es fàcil d'entendre i no usa un vocabulari molt difícil.També es bastant interessant i curiós perquè és molt insòlit que un nen surti d'una llauna de conserves. Aquest llibre és adequat per nosaltres però a la gent més gran potser els aburreix perquè, per ells, és massa simple.\n- dijous, 21 de maig de 2009\n- divendres, 15 de maig de 2009\n- divendres, 3 d’abril de 2009\n- divendres, 27 de març de 2009\n- dijous, 26 de març de 2009\n- divendres, 13 de març de 2009\nAquest llibre no m'ha agradat perquè usa un vocabulari molt raro i no s'entén.Sería més lógic que se'l llegis gent més gran perquè segurament l'entendríen millor.\n- dijous, 5 de febrer de 2009\n- dimarts, 27 de gener de 2009\n- dilluns, 19 de gener de 2009\nEn Guillem Parera Salvà és el nostre tutor i professor de socials.\n"No paseu pena"\n11.T'agrada fer esport?Quin?\n13.T'agrada viatjar?A on has viatjat?\nSí.A París,Praga,Tuníssia,Oporto,Lisboa,Mèrida,Sevilla,Gal.lícia,Asturies,Cantàbria,i molts més...\nNo m'agrada, crec que és massa flexible amb els mals estudiants.\n18.Creus que ets un bon professor?\nNo,em falta molta experiéncia.\n20.Estas content amb el treball dels teus alumnes?Creus que podrien millorar?\nSí,amb el de 1B. Sí.\n21.T'agrada l'assignatura de socials?A banda de socials, fas alguna altra assignatura?\nSí perquè vaig estudiar socials.Sí conservació i patrimoni de les Illes Balears.\n22.Si haguessis de triar una altra professió, quina triaries?\n- dilluns, 15 de desembre de 2008\nOPINIO DEL LLIBRE DE LECTURA\n- dijous, 27 de novembre de 2008\nEl llibre no m'ha agradat perquè passen les coses molt de sobte i a vegades et pots embolicar. Peró al mateix temps m'ha agradat perquè era molt misteriós i tenies ganes de seguir llegint-lo per descobrir com acabava.\nEtiquetes de comentaris: refranys - dijous, 13 de novembre de 2008\n- diumenge, 2 de novembre de 2008\nVa nèixer el 16 de maig de 1974 a Solarolo (Ravena), al nord de Itàlia. Desde molt petita i durant la seva adolescéncia, na Laura cantava amb el seu pare (músic i cantant), a restaurants i bars, fins que al 1993 es va presentar al Festival de San Remo amb la cançó "La Solitudine", obtenint el primer premi. Aquell mateix any va publicar el seu primer àlbum, "Laura Pausini", que al 1994 veuría la llum al nostre país, cantant en espanyol.\nAmb el seu nou disc "Yo canto" (2006) va vendre a Itàlia més de 2 milions de copies i va ser premiada amb el "Millor Àlbum Vocal Pop Femení" en els Grammy latins(i per "Escucha", al 2005).En la present edició està nominada a la categoría "Millor Grabació de l'any", per "Vive Ya (Vivere)", que canta amb Andrea Bocelli.\nTambé ha cantat a duo amb artistes internacionals com Pavarotti, Juanes, Johnny Hallyday, Tiziano Ferro, Miguel Bosé, Michael Bublé o Ray Charles. En el seu últim disc ,"Primavera Anticipada", ha escrit 13 de les 14 cançons, i canta el tema que dóna títol al disc amb James Blunt.\nHa participat a moltes causes benéfiques i campanyes relacionades amb el sida, la violéncia contra les dones o els nens necesitats.\nViu amb el seu nuví Paolo Carta que és guitarrista.\nEls regals obrim\nperò primer escollim\nla decoració ideal.\nPau i alegria tenim\nperquè el dia\nde festa preferim,\nTots junts mengem\ni també parlem,\nperò l'hora dels regals ha arribat\ni el meu germà està entusiasmat.\n- dissabte, 11 d’octubre de 2008\nHem dic Andrea i tinc 12 anys.M'agrada molt llegir i montar a cavall. No m'agrada estudiar ni jugar a futbol .Aquest curs he entrat a l'institut i he trobat una gran diferencia amb l'escola a on anava.\nEstic molt contenta amb els professors d'aquest curs i espero que ells també ho estiguin.El català és la meva llengua materna i m'agrada molt.\nApart del català també parlo l'italià i el castellà.Ara estic aprenent l'anglés i el francés peró encara no els domino molt bé.\nEl meu BLOg Copyright 2009 Bloggerized by FoolBlogger for Celebrity News.


OPINIÓ: “Sobiranisme plural” | Moviment d'Esquerres\nOPINIÓ: “Sobiranisme plural”\nActualitat 19 de febrer de 2018 admin 1\nArticle d’opinió de Pau Miserachs, coordinador territorial de MES Barcelona i President del Grup d’Estudis Polítics, publicat al diari el Punt Avui Existeix una...\nArticle d’opinió de Pau Miserachs, coordinador territorial de MES Barcelona i President del Grup d’Estudis Polítics, publicat al diari el Punt Avui\nExisteix una oposició en ferm a tota temptativa que Catalunya arribi a assolir el ple autogovern. La via unilateral va ser la ruta triada per superar la impossibilitat d’arribar a un acord amb l’Estat espanyol per celebrar un referèndum d’autodeterminació a Catalunya. Però tot i així es va celebrar un referèndum l’1 d’octubre de 2017 amb totes les conseqüències que el fet va desencadenar, declarant-se una independència mai proclamada. El Govern espanyol estava decidit a fer el que fos necessari per mantenir Catalunya dins de l’Estat com a membre regional de la nació espanyola, ja que no reconeixia Catalunya com a nació. L’actuació repressiva empresonant polítics com a presumptes delinqüents fou un fet accelerat el 2 de novembre. Poc importava si la gent que va anar a votar el dia 1 d’octubre parlava català o castellà, anglès, francès, àrab o urdú.\nEl referèndum fou considerat il·legal pel Tribunal Constitucional i Catalunya reduïda a les lleis d’Espanya i al control dels ministeris del Govern central. Les institucions polítiques catalanes dirigides discretament des de Madrid, i la Generalitat sota el control total de la vicepresidenta del Govern espanyol, Sra. Soraya Sáenz de Santamaría, no han fet res més que indignar encara més els catalans, generant més divisions d’opinió. L’ocupació no ha fet desaparèixer les reivindicacions sobiranistes davant l’estat de fet que és Espanya davant Catalunya.\nEl missatge independentista és avui un missatge de republicanisme i de política progressista\nCatalunya, malgrat els silencis oficials de la Unió Europea, creu més en l’Europa Unida que en les bondats de l’Estat que la governa. Des de 1982 existeix una representació de la Generalitat a Brussel·les que il·lustra la precocitat del compromís europeu de Catalunya, país ara sense altra projecció exterior que l’empresarial.\nAl marge dels partits polítics que han participat a les eleccions del 21-D i han obtingut escons al Parlament de Catalunya, s’han construït moviments i entitats que atrauen més gent que els membres o adherits als partits, creant una vida política ben diferenciada de la piramidal que es practica a la resta d’Espanya. Mort el bipartidisme, tant el govern com l’oposició, es conjuguen avui en el pluralisme. Ha nascut d’aquesta manera una nova història que canvia la idea que la vida política catalana és un ressò de la política espanyola.\nL’anàlisi de la situació es pot fer avui amb el mètode de la geopolítica que introdueix l’expert Cyril Trépier, amb la publicació de la seva tesi doctoral sobre geopolítica de l’independentisme a Catalunya llegida el 5 de desembre de 2011 a París. La implantació dels partits, l’evolució electoral i el pes lingüístic i comercial dels immigrants als territoris són matèria d’estudi. L’independentisme ha estat presentat com element de ruptura i també, des de setembre de 2012, com quelcom imminent. Però la consulta del 9 de novembre de 2014 no va donar aquest resultat. Ni ruptura ni Estat. Una nova embranzida amb les eleccions al Parlament del 27 de setembre del 2015 portava la coalició de Junts pel Sí a obtenir el 25% dels vots emesos i 62 diputats. Però no era suficient per superar la rivalitat institucional. Ruptura frustrada.\nLa fórmula de coalició electoral de partits va demostrar que cap partit podia obtenir per sí mateix aquests resultats, com va tornar a passar el 21-D 2017. Tot i que en aquestes últimes amb una diferència: el partit representant al Govern d’Espanya es va ensorrar, donant vida a una jove formació distant del catalanisme interior, que va saber explotar sentiments patriòtics espanyols, lligams familiars dels immigrants a Catalunya procedents d’altres territoris d’Espanya. Van guanyar en vots, però van perdre en escons. Els és impossible aconseguir democràticament el poder.\nEl missatge independentista és avui un missatge de republicanisme i de política progressista. És un objectiu de primer ordre recobrar ara les institucions i reconstruir tot el que ha desfet l’administració espanyola en ocasió de l’aplicació del 155, reivindicant més endavant el dret a la celebració d’un referèndum sota la supervisió internacional. Però el que manca afegir a l’argumentari és el dret de Catalunya a recobrar l’Estat propi arrabassat fa tres segles, el seu Dret basat en l’equitat i el parlamentarisme com a font de la llei en aplicació del dret. Aquesta és la força històrica que el Govern de l’Estat i els partits unionistes no entenen, perquè segueixen sense acceptar el fet català. No cal, doncs, buscar referències ni al Quebec, ni a Escòcia, ni a Montenegro ni a Kosovo.\n21 de febrer de 2018 #1 Author\nLa nostra gran referència és Catalunya, la seva història, el seu present i el seu futur, que volem social i lliure. També els altres territoris de llengua catalana. A partir d’aquí, podem i hem de fer tants intercanvis com calgui, i també aprendre molt dels altres. Fins i tot dels espanyols, si es comporten democràticament. Cadascú a casa seva, i Déu -o l’horitzó, si no sou creients- en la de tots…


La 44a Fira de Primavera de Tremp inclourà una mostra d'embotit pirinenc — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / La 44a Fira de Primavera de Tremp inclourà una mostra d'embotit pirinenc\nEls vicepresidents primer i segon de la Diputació de Lleida, Miquel Aguilà i Josep Presseguer, acompanyats de l’alcalde de Tremp, Víctor Orrit; i del tinent d’alcalde i diputat provincial, Bonifaci Colomina, han presentat avui la 44a edició de la Fira de Primavera de Tremp que se celebrarà entre els dies 10 i 11 de maig a la capital del Pallars Jussà.\nD’entre totes les activitats que es desenvoluparan en aquest certamen, destaca la 1a Fira de l’Embotit del Pirineu que neix de forma paral·lela a la constitució de l’Associació Catalana de Xarcuters del Pirineu.\nL’entitat té entre els seus objectius la defensa, el desenvolupament i la promoció del producte originari del Pirineu. En són socis fundadors diversos xarcuters de la Cerdanya, els dos Pallars, l’Alt Urgell, el Berguedà i el Ripollès.\nTant Orrit com Aguilà han coincidit en assenyalar el pas qualitatiu que dóna la Fira de Tremp amb l’edició de la fira de l’embotit, i han recordat que "l’associació neix fruit de la inquietud del sector, bàsicament de caire familiar, unint productors de vàries comarques".\nLa Fira comptarà amb 150 expositors que ompliran l’espai firal. També es celebraran activitats paral·leles per als més petits, s'hi farà el mercat artesanal del Pirineu, i haurà la lectura de contes i una espectacle de rondalles, i se celebrarà la segona edició de "Sabors de Primavera".\nAguilà ha refermat l’aposta de la Diputació envers el suport a la promoció de fires, com la de Tremp. Presseguer ha anunciat la voluntat d’incorporar la nova associació a les activitats que es generin al voltant de la marca Lleida Qualitat, que impulsa el Patronat de Promoció Econòmica.


Estat d'alarma La República\n“Quan els nazis van venir a buscar els comunistes, / vaig guardar silenci / perquè jo no era comunista,(…)” Els primer versos del poema Als die Nazis die Kommunisten holten, […]\nJosep-Joan Rosselló 07/12/2010\n“Quan els nazis van venir a buscar els comunistes, / vaig guardar silenci / perquè jo no era comunista,(…)” Els primer versos del poema Als die Nazis die Kommunisten holten, erròniament atribuït durant anys a Bertold Brecht i del qual és autor en realitat Martin Niemöller (1892-1984) un pastor luterà alemany, són prou coneguts com perquè en pugui estalviar detallar-ne la resta i anar, en canvi, als dos darrers: “Quan van venir a buscar-me, / no hi havia ningú més que poguera protestar.”\nAquest pont del 32è aniversari de la Constitució espanyola serà recordada per molts d’anys per milers de persones. Sobretot per aquelles que, sense tenir-ne cap culpa, cap responsabilitat, ni poder-hi fer res, s’han quedat sense vacances, sense el retrobament amb la família, sense aquell viatge llargament planificat, per mor d’una vaga encoberta protagonitzada pels controladors aeris. Milers de ciutadans han hagut de pagar la prepotent reacció del col·lectiu de treballadors d’un sector estratègic, en resposta a la incompetència d’un govern que arrossega des de fa anys un conflicte que s’ha anat podrint cada cop més, enverinant fins al punt que els administradors sabien del cert que el que va passar divendres i dissabte passaria en qualsevol moment. Només van ser incapaços d’endevinar el dia exacte.\nEs fa molt difícil, per no dir impossible, justificar l’acció dels controladors aeris; és molt mal de fer justificar les reivindicacions econòmiques de qui, en un moment de dura crisi, quan només creix el nombre d’aturats, reclama contra la retallada d’uns ingressos dos-cents mileuristes. Però res del que pugui argumentar el govern espanyol, ni tan sols el clam unànime de tots els afectats, justifica una declaració d’estat d’alarma, no legitima el fet de treure els militars de les seves casernes i posar un grup de civils sota jurisdicció militar, amb l’amenaça de ser processats per delictes militars (desobediència, sedició…). I tot a l’empara de la Constitució l’aniversari de la qual ahir alguns celebraven alegrement i cínica.\nEs fa difícil d’entendre com un govern democràtic, progressista, arriba a l’extrem de suspendre garanties jurídiques individuals per un conflicte laboral. Què serà el que ve ara? Una vaga general de, per exemple, els treballadors de la Seat, perquè podria alentir la productivitat i el creixement econòmic de la nació? S’ha argumentat, per treure ferro a l’estat d’alarma, que només ha afectat a un col·lectiu molt concret i limitat de ciutadans, en una part ínfima del territori nacional… Però ningú no ens ha dit quines són les dimensions admissibles d’un problema abans de treure l’exercit al carrer. Qui posa els límits? Potser un ministre de l’Interior que ahir es vantava d’una suposada victòria sobre els controladors: “Quan algú fa un torcebraç a l’Estat, el perd”? Perquè aquestes paraules m’han recordat aquelles altres que deia encara no fa dos mesos l’ex ministre Corbacho, en el sentit que un procés d’independència a Catalunya no seria pas pacífic?\nPotser algú, davant la imminència de la festa d’ahir, es va rellegir el text constitucional i es va topar amb l’article 8.1, sovint sembla que mai no recordat. Ara és l’hora de tenir-lo present: “Las Fuerzas Armadas, constituidas por el Ejército de Tierra, la Armada y el Ejército del Aire, tienen como misión garantizar la soberanía e independencia de España, defender su integridad territorial y el ordenamiento constitucional.” I em torno a preguntar: qui posa els límits que determinen la imposició d’un estat d’alarma, d’emergència, d’excepció…?


IB3 | VIDEO | Fred i Calent | Molls, carxofes i llimones | 183\nT 2022 - cap: 246\nA Fred i Calent començarem amb una versió de mussaca de carbassó. Na Maria ens prepararà una caldera de peix. Collirem carxofes negres i descobrirem les particularitats del seu cultiu. Cuinarem unes...\nT 2022 - cap: 245\nNa Lolita prepara espaguetis a la carbonara\nAquesta setmana, a Fred i Calent, començarem amb un saltejat de pollastre, calamar i verdures embolicat amb paper d’arròs. Na Lolita ens prepararà uns autèntics espaguetis a la carbonara. Viatjarem...\nT 2022 - cap: 244\nMacarons amb sobrassada\nAquesta setmana, a ‘Fred i Calent’, començarem amb una crema de verdures al forn i peix. Na Marga ens prepararà uns macarons amb sobrassada. A continuació, anirem a veure l’hort de faves d’en...\nT 2022 - cap: 243\nAvui a Fred i Calent començarem amb un combinat d’ostres diferents. En José, en Dani i en San ens prepararan un poke hawaià ben divertit. Anirem a veure com es fan les galetes marineres eivissenques....\nT 2022 - cap: 242\nAquesta setmana a Fred i Calent començarem amb unes hamburgueses de tonyina, ciurons i verdura. A continuació, na Farah ens prepararà una lasanya de bolonyesa. Anirem a veure com es fa un murter. Cuinarem...\nT 2022 - cap: 241\nAquesta setmana a Fred i Calent començarem amb uns ous farcits de verdura torrada i alvocat. N’Adriana ens prepararà uns macarrons a la mallorquina. D’altra banda, anirem a veure un criador de pollastres...\nT 2022 - cap: 240\nRissoto de mongetes\nAquesta setmana a Fred i Calent començarem cuinant unes crestes al vapor d’estil oriental amb na Fanny. A continuació, n’Ariadna ens prepararà un rellom Wellington. Anirem a veure les varietats...\nT 2022 - cap: 239\nAquesta setmana a Fred i Calent cuinarem amb na Fanny unes broquetes de llagostins amb salses variades. Na Georgia ens prepararà una pizza negre. Anirem a Pòrtol a veure com es fa un tagín de fang....\nT 2022 - cap: 238\nAvui a Fred i Calent cuinarem amb na Fanny uns calamars amb olives. N’Andreu ens prepararà unes patates farcides de carn. Anirem al mercat per parlar del cranc blau. Cuinarem una caldera de peix i marisc.Na...\nT 2022 - cap: 237\nAquesta setmana a Fred i Calent cuinarem amb na Fanny un shakshouka, uns ous amb verdura per un bon berenar. En Miguel de Haro ens prepararà uns carabassons farcits. Visitarem una tenda de productes internacionals....\nT 2022 - cap: 236\nAquesta setmana a Fred i Calent cuinarem amb na Fanny una truita de ciurons, espàrrecs i carxofes. N’Alícia ens prepararà un tiramisú. Parlarem del vermut. D’altra banda, cuinarem uns lloms de...\nT 2022 - cap: 235\nDolç amb cervesa negra\nAquesta setmana, a Fred i Calent, cuinarem amb na Fanny unes safanàries ofegades marineres. En Jonatan prepararà un pa naan amb curri de verdures. Anirem a la carnisseria per aconseguir un tall especial...\nT 2022 - cap: 234\nAquesta setmana, a Fred i Calent, cuinarem amb na Fanny una greixonera dels darrers dies. Na Marian ens prepararà un cheesecake espectacular. D’altra banda, coneixerem com és fa la botifarra d’ou....\nT 2022 - cap: 233\nBraç de carabassí farcit de lluç\nAquesta setmana, a Fred i Calent cuinarem amb na Fanny una bona olla de fava pelada. A continuació, na Joana ens prepararà un braç de carabassí farcit de lluç. Coneixerem una pagesa que recull cames-rotges...\nT 2022 - cap: 232\nTàrtar de vaca madurada\nAquesta setmana, a Fred i Calent, cuinarem amb na Fanny unes “tortillas” amb ous de guàtlera i pera, un aperitiu ideal. Na Margalida de Santa Eugènia ens prepararà un rostit de xot. A continuació,...\nT 2022 - cap: 231\nPaella de botifarró i marisc\nAquesta setmana, a Fred i Calent, començarem cuinant amb na Fanny unes raoles de cabotí i verdura. Coneixerem en Miquel que ens cuinarà una paella de botifarró i marisc. Anirem al mercat per saber...\nT 2022 - cap: 230\nAvui a Fred i Calent començarem amb la nostra versió de salpicó de marisc. Veurem com na Catalina ens prepara un risotto de carxofa i pernil. Aprendrem coses molt interessants de l’oli novell. Prepararem...\nT 2022 - cap: 229\nBròquil amb llet de coco, anacards i prunes\nAquesta setmana, a Fred i Calent, començarem fent un bròquil amb llet de coco, anacards i prunes. Coneixerem en Patxi, un jove cuiner que ens farà un clàssic italià. A continuació, anirem a veure...\nT 2022 - cap: 228\nPapillota a la planxa de carn, peix i verdura\nAvui a Fred i Calent començarem amb una papillota a la planxa de carn, peix i verdura. Ens cuinaran una cassola de fideus i rap. Torrarem una orada a l’estil oriental i l’embolicarem amb herbes i...\nT 2022 - cap: 227\nAquesta setmana a Fred i Calent començarem amb una crema de carabassa al forn amb herbes i ciurons. Seguirem amb més llegums i aprendrem a fer un dhal de llenties. Cuinarem una greixonera de fideus de...


El març de l’any 2020, la comunitat de drupal.org va començar a adoptar el “Semantic versioning” pels mòduls contribuïts. A continuació, n’analitzem els motius i com evoluciona el procés d’adopció.\nAmb l’arribada de la versió 9 de Drupal, es va començar a donar el cas que un mòdul contribuït podia ser compatible al mateix temps amb dues versions diferents del nucli (la 8 i 9). Per tant, la nomenclatura històrica consistent en posar com a prefix la versió del nucli a les versions ja no tenia sentit (per exemple 7.x-1.0 o bé 8.x-1.0). No obstant, aquesta nomenclatura continua sent necessària en el cas dels mòduls de la versió 7 perquè aquests no són compatibles amb les versions 8 i 9.\nAleshores, la comunitat va adoptar el “Semantic versioning” que és un estàndard que podem consultar a la seva pàgina web oficial. Segons aquesta normativa, els mòduls contribuïts han de definir un número de versió de la forma “MAJOR.MINOR.PATCH” on tenim que:\nMAJOR: s’incrementa aquest número quan hi ha canvis incompatibles a l’API.\nMINOR: s’incrementa aquest número quan hi ha canvis compatibles amb versions anteriors.\nPATCH: s’incrementa aquest número quan hi ha correccions d’errors que són compatibles amb versions anteriors.\nPer altra part, cal destacar que el canvi també afecta a la nomenclatura de les branques dels repositoris Git de drupal.org (actualment 7.x-1.x i/o 8.x-1.x). En aquest cas, també s’elimina el prefix que conté la versió del nucli. La nova nomenclatura permet branques com ara 1.x, 2.x, etc.\nEn qualsevol cas, el procés d’adopció de la nova normativa no implica esborrar cap versió alliberada ni cap branca del repositori. Simplement consisteix en el següent:\nLes noves millores que es facin als mòduls contribuïts s’han de fer en noves branques del repositori.\nLes noves versions s’han d’etiquetar seguint la nova normativa.\nFinalment, revisant el lloc web de drupal.org, es pot veure que hi ha molts mòduls coneguts que encara no l’han adoptat: Token, Pathauto, Redirect, Metatag, Date, etc. D’altra banda, també trobem mòduls coneguts que si que l’han adoptat: Twig Tweak, Webform, Linkit, etc. Per tant, sembla que el procés d’adopció estar resultant ser molt lent.


Un extreballador de RTVV publica una novel·la negra ambientada en l'ens públic\nActualizado 23/04/2015 17:08 CET\nEl periodista i extreballador de Radiotelevisió Valenciana (RTVV) Marcos García Martí (València, 1979) acaba de publica 'Temporada de cizaña', la seua primera obra com a escriptor, una novel·la negra que situa a dos tremps al camí de la investigació del suposat assassinat d'una advocada que va després de la pista d'alts càrrecs d'una televisió autonòmica per diversos casos d'assetjament sexual i corrupció, segons ha informat l'editorial en un comunicat.\nL'autor de 'Temporada de cizaña' ha estat durant huit anys guionista en Canal 9, en una època "en què el germen de l'entramat que es gestava a l'ens públic i que el va conduir al seu tancament definitiu el novembre de 2013 començava a fer-se palpable als jutjats", ha afegit.\nGarcía Martí sosté que "RTVV és la història d'una espoliació en el qual part del patrimoni del mitjà es va menyscabar fins a l'os i el que queda ja no servix ni per a fer caldo". La trama se centra en dita "temporada" televisiva en què la "zitzània perjudicial" va créixer "al mateix ritme que el blat de professionals que treia endavant les emissions i els programes diàriament", afegix l'autor, que ha utilitzat estes dates com a inspiració per a la creació de la seua obra de ficció, tot i que ni els personatges ni les situacions que es viuen són reals.\nPer al pròleg del llibre, l'escriptor ha comptat amb les reflexions del també extreballador de RTVV, el periodista i còmic valencià Eugeni Alemany. "Es veia venir i han estat molt pocs els que es van atrevir a posar-se decididament davant del carro per a detenir-lo", ha comentat Alemany sobre la caiguda de l'ens públic, al que afegix que "en el malson de RTVV hi ha hagut implicats que van col·laborar, treballadors que simplement passaven per allà i professionals que des del minut un d'emissió de Canal 9 es van posar l'armilla vermella (els afectats)".\nLa novel·la ix a la venda este divendres sota el segell de 360 Graus Llibres, que es va llançar al mercat dels llibres l'octubre passat. És una editorial creada per Soma Comunicació que perseguix aglutinar entorn del seu segell una comunitat de periodistes escriptors, que troben la referència per a compartir recomanacions, vendre els llibres que hagen editat o pertànyer a una xarxa social de comunicadors amb inquietuds literàries o investigadores.


Els preguem que llegeixin atentament les presents Condicions de Compra i la nostra Política de Privadesa abans de realitzar la comanda. Si Vostè no està d'acord amb totes les Condicions de Compra i amb la Política de Privadesa, no realitzi cap comanda.\nEl Venedor és una unitat de negoci pertanyent a Boira Editorial, Formació i Serveis S. L, proveïda de CIF/NIF B25750407, domiciliada en Partida Boixadors 157, 25198 Lleida. Qualsevol comunicació es podrà dirigir al domicili social o al telèfon (+34) 609 106 986 o l'adreça de correu electrònic info@boiraeditorial.com.\nEl Venedor es dedica a la venda a distància, preferentment per internet, de llibres i cursos, tant presencials com on-line.\nEl Venedor es reserva el dret a modificar l'oferta comercial presentada en el website (modificacions sobre productes, preus, promocions i altres condicions comercials i de servei) en qualsevol moment. El Venedor fa tots els esforços dins dels seus mitjans per oferir la informació continguda en el website de forma veraç i sense errors tipogràfics. En el cas que en algun moment es produís algun error d'aquest tipus, aliè a tot moment a la voluntat del Venedor, es procediria immediatament a la seva correcció. D'existir un error tipogràfic en algun dels preus mostrats i algun client hagués pres una decisió de compra basada en aquest error, El Venedor li comunicarà al client aquest error i el client tindrà dret a rescindir la seva compra sense cap cost per la seva part.\nEls continguts del lloc web del Venedor podrien, en ocasions, mostrar informació provisional sobre alguns productes. En el cas que la informació facilitada no correspongués a les característiques del producte, el client tindrà dret a rescindir la seva compra sense cap cost per la seva part.\nEl Venedor no és responsable ni directa ni indirectament de cap de les informacions, continguts, afirmacions i expressions que continguin els productes comercialitzats pel Venedor. Aquesta responsabilitat recau en tot moment en els fabricants o distribuïdors d'aquests productes. El client entén que El Venedor és un mer intermediari entre ell i el fabricant o distribuïdor.\nInternet a través del «carret de la compra»\nInternet a través de la «comanda off-line»\nTelefònicament al telèfon d'atenció al client: (+34) 609 106 986\nPer carta a l'adreça indicada més amunt o per correu electrònic info@boiraeditorial.com.\nEls preus dels productes exposats a la pàgina web del Venedor, inclouen l'Impost sobre el Valor Afegit (IVA) que, si escau, sigui procedent d’aplicar.\nLes compres que siguin lliurades dins del territori de qualsevol dels estats membres de la Unió Europea estaran subjectes a IVA.\nLes compres que siguin lliurades en territoris d'Estats no membres de la Unió Europea, o a Canàries, Ceuta o Melilla estaran exemptes de l'IVA.\nEn formular la comanda, el client pot triar lliurement abonar les compres que realitzi mitjançant targeta [ESPECIFICAR TIPUS DE TARGETA DE PAGAMENT]; contra-reemborsament (només a Espanya i alguns països de la Unió Europea) o altres mitjans semblants. En determinats casos i per prevenir possibles fraus, El Venedor es reserva la possibilitat de sol·licitar a un client una forma de pagament concreta en el cas que no s'acrediti fefaentment la identitat del comprador. El lloc web utilitza tècniques de seguretat de la informació generalment acceptada en la indústria, tals com firewalls, procediments de control d'accés i mecanismes criptogràfics, tot això amb l'objectiu d'evitar l'accés no autoritzat de dades. Per aconseguir aquestes finalitats, l'usuari/client accepta que el prestador obtingui dades per a efecte de la corresponent autenticació dels controls d'accés. Tot procés de contractació o que comporti la introducció de dades personals (salut, ideologia,…) seran sempre transmesos mitjançant protocol de comunicació segura (HTTPS://) de tal forma que cap tercer tingui accés a la informació transmesa via electrònica.\nEl client podrà seleccionar la forma d'enviament d'entre les possibles per a la seva zona d'enviament. Haurà de tenir en compte que els terminis de lliurament, la qualitat del servei, el punt de lliurament i el cost serà diferent per a cada forma de transport.\nl Venedor envia les comandes als seus clients a través de diferents empreses de transport urgent de reconegut prestigi nacional i internacional. La data de lliurament al domicili del client depèn de la disponibilitat del producte escollit i de la zona d'enviament. Els terminis de transport orientatius estan disponibles a l'apartat del nostra web «Despeses d'Enviament». Abans de confirmar la seva comanda s’informarà al client sobre unes despeses d'enviament i terminis de transport, tots dos orientatius, que apliquen a la seva comanda en concret. No obstant això, tots dos podran variar en funció de les circumstàncies concretes de cada comanda. Especialment:\nEls terminis de transport es poden veure alterats per incidències extraordinàries en el transportista i per dificultats en el lliurament de la mercaderia. En principi s'estima un termini de lliurament de 48-96h.\nLes despeses d'enviament que apareixen al web en realitzar la comanda són orientatius i es calculen sobre la base d'un pes estadístic mitjà de [ESPECIFICAR] grs. El Venedor es reserva el dret a alterar els costos d'enviament quan el pes sol·licitat variï en més/menys un 10% pel que fa al pes mitjà esmentat. En cas de produir-se una variació de preu, El Venedor comunicarà per mitjà de correu electrònic al client la variació i el client podrà optar per anul·lar la seva comanda sense que se li pugui imputar cap cost.\nEl Venedor no garanteix als seus clients la disponibilitat ni el termini de lliurament dels productes que s'ofereixen en el seu lloc web excepte la dels productes en els quals expressament se citi una determinada garantia. El catàleg que es mostra és merament orientatiu ja que els fabricants o distribuïdors no comuniquen anticipadament les existències ni garanteixen terminis de lliurament. Aquesta situació impedeix al Venedor la possibilitat d'informar amb exactitud als seus clients sobre la disponibilitat dels productes així com garantir un termini de lliurament determinat que, en tot cas, dependrà del temps que tardi el fabricant o el distribuïdor a subministrar el producte.\nEl Venedor garanteix als seus clients la possibilitat d'anul·lar la seva comanda en qualsevol moment i sense cap cost sempre que l'anul·lació es comuniqui abans que la comanda estigui en la disposició del transportista per al seu enviament.\nEl client disposarà d'un termini de catorze dies des de la recepció de la comanda per resoldre el contracte i realitzar la devolució del producte adquirit. El client comunicarà al Venedor dins del termini estipulat i per qualsevol mitjà admès en dret, el seu desig d'exercitar el dret de resolució del contracte. La comanda retornada haurà de ser lliurada juntament amb l'albarà de lliurament i si escau factura emesa al Venedor, corrent el Comprador amb les despeses de devolució.\nEl client podrà retornar qualsevol article que hagi comprat al Venedor sempre que els productes no hagin estat oberts ni usats i conservin el seu precinte o embalatge original. En aquests casos, El Venedor, retornarà els diners de la compra a través d'un abonament en la targeta de crèdit, mitjançant una transferència bancària al compte indicat pel client o mitjançant abonament en el seu compte personal.\nSi un producte diferent al sol·licitat pel client fos lliurat per error del Venedor, aquest li serà retirat i se li lliurarà el producte correcte sense cap càrrec addicional per al comprador. La Comissió Europea facilita una plataforma de resolució de litigis en línia, que es troba disponible al següent enllaç: http://ec.europa.eu/consumers/odr/. Els consumidors podran sotmetre les seves reclamacions a través de la plataforma de resolució de litigis en línia. Per a qualsevol incidència relacionada amb la devolució d'articles de la nostra botiga pot contactar amb el nostre Departament d'Atenció al client via e-mail: info@boiraeditorial.com o per telèfon (+34) 609 106 986.\nEl client del Venedor es compromet en tot moment a facilitar informació veraç sobre les dades sol·licitades en els formularis de registre d'usuari o de realització de la comanda i a mantenir-los actualitzats en tot moment.\nEl client es compromet a possibilitar el lliurament de la comanda sol·licitada facilitant una adreça de lliurament, en la qual la comanda sol·licitada pugui ser entregada dins de l'horari habitual de lliurament de mercaderies (de dilluns a divendres de 10:00 a 13:30 i de 16:00 a 18:00). En cas d'incompliment per part del client d'aquesta obligació, El Venedor no tindrà cap responsabilitat sobre el retard o impossibilitat de lliurament de la comanda sol·licitada pel client.\nLes compravendes realitzades amb El Venedor se sotmeten a la legislació de Spain.\nEn cas de qualsevol conflicte o discrepància, el fur aplicable serà el dels Jutjats o Tribunals del comprador.\nTitular: Boira Editorial, Formació i Serveis S. L, d'ara endavant El Venedor.\nAdreça: Partida Boixadors, núm. 157, 25198 Lleida\nContacto: info@boiraeditorial.com i (+34) 609 106 986\nDades registrals: CIF/NIF B25750407\nEl Venedor no pot assumir cap responsabilitat derivada de l'ús incorrecte, inadequat o il·lícit de la informació apareguda a les pàgines d'Internet del Venedor. Amb els límits establerts en la llei, El Venedor no assumeix cap responsabilitat derivada de la falta de veracitat, integritat, actualització i precisió de les dades o informacions que es contenen a les seves pàgines d'Internet.\nLes pàgines d'Internet del Venedor poden contenir enllaços (links) a altres pàgines de terceres parts que El Venedor no pot controlar. Per tant, El Venedor no pot assumir responsabilitats pel contingut que pugui aparèixer en pàgines de tercers. Resolució de litigis en línia conforme a l'Art. 14.1 del Reglament (UE) 524/2013 : La Comissió Europea facilita una plataforma de resolució de litigis en línia, la qual es troba disponible en el següent enllaç: http://ec.europa.eu/consumers/odr/.\nEls textos, imatges, sons, animacions, programari i la resta de continguts inclosos en aquest website són propietat exclusiva del Venedor o dels que en tinguin llicència. Qualsevol acte de transmissió, distribució, cessió, reproducció, emmagatzematge o comunicació pública total o parcial, ha de comptar amb el consentiment exprés del Venedor


L'enèsim final d'era del Barça\nDesprés de caure eliminat davant el Bayern de Munic, Xavi Hernández va tenir molt clar el seu discurs, repetint totes les vegades que va fer falta que el Barça havia tocat fons amb aquesta desfeta en la fase de grups de la Lliga de Campions i que, a partir d'ara, comença una nova era, un argument utilitzat cada vegada que el conjunt blaugrana queda eliminat de la competició després de l''orelluda' de Berlín en 2015.\ndijous 9 de desembre de 2021| edició del dia\nEn cap d’aquestes eliminacions va ser present Xavi, que precisament va deixar la nau blaugrana com a futbolista després de guanyar l’última Champions del Barça. Però els seus excompanys, alguns d’ells encara titulars en l’equip actual, com Gerard Piqué, Sergio Busquets i Jordi Alba, també van reflexionar de manera similar en el passat.\nEl final d’era de Munic recorda irremeiablement a les eliminacions davant la Juventus de Torí en 2017, davant la Roma en 2018, davant el Liverpool en 2019, davant el mateix Bayern de Munic en 2020 (la major xafogor de tots amb el 2-8 de Lisboa) i davant el París Saint-Germain en l’edició anterior.\nLlavors es va parlar d’aprendre dels errors passats i de renovar una plantilla desgastada pels anys, per les dinàmiques internes enquistades i pels triomfs acumulats. Però en cap cas va haver-hi revolució. Les vaques sagrades van anar marxant i els fitxatges de la directiva de Josep Maria Bartomeu, amb Ousmane Dembélé i Phillipe Coutinho al capdavant, van ser una decepció després d’una altra.\nFins a arribar a la situació actual que s’ha trobat Xavi, amb molts joves prometedors que encara necessiten cocció al més alt nivell per a poder lluitar per títols grans, una mitjania que està a anys llum del que va ser (representada per Marc-André Ter Stegen i Frenkie de Jong) i uns majors que es resisteixen a acceptar que el seu cicle blaugrana ha finalitzat per moltes humiliacions que acumulin.\nRespecte a les eliminacions dels anys anteriors hi ha una diferència. Totes van ser en època primaveral, algunes d’elles fins i tot fregant la final com la d’Anfield en 2019. En canvi, aquesta vegada la trompada ha arribat abans de menjar-se els torrons i envia al Barça a la segona competició europea, la Lliga Europa.\nA més, el club blaugrana té ofegats els mecanismes disponibles per a revertir la situació a curt termini. Difícilment el mercat d’hivern podrà aportar solucions consistents a causa de la greu crisi econòmica que travessa l’entitat, l’enorme dificultat per a complir el Fair Play Financer i la resistència a l’hora de buscar-se un altre destí dels jugadors actuals que més cobren.\nMentrestant, el Barça s’acomiada de la competició que tantes alegries li ha donat en aquest inici de mil·lenni amb tan sols dos gols a favor en els sis partits de la fase de grups, els mateixos que va fer el Shakhtar Donetsk. Únicament el Dinamo de Kíev i el Malmoe, amb una diana cadascun, han tingut pitjors registres golejadors.\nPerò la falta de gol blaugrana no és una cosa exclusiva de la Champions. Hi ha una dada aterridora que el conjunt blaugrana porta ara mateix a la seva esquena. En els últims 10 partits entre Lliga i Lliga de Campions tan sols en un ha aconseguit marcar en el primer temps. Amb aquestes credencials fer una cosa prometedora en la Lliga Europa també es presenta com una utopia.\nUEFA / FC Barcelona / Futbol / Esports\nEl fenomen Maradona


SAP-Fepol | Un mes després, els problemes en la formació d’ARRO Girona continuen existint\nEn data de 18 d’abril, el Sindicat Autònom de Policia (SAP-FEPOL) denunciava per escrit, greus problemes en la formació dels efectius destinats a l’Àrea Regional de Recursos Operatius de la Regió Policial de Girona. Uns problemes bàsicament produïts per la desertització del grup de formadors que s’encarregava d’instruir tant als efectius de l’ARRO Girona, com a la resta d’efectius de la Regió Policial.\nSAP-FEPOL denunciava que a dia d’avui, els quatre formadors que queden a la Regió es dediquen de manera pràcticament íntegra a fer les pràctiques de tir de la regió i per tant, no disposen de temps per poder fer altres formacions igualment necessàries, com podrien ser les que s’han de fer a les diferents ABP o la d’ordre públic, als especialistes de Protecció de Persones i Bens. Així mateix, la nostra organització sindical traslladava a la Subdirecció General de Recursos Humans, el nou sistema per impartir formació a l’ARRO el qual era realitzat de forma voluntària per alguns efectius de l’especialitat.\nPerò malgrat la bona predisposició mostrada per aquests voluntaris és obligació nostra denunciar que, aquest nou sistema evidencia un mal funcionament de la formació a la Regió Policial de Girona. A tal efecte, des de la nostra organització sindical hem de denunciar els següents extrems:\nA l’efecte, la nostra organització considera i així s’ha traslladat que la formació de l’ARRO hauria de ser homogènia per a totes les regions, més quan cada vegada són més freqüents els dispositius comuns. És a dir, tots els membres d’ordre públic haurien de tenir la mateixa formació de base, i després hi hauria d’haver una formació específica segons les tasques a realitzar, BRIMO, ARRO, etc., tot i que molta de la formació hauria de ser la mateixa.\nPer tant, aquesta reclamació no té sentit si la formació no és estructurada per a tothom per igual. I a la RP de Girona no es pot tenir un grup de formació tant reduït i que es faci la formació adduint a la voluntarietat dels formadors i als seus coneixements que han adquirit de forma privada. Des del SAP-FEPOL considerem que el grup de formadors hauria de tenir suficients efectius per a impartir la formació a la RP de Girona, per cobrir les necessitats de formació de tir, d’ordre públic, de seguretat ciutadana, de procediments, etc. I a dia d’avui això és impossible amb el nombre de formadors que hi ha.\nÉs per això que des del SAP-FEPOL en escrit presentat el passat mes d’abril es va instar a la Subdirecció General de Recursos Humans a ampliar el nombre de formadors del grup de la RP de Girona, així com també evitar que la “cobertura” no sigui ni l’impediment ni l’excusa per a fer-ho. Vist que des d’un mes ençà, la situació es manté la nostra organització sindical insisteix en la necessitat d’atendre les nostres demandes. Unes demandes que no són altres, que les demandes dels propis especialistes. No fer-ho impedeix oferir als efectius una formació de qualitat, aspecte bàsic en la millora de la tasca policial diària.


La Federació d'Associacions de Veïns recupera la seva història en un llibre - iSabadell\nEn el marc de l’aniversari dels cinquanta anys de la fundació de la Federació d’Associacions de Veïns de Sabadell (FAVS), s’ha publicat el llibre titulat Història del moviment veïnal de Sabadell. Cinquanta anys de lluita. L’obra està signada pel escriptor, periodista i col·laborador d’iSabadell Antonio Santamaría.\nEl llibre de 281 pàgines i il·lustrat amb fotografies de l’època està estructurat en tres parts. En la primera, El primer franquisme i l’onada migratòria (1939-1960). es realitza un retrat de la ciutat a la vigília de l’esclat de la Guerra Civil i dels anys del primer franquisme, on s’aborda amb particular detall l’impacte de l’onada migratòria cridada a transformar la fisonomia urbanística i la composició social de la ciutat.\nA la segona part, Orígens i consolidació del moviment veïnal (1969-1979), s’aborda la terrible situació dels barris que van néixer caòticament, sense les infraestructures ni els serveis públics bàsics, així com les circumstàncies que menaren a la constitució de les primeres associacions veïnals. En aquesta segona part es realitza una reconstrucció de les principals reivindicacions i lluites del moviment veïnal i el seus enfrontament amb l’Ajuntament franquista. També, s’explica l’evolució del moviment veïnal des de la petició respectuosa a les autoritats del règim a la dècada de 1960 a l’enfrontament obert i l’ofensiva contra les estructures locals de la dictadura als anys setanta amb el punt d’inflexió que significà l’oposició al projecte franquista de la Gran Via i la seva implicació en la Vaga General Política i la Vaga del Metall, l’any 1976. Una etapa en què les associacions de veïns foren un element fonamental tant de l’oposició al franquisme com del canvi polític que experimentà la ciutat després de les primeres eleccions democràtiques, l’any 1979.\nLa tercera part, El moviment veïnal a l’etapa democràtica (1979-2018), tracta dels canvis que experimentaren les associacions de veïns amb la reinstauració de la democràcia i de la crisi que experimentaren ja que algunes de seves principals reivindicacions foren ateses per l’Ajuntament democràtic i derivaren en una pèrdua d’influència i de militància. Tanmateix, en aquesta part de llibre, es plantegen les lluites i demandes veïnals en el període dels consistoris presidits per Antoni Farrés, Manuel Bustos i del recent quatripartit d’esquerres, amb especial atenció a l’impacte de les retallades en els serveis públics arran de l’esclat de la crisi financera i la resposta veïnal. També s’aborda el posicionament de la FAVS enfront el cas Mercuri que sacsejà la ciutat.\nL’obra conclou amb l’epíleg, Balanç i perspectives del moviment veïnal, on es plantegen els seus reptes de futur; particularment els relatius a la renovació generacional i la participació de les dones i els immigrants en el moviment veïnal o un seguit de qüestions relatives a la Participació Ciutadana. El llibre està precedit per una introducció signada per Manuel Navas, actual president de la FAVS, i també inclou un DVD, amb un documental realitzat per Jordi de Arriba i David Bisbal, que inclou 14 entrevistes a alguns dels principals protagonistes del moviment veïnal sabadellenc.\nEs tracta, doncs, d’una obra important per a tots aquells interessats en aprofundir en el coneixement de la història recent de Sabadell. El llibre va ser escollit per votació popular en el Procés Participatiu, Construint Ciutat, 2018, circumstància que ha permès assumir els costos de la seva publicació.\nPresentació al setembre\nL’obra està a disposició dels lectors a la Llar del Llibre i serà presentada el proper dimarts, 17 de setembre a les 19 hores, en el local d’aquesta mateixa llibreria al carrer Sant Antoni 20. A la presentació intervindran Manuel Navas, president de la FAV, l’autor del llibre, Antonio Santamaría i serà moderada per la periodista de Ràdio Sabadell Raquel García.\nFoto portada: una de les imatges que il·lustren el llibre.


Jacinto Elá: “El millor que m’he emportat del futbol és aprendre anglès” - La República Esportiva\nJacinto Elá: “El millor que m’he emportat del futbol és aprendre anglès”\n‘La República Esportiva’ conversa amb Jacinto Elá, ex jugador i autor de ‘Futbol B’ i ‘Ulisses, diari d’un futbolista pobre’\nJacinto Elá, ex jugador i autor de ‘Futbol B’ i ‘Ulisses, diari d’un futbolista pobre’. / Marc Mosull\nSi l’acabes de conèixer, et dirà amb un somriure que treballa en una escola. De seguida t’adones que l’apassionen les llibreries i que se sent feliç entre novel·les i biografies. Tafaneja totes les cobertes i contínuament recomana lectures i maneres de consumir-les. Ha fet de Baltasar a la Cavalcada de Reis de Sant Joan Despí i ha creat la seva pròpia línia de roba, Malabona. Encara que no ho consideri quelcom destacable, Jacinto Elá (1982, Añisok, Guinea Equatorial) també ha sigut futbolista professional. De fet, va ser nomenat millor jugador del món als 14 anys vestint la samarreta de l’Espanyol. Es va retirar als 26 després d’una carrera plena d’obstacles. Va acabar fart de pilota. Elá té moltes coses per explicar i per això va fer-se escriptor. Els seus dos llibres, ‘Futbol B’ i ‘Ulisses, diari d’un futbolista pobre’, contenen una forta càrrega autobiogràfica. Ara, veu el futbol des de la barrera, sovint davant d’un micròfon, i mira de dir als més petits allò que li hauria agradat que li diguessin a ell quan era jove.\nSóc vetllador en una escola del Poble Sec, però solc dir que sóc facilitador perquè jo em dedico a facilitar la vida dels nens i dels mestres. La meva feina consisteix a fer que cap nen es quedi enrere, sigui quin sigui el seu ritme d’aprenentatge. Tracto amb alguns nens que pateixen problemes de convivència a causa de la seva situació personal, i jo miro d’ajudar-los a relacionar-se i divertir-se. A l’escola t’ho has de passar bé perquè és la millor etapa de la vida. Les coses ja es compliquen quan et fas gran.\nQuan va començar a treballar com a educador social?\nTot i que faig la mateixa feina, prefereixo dir que sóc vetllador perquè no vaig estudiar la carrera d’educador social. Vaig començar a treballar en una escola durant l’estiu de l’any 2009, organitzant activitats pels nens durant el període de vacances. Poc després vaig passar a ser vetllador en una escola del Raval. Fa 10 anys que m’hi dedico i m’encanta perquè puc ajudar als nens a través de les meves pròpies experiències. A l’escola que ara treballo hi ha molts fills d’immigrants, el 95% dels infants tenen pares que van venir de fora. És molt semblant a la que jo vaig anar de petit quan vaig arribar a Barcelona.\nJacinto Elá, fullejant un llibre en una llibreria de Barcelona. / Marc Mosull\nTambé és escriptor.\nI m’encanta. Volia explicar les meves experiències. Així i tot, em costa una mica dir que sóc escriptor, perquè, com la majoria que ho són, escric durant el meu temps llibre. Haig de dir que em fa feliç que la gent llegeixi els meus llibres i que alguns jugadors m’escriguin per dir-me que se senten identificats amb el que explico.\nHa publicat ‘Futbol B’ i ‘Ulisses, diari d’un futbolista pobre’, la seva primera novel·la. Què té al cap ara?\nTinc moltes idees al cap i ja he començat a preparar futurs projectes, però m’esperaré a publicar nous llibres perquè considero que els dos primers encara tenen recorregut. No vull matar-los. De ‘Futbol B’ n’he venut més de 1.000 exemplars i encara rebo encàrrecs.\nTambé és ex futbolista.\nSí, tot i que temps enrere refusava dir que era ex futbolista perquè no volia carregar sempre més amb aquesta etiqueta. Però és inevitable. A la gent l’impressiona molt que diguis que ets ex jugador, però jo els explico que és una professió com qualsevol altra.\nAmb quina edat va arribar a Barcelona?\nAmb 11 mesos m’havia mudat de Guinea Equatorial cap a Fuerteventura perquè el meu pare era legionari allà. Vivia amb la meva família a la colònia de legionaris. Els meus pares es van separar quan jo tenia 9 anys, i llavors em vaig traslladar a Barcelona perquè hi tenia alguns parents.\nQuan fitxa per l’Espanyol?\nQuan jo tenia 13 anys.\nAls 14 va ser nomenat millor jugador del món.\nExacte, l’any 1996. Va ser després de la Copa Nike -el campionat predecessor del MIC- que vaig guanyar amb l’Espanyol. El futbolista nomenat millor del món infantil l’any anterior fou Iker Casillas. Aquell premi va ser una gran lliçó per a mi sobre com n’és de subjectiu el futbol, ja que jo no em considerava ni el millor del meu equip. Crusat era més bo que jo. I Roberto Merino i Felipe Sanchón, que jugaven al Barça, també eren millors que jo. Per una part era just, perquè durant tres anys em regalaven roba de marca que els meus companys es podien permetre i jo no, però futbolísticament no ho era. Tinc clar que vaig ser equivocadament nomenat millor jugador del món.\nQuan deixa l’Espanyol?\nMarxo de l’Espanyol amb 19 anys. Llavors jo estava al filial, amb el qual vaig jugar durant els dos meus últims anys com a juvenil i vaig assolir un ascens a Segona B i un play-off per pujar a Segona A. Vaig marxar perquè el club va renunciar a un precontracte de tres anys més que havíem signat, un acord que m’assegurava formar part del primer equip, amb el qual no se’m va permetre fer la pretemporada aquell estiu.\nEl seu destí fou Southampton.\nSí. El Southampton m’oferia tres anys de contracte. Estava convençut que apostaven realment per a mi, però ni jo ni el meu representant sabíem que l’interès de l’equip anglès estava relacionat amb la llei Bosman. S’havia obert el mercat per a fitxar futbolistes estrangers i els clubs es convertien en petites granges de jugadors. Quan vaig arribar al Southampton, ja hi havia molts nois de fora com jo: francesos, australians, italians, etc. Pensava que em fitxaven perquè era especial, però segurament no ho era tant. Potser vaig pecar d’impacient.\nFou un dels primers futbolistes espanyols que va emigrar a Anglaterra.\nVaig ser el jugador més jove procedent d’Espanya en firmar un contracte com a futbolista professional a Anglaterra. Una altra raó per la qual vaig acceptar la proposta del Southampton fou el meu desig de ser pioner. Mikel Arteta, company meu a la selecció sots 18 d’Espanya, que havia fitxat poc abans pel PSG, em va recomanar que marxés. També va ajudar-me a decidir la meva voluntat per aprendre anglès, una assignatura que solia suspendre a l’escola. Sabia que si marxava sol, m’acabaria espavilant i dominant l’idioma. I així fou. Ara puc dir que el millor que m’he emportat del futbol és parlar l’anglès.\nI això que va fer fora a la seva professora d’anglès.\nSí (somriu). Jo tenia una professora que parlava espanyol i me la van canviar per una altra que no entenia el castellà. Després de tot el dia parlant en anglès amb els companys, em venia de gust parlar una mica amb el meu idioma. Com que estava contractada de part del club, li vaig dir que no tornés més, però que jo no li explicaria al Southampton. Així ella, sense venir, seguiria cobrant i jo aprendria l’anglès pel meu compte. Al final, el club se’n va assabentar i no em va assignar cap altra professora. Suposo que van pensar que ja m’era igual tot i qui sap si allò va marcar el meu pas per l’entitat. El cas és que jo vaig acabar aprenent l’idioma a còpia de fer servir els llibres de text i d’anar al cinema a veure pel·lícules en anglès.\nNo li va anar massa bé la seva carrera a Anglaterra.\nLa primera temporada jo em veia molt bé, però gairebé no vaig jugar amb el primer equip. Solia competir amb el Reserve Team, tot i que vaig debutar a la FA Cup. El segon curs el vaig començar amb moltes ganes, però, com que no se’m van endur a fer la pretemporada amb el primer equip, li vaig dir al meu representant que em busqués un altre club perquè estava convençut que si jugava amb regularitat, acabaria estant on em mereixeria.\nI va tornar a Espanya.\nVaig marxar cedit a l’Hèrcules. Sens dubte, fou una mala decisió. La Segona B no és una competició massa professional, no cobrava quan tocava i el club es pensava que jo seria el salvador d’aquell equip i m’exigia més del compte. A més a més, em vaig trencar el lligament creuat anterior del genoll en un amistós contra l’Elx.\nJacinto Elá, en una conversa amb ‘La República Esportiva’. / Marc Mosull\nLlavors, va començar a plantejar-se la seva retirada?\nNo. La gent creu que vaig retirar-me jove a causa de la lesió, però no és així. Evidentment, va ser un cop dur, però em vaig prometre que tornaria: ‘Si Ronaldo Nazário ho ha superat, jo també puc’. Aquella lesió em va anar bé per descansar i reflexionar. Podia aturar-me per preguntar-me qui era i què volia fer sense l’exigència de rendir cada diumenge després d’una carrera plena de pressions des que vaig ser nomenat millor jugador del món als 14 anys.\nQuè li va mancar per triomfar a Anglaterra?\nPaciència i un bon conseller. Algú m’hauria d’haver exigit que fos pacient. No hauria d’haver tornat a Espanya tan aviat. Jo ja coneixia l’equip i la ciutat de Southampton, entenia la filosofia del club i parlava bé l’anglès. Quan entrenava, em deixa a mi mateix: ‘jo puc jugar amb el primer equip amb ells’. Però jo encara no havia fet res. Si els meus companys jugaven a la Premier League, era perquè ells tenien alguna cosa que a mi em mancava. Algú m’hauria d’haver explicat tot això.\nAl seu llibre ‘Futbol B’ explica l’anècdota de la seva última festa a Southampton.\nEn la meva última temporada a Anglaterra, havent tornat ja de la cessió a l’Hèrcules, vaig organitzar la festa més falsa del món (somriu). Agustín Delgado, un dels pocs amics que vaig fer al Southampton, em va deixar casa seva perquè celebrés el meu aniversari i m’acomiadés de la gent abans de marxar del club. Jo vaig convidar a tothom que coneixia de vista. Vam acabar sent 40 o 50 persones, de les quals només en coneixia quatre o cinc. Evidentment, ningú em va treure cap pastís ni em van cantar ‘l’Aniversari Feliç’. Em vaig trobar gent que mirava de robar-me ampolles de whisky. Surrealista. Cal dir que jo era perfectament que aquella festa era una gran mentida, cap dels que va venir m’enganyava.\nSempre ha viscut sol?\nEn la meva etapa com a futbolista, gairebé sempre vaig viure sol. I crec que està molt bé que així fos, perquè d’aquesta manera no amargues a la resta amb els teus maldecaps. Quan ets jugador et penses que les teves coses són sempre més importants que les de la resta. Moltes parelles viuen amargades, sempre a remolc del jugador, que, sovint, quan deixa el futbol, acaba convertit en un inútil que ni tan sols sap canviar els bolquers del seu fill.\nL’única vegada que vaig viure acompanyat va ser a Escòcia. Allà, el president del Dundee United, el club pel qual vaig fitxar, em va allotjar en un pis provisional compartit amb dos companys d’equip. Ens va dir que ens busquéssim un lloc on viure, però, com que només cobràvem 2.000 lliures al mes, li vam anar donant llargues fins que, d’un dia per l’altre, al gener ens va fer fora a tots tres de l’equip, sense haver-nos advertit abans que si no trobàvem un allotjament, ens acomiadaria (somriu).\nDe què tenia por quan era futbolista?\nDe quedar-me sense equip. Sovint pensava ‘estem al mes de febrer i ja sé que no renovaré. Què faré a l’estiu? I si haig de buscar feina de cambrer o dependent en una botiga? Ostres, jo el que vull és jugar, no puc viure sense el futbol’. Això és el que més temem els jugadors, que som conscients que si deixés de ser futbolista, ja no ho tornaràs a ser mai més.\nDes que fou nomenat millor jugador infantil del món, les expectatives dipositades en vostè el van marcar molt.\nI tant! Des que vaig marxar de l’Espanyol, vaig passar per 9 equips i en cap vaig estar-hi més d’una temporada consecutiva ni vaig renovar contracte. Cada any, una ciutat diferent. De mitjana, he jugat el 70% dels minuts en els meus equips, que és bastant, però, com que jo fitxava sempre amb molt cartell, els clubs sempre esperaven que marqués diferències. M’exigien molt més que a la resta dels jugadors. Jo no podia rendir igual que qualsevol altre company. Bé, doncs potser és que jo era un qualsevol. Si competia a Segona B, no podien esperar que jugués com un futbolista de Primera Divisió.\nDiu al seu llibre ‘Futbol B’ que l’èxit i el fracàs depenen de la perspectiva de cada individu. Vostè va triomfar o fracassar com a jugador?\nVaig triomfar. He vist caure molta gent pel camí. Sense anar més lluny, quan vam quedar campions del món amb l’Espanyol, van fer fora sis o set jugadors. El futbol és molt voraç. Jo vaig resistir fins a Segona B amb l’equip català i després vaig anar al Southampton, vaig ser pioner. I m’he pogut guanyar la vida molts anys jugant a futbol.\nQuan comença a plantejar-se la seva retirada?\nA l’Alabès B, just després de marxar del Southampton i abans de fitxar pel Dundee. Anys enrere ja havia dit a la meva família que si als 24 no jugava a Primera o Segona, ho deixaria. Al final em vaig retirar amb 26, dos anys més tard del que jo havia dit; bàsicament, el temps que vaig perdre amb la lesió del genoll.\nQuè va passar a l’Alabès B?\nJo tenia clar que era el meu últim tren. Vaig fer una pretemporada molt bona, però, per sorpresa meva, no em van fer lloc al primer equip. Amb el filial, durant la primera volta va anar molt bé, però a mitja temporada jo ja no era el mateix jugador. Havia perdut electricitat i no me n’anava dels defenses com abans. El meu cos va dir prou i jo em preguntava: ‘estic acabat’? Em van explicar anys després que aquella decaiguda bestial del meu rendiment s’explicava per la lesió que vaig patir a l’Hèrcules. Feia més d’un any que no jugava i no vaig aguantar el ritme de competició.\nUn altre cop la maleïda lesió.\nDoncs sí. I no és tot, perquè després de sortir de l’Alabès vaig passar la revisió mèdica amb el Racing de Santander. Segons el doctor Cugat, el metge que em va operar, estava tot al seu lloc, però el Racing no va voler fitxar-me. M’havia guanyat la fama de jugador lesionat, i això em tancava les portes de jugar a Espanya. Per això vaig acceptar la proposta del Dundee escocès.\nI del Dundee al Gavà.\nSí. Quan em van fer fora del Dundee, vaig estar mig any parat i a l’estiu següent vaig fitxar pel Gavà. Ja sabia que s’havia acabat la meva carrera, però continuava jugant perquè pagaven bé i perquè volia mantenir l’esperança de reenganxar-me al futbol d’elit. Vaig jugar la primera volta amb el Gavà i la segona amb la Gramanet, que resulta que no pagava als jugadors. Cada dia maleïa el futbol.\nFinalment, es va retirar al Premià.\nDesprés de mig any al Logroñés, on tampoc em pagaven quan tocava, vaig decidir acabar la meva carrera al Premià. Podria haver seguit jugant un temps més a Segona B o Tercera, però ja no gaudia del futbol. Feia dos anys que ja em plantejava què faria quan deixés el futbol. No volia ser entrenador ni representant, havia estudiat un cicle formatiu de construccions metàl·liques, però no m’agradava gens. Així que els matins -entrenàvem a les tardes- me’ls passava entregant currículums. M’encantava fer entrevistes de treball. Sovint, anava a la biblioteca per llegir llibres per passar les entrevistes (somriu). Vaig trobar feina. Havia de començar al juny, així que vaig comunicar al Premià que plegava. Vaig entrar per la porta gran al futbol i em vaig retirar en el més absolut silenci. Com n’és de fotut el futbol!\nQuina feina va trobar?\nDe tripulant de trens. M’agradava molt. Bé, realment guanyar diners en un àmbit que no fos el futbol em feia molt feliç, em feia sentir com el millor jugador del món. El millor de veritat, no com jo era (somriu).\nMés endavant vaig trobar feina en una botiga d’informàtica que buscava gent a través de Facebook. Havies de penjar un vídeo i la gent el votava. Donat que jo tenia molts amics en aquesta xarxa social, em van donar la plaça.\nSi pogués fer marxa enrere, tornaria a ser futbolista?\nSí, perquè jugava molt bé (somriu). Ara sense bromes, jo tornaria a ser futbolista perquè és la manera de tenir veu i rebel·lar-se contra injustícies com el racisme o la precarietat. Jo volia ser jugador per això. El meu exemple era George Weah, que destinava part del salari que cobrava al Milan per a fins solidaris a Libèria. Amb el temps, s’ha acabat convertint en el president del país.\nQuan era jugador va patir episodis de racisme?\nSí, moltes vegades. Recordo que quan era un nen, abans de fitxar per l’Espanyol, sovint em donaven entrades per anar a veure partits i jo marxava una estona abans de l’estadi per no trobar-me als Brigades. Des de la graderia em cridaven ‘uh, uh, uh’ i feien la salutació feixista mentre em miraven. Més endavant, quan ja estava a l’Espanyol, un dia que vaig fer d’aplegapilotes em van llançar cacauets. I en un partit de play-off, quan jo ja jugava amb el filial, també van fer el crit del mico a la meva família, que era a la graderia. Haig de dir que veure, per molt pocs que fossin, que aficionats del meu propi equip fessin això em va ajudar a prendre la decisió de deixar el club. Com volien que jo tingués ganes de fer gols per fer feliç a aquesta merda de gent?\nEls futbolistes han de ser exemples pels nens?\nClar que sí. Forma part de la seva feina. Encara que no ho vulguin, són exemples. Els jugadors quan eren petits també idolatraven futbolistes. Ara, els toca exercir d’exemple. I si no els sembla bé, doncs no hi poden fer res.\nLi agradaria que el seu fill fos futbolista?\nNo especialment. Per a mi va estar molt bé, però no crec que tothom hagi de viure el mateix que jo. Hi ha més vida enllà del futbol. No ens hem d’obsessionar amb la pilota.\nEls futbolistes viuen en una bombolla?\nSí, encara que ells no ho vulguin. Estan sobreprotegits. Mira, jo em vaig fer la meva primera targeta sanitària als 26 anys. Jo em lesionava sovint; així i tot, des dels 14 anys mai vaig trepitjar la seguretat social. Amb 15 o 16 anys, anava a la consulta privada del doctor i no feia cua, em colava a tothom només perquè jo era futbolista. Quan ets jugador miren de facilitar-t’ho tot, no només per ajudar-te, sinó també per controlar-te.\nEls clubs volen controlar els jugadors?\nEvidentment. Et posaré un altre exemple. A Southampton jo tenia una professora d’anglès que venia a donar-me classes a casa. I per què no podia anar a una acadèmia i relacionar-me amb gent aliena al futbol? És una ciutat petita, això és viable. Doncs, el club no ho contemplava.\nNo és bo que sigui així.\nNo, clar que no. Els futbolistes també haurien d’anar a l’advocat, al gestor i fer tràmits i papers. Han de fer les mateixes coses que la resta de gent. Tampoc m’agrada que tots els jugadors es moguin pels mateixos restaurants o discoteques. Hi ha vida més enllà d’aquests llocs.\nPer què creu que als jugadors no els agrada parlar de política?\nDoncs perquè entre els aficionats hi ha gent de tota mena d’ideologies i sempre molestaràs a algú si parles en clau política. S’ha de tenir molt caràcter per fer-ho. Però encara que els jugadors no en parlin, tots sabem que el futbol i l’esport són política. A la llotja hi ha professors? No, hi ha empresaris i polítics (somriu).\nVa ser internacional per Guinea Equatorial. Per què va deixar d’anar convocat?\nNo ho sé. D’un dia per l’altre em van deixar de cridar, però no em va saber gens de greu.\nLa selecció no tenia cap sentit. A l’equip hi jugaven brasilers que només feia uns mesos que vivien a Guinea Equatorial, les coses no es planificaven gens bé, els viatges eren odissees… Sabíem quan marxàvem, però no quan tornàvem. Tampoc on dormíem. Jo anava a l’equip nacional per mirar d’aportar alguna cosa al meu país d’origen, però tot eren problemes.\nAl seu país d’origen encara hi regna un dictador.\nDoncs sí. Guinea Equatorial no és cap democràcia, sinó una dictadura. Obiang és l’amo del país. Hauria de canviar aviat. És un país amb riquesa que necessita justícia. Si no hi ha hagut una primavera àrab per derrocar Obiang, és perquè els guineans són pacífics i no volen utilitzar la violència contra ningú.\nSovint també fa xerrades amb joves jugadors. Què els diu?\nEls parlo des de la meva experiència. Els dic que tinguin inquietuds: que juguin, que escriguin, que mirin pel·lícules, que estudiïn… el que sigui, però que facin coses. Quan jo era petit, no ho veia així. Em creia massa futbolista i ho enfocava tot en aquest sentit. Pensava que només podia dedicar-me al futbol. Era bon estudiant, però com que volia triomfar per poder portar diners a casa, vaig deixar de banda els estudis. No vull que els joves cometin els mateixos pecats que jo. Un coach pot saber-ne molt, però no ho ha viscut de primera mà com ex futbolistes com jo.\nS’expressa millor en català o castellà?\nEn castellà. A la meva escola no es parlava en català perquè tots els nens eren de fora, no hi havia immersió lingüística. Jo només parlava en català quan jugava amb el meu germà a la consola: narràvem els partits i cantàvem els gols en català, com feia en Lluís Canut.\nLes coses han canviat molt en aquest sentit.\nMoltíssim. Hem evolucionat molt. Ara si m’aturen pel carrer, ja no em parlen en castellà només pel meu color de pell. Les persones es dirigeixen cap a mi en català, quelcom que no passava fa 20 anys. I al meu fill li passa el mateix. Això vol dir que la societat està entenent que si vius aquí, és que ets català. D’aquí a un temps, al meu fill, encara que tingui un color de pell diferent, ja no li preguntaran de quin país és.\nSi s’expressa millor en castellà, per què comenta els partits de l’Espanyol en català?\nÉs un repte. Tots els meus companys de Moguts per l’Espanyol de SER Catalunya parlen en català durant la transmissió i jo també volia fer-ho. Sovint, no parlem un idioma per por a equivocar-nos, i això és una errada. Si calgués, també comentaria partits en anglès (somriu).\nLi agradava més jugar partits o comentar-los?\nMolt millor jugar. Em fa feliç fer de comentarista, però, a vegades, em cansa tant de futbol. És per això que no m’empatxo de pilota. El futbol et pren molt de temps i el temps és finit. Pensa que en els 90 minuts que dura un partit jo puc escriure mil paraules per a un llibre.


Victòries de Moja i Molanta i derrota del Base Olèrdola Femení — Ajuntament d'Olèrdola\n12:13 del 25 de maig de 2022\nVictòries de Moja i Molanta i derrota del Base Olèrdola Femení\nVictòries de Moja i Molanta i derrota del Base Olèrdola Femení El Moja amb Hattrick de Dani Garcia suma els tres punts davant el San Mauro, el Molanta s’emporta el derbi a Sant Martí 0-2 i les noies del Base Olèrdola cauen estrepitosament a Hospitalet 13-2. http://www.olerdola.cat/serveis-municipals/mitjans-informacio-municipal/canal-20/esports/victories-de-moja-i-molanta-i-derrota-del-base-olerdola-femeni http://www.olerdola.cat/logo.png\nEl Moja amb Hattrick de Dani Garcia suma els tres punts davant el San Mauro, el Molanta s’emporta el derbi a Sant Martí 0-2 i les noies del Base Olèrdola cauen estrepitosament a Hospitalet 13-2.\nDani Garcia va ser el protagonista del partit del Moja amb el San Mauro. El jugador olerdolenc amb un hattrick va liquidar ell solet a l’equip de Santa Margarida de Montbui. Dos gols al primer temps, el primer als 11 minuts i l’altre als 35, deixaven un 2-0 interessant de cara a la segona part. A la mitja hora de la represa Dani feia el tercer i tancava definitivament el partit. Al temps de descompte arribaria el gol de l’honor del San Mauro. Ara l’equip d’Alejandro Carretero es 11è amb 13 punts. El proper cap de setmana el Moja visitarà el camp de l’Olímpic Can Fatjó. Els de Rubí sumen els mateixos punts que els olerdolencs.\nSegona Catalana Grup 3 Jornada 10\nEl Sant Pere Molanta tenia derbi penedesenc aquest cap de setmana amb la visita al camp de la Martinenca. L’equip de David de Tena no acaba de trobar el bon to que tenia l’any passat a la llavors nova categoria, i això ho va aprofitar l’equip de Bati per emportar-se els tres punts gràcies a 2 gols de Tosso. Amb pocs minuts ho va finiquitar l’equip molantenc, a la segona part amb un gol al minut 2 i un altre als 10. Ara el Molanta és 8è amb 14 punts. El proper rival serà l’Hortonenc, dissabte a les 5. Els de Sant Llorenç sumen un punt menys que el Sant Pere Molanta.\nTercera Catalana Grup 12 Jornada 10\nI per acabar la davallada de la jornada del Femení del Base Olèrdola. Les noies de Xavi Cerezo jugaven al camp del Hospitalet Atl. I no podien començar millor el partit amb dos gols en 10 minuts. El primer de Sara al minut 9 i el segon d’Olga al 10. Però a partir d'aquí va arribar la piconadora de les d’Hospitalet i a la mitja part ja avien donat el tom al marcador i de quina manera: 6-2. A la segona part 7 gols més per deixar el 13-2 final. Molt tindran que canviar les coses per que el Base Olèrdola pugui salvar la categoria. El proper rival serà el Santboià, dissabte a les 5 a Moja.\nPrimera Catalana Femenina Grup 1 Jornada 8


VÍDEO: Txarmils intenten robar la cartera a una parella i l'home els fa fugir cames ajudeu-me\nHome Societat VÍDEO: Txarmils intenten robar la cartera a una parella i l'home els fa fugir cames ajudeu-me\nLa violència de bandes de joves magrebins ha augmentat molt a Catalunya\n3 de agost de 2020 (19:18 CET)\nDelinqüència dels txarmils a Arenys de Mar\nBarcelona, àrea metropolitana, Mataró, Llançà i ara Arenys de Mar. Són moltes, massa, els pobles i ciutats de Catalunya que viuen un augment de la delinqüència de les bandes txarmils. Les bandes txarmils estan integrades per joves magrebins, bàsicament algerians i marroquins. Molts d'ells són o han estat "menas" però això no vol dir que en siguin els únics integrants ja que també hi ha joves que tenen la família a Catalunya.\nTres lladres marroquins assalten assalten la vivenda d'un matrimoni d'avis a Mont-Ras amb ells a dins i els amenacen amb una arma\nEl modus operandi més habitual d'aquestes bandes és anar en grup i seleccionar la víctima més indefensa. En alguns casos, sobretot si la víctima és dona, un d'ells s'hi acosta de forma amistosa i quan la víctima està despistada ataquen tots. En molts casos la violència és elevada i les víctimes a banda d'allò que els hi han robat han de passar per l'hospital.\nPerò no sempre els surt bé la jugada. A Arenys de Mar van intentar robar la cartera a una parella que passejava per la platja. L'home se'n va adonar i els va perseguir tot defensant-se. Dos dels agressors van fugir cames ajudeu-me i no han estat identificats. L'altre sí se sap qui és però és menor i es troba al centre de "menas" que hi ha a la població. És evident que no li passarà res a nivell judicial.\n🔷 Detectat robatori amb violència de tres txarmils a una parella a la 📍platja d’Arenys de Mar.\n🔺 Els joves van intentar robar-li la cartera i la víctima és va defensar.\n🔺 Dos atacants van aconseguir fugir, i un tercer va ser identificat al centre de menors tutelats. pic.twitter.com/nlpH5bpolG\n— Helpers [BCN] (@BCNHelpers) August 2, 2020\nEls okupes marroquins de Llançà ara es barallen entre ells: La batussa acaba amb un detingut\nVÍDEO URGENT: Marroquins apallissen un home per robar-li el rellotge mentre Colau no fa res


Herzog assegura que les "fanfarronades" sobre la independència són "intolerables"\n"Fer concessions no serveix per a res" diu el líder de la formació magenta\nEl nou líder d'UPyD, Andrés Herzog. EFE\nMadridEl líder d'UPyD, Andrés Herzog, ha assegurat aquest dilluns que les "fanfarronades" del president de la Generalitat, Artur Mas, sobre la proclamació de la independència són "intolerables i una agressió, no només a Espanya, sinó als propis catalans". En una roda de premsa, ha insistit en la seva "preocupació" pel "silenci i l'ambigüitat" dels partits constitucionalistes ja que es necessita "claredat" i que diguin que "no negociaran res" amb els independentistes.\n"Fer concessions no serveix per a res" ha dit el líder de la formació magenta, i ha assegurat que "amb xantatge" no es complirà la llei perquè "la democràcia no ho tolera". Ha afirmat que les declaracions de Mas en la seva entrevista a La Sexta són un intent de "negar l'evidència" i que denota l'ús de la sortida d'Espanya per "ocultar la corrupció" de les comissions del 3% de CDC.\nHerzog ha informat que aquesta setmana van a presentar un text alternatiu al govern espanyol sobre la reforma del Tribunal Constitucional per a la modificació de la Llei Orgànica de la institució i ha assegurat que recolzaran el l'Estat en "tot el que sigui complir la llei".\n27S eleccions plebiscitàries independència UPyD


Diferència entre CID i CBI\nLa lluita contra la delinqüència i la impunitat continua sent una tasca difícil a tot el món. Les investigacions penals relacionades amb la constatació de fets, la constatació i la prova de culpabilitat de l'acusat es van considerar com un mitjà per prevenir el delicte, però no només per justícia. A diverses agències se'ls encarrega identificar mètodes, causes i identitats de delinqüents. Alguns d'aquests són el Departament d'Investigació Criminal i l'Oficina Central d'Investigació.\nQuè és la Unitat d’Investigació Criminal (CID)?\nLa Unitat d’Investigació Criminal (CID) es va constituir el 1902. Es tracta principalment d’investigadors de pell tancada que realitzen investigacions criminals complexes mitjançant tècniques d’investigació avançades i equipament judicial. Aquests investigadors tenen l’encàrrec de recopilar informació al lloc del crim mitjançant la investigació de fets delictius violents.\nLes funcions del CID es regeixen pel govern i l’alt tribunal. Algunes unitats CID inclouen les següents;\nLa Unitat Especial de Prevenció de Delictes recopila informació sobre possibles delictes a partir d’observacions de l’estructura del delicte i, per tant, preveu futurs delictes. Unitat contra el Terrorisme de la Policia: recopila informació sobre possibles fets terroristes, bandes criminals transfrontereres i crim organitzat. Equip de vol: té una imatge camuflada que rastreja els criminals en moviment i els delinqüents. La unitat antifrau és una funció de comptabilitat fraudulenta. Delictes de frau i blanqueig de capitals Unitats balístiques: armes, ofertes de municions, a més de comparar i adaptar municions a municions usades. Divisió d'estupefaents: transaccions amb drogues i drogues il·legals. Serveis de bombardeig: ofertes de detecció, destrucció i explosió. Unitat d’examen forense: proves d’ADN, empremta digital i autenticació de documents. Examen ciber-forense: relacionat amb els delictes comesos mitjançant dispositius digitals.\nQuè és l'Oficina Central d'Investigació (CBI)?\nLa Oficina Central d’Investigació (CBI) és una agència del govern central creada el 1941. Està encarregat de combatre els delictes a nivell nacional i internacional que protegeixen els drets nacionals, com la corrupció i l'escàndol.\nAlgunes divisions dins del CBI;\nUnitat de Delictes especials del Departament de Crims Econòmics i de Lluita contra la Corrupció\nSimilituds entre CID i CBI\nAmbdues són forces especials assignades per resoldre diferents aspectes del crim. Totes dues ofereixen formació especial als oficials. Ambdós poden utilitzar eines especials per resoldre casos delictius.\nDiferències entre CID i CBI\nEl paper del CID i d’altres. El CBI\nLa CID tracta els assumptes penals domèstics, mentre que la CBI tracta problemes econòmics com la corrupció i conflictes d'interès nacional.\nEl CID es va establir el 1902 i el CBI es va establir el 1941.\nDepartaments CID i CBI\nEl CBI tracta els departaments de corrupció, delictes econòmics i administració mentre revisa seccions com la medicina forense, antidroga, frau bancari i tràfic d’éssers humans.\nCID funciona dins del país i dins de l’IBC dins i fora del país.\nEls casos CID es remeten als tribunals estatals o superiors, mentre que els casos CBI són remesos al govern central o al Tribunal Suprem.\nCID i CBI: taula de comparació\nResum de CID i CBI\nAmb el nombre creixent d’actes criminals arreu del món, no es poden obviar les funcions de CID i CBI. La prevenció de delictes tranquil·litza els ciutadans d’un entorn segur i augmenta el benestar econòmic.\nKameswari G. Estratègies anticorrupció: perspectives socio-legals globals i índies. ICFAI Book Editor, 2006. https://books.google.co.ke/books?id=x-VGipx49tAC&pg=PA193&dq=Central+B Bureau + de + Investigacions & hl = en & sa = X & ved = 0ahUKEwjB29Th4OXeAhVPxYUKHXjjDDLQ6AEINj & D =\nKumar Praveen. Servei de policia. 2010. https://books.google.co.ke/books?id=JhWPNkyZyTgC&pg=PA49&dq=Central+B Oficina + de + Investigacions & hl = es & sa = X & vegeu = 0ahUKEwjfi7bt4OXeAhUIKBoKHdDtB_M4ChDoAvonF20 i TqTUqAqTUSTAQQAQTUSTAQTUSTAQTUSTAQTUSTAQQAQTUSTAQTUSTAQTUSTAQTUSTAQTKAQQAQTUQTUQTAQQAQTUQTUQTUQIQTAQTUQIQTASHIQIYATLARI & hl = es & sa = X & vegeu = 0ahUKEwjfi7bt4OXeAhUIKBoKHD i ITB & T = Cqtral B + oficina + de + Investigacions & hl = en & sa = X & ved = 0ahUKEwjfi7btUqsht & T\nClabby Kim. Carreres i llocs de treball al servei de policia. Kogan Page Publishing, 2004 https://books.google.co.ke/books?id=L-_fJJs99eIC&pg=PA42&dq=Criminal+investigation+departsiya+in+the+US&hl=en&sa=X&ved=0ahUKEwiN_oqI4uXeAhWo4IUKHfzjA8EQinAEaq&T&T=K&D=Ek&A&T&T=Qu&U=Eq&Aq&AqEQEEQEEUQEEQEEQEEQEEQEEQEEQEEQEEQEEqEUQEQEUQEEQUEEQEEQEQEUQEQEUQEQEEQE&T=EQ&T= Ek & White & T = ErQu & T = Delictes ++ Cerca + Pedagogia + investigació + Part 20a% 20te% 20US & f = Fals\nCrèdit d'imatge: https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a7/Cbi_logo.svg/500px-Cbi_logo.svg.png\nCrèdit d'imatge: https://commons.wikimedia.org/wiki/Fayl:DCIS_LOGO_old.jpg\nDiferència entre el Gran Jurat i el Petit JuratDiferència entre anual i continuDiferència entre polièster i boiraDiferència entre ous de classe A i ous AADiferència entre imprimació facial i imprimació ocular\nreina i una dobleseients de vinil vs cuiroli d’argan vs oli d’olivadespeses compartides i ingressos per lloguerpatró del temps


Clara y las cerezas: I amunt, jo amunt, amunt, Colometa, vola, Colometa...\nFelicitar-te, en primer lloc, per una visió crítica i literaria fantàstica. La novel·la és un genial mirall de les dones d'aquella època i potser d'algunes d'avui en dia. I també els homes d'aquell temps i uns pocs d'ara. Una oda encissadora al feminisme brillant sense caure al perillós hembrisme d'altres novel·les, i d'una gran qualitat literaria com tota la obra de Rodoreda, Aloma és altra oda a la figura de la dona al llarg de la història, i en una determinada etapa obscura de la nostra història. Un cop més felicitats,i per moltes Natalies i cap, absolutament, Colometa!


Un debut ajornat a la Lliga Femenina\nPublicat 19 de setembre de 2020. 11.03 hores. -Webmaster-.\nL’equip de Tània Perez no va poder jugar el seu primer partit de dins de la Lliga Femenina a Càceres davant d’El-Qazeres, ahir divendres, ja que es van veure obligats a ajornar-lo degut a 2 positius a la plantilla de la jugadora colomenca.\nEl dimarts, tot el cos tècnic i les jugadores es van sotmetre a les proves PCR, els resultats van llançar dos jugadores infectades i es va comunicar a la Federació Espanyola que va prendre la decisió de l’ajornament del partit.\nLes jugadors del RPK Araski afectades es troben asimptomàtiques, en bon estat de salut, mentre que també la resta de la plantilla es troben aïllats al seu domicili, inclosa Tània (a la fotografia).\nTambé es va suspendre d’aquesta primera jornada el Campus Promete – Quesos El Pastor, ja que en el segon equip, es va confirmar un positiu em primera instància, i durant la setmana un segon positiu dins de la plantilla.\n"S’ajorna doncs el debut oficial de Tània Perez en la Lliga Fermenina, en la seva segona temporada amb l’equip basc, en una pretemporada on ha estat irregular per a la jugadora colomenca que ha tingut problemes físics que no l’han permet estar al 100% amb el seu equip"\nAquests dos partits no tenen encara data nova de joc i la Federació Espanyola anunciarà properament com els situarà en el calendari de la Lliga Femenina.\nS’ajorna doncs el debut oficial de Tània Perez en la Lliga Fermenina, en la seva segona temporada amb l’equip basc, en una pretemporada on ha estat irregular per a la jugadora colomenca que ha tingut problemes físics que no l’han permet estar al 100% amb el seu equip.


Per sempre més, sisplau » Eva Piquer · escriptora -\nPer sempre més, sisplau\nEn Josep Maria Espinàs vol escriure un llibre en contra de les frases sentencioses: “Són mentida, no responen a cap raonament lògic”, m’avança. Potser acaben sent mentida, però contenen molta veritat. Simplifiquen la vida, però ens ajuden a entendre-la. Faciliten la feina als periodistes que cacen titulars, als tertulians de micro fàcil, als autors de cançons i als poetes. La raó la té el matís, però el matís és avorrit, poc atractiu, gens apassionat, no gaire convincent. El matís és oportú, necessari, intel·ligent, adult. Les sentències maximalistes són oportunistes, efectistes, emotives, infantils. I, tot i així, benvingudes siguin. Si algú s’enamora de mi, vull sentir-li dir que m’estimarà tota la vida, no pas que m’estimarà una temporadeta i després no m’acceptarà ni com a amiga del Facebook. La segona opció és la més probable, per descomptat, però això ja ho sabem tots els que no vam néixer ahir: tampoc cal que ens ho refreguin per la cara. L’amor és etern mentre dura i estarem junts fins que el divorci ens separi i tot plegat són quatre dies, d’acord. Però ves, sóc així: m’agrada imaginar l’existència humana com una suma elegant d’eternitats més que no pas com una acumulació maldestra d’instants efímers.\nLes sentències maximalistes són tan falses com els tòpics. Massa generals per ser exactes, però bastant més certes del que voldrien aquells que es pensen que els llocs comuns neixen del no-res. El seny popular ens convida a no abusar dels adverbis mai i sempre, però a mi digue’m sisplau que m’estimaràs sempre (aquest exemple ja l’he posat, però no se me n’acut cap de més important) i que no em deixaràs mai (una cosa porta a l’altra), perquè si d’entrada ja em véns amb matisos, malament rai.


L'article 5 del Decret 31/2012, de 13 d’abril, pel qual s’aproven els Estatuts de l’Escola Balear d’Administració Pública (consultau la publicació en el BOIB ), estableix que l'EBAP ha de desenvolupar les funcions següents, amb caràcter enunciatiu i no limitador:\n1. Promoure, organitzar i gestionar la formació, el reciclatge i el perfeccionament del personal de la Comunitat Autònoma i, si escau, de la resta d’administracions del seu àmbit territorial.\n2. Preparar, coordinar i executar els processos de selecció de personal i de promoció interna, com també els procediments de provisió de llocs de treball de l’Administració de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears i, si escau, de la resta d’administracions del seu àmbit territorial, sens perjudici de les competències de la persona titular de la conselleria i de la persona titular de la direcció general competent en matèria de funció pública.\n3. Fomentar la recerca i el desenvolupament en matèries relatives a l’Administració pública i, en especial, les relacionades amb la direcció, organització i gestió públiques, com també la millora de l’eficiència dels serveis públics.\n4. Convocar concursos públics per atorgar subvencions i ajuts per a projectes d’investigació en les matèries de l’apartat anterior.\n5. Impulsar la creació i el funcionament d’una biblioteca especialitzada en gestió i funció pública, en especial les matèries de les diferents àrees de la formació contínua, l’ensenyament i l’avaluació de la llengua catalana i de llengües estrangeres, així com qualsevol altre àmbit d’interès per a l’EBAP. La biblioteca pot disposar de serveis de consulta a la sala, servei de préstec, informació bibliogràfica i teledocumentació.\n6. Editar i publicar treballs d’investigació bàsica i aplicada i confeccionar manuals sobre matèries objecte de la formació i de compilacions normatives i de publicacions especialitzades en matèria de formació contínua, d’ensenyament i d’avaluació de la llengua catalana i llengües estrangeres, de seguretat pública, emergències, extinció d’incendis, salvament i rescat, de dret administratiu i de funció pública.\n7. Establir intercanvis d’informació i subscriure convenis amb altres centres amb funcions anàlogues pel que fa a l’objecte.\n8. Col·laborar en l’àmbit de la seva competència en els projectes de modernització i implantació de la gestió de qualitat en l’àmbit de l’Administració de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears i, si escau, de la resta d’administracions públiques del seu territori. En aquest sentit, col·laborarà amb la direcció general competent en matèria de funció pública en el disseny de la carrera professional del personal empleat públic.\n9. Promoure, organitzar i gestionar la formació de capacitació, reciclatge i perfeccionament del personal dels cossos de policia local i, si escau, autonòmica, dels components dels serveis de prevenció i extinció d’incendis, del voluntariat de protecció civil, del personal de salvament i rescat i dels serveis públics d’emergències sanitàries extrahospitalàries, en l’àmbit territorial de la comunitat autònoma de les Illes Balears.\n10. Coordinar i supervisar la formació impartida pels mateixos cossos de policia local i pels serveis de prevenció i extinció d’incendis, que es desenvolupi des dels ajuntaments i escoles municipals de formació.\n11. Assessorar i col·laborar, a requeriment dels ajuntaments, en el disseny, la gestió i l’execució dels processos selectius per a l’ingrés, la promoció i la mobilitat dels cossos de policia local.\n12. Assessorar i col·laborar en els processos selectius i de promoció interna i provisió corresponents als serveis de prevenció i extinció d’incendis, a requeriment previ de l’Administració titular.\n13. Autoritzar la realització i la supervisió dels cursos en matèria de voluntariat i protecció civil impartits directament pels consells insulars i els ajuntaments de la comunitat autònoma de les Illes Balears, o mitjançant les seves agrupacions, amb l’informe previ de l’òrgan competent en matèria d’emergències.\n14. Promoure, organitzar i gestionar la formació específica de les persones amb discapacitat per facilitar-los la incorporació a llocs de treball de les administracions públiques de l’àmbit territorial de la comunitat autònoma de les Illes Balears.\n15. Gestionar i supervisar la inserció de les persones amb discapacitat en els llocs de treball del sector públic.\n16. Assessorar i col·laborar en el disseny i la gestió dels projectes normatius i d’execució de la inserció laboral en tots els àmbits del personal amb discapacitat.\n17. Homologar la formació realitzada en totes les matèries de competència pròpia per qualsevol institució pública o privada externes a l’EBAP. Una ordre de la persona titular de la conselleria competent en matèria de funció pública regularà el procediment, els requisits i les condicions exigibles per obtenir l’homologació dels títols i certificacions dels cursos realitzats per les entitats que la sol·licitin.\n18. Oferir l’ensenyament de la llengua catalana i, si escau, de llengües estrangeres, al personal de l’Administració autonòmica i, si escau, al personal de les altres administracions públiques de l’àmbit territorial de la comunitat autònoma de les Illes Balears i avaluar-ne els coneixements a través de proves per obtenir els certificats corresponents.\n19. Expedir diplomes, certificats i títols d’assistència i aprofitament de les activitats de formació amb la valoració que els sigui assignada reglamentàriament.\n20. Dur a terme les proves específiques de llengua catalana per als aspirants a accedir a llocs de treball de l’Administració autonòmica que no puguin acreditar els coneixements exigits, si escau, per la normativa aplicable o les convocatòries corresponents.


4a Trobada de Vela Llatina i altres actes del mateix cap de setmana - A TOT DRAP\nGran èxit de públic a la xerrada i a la passejada del dissabte. I molt bona afluència al sopar. L’únic que no es va poder fer va ser l’espectacle “Somni” perquè el temps no va acompanyar.\nL’endemà el dia va començar complicat, amb una mica de tràngol per varar i treure, però el temps es va anar arreglant, i després de les sardines de la Penya Xíndries, vam tenir un ventet perfecte per la navegació a vela llatina.\nUs deixem l’enllaç a l’àlbum de fotos de la trobada.


Valencià Inici Urbanisme\nUrbanisme\tEl creixement urbanístic de Rafelbunyol ha estat impressionant en aquests darrers anys, fent imprescindible la tasca d'aquesta àrea no només per conservar i mantenir el bon estat de les obres ja existents sinó com a centre neuràlgic de la seua expansió constant. Els últims projectes urbanístics desenvolupats per millorar els serveis, que la localitat de Rafelbunyol oferta als seus habitants, han estat:\nSector IV: ampliació del terme urbà en 97.000 m2, 60.000 m2 de zones verdes i 23.000 m2 de sòl dotacional destinat a la creació d'un poliesportiu i un col·legi públic.\nL'ampliació de la Casa del Jove duplicant la seua superfície passant de 360 m2 a 720 m2.\nPavimentació de formigó imprès dels carrers de vianants del sector III.\nConstrucció d'una guarderia per a 150 xiquets.\nConstrucció d'un Centre Social.\nCreació d'un parc de 40.000 m2 al sector IV de les mateixes característiques del ja existent, el parc "Ausiàs March".\nAmpliació de la piscina coberta amb una piscina nova de 12 x 6 per a majors, dones embarassades i xiquets.\nConstrucció d'un corral dormitori per a les festes taurines.\nRemodelació de la Casa de la Cultura.\nConstrucció d'una nova rotonda d'entrada a la localitat.\nCreació de l'auditori amb una capacitat per a 430 persones i un escenari per a 150.\nActualment s'està treballant en:\nRemodelació del Poliesportiu Públic Municipal que dotat de 3.000 m2 comptarà amb un camp de futbol 11, un camp de futbol 7, dos frontons, dues piscines, tres pistes de tennis, un restaurant i una sala d'escampament.\nCreació d'una nova zona verda el sector I del municipi.\nEstudi de Detall per a l'illa E-1 del Sector IV\nAssociacions LocalsJoventutCulturaEsportsEducacióPromoció Econòmica UrbanismeEstudi de Detall per a l'illa E-1 del Sector IVAjudesPla Protecció HortaSanitatOficina d'Us i Promoció del ValenciàServeis SocialsMedi AmbientNoves TecnologiesMancomunitat de l'Horta NordParticipació CiutadanaIgualtat\tUltimes Noticies


Els bulldogs americans són bons amb els nens? - Gos Bulldog\nÉs fàcil veure un gran bulldog americà i sentir-se intimidat, però el cert és que poden tenir molta paciència amb nens petits. Com passa amb qualsevol gos, la clau és entrenar i garantir que el vostre gos estigui ben socialitzat i pacient amb tots els membres de la vostra llar.\nEls bulldogs americans fan grans gossos familiars, però cal tenir una socialització i un entrenament adequats per criar-los. Malgrat la seva potent i musculosa estructura, se sap que són molt suaus, protectors i amables amb els familiars i els nens.\nEn general, els bulldogs americans són bons amb els nens. Han estat domesticats durant segles i mostren tendències sobreprotectores i amoroses cap als nens petits.\nTrets que fan que els bulldogs americans siguin bons amb els nens\nSabíeu que hi ha trets que fan que els bulldogs americans siguin bons amb els nens? El primer tret és, per descomptat, la seva naturalesa protectora. Per descomptat, quan protegiu certes persones, sempre voldreu cuidar-les. De la mateixa manera, la naturalesa protectora dels bulldogs americans cap als membres de la família i, sobretot, cap als nens els permet apropar-se a ells de manera amable i afectuosa.\nA més, poden ser divertits si han estat ben entrenats. American Bulldog Rescue (2006) assenyala que si teniu un bulldog americà amb un personatge lúdic i ben entrenat, podeu confiar en deixar-los passar amb els nens.\nLa lleialtat és un altre tret dels bulldogs americans que els fa bons amb els nens. La seva capacitat de mantenir-se fidels sempre proporciona als adults la seguretat que els seus fills estan segurs amb ells.\nPreocupacions per tenir un bulldog americà al voltant dels nens\nTot i que els bulldogs americans formen part de les llars durant molt de temps, és important tenir en compte que hi ha preocupacions de les que val la pena parlar.\nDe fet, algunes ciutats i estats dels EUA han restringit o prohibit la propietat de bulldogs americans. Hem tractat aquest tema en una altra publicació que es pot trobar aquí. Les restriccions i prohibicions es deuen a incidents de bulldogs americans que ataquen persones. Però, aquestes incidències es poden remuntar normalment a propietaris de gossos impropis o irresponsables.\nÉs fonamental que els pares i tutors vigilin de prop els nens quan es troben al voltant de bulldogs americans, especialment aquells amb els quals potser no estiguin familiaritzats. Recomanem que els pares vigilin els seus fills de prop a totes les mascotes, petites o grans.\nPer què algunes persones es preocupen per tenir bulldogs americans al voltant dels nens?\nMalauradament, el bulldog americà és una raça que sovint té mala reputació. Algunes persones tenen por de tenir-les al voltant dels nens perquè creuen que aquesta raça pot ser agressiva, pel seu fort físic i les seves mandíbules poderoses.\nTot i que podeu entrenar el vostre gos per entendre i acomodar els nens petits, els trets negatius associats a aquesta raça de gos desconcerten algunes persones. No obstant això, amb alguns trucs i consells, les llars poden començar a tenir confiança en tenir bulldogs americans al voltant dels nens.\nConsells i trucs per tenir fills i bulldogs americans a la mateixa llar\nLa bona notícia per als amants dels bulldog americans és que poden aplicar alguns consells i trucs per ajudar a crear un entorn segur per als nens i els bulldogs americans a casa.\nEn primer lloc, heu d’entrenar bé el vostre gos perquè sàpiguen comportar-se al voltant dels nens. Com diu American Bulldog Rescue (2006), és possible que el vostre bulldog americà estigui entrenat perquè pugui presentar trets positius en presència de nens petits. També és millor no deixar mai al vostre gos sol i sense supervisió al voltant dels nens petits, i això val per a moltes races. Si el vostre bulldog americà tendeix a ser més agressiu, és important fer-los morrió sempre que hi hagi nens, sobretot durant reunions o reunions socials. Això ajudarà a mantenir la seguretat en cas de comportament agressiu del gos. També podeu considerar contractar un entrenador d’animals de companyia o portar el vostre gos a classes d’obediència per inculcar-li un bon comportament.\nEls bulldogs americans són gossos familiars increïbles. Formen part integrant de les llars des de fa molt de temps, i segur que ho seguiran sent. La pregunta que es fa molta gent, però, és si són bons amb els nens. Al que diem, sí, poden ser bons amb els nens, sempre que estiguin ben entrenats i hagin estat socialitzats adequadament.\n5 maneres d’ajudar a la dentició Cadell Beagle: guia de dentició Beagle


Hotel Cervol Andorra la Vella Andorra - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAvda. Santa Coloma, 46, Afores, Andorra la Vella, Andorra, - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nHabitació Quàdruple Superior (4 Adults) (Superior Quadruple Room (4 adults))\nHabitació Quàdruple Superior (3 Adults + 1 Nen) (Superior Quadruple Room (3 Adults + 1 children))\nBarri Afores Andorra La Vella Centre Andorra La Vella Centre Andorra La Vella Centre\nMés informació sobre Hotel Cervol\nL'Hotel Cervol està situat al centre d'Andorra la Vella. L'establiment ofereix unes instal·lacions excel·lents on us podreu relaxar després de passar el dia esquiant a la regió. L'hotel ofereix un centre de fitness, amb gimnàs, sauna i bany turc, per un suplement. L'Hotel Cervol es troba a 15 minuts a peu de la principal zona comercial d'Andorra la Vella. La cafeteria de l'establiment és el lloc ideal on prendre un cafè o un aperitiu amb els amics.\nEl centre de fitness obre de 9:00 a 21:00 de dilluns a divendres i tanca els caps de setmana i els dies festius. L'ús del centre de fitness comporta un suplement. Els menors de 14 anys no poden accedir al centre de fitness. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements.\nComentaris d'Agoda (7)Comentaris de Booking.com (1288)\nDorothy, Països Baixos