Fer que les coses passin (a Lleida) - Teleponent\nInici Opinió Fer que les coses passin (a Lleida)\nFer que les coses passin (a Lleida)\nEl mes de desembre és sempre un mes de reflexions i expectatives. És un més per a fer balanç de l’any que deixem enrere i per començar a dibuixar les bases de l’any que vindrà. Hi ha qui tendeix a veure -només- la part negativa de tot el que hem viscut, de tot el que hem passat. Hi ha qui tendeix a extreure aprenentatges d’aquells moments més durs. Sens dubte, des que soc alcalde he viscut moments difícils -ningú ens va dir que fos fàcil, però segurament tampoc no ens imaginàvem tot el que hem hagut de passar-, però sempre he procurat aixecar la mirada, discernir tots els escenaris possibles i actuar conseqüentment amb els meus principis i valors. I, en efecte, extreure aprenentatges de tot.\nEl mes de desembre és, també, un mes per visualitzar el futur. Lluny d’aquells que tendeixen a profetitzar jo soc partidari d’imaginar i dibuixar primer, i treballar i fer realitat després.\nMalgrat que vivim temps d’incertesa i aquesta maleïda pandèmia que estem vivint ens fa cada cop més difícil pensar a mesos -fins i tot anys- vista, no podem perdre l’oportunitat, un any més, d’escriure i verbalitzar els nostres desitjos per al 2022. Un any on els ajuntaments hem de ser, de nou, els protagonistes. Ja ho hem demostrat: som l’administració més propera al ciutadà i aquella que ha de resoldre els problemes més quotidians i imminents, i també aquella administració que ha de pensar en els grans projectes transformadors i de ciutat.\nTenim les piles carregades i tots els aprenentatges que, com deia, ens han ajudat a superar cadascuna de les adversitats que hem patit. No hi ha cap dubte que avui som més forts i estem més preparats que fa un any.\nTanquem un 2021 que, en general i mirant-lo amb distància i perspectiva, ha suposat un pas endavant en molts aspectes per a la ciutat de Lleida. Un pas endavant en drets socials, amb l’aposta clara d’aquest Govern municipal -alineat plenament amb el Govern de la Generalitat i amb la Diputació de Lleida- per tirar endavant l’Equipament Comunitari de Múltiples Usos (ECMU) o amb l’aprovació del primer Pla Municipal de Polítiques LGBTIQ+ de la Paeria -mai abans cap govern no havia apostat d’una manera tan ferma per garantir i defensar els drets de les persones LGBTIQ+.\nUn 2021 que ha estat, també, bandera de la recuperació de la memòria històrica i la lluita democràtica a la nostra ciutat. Aquesta setmana hem retirat, per fi, l’escut franquista que encara es trobava a Gardeny. Aquesta darrera acció ens ha costat més del que pensàvem, és cert, però no hem parat de treballar fins a complir allò que vam prometre: retirar de l’espai públic tot vestigi franquista.\nUn 2021 on hem posat la primera pedra al Consell de Ciutat, amb la sessió de constitució. Un nou òrgan de democràcia participativa en un temps especialment sensible per a la ciutadania i per a la societat civil en general. No deixa de ser un repte que assumim amb responsabilitat i serenitat, conscients de l’esforç que suposa i també de la importància que té per a la ciutat.\nPerò aquest 2021 també ens ha acabat recordant que tot això encara no s’ha acabat. Les darreres restriccions anunciades pel Govern aquesta setmana ho tornen a evidenciar. Des dels ajuntaments hem d’estar al costat del sector més afectat per aquestes mesures i restriccions. Hem de posar la salut sempre al centre, però cal compensar suficientment tots els sectors que, de nou, veuran perillar els seus ingressos i la seua feina. I sobretot, també, cal posar èmfasi i continuar incidint en la importància -i la necessitat- de vacunar-se.\nPer tant, comencem el 2022 amb el regust de com vam començar el 2021, amb la prudència i la responsabilitat per bandera, però també amb la convicció que cal treballar i arromangar-nos per a fer realitat la recuperació de les nostres ciutats. Així ens ho traslladen les entitats, les associacions de veïns, de comerciants, PIMEC, FECOM, i totes les persones amb qui parlem. I ho tenim clar. I en això centrarem tots els nostres esforços i recursos el 2022.\nLluny de profetitzar, treballarem de la mà de tots els agents econòmics i socials de la ciutat per tirar endavant Lleida. Aquest és el desig més gran que podem tenir i, més enllà de les incerteses, tan sols ens queden les certeses de la feina feta i el convenciment i la determinació per a fer realitat tot allò que queda per fer.\nQue tingueu unes bones Festes i un bon 2022.\nArticle anteriorÒmicron: la variant que precipita les terceres dosis i recorda la importància que la vacuna arribi a tot el món\nArticle següentEl risc de rebrot s’enfila el dia de nadal a Lleida, amb 544 nous casos de covid-19


El Festival internacional de pallasses 2019 fa una aposta per l’humor i els duos – FÒRUM.ad\nEl 09/04/19 16:56\nSobre el Festival internacional de pallasses d’Andorra la Vella El FIPA va néixer el 2001 de la mà de Tortell Poltrona i Pepa Plana després de constatar la manca de pallasses en el panorama escènic internacional. Va començar sent l’únic esdeveniment al món de característiques similars i aquesta era precisament la seva originalitat. De fet, pocs anys després de l’experiència del Principat, van començar a a aparèixer altres festivals similars en altres països: Clownin Festival de Viena, Red Pearl Women Clown Festival de helsinki, Festival Esse Monte de Mulher Palhaça de Río, per anomenar els més importants. Se n’han creat d’altres a Recife, Brasilia, Almacen (BCN), Sant esteve de PalauTordera (Circ Cric).\nNotícia Anterior: L’ambaixada d’Espanya amplia el termini per votar fins al 28 d’abril\nSegüent Notícia: Darreres entrades a la venda per a l’espectacle “Yo sobreviví a la EGB”


Bossa Elatek Fairtrade\nDes de 2,42€\nBossa de línia nature, fabricada amb 100% cotó de 180g/m2 en to natural. Amb certificació Fairtrade (Comerç Just) un sistema comercial solidari i alternatiu al convencional que persegueix el desenvolupament dels pobles i la lluita contra la pobresa. D'acabat cosit amb manxa, nanses llargues reforçades de 70cm i resistència fins a 7kg de pes. Inclosa etiqueta Fairtrade i hangtag distintiu de cartró reciclat.\nCubilet Multifunció Sondur


Famílies de Sant Miquel s'organitzen per oferir activitats lúdiques que dinamitzin el poble — Ajuntament d'Olèrdola\n17:25 del 12 de maig de 2021\nFamílies de Sant Miquel s'organitzen per oferir activitats lúdiques que dinamitzin el poble\nFamílies de Sant Miquel s'organitzen per oferir activitats lúdiques que dinamitzin el poble La primera jornada d’activitats es vivia el diumenge 25 de febrer, amb tallers i jocs al local Rossend Montané http://www.olerdola.cat/news/families-de-sant-miquel-sorganitzen-per-oferir-activitats-ludiques-que-dinamitzin-el-poble http://www.olerdola.cat/news/families-de-sant-miquel-sorganitzen-per-oferir-activitats-ludiques-que-dinamitzin-el-poble/@@download/image/image (8).jpg\nLa primera jornada d’activitats es vivia el diumenge 25 de febrer, amb tallers i jocs al local Rossend Montané\nAmb el propòsit de “fer poble” un grup de famílies de Sant Miquel han unit esforços i han començat a oferir activitats lúdiques adreçades especialment als infants.\nLa primera experiència es vivia durant la tarda de diumenge 25 de febrer. El punt de trobada va ser l’espai de l’antic bar del local Rossend Montané, cedit per l’Ajuntament, i la convocatòria va ser tot un èxit. Una trentena d’infants i nois, de 2 a 14 anys, van poder participar en tallers amb material reciclat, jugar amb joguines aportades per famílies, posar-se a prova jugant a la Play Station o practicar tennis-taula mentre els més grans prenien un café.\nNúria Carrasco, una de les mares promotores del grup, assenyala que van decidir organitzar activitats per la falta d’oferta lúdica que els infants tenien al poble de Sant Miquel.(àudio)\nDe jornades d’activitats es preveuen fer més, quinzenalment o mensualment, però no només al local, també a l'aire lliure fent caminades pel municipi, curses d'orientació o bé jugant al parc. El grup promotor està obert a recollir qualsevol proposta que es pugui realitzar. (àudio)\nLa motivació principal és la de contribuir a que els habitants de Sant Miquel, tant grans com petits, “ens coneguem i fem poble”. (àudio)\nEl grup no té intenció de constituir-se formalment com a associació o entitat i subratllen que estan oberts a la participació de tothom, especialment de famílies de Sant Miquel, però també assenyalen que són molt benvingudes famílies d’altres pobles d’Olèrdola o de municipis propers.\nEscolta l'entrevista a Núria Carrasco, realitzada per Canal 20-Ràdio Olèrdola, clicant aquí


Arxius de Llibres que he llegit - Pàgina 2 de 2 - Núria Pradas\nVaig conèixer Carmen Conde aquest estiu en un acte a la universitat en què vam coincidir vàries autores sota la batuta de la Glòria Sabaté i la companyia de la Itziar Castro que va posar veu a les nostres obres. La Carmen va explicar com era el seu llibre i el procés que la duia a escriure. I em van venir ganes de llegir-lo. Ara ho he fet i us en voldria fer cinc cèntims.\nPara morir siempre hay tiempo és una novel·la que ha estat guardonada amb el premi de Novela Negra La Trama. Una novel·la que ens parla de la màfia que es mou al voltant del món de l’art. Però aviso que qui busqui en aquesta obra informació exhaustiva de com són i actuen aquestes màfies no la trobarà. La mateixa autora ens ho diu al final de la novel·la:\n“No tengo conocimiento de cómo funcionan los servicios secretos rusos, ni tampoco las mafias de tráfico de arte. Igualmente, no tengo la menor idea de cómo trabajan los espías rusos”.\nUs preguntareu quins mèrits té aquesta obra, que no es basa com podem veure en una documentació exhaustiva del tema que escull a l’hora de desenvolupar la seva trama, per ser mereixedora d’un premi de gènere. Potser són molts, però jo us els resumiré en dos. Dos grans encerts, dos grans mèrits que fan de la novel·la de la Carmen Conde una obra original i personal dins del que coneixem com a gènere negre.\nEn primer lloc vull destacar els personatges protagonistes: un espia rus, en Viktor, i una frustrada aspirant a escriptora, la Julia. Ella li salva la vida a ell i entre els dos apareix un lligam que es va enfortint al llarg de la novel·la. Un lligam ple, això sí, de secrets que fan que la parella protagonista vagi desprenent-se de capes i capes de vivències sota les que s’amaguen, talment com dues cebes . Quan , mica en mica, coneguem les seves veritables circumstàncies, ens adonarem de la seva complexitat, de com les seves vides s’han desenvolupat entre la misèria humana i com, malgrat tot, sobreviuen. Són dos personatges encantadors malgrat que ell pugui liquidar a qui li faci nosa sense parpellejar , i ella visqui amb una dependència total als medicaments, ocultant-se així de la realitat que no vol recordar. Entre ells surgeix un sentiment que omple d’esperança i sentit la seva existència. M’encanta com l’autora juga amb el fil prim de la tensió sexual que hi ha entre en Viktor i la Júlia des de les primeres pàgines.\nUn altre mèrit que té la novel·la és el seu to: un to ple de sentit de l’humor, planer, juganer que ens fa somriure a cada pàgina i, a vegades, ens obliga a esclafir en riallades. Un humor que no s’intimida ni davant dels episodis més cruents i que esclata com a focs d’artifici en un final que m’ha semblat genial i que m’ha deixat molt bon sabor de boca.\nNo sé si sou amants del gènere negre. Si ho sou , aquesta novel·la us agradarà. Si no ho sou, estic segura que també.\nPéter Gárdos és l’autor de Febre a la matinada, publicada en català per ed. 62. El que us puc dir d’aquesta novel·la és que és la primera que llegeixo sobre l’Holocaust que no m’omple de tristesa, ni em deixa el cor en un puny. Em preguntareu que com pot ser alegre una història sobre l’exterminació dels jueus, oi? No. Febre a la matinada no és alegre; és una novel·la plena d’esperança que explica un història d’amor. I això és així perquè el tema de la novel·la no se centra en la mort , encara que hi és molt present, sinó en el renèixer i en la supervivència.\nLa novel·la es basa en les cartes que s’intercanviaren els pares de l’autor, que no va saber que era jueu fins als deu anys. Al juliol de 1945, després de l’alliberació de Belsen, en Miklós un supervivent hungarés va arribar a Suècia, a un campament on acullien els malalts. Els metges li donaven com a molt sis mesos de vida. En arribar pesava 38 quilos; cada matinada la febre li pujava i tenia els pulmons en molt mal estat. Però ell creia fermament que si havia sobreviscut a aquell horror, era per alguna cosa i no per morir després . Per això, comença a escriure cartes a les noies hungareses supervivents com ell i que també estan en hospitals. Busca esposa per començar una nova vida. N’escriu 117, de cartes.\nUna de les noies que li respon és la Lili. Amb ella emprén una intensa correspondència en què tots dos, en Milkós i la Lili, intenten anar superant les ferides de l’ànima i crear un futur junts.\nÉs difícil; sí que ho és. Però més difícil havia estat sobreviure a l’horror.\nFebre a la matinada és una novel·la que ha estat traduïda a 30 llengües i de la qual se n’acaba d’estrenar una versió cinematogràfica. Una novel·la que ha assolit un èxit merescut. Una novel·la tendra i humana.\nNo us la deixeu perdre.\nFa més d’un any que vaig llegir El Mestre de Màrius Mollà i tinc ben present encara l’argument, els potents personatges, el final i alguns racons secrets d’aquesta novel·la que em va fer plorar (I NO SÓC DE PLORAR TOT LLEGINT). Des de llavors l’he recomanat tant com he pogut i, avui, tinc l’oportunitat que em prenc jo sola de fer-ne la ressenya a la meva web.\nTemps de Llum de Sílvia Tarragó\nEn aquest post us vull parlar d’una de les meves darreres lectures: Temps de Llum de Sílvia Tarragó.


que es una targe gràfica - Informatica.CAT\nPost tagged with ‘que es una targe gràfica’\nMicro PC Endeavor ST100 de Epson\nBy Redacción, on 27 de novembre de 2006\nEpson, que està començant a moure’s per altres camps a part dels productes d’impressió o d’escàner, acaba de presentar el micro pc Endeavor ST100. Això és una maquineta ultra portable gràcies a que té unes dimensions de 7.28 x 7.68 x 2.95 polzades i al voltant de 2 quilos de pes; i a més ve equipada amb un processador Intel Core 2 Duo, una targeta gràfica ATI Radeon Xpress 200, fins a 2GB de memòria RAM, des de 40GB fins a 160GB de disc dur, i una regrabadora dual de DVD. Per descomptat, el trasto ve assortit del típic rollo de ports i complements, com sortida VGA, entrada/sortida d’àudio, ethernet i mòdem de 56K, 6 ports USB 2.0 (dels quals dos estan en el frontal).\nLa versió més econòmica de la maquineta surt per un preu d’al voltant de 500$.\nLa notícia original més detallada es pot seguir en Engadget.\nAMD anuncia el desenvolupament de “FUSION”\nBy Redacción, on 3 de novembre de 2006\nDes que fa uns mesos AMD anunciés la compra de ATI, des de Informàtica.cat estàvem esperant una notícia semblant a aquesta.\nAhir definitivament va saltar la llebre i ens vam assabentar que la coneguda AMD (Advanced Micro Devices) ha anunciat el desenvolupament d’una nova generació de microprocessadors de la família x86, que es coneixeran pel nom de “Fusion.\nLa companyia, molt intel·ligentment, s’ha guardat molt el comentar les especificacions d’aquesta nova família de xips, però el que si sabem és que la seva principal basa és que incorporaran un xip gràfic en el propi processador.\nEl xip gràfic (GPU) ja no es trobarà per tant en una targeta PCI Expres o en la placa base, sinó que formarà part del processador del nostre pc.\nQuè guanyem amb Això?. Doncs una velocitat del bus equivalent a la del processador (varis Gigahertzos), un accés a memòria molt més ràpid i presumiblement unes freqüències de rellotge molt superiors a les de les actuals GPUs.\nEn resum, la millora del rendiment d’aquests nous processadors sembla estar més que garantida. Sobre tot en la part gràfica .\nS’espera que aquesta nova generació vegi la llum a la fi de 2008 o principis del 2009.\nBy Manuel Sánchez Barriento, on 19 de setembre de 2006\nÉs de tots conegut que en l’actualitat un dels components que més competència genera entre els fabricants és el món de les targetas gràfiques.\nAquests components són una peça clau en el rendiment general del nostre ordinador. I en un món en el qual els computadors s’utilitzen cada vegada més per a tasques multimèdia la seva importància no para d’augmentar.\nPer aquest motiu, en UberPC hem volgut fer-nos eco d’una excel·lent comparativa que ha publicat la famosa pàgina techarp, en la qual podem trobar les característiques tècniques de pràcticament totes les targetes gràfiques del mercat .\nTrobo especialment interessant el requadre amb la data de publicació de la targeta i el recuadre en el qual especifica el tipus d’arquitectura, amb el que podem fer-nos una idea del “modern” que és el component que estem comprant. En resum, un quadre explicatiu molt útil que ens facilitarà molt el treball d’escollir targeta per al nostre ordinador.


La frase de Margarita Robles que deixa ben clar qui hi ha darrera del Catalangate... i encara treu pit - XCatalunya.cat\nLa frase de Margarita Robles que deixa ben clar qui hi ha darrera del Catalangate… i encara treu pit\nMargarita Robles, sobre el ‘Catalangate’: “Què ha de fer un Estat quan algú vulnera la Constitució o declara la independència?”\nLa ministra de Defensa, Margarita Robles, ha acusat l’independentisme d’actuar amb “hipocresia” amb el ‘Catalangate‘. “Els va molt bé en aquest moment aparèixer com a víctimes”, ha afirmat Robles aquest dimecres a la sessió de control al Congrés. “Què ha de fer un Estat quan algú vulnera la Constitució, declara la independència, talla les vies públiques o està tenint relacions amb dirigents polítics d’un país que està envaint Ucraïna?”, ha plantejat en resposta a la CUP Robles, que ha criticat que “no els ha sentit dir res” quan “es hackegen organismes com el SEPE o telèfons de ministres”.\nLa titular de Defensa ha argumentat que “no els ha vist mai defensar els principis bàsics de l’estat de dret”.\n“Em sona a una hipocresia per part seva”, ha sentenciat, i ha instat els afectats pel ‘Catalangate’ a acudir als tribunals “si tenen dubtes”. “Això és un estat de dret, són els jutges els que diuen si hi ha espionatge”.\nPreguntada també per JxCat i el PNB, Robles ha mostrat “orgull” del CNI i ha reiterat que “tots els organismes” de l’estat espanyol “compleixen estrictament la legalitat” i estan “compromesos amb l’estat de dret des de fa moltíssim”.\nSegons la titular de Defensa, molts dels que estan “donant lliçons hauran de callar” quan el CNI pugui aportar tota la informació a la comissió de secrets oficials del Congrés i ha afirmat que l’independentisme acusa “sense cap suport probatori”.\nEn una pregunta dirigida a Robles, la portaveu de JxCat al Congrés, Míriam Nogueras, ha situat al president del govern espanyol, Pedro Sánchez, com a “màxim responsable de l’espionatge mentre no es demostri el contrari” i ha insistit a exigir una comissió d’investigació sobre el ‘Catalangate’. Nogueras ha denunciat que la resposta de l’executiu espanyol és una “presa de pèl” i els “falta al respecte”.\nLa portaveu de la CUP, Mireia Vehí, ha criticat la resposta que ha donat l’executiu espanyol fins ara i l’ha instat a “netejar les seves clavegueres” i ha lamentat que “quan es tracta de salvaguardar la unitat d’Espanya”, sembla que “tot s’hi val”.\nDes del PNB, el seu portaveu, Aitor Esteban, ha demanat desclassificar documents i la derogació de la llei de secrets oficials. “Això li hauria de preocupar a tothom, no només als afectats”, ha dit Esteban, que ha criticat que Robles faci “d’aplaudidora” acrítica de les forces de seguretat.\nLa presidenta de Cs, Inés Arrimadas, també ha preguntat sobre l’espionatge a Robles, però per retreure-li que cedeixi davant de l’independentisme, que “insulta de nou la democràcia”.\nEn una pregunta dirigida al ministre de Presidència, Félix Bolaños, la diputada de Vox Macarena Olona ha opinat que “poc han espiat” a l’independentisme perquè “representa una amenaça per a l’Estat”. També ha demanat la dimissió de la presidenta del Congrés, Meritxell Batet, per facilitar la seva presència a la comissió de secrets oficials amb la rebaixa de la majoria exigida per constituir-la.\nTags: Catalangate, Margarita Robles\n1 pensamiento sobre “La frase de Margarita Robles que deixa ben clar qui hi ha darrera del Catalangate… i encara treu pit”\nRetroenllaç: La Moncloa se'n riu d'ERC i deixa ben clar que no pensa fer res amb Margarita Robles - XCatalunya.cat


Castellnou utilitzarà ramats locals per mantenir neta la franja contra incendis - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCastellnou utilitzarà ramats locals per mantenir neta la franja contra incendis\nL'Ajuntament ja ha arribat a un primer acord amb un pastor per anar tenint cura de les 17 hectàrees\ndavid bricollé 15.02.2019 | 23:55\nUn primer ramat ja ha començat a pasturar a la franja del sector del Serrat agencies\nUn primer ramat ja ha començat a pasturar a la franja del sector del Serrat\nCastellnou de Bages ja ha fet el primer pas per subtituir en el treball de manteniment de la franja perimetral de protecció les empreses amb màquines desbrossadores per un mètode més ecològic, també més econòmic, i alhora amb un rendiment local: l'ús del pasturatge.\nEs tracta d'un projecte de recuperació de la silvopastura i de les pràctiques tradicionals per a la gestió d'aquestes línies netes de vegetació per a la protecció contra el focs a les zones residencials. Amb aquesta iniciativa, destaca l'alcalde de Castellnou, Domènec Òrrit, es vol mantenir el sotabosc alleugerit de massa combustible per així minimitzar el risc d'incendis forestals. I, al mateix temps, donar als ramaders de la zona «una alternativa» i un complement «per millorar la seva productivitat i ajudar a la viabilitat de les seves explotacions». En aquest sentit, es treballa alhora per crear lligams de col·laboració entre els establiments de restauració del municipi i els ramaders locals per donar valor al seus productes.\nD'entrada, cal tenir present que Castellnou de Bages és un municipi extens format per un petit nucli primigeni i per tres urbanitzacions enmig d'una àrea agrícola i forestal. Ara fa uns anys, amb l'ajut de la Diputació, es va crear tota una franja perimetral que envolta les àrees residencials i que ocupa una superfície de 17 hectàrees. Perquè sigui efectiva, però, cal mantenir-la neta de sotabosc, i aquesta tasca l'ha d'assumir l'Ajuntament. Fins ara, s'ha fet ús d'empreses especialitzades amb mitjans mecànics, que suposaven una despesa bianual de 1.050 euros per hectàrea. El que fa el consistori és arribar a un acord amb ramaders locals i de moment n'ha lligat un, a qui abonen el 60% d'aquest import perquè faci pasturar el seu ramat en àrees que se li assignen d'aquesta franja perimetral.\nL'actuació ha començat aquesta setmana, quan un ramat de 120 ovelles, provinent de la masia de Burgueroles (Santpedor), ha iniciat la pastura a la franja perimetral de la zona est del Serrat, la part més necessitada i la de més risc per la seva orografia.\nL'alcalde de Castellnou ha explicat que ja hi ha converses avançades amb uns joves ramaders que volen emprendre una iniciativa al municipi basada en formatges artesanals, i amb un altre que ja té la seva activitat implantada, per anar cobrint totes les àrees. Òrrit ha subratllat que és un projecte «pioner», però lent, ja que cal establir un acord entre Ajuntament i ramader, però també amb tots els propietaris que tenen part del seu terreny dins de l'àrea de la franja perimetral.


Manifest de la JCC pel 25N #25NSororitat – Joventut Comunista de Catalunya\nManifest de la JCC pel 25N #25NSororitat\nSororitat i feminisme combatiu\nArribem al 25 de Novembre amb 39 feminicidis a l’estat. 39 assassinades només per ser dones dins una societat misògina. Aquest sistema heteropatriarcal ens està matant dia rere dia, un sistema que es manté d’en peus sotmetent-nos, atacant-nos a partir de violències més diàries i invisibles fins a l’assassinat. Aquestes violències estructurals ens posicionen com a dèbils, simples cuidadores, inferiors, propietat d’algú altre.\nPerò davant aquestes agressions constants tenim unes eines importantíssimes: el feminisme i la sororitat. La sororitat és el concepte que fem servir per a parlar de l’empatia necessària entre les dones, aquella que eludeix les diferències entre nosaltres i ens fa ser solidàries les unes amb les altres, donant-nos suport i aplicant la proclama feminista “si en toquen a una ens toquen a totes”. D’aquesta manera, entenem les cures i el suport mutu com les armes revolucionàries que són. El sistema heteropatriarcal ens educa per a créixer soles, dèbils i indefenses, però nosaltres som conscients que només juntes podem tirar endavant.\nVolem parlar d’experiències pròpies, de què és i com ens sentim davant els atacs masclistes, però sobretot volem parlar de com som capaces de sortir-nos-en soles, però també de com més fortes som quan tenim una companya al costat.\nDes de la JCC volem aprofitar aquest 25N per reflexionar sobre aquest concepte, com podem aplicar la sororitat i les cures als nostres espais, tant en l’àmbit de l’organització com en els nostres espais públics o privats. Com podem construir una xarxa de relacions constructives i combatives davant actes i violències masclistes. I per això farem servir, a partir d’avui, el hashtag #25NSororitat i us convidem a compartir-hi amb nosaltres experiències i quelcom que us faci recordar la sororitat.\nTambé, com cada any, serem a la manifestació unitària contra les violències de gènere i us esperem a totes el divendres 25 de Novembre a:\nLes 19h a Canaletes a Barcelona\nLes 19h davant la Generalitat de Girona\nLes 19:30h a Porta Pintada/Plaça Espanya a Palma\nLes 19:30h a Plaça Vella del Vendrell\nLes 19h a Plaça de la vila a Vilanova i la Geltrú\nLes 19:30h a Estatua dels Despullats a Tarragona\nLes 20:30h concentració davant l’Ajuntament a Blanes\nY el 24 de Novembre ens veiem també a:\nLes 20:30h a Plaça Virrei Amat, manifestació nocturna a Barcelona (no mixte)\nLes 20:30h a Plaça del Gas de Sabadell (no mixte)\nPrevious post: La JCC aposta per un cicle de mobilitzacions estudiantils i juvenils per recuperar drets\nNext post: Si ens retallen els drets TALLEM LA LÍNIA. La JCC amb la vaga del Telemarketing del 28N.


El bloc d'en Pere Pujol (fill de Can Peric): Trenta tres anys dels ajuntaments democràtics\nPenso que val bé prou la pena recordar la diada d’avui. Han transcorregut trenta tres anys de la constitució del primer ajuntament democràtic després de la dictadura franquista. Fou una diada que sempre recordaré. L’ajuntament de gom a gom amb una gentada que esperava veure el nou consistori.\nHavia calgut esperar quasi dos anys de la recuperació del Parlament amb les eleccions generals, per poder designar els nostres representants municipals. La celebració dels comicis municipals eren reclamats majorment pels partits d’esquerra, que consideraven que calia fer arribar la participació democràtica als nostres pobles i ciutats. Havien passat molts anys sense que poguéssim triar els nostres regidors/es i així conformar la Casa de la Vila en consonància amb la voluntat ciutadana. Havia arribat el dia, després d’haver escollit els nostres regidors/es, que a l’ajuntament hi podríem veure persones que nosaltres havíem lliurament designat. Jo ja tenia quaranta dos anys i ja era l’hora que fossin plenament reconeguts – després d’haver votat el Parlament – els meus drets polítics.\nLa diada de les eleccions fou una festa. La majoria anàvem a exercir un dret que fins aquell moment no se’ns havia reconegut i gosaria afirmar que vam complir amb el nostre deure de manera responsable i respectant els parer dels demés. La campanya fou d’aquelles que ja no se’n fan. Las parets i les tanques estaven fornides de propaganda de les diferents opcions polítiques que es presentaven. Els “ mítings “ eren plens a vessar i els vilatans/es, escoltàvem amb atenció els discursos i les propostes que ens feien les persones que havien decidit presentar-se a les llistes electorals. Havíem “descobert” que els ciutadans/es – fins llavors políticament ignorats i menystinguts – teníem el dret i també la responsabilitat de decidir les persones que havien d’aconduir el poble.\nDel resultat només en faré un breu comentari. Eren disset els regidors/es que calia escollir. Foren triades set persones de la llista del PSC, 4 de la federació de C. i U, tres del PSUC i el mateix nombre de la candidatura d’UCD. Va formar-se un govern de coalició entre el PSC i l PSUC. El primer alcalde democràtic va ser en Manel Monfort, que encapçalava la llista del PSC. Més endavant arrel de la seva dimissió i al no acceptar el càrrec en Jaume Barneda que anava segon, passar a ocupar l’alcaldia en Josep Vicente.\nVoldria significar el valor i l’esforç que varen fer aquelles persones que varen ocupar llocs de responsabilitat pública en aquells moments. Van haver de decidir, fos des de les responsabilitats de governar, com també complint amb el deure que correspon a l’oposició, desconeixent del tot el funcionament d’un ajuntament. Aquells quatre anys, vaig seguir de molt a prop – el pare fou primer tinent d’alcalde – el fer d’aquelles persones. En posaré un exemple que he anat a buscar en els papers que guardo del pare. Una mostra, que tot i les diferències de criteri polític que hi havia i que s’expressaven amb fermesa en els plens, els quatre partits amb representació, van entendre que hi havia qüestions prioritàries que calia debatre.\nEs va constituir una Comissió Especial per l’Estudi de la problemàtica de La Corxera i dels Equipaments de la Ciutat. Els regidors Joan Ribas ( PSC ) Pere Pujol ( PSUC ) Josep López de Lerma ( C. i U. ) i Daniel Peribàñez ( UCD ) en foren els integrants. Em consta que hi van treballar i de valent. La Comissió va opinar que Sant Feliu estava mancada d’una xarxa mínima d’equipaments, aquesta falta deguda per un creixement incontrolat i no harmònic de la població. De fet no hi havia terrenys ni edificis per equipaments, tot i que en els darrers quatre anys s’havia fet una actuació favorable a l’adquisició de terrenys. Una quasi inexistent política d’equipaments que a l’entendre de la Comissió l’ajuntament té l’obligació de rectificar. La Comissió proposa un ordre de prioritats d’acord amb les possibilitats del pressupost i la capacitat prudencial d’endeutament que tingui el municipi. Aquest informe consta de vuit folis que ben segur jo no exposaré. Però si que crec convenient mencionar algunes de les propostes que fa la Comissió.\nPlanificar la finca de La Corchera amb un teatre, una pista de patinatge a l’aire lliure, un poliesportiu cobert, un gimnàs, una piscina coberta, places de pàrking pels usuaris i zones enjardinades. La restauració i utilització de l’Antic Monestir. La Comissió proposa l’adquisició de la finca propera al cementiri, per a construir-hi el definitiu camp de futbol, per tal de poder treure de La Corchera el que llavors hi havia i així poder condicionar aquest espai per poder-lo planificar. En quant a equipaments sanitaris la Comissió es mostra favorable a la construcció del nou ambulatori. L'Ajuntament hauria de destinar part o la totalitat dels terrenys situats davant de l’escorxador per a la construcció d’un nou edifici de la Creu Roja. La Comissió també suggereix que és del tot necessari el trasllat de les dependències del Jutjat a un nou edifici que podria ser l’antiga casa Rubió, de propietat Hospital-Asil. D’aquesta manera, l’ajuntament recuperaria un espai que li és del tot necessari – els jutjats eren a l’ajuntament – alhora que el Jutjat tindria unes instal•lacions pròpies. Afegeix la Comissió la recomanació a la Corporació Municipal la compra de l’edifici conegut per Can Patxot i dels terrenys de l’antic camp de futbol de la carretera de Palamós.\nN’he fet una tria que penso és prou interessant i que mostra les preocupacions d’aquell ajuntament per millorar els equipaments de la ciutat. Parlem d’un document de l’any 1981, fa trenta un anys. El treball i la voluntat d’aquelles persones fou molt profitós per tots aquells que després han pogut portar a terme bona part d’aquelles propostes. La ciutat ha progressat i millorat, però allò de “ bufar i fer ampolles “ res de res, ha calgut la primera empenta per traçar el camí. És just recordar-los.


Festes del Renaixement a Tortosa - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nGrup d'Abanderats de Tortosa\nLa Festa del Renaixement és una festa que es celebra a Tortosa la tercera setmana de juliol amb el subtítol de l'esplendor d'una ciutat del segle XVI.\nLa festa rememora, a partir d'una sèrie d'activitats de caràcter lúdic i cultural, el període històric del segle XVI. La finalitat principal d'aquest esdeveniment és aconseguir transportar la capital de les Terres de l'Ebre al Renaixement, moment en el qual, gaudia d'una gran esplendor a tots els nivells.\nGran part de les activitats que conformen la Festa del Renaixement se situen al voltant del nucli antic, ja que és una zona que ens remet a aquesta època pel conjunt d'edificis emblemàtics i centenàris com la basílica-catedral de Santa Maria de Tortosa, el Palau Episcopal, els Reials Col·legis o les muralles del Castell de la Suda, de les Avançades de Sant Joan o la muralla de Remolins, que delimiten el nucli antic.\nTorre de l'homenatge del Castell de la Suda, una de les talaies de la ciutat\nLa Festa ostenta el reconeixement d'haver estat declarada Fiesta de Interés Turístico Nacional i Festa d'Interès Turístic de Catalunya. A més, la Festa involucra a més de 500 actors, 60 espectacles, 3000 ciutadans vestits d'època, comerciants i tavernes.\nHi destaca la Desfilada i Mostra d'Armes en honor de les banderes de la Vegueria de Tortosa, en què participen el govern de la ciutat, les milícies de defensa, els representants dels barris i els oficis, els comerciants i mercaders, la ciutadania, i els còmics i comediants vinguts d'arreu per a la celebració.\n3 Gastronomia i turisme\nL'any 1996 es va dur a terme la primera edició de la Festa del Renaixement. La idea que va donar pas al projecte va sorgir com a conseqüència d'una iniciativa duta a terme pel Consell Comarcal del Baix Ebre. L'experiència d'altres ciutats posava en manifest que la recuperació del passat a través d'activitats lúdiques n'havia fet possible la promoció econòmica i turística. A priori, es va plantejar recrear el passat medieval, etapa d'esplendor de la Confederació Catalano-aragonesa i de la mateixa ciutat. El creador d'aquest projecte, Ramon Cardús, regidor de l'ajuntament i actual president d'honor de la Festa del Renaixement, fou el principal impulsor.\nEl consell d'historiadors i tècnics van apostar perquè el projecte se centrés en el segle XVI, l'època del Renaixement, un període, considerat decadent a Catalunya, però de vitalitat a Tortosa, juntament amb el valor diferencial que comportava una recreació de l’Edat Moderna en lloc de l’edat mitjana, va acabar decantant la balança cap al segle XVI. Per tant, un dels motius principals pels quals el projecte es va inspirar en el segle XVI fou el fet que aquest segle destaca per la seva esplendor però a més, una altra causa fonamental és la informació a la qual podien accedir els historiadors que a posteriori configurarien l'essència de la festa.\nLa Festa del Renaixement ofereix una gran varietat d'activitats i espectacles de caràcter lúdic i cultural, ja que hi ha des d'espectacles en viu, on participen actors tant amateurs com professionals, fins tallers d'elaboració de sabons artesanals.\nLa majoria dels espectacles són de caràcter popular, ja que tenen com a finalitat principal arribar al màxim públic possible i per això s'organitzen en espais públics, la majoria dels quals, són gratuïts. Animació i teatre al carrer, música i danses típiques de l'època, també hi ha espectacles fixos i de pagament, així com actes propis on participa bona part del teixit social i nombrosos voluntaris, i per últim, els espectacles de caràcter infantil i més familiar, que s'adrecen a aquest públic més restringit.\nGastronomia i turisme[modifica]\nLa Festa del Renaixement també suposa una promoció de la gastronomia típica de la ciutat de Tortosa, així com, de l'època, però també, de productes artesanals. Això genera guanys econòmics, ja que al voltant dels carrers del barri antic, s'instal·len una sèrie de taulells on es venen tot tipus de productes. Aquests taulells estan formats a partir d'associacions de comerciants que es vesteixen de l'època i treuen el seu negoci al carrer.\nEn l'àmbit gastronòmic, hi ha diferents rutes i una de les més emblemàtiques és l'anomenada Ruta de la Saboga, un circuit format per tavernes que s'instal·len durant els dies de la festa.\nLa Festa també compta amb algunes delícies típiques com són: el Pa de la festa, la Coca de l'Emperador, Coca d'espinacs, Coca del Renaixement o prim, Torretes, Coquetes amb la forma de l'escut de la ciutat al segle XVI, Menjar blanc, Garrofetes del papa i Coca d'albergínia.\nCal destacar la col·laboració Platigot, l'Associació de Restauradors de Tortosa.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Festes del Renaixement a Tortosa\n↑ «Ple total a les Festes del Renaixement de Tortosa». Ara (diari), 28-07-2014.\nFestes del Renaixement a Tortosa - Lloc web oficial (català, castellà anglès i francès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Festes_del_Renaixement_a_Tortosa&oldid=18255940»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 març 2017 a les 12:26.


Three-Bedroom Holiday home in Fårevejle 3 Farevejle Kirkeby Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Three-Bedroom Holiday home in Fårevejle 3\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Three-Bedroom Holiday home in Fårevejle 3 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Farevejle Kirkeby. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nThree-Bedroom Holiday home in Fårevejle 3 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aparcament de cotxes són només algunes de les comoditats que fan que Three-Bedroom Holiday home in Fårevejle 3 sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Three-Bedroom Holiday home in Fårevejle 3 no troba competidors en cap categoria.


L’economia catalana rebat els catastrofismes\nEl Col·legi d’Economistes de Catalunya preveu un 2019 “raonablement bo” amb creixements del PIB d’entre el 2% i el 2,5%\nAiats Agustí Barcelona. 23 de gener de 2019 14:16\nRoda de premsa de balanç de l'economia catalana al Col·legi d'Economistes de Catalunya\nEl 2018 ha estat un bon any per a l’economia catalana i el 2019 serà raonablement bo amb un creixements d’entre el 2 i 2,5%, segons ha afirmat l'economista Modest Guinjoan durant el balanç del Col·legi d’Economistes de Catalunya respecte l’any passat i la presentació de les perspectives de l’any que ara encetem. En aquest sentit, l’economista Xavier Cuadras ha avisat que ara “comença un període de desacceleracó econòmica, coherent amb el que passa a la resta del món, la UE i l’Estat espanyol i amb el que preveuen els organismes internacionals".\n“S’acosta una desacceleració, no una recessió econòmica, cal evitar dramatismes innecessaris”, ha destacat Cuadras, qui ha afegit que “les previsions macroeconòmiques catastrofistes han estat rebatudes” i titulars com “de locomotora a furgón de cola” han estat desmentides. La realitat de l’economia catalana, segons els economistes, és que el creixement durant els tres primers trimestres és superior a l’economia espanyola.\nGuinjoan: "L’economia catalana es mou i es mou en el bon camí”\nEn l’economia catalana “e pur si muove: tots aquells mals averanys que hi havien i totes aquelles consequencies catastrofiques arran de fets politics i magnificar noticies negatives, les dades les han rebatut. L’economia catalana es mou i es mou en el bon camí”.\nCatalunya en l’economia global\nLes previsions per al 2019 són que continuarà la desacceleració, “en concret les previsions dels organismes (Funcas, BBVA, Cambres i Generalitat) situen el creixement entre el 2 i el 2,5%”. El context internacional, la guerra comercial entre els EUA i la Xina i la UE pot afectar alguns paràmetres de l’economia catalana i es perfilaran al llarg de l’any. “Continua un creixement no tan sòlid com en l’etapa que vam encetar el 2014, una tendència que podriem considerar normal i que podem abordar sense dramatismes".\nPel que fa al mercat de treball el que observen els economistes és que el creixement de l’ocupació a l’EPA i les dades d’afiliació de la Seguretat Social del 2018 mostren que el creixement de l’ocupació s’ha mantingut en taxes properes al 3% i la disminució de la desocupació (dels tres primers trimestres) és un 10,6% a Catalunay, molt inferior al 14,6% d’Espanya, però superior al 8,1% d’Europa. En conclusió, un “comportament prou positiu durant aquest any 2018”. “Dins de la gravetat de les taxes d’atur, estem millorant taxes d’atur de dos dígits no hauria de ser sota cap concepte”.\nPel que fa als indicadors de demanda interna i consum, el periodista i economista Jordi Goula ha destacat que des del setembre ha començat una certa desacceleració: “Estavem creixent al 3% i ara sembla que creixem al 2% i el promig de l’any serà del 2,5%”. L’anàlisi de l’expert és que “s’han acabat els diners estalviats durant la crisi” i “s’ha tirat de crèdit, com alertava el Banc d’Espanya”. Durant el quart trimestre es frena el crèdit al consum i es mantindrà baix”, diu Goula, mentre subratlla que les xifres destalvi estan en mínims històrics.\nDe la seva banda, el comerç al detall acumula un 2% de creixement fins al novembre i per contra les grans superficies cauen un 2,5%. L’expert respon a aquest fet afirmant que a “Catalunya tenim un desenvolupament diferenciat, tenim menys gran superfície” i que “aquest és un model de compra que està quedant obsolet”. Segons Goula, a final d’any el comerç tancarà amb un creixement del 2,5%. Mentrestant “les vendes per internet cada vegada van a més” i “les rebaixes no són res de l’altre món, no funcionen i penso que és normal, perquè amb la liberalització ara es poden fer descomptes tot l’any, començant pel Black Friday”.\nLa previsió és que la població s’endeutarà menys i s’animarà el consum gràcies a què les empreses volen apujar els salaris i la perspectiva que s’incorpori més treballadors al mercat laboral.\nEn l’àmbit del sector immobiliari els preus segueixen pujant. Una dada preocupant per als economistes és que “la gent es torna a plantejar passar de lloguer a compra, un raonament que es feia fins al 2007”. I aquest és un canvi de mentalitat important. El segon punt important és la banca concedeix el 80% dels valor dels habitatges en les taxacions hipotècàries i “no es fan les bestieses d’abans”. Segons Goula, els bancs estan taxant els pisos a la baixa. La tercere tendència és que hi haurà un èxode de Barcelona a la primer corona metropolitana i que es donaran noves promocions de pisos a la capital catalana. En aquest sentit, “els preus estan tocant sostre”, afirma l’economista.\nEl mercat de les oficines i de les naus logístiques, ambdós viuen un moment dolç “fins al punt que és dificilissim trobar naus, no només a Barcelona, sinó tb a la primera corona. I oficines, si es busquen superficies de 3000 m2 només hi ha una vintena de llocs disponibles”.\nRècord turístic i boicot espanyol\nDurant el mes de novembre els estrangers ja van gastar tant com en tot l’any 2017 i aquell va ser un any rècord de despesa. Durant aquest 2018 han vingut un 0,8% menys de turistes, però han gastat més. Les dades semblen rebatre les queixes de certs gremis del sector turístic: “Segons les pernoctacions han vingut més turistes. Ha fallat el turisme intern, que ha caigut un 7,4%, sobretot aragonesos i madrilenys. Això fa que una de les zones més afectades sigui la Costa Daurada”, ha puntualitzat Goula.\nGoula, sobre els hotelers: “Hi ha certs sectors que tenen tendència a queixar-se”\nEl 2018 serà un any rècord pel que fa al turisme. De nou. Les veus que afirmaven que arriben menys turistes per la recuperació dels mercats de Turquia o Tunísia semblen veure’s contradites. És més, també s’incrementa la qualitat del turisme que rebem: els hotels que creixen a Catalunya en pernoctacions a són els de 4 i 5 estrelles, els de menys baixen. Si bé els preus de les pernoctacions han caigut, també és cert que fins ara havien pujat un 24%. “Hi ha certs sectors que tenen tendència a queixar-se”, ha reblat Goula.\nEl 2018 globalment ha estat un any bo des del punt de vista empresarial, “l’economia catalana està ben assentada en el conjunt de l’economia global”, segons Guinjoan. La producció industrial sembla que s’ha desaccelerat en els darrers mesos, però tancarà l’exercici amb un creixement de l’1,4% i una pujada del 2,7% en els preus. Pel seu cantó, el sector serveis ha crescut un 5,6%.\nL’exportació de bens ha moderat el creixement, “pero és que en anys anteriors estaven desbocades”. Segons l’economista, ens situarem en el 2,5%, i un any més l’economia catalana marcarà un nou rècord” i seguirà representant més d’una quarta part de l’economia espanyola.\nLa inversió bruta de capital amb un creixement del 4,3% fa pensar que “un no inverteix si no es té expectatives de negoci solides”, per tant “si les empreses inverteixen és perquè hi ha bones perspectives de mercat”.\nPer a l’economista, “hi ha alguns moviments de fons en salaris”. El 2018 creixement d’1,8% en salaris es refereix als convenis, “semblen una correcció de situacions anteriors i d’una manera ordenada s’està corregint”. Els costos laborals totals de les empreses també creixen, “veniem de disminucions fins al 2017 i ara creix per sobre del 2%, no són alarmants però si es manté podria llastar el sector empresarial”.


Banc Sabadell renova el seu acord amb Barcelona Global per al desenvolupament del talent internacional - Banc Sabadell\nEl banc dona suport a l’entitat barcelonina en dues iniciatives: l’International Talent Monitor i l’Hola Barcelona Cocktail\nBanc Sabadell té més de 800.000 clients amb passaport estranger, un 18,68% dels seus clients a Espanya\nBanc Sabadell ha signat aquest matí un acord amb Barcelona Global orientat a desenvolupar accions relacionades amb el talent internacional. El banc renova així la seva col·laboració amb l’entitat barcelonina, que té per missió promoure el talent i l’activitat econòmica a la ciutat de Barcelona.\nAquest acord s’engloba en dues iniciatives dirigides als professionals internacionals que s’instal·len a la ciutat per treballar-hi: l’International Talent Monitor, que té per objectiu monitoritzar periòdicament l’opinió del talent internacional que viu a Barcelona sobre aspectes clau com viure, estudiar, treballar, emprendre i crear a Barcelona; i l’Hola Barcelona Cocktail, esdeveniment anual en què Barcelona Global dona la benvinguda als professionals internacionals que han escollit la ciutat per viure o treballar.\nSegons Xavier Comerma, subdirector general de Banc Sabadell i director de la Territorial de Catalunya, l’entitat comparteix ”la voluntat de conèixer i difondre la contribució i importància del talent internacional en el desenvolupament de Barcelona, així com de millorar el procés d’implicació d’aquest col·lectiu en la vida social, cultural i econòmica de la ciutat”.\nBanc Sabadell té avui 803.000 clients estrangers, un 7% més dels 750.000 que tenia el 2017 i un 18,68% d’entre el total de clients de l’entitat a Espanya. És un col·lectiu prioritari per al banc, que aporta un 21% de les hipoteques (un 9,7% més respecte al 2017) i que genera el 13% del marge del negoci de Banca Comercial (un 10,66% més).\nL’any 2017, Banc Sabadell va llançar Welcome Service, una plataforma destinada a acompanyar i a assessorar directius expatriats que es traslladen a treballar a Espanya i turistes residencials que s’hi traslladin a viure. Aquesta plataforma ja va començar a generar resultats l’any passat: el número d’usuaris internacionals va incrementar-se en un 8,64%.\nBarcelona Global és una associació privada, independent i sense ànim de lucre, formada per 200 de les empreses, centres de recerca, emprenedors, escoles de negocis, universitats i institucions culturals líders de la ciutat, i més de 730 professionals que volen fer de Barcelona una de les millors ciutats del món per al talent i l'activitat econòmica.


cafeteria | Bloc Cafè Saula | Page 2\nCafé Saula i PortAventura World Parks & Resort han signat l’acord oficial pel qual la companyia catalana es fa càrrec del servei de cafè a totes les instal·lacions del parc durant els propers 6 anys com a Col·laborador Oficial. Aquest fet li dóna exclusivitat en la venda de cafè a tot el recinte del resort…\nLa setmana passada vam tenir el plaer d’atendre a l’equip del local Hola Ola Playa. La nostra barista Noemi Paoli es va encarregar d’oferir-los formació sobre el procés del cafè, des de la planta fins a la tassa. Tot amb l’objectiu de perfeccionar, encara més, el servei de cafè als clients. Situat a Castelldefels (Barcelona), al…\nUs imagineu una cafeteria on els cambrers són petites naus voladores amb ulls lluminosos? La realitat ha tornat a superar la ficció, aquesta vegada de la mà de la Universitat tecnològica de Eindhoven, que en motiu del seu 60 aniversari va inaugurar aquest cafè efímer d’aspecte futurista i amb drons com a cambrers. El seu…\n“L’illa dels teus desitjos”. Així és la carta de presentació de Shokolatt, una cafeteria, o més aviat un combinat de pastisseria i xocolateria, que es pot trobar als centres comercials de Mataró Parc, Magic Badalona, La Maquinista i Les Glòries a Barcelona. La idea va néixer quan Eva Flores, gerent de Mataró Parc, va decidir…\nCullera de Boix, especialitat arrossera\nQuan el 2001 en Jordi Gabarrell va decidir obrir el primer restaurant Cullera de Boix, a la Ronda Sant Pere de Barcelona, tenia clar que volia fer un restaurant cafeteria que seguís la tradició de les antigues ‘cases de menjar’ catalanes. Aquelles fondes que obrien de 7 del mati a 12 de la nit i…\nLa cafeïna protegeix la pell del sol?\nAixò sembla ser. Segons un estudi fet per la Universitat de Rutgers (Nova Jersey), la cafeïna pot ajudar a protegir la pell del sol. Atenció, això no vol dir que prendre’s un cafè suposi un antídot contra les cremades solars. Més aviat la recerca apunta al fet que la cafeïna és un bon ingredient per…


IVAM - Institut Valencià d'Art Modern | TALLER DIDÀCTIC MIQUEL NAVARRO “UNA URBE A LES TEUES MANS”\nTALLER DIDÀCTIC MIQUEL NAVARRO “UNA URBE A LES TEUES MANS”\nPer a xiquets i xiquetes de 5 a 12\n21 Maig 2014 - 13 Juliol 2014\nLa instal · lació de Miquel Navarro “Una urbe a les teues mans” està formada per centenars de petites peces grises d’alumini repartides en 50 m2 que conformen una ciutat en la qual s’espera que els participants creuen lliurement la seua. És un joc que els convida a remodelar l’espai i transformar-lo, cambiant les peces de lloc, ubicant-les cada vegada de forma diferent dins del perímetre establert.\nEn aquesta ciutat hi ha peces amb diferents formes: cúbiques, còniques, prismàtiques … L’objectiu és, a més del propi aspecte lúdic, que descobreixin la ciutat, desenvolupar la seua imaginació per crear la seua pròpia visió de la ciutat: l’horitzontalitat, la verticalitat, la forma, l’estructura … en definitiva projectar la visió de com pensen i imaginen la ciutat.\nLa instal · lació està concebuda amb una finalitat educativa, el procés de construcció i de de-construcció és una premissa fonamental en aquesta peça-instal · lació on els participants construiran la seua ciutat imaginada.\nEn aquest projecte didàctic pot participar tot tipus de públic, tot i que està pensada per a xiquets i xiquetes de 5 a 12 anys fonamentalment, que estaran dirigits per monitors que explicaran breument les ciutats de Miquel Navarro que es troben a la sala i dinamitzaran l’activitat on es troba instal · lada aquesta obra taller, i que deixaran llibertat total perquè construisquen la seua ciutat. Poden participar grups de 10 a 15 persones.\nAquest taller, funcionarà de dimarts a divendres a les 10, 11, 12, 16, 17 i 18 hores per a grups concertats durant el mes de maig. Els diumenges per a tot tipus de públic a les 11, 12 i 13 hores fins al 13 de juliol. Tindrà una durada com a màxim de vora quaranta-cinc minuts.\nAquesta activitat ajudarà a desenvolupar la creativitat i el talent artístic dels participants al temps que es reforcen les nocions cíviques de cooperació i respecte als altres i l’afirmació de la pròpia personalitat en un marc de llibertat i tolerància.


L'Informatiu - Retiren els mòduls prefabricats de l'Escola Bernat de Mogoda\nRetiren els mòduls prefabricats de l'Escola Bernat de Mogoda\nAquest matí s'ha procedit a la retirada dels mòduls prefabricats de l'Escola Bernat de Mogoda que han acollit durant més de dues dècades aules d'educació infantil. L'espai que ocupaven aquests barracons es destinarà ara a l'ampliació del pati. La Generalitat condicionarà aquest estiu el nou espai. Un camió-grua de grans dimensions ha facilitat el treball als operaris.\nLa retirada dels mòduls prefabricats estava programada per a l'any passat, però la pandèmia va fer ajornar aquestes obres en previsió a la necessitat de més espais per a desdoblaments d'aules. La Generalitat ha decidit ara amb l'actual situació procedir a la seva eliminació.\nEl director de l'Escola Bernat de Mogoda, Fran Moro, ha explicat que ara comença una nova etapa amb l'eliminació dels barracons i ha afegit que "s'ha lluitat per aconseguir una segona línia però no ha pogut ser i amb l'edifici actual podrem mantenir el servei". El director ha explicat que en aquest espai estava previst la construcció d'un aulari nou però amb la creació de la nova escola Els Aigüerols i la baixada de natalitat el projecte no s'ha realitzat. Ara el centre guanyarà espai per al pati que arranjarà la Generalitat de Catalunya. "En el nou projecte educatiu volem un pati atractiu i educatiu amb zona de jocs", segons ha expressat Fran Moro que ha comentat que el pati de l'Escola Bernat de Mogoda "és un dels patis més macos del Vallès Occidental".\nFoto: L'operació s'ha realitzat amb un camió-grua de grans dimensions / L'Informatiu


viurealspirineus 11:52 20/10/20\nA la regió de l'Alt Pirineu i Aran s'han produït dotze nous positius per coronavirus i el risc de rebrot puja 3 punts, fins a 336\ncerdanya per des marc segona hospital\nAhir a la nit es va produir el segon decés per COVID a l'Hospital de Cerdanya (el primer es va registrar el 31 de març). Es tracta d’una pacient francesa de 61 anys, que estava ingressada, amb pluripatologia, en un centre de l’Alta Cerdanya. Segons comunica l’Hospital de Cerdanya, al seu centre sanitari avui hi ha 3 pacients ingressats amb COVID-19 i 2 possibles casos ingressats pendents de diagnòstic.\nLa regió sanitària de l'Alt Pirineu i l'Aran registra 1.302 casos confirmats per PCR o TA, 12 més, i 1.463 sumant totes les proves. Un total de 38 persones han mort des de l'inici de la pandèmia. El risc de rebrot continua pujant en les darreres 24 hores i ho fa uns 6 punts, fins a 336. La setmana del 3 al 9 d'octubre estava en 285. L'Rt puja més d'una decima i està en l'1,23, mentre que la taxa de confirmats per PCR és de 153,63 casos per cada 100.000 habitants. A la regió hi ha 11 pacients ingressats (els mateixos que ahir), dos a l'UCI (també igual).\nA la Val d'Aran, les proves immunològiques confirmen dos casos per COVID-19. Aquests casos corresponen a persones que es van contagiar temps enrere i actualment han creat anticossos a la malaltia. A més, s’ha dut a terme un nou ingrés a l’Espitau Val d’Aran per COVID-19. La persona ingressada està relacionada amb l’últim ingrés comunicat aquests últims dies.El govern del Conselh Generau d’Aran recorda la necessitat de seguir totes les mesures preventives establertes per les autoritats sanitàries.


Front comú d'entitats i veïns per evitar la reobertura de les mines de les Salines - Diari de Girona\nFront comú d'entitats i veïns per evitar la reobertura de les mines de les Salines\nSalvem l'Empordà alerta que generaria un gran impacte al territori i a la seva activitat econòmica sostenible\ncarme vilà 28.02.2020 | 00:28\nLes entitats Iaeden Salvem l'Empordà, el Centre Excursionista Empordanès, l'Institut d'Estudis Empordanesos i diversos propietaris estan en alerta per la possibilitat que es reobrin les mines de talc de la zona de les Salines. Fan front comú per evitar que tiri endavant el projecte que ara està en estudi per l'impacte sobre el territori i l'economia sostenible de la zona.\nL'empresa Minerals Girona ha volgut manifestar que només està en estudi i que, en cas de fer-se, no es faria a cel obert, el que genera més impacte, sinó amb galeries. Les entitats demanen al Consell Comarcal de l'Alt Empordà i als ajuntaments que ho frenin.\nLes mines de Santa Maria, el Ginebó i Castell estan situades a les Salines, un espai de gran interès natural i paisatgístic als termes de Maçanet de Cabrenys, Darnius i la Vajol. Van estar en funcionament fins a finals del segle passat.\nActualment són instal·lacions en desús, en mal estat, enmig d'un frondós paratge on l'antiga activitat va deixar petjada omplint de forats el terreny. Els veïns de la zona expliquen que sovint als caçadors els desapareixen gossos per aquest entorn. L'empresa Minerals Girona té en estudi la viabilitat mediambiental i econòmica per extreure de nou talc.\nLa portaveu de Salvem l'Empordà, Marta Ball-llosera, ha explicat que està previst com fa cinc anys portar-hi a terme sondejos. L'explotació es pot fer a cel obert o bé amb l'excavació de galeries. Per a Ball-llosera només seria viable si es fa a cel obert, el que adverteixen generaria «un impacte paisatgístic, social i econòmic» per un territori on s'està fent una gestió sostenible. I ha advertit que «ens negarem totalment que aquestes actuacions siguin viables al territori» per tal que «quatre rics facin negoci en un entorn natural». Al paratge hi ha quatre o cinc masos aïllats, alguns on treballen des de fa anys.\nUn dels propietaris, Josep Rigau, posava de manifest que va arribar-hi fa 36 anys i han estat ells els que han posat en condicions els boscos i fet arribar la llum». Si hem de continuar al rerepaís fent de jardiners, aquests no poden ser-hi», ha dit. Tenen molt clar que «mai ens rendirem, això no es farà».\nTindria un fort impacte ambiental, paisatgístic -perquè es veuria de diferents punts- també amb l'obertura de camins, l'alteració i funcionament dels aqüífers, entre d'altres.\nConstitueixen una plataforma a Garriguella per aturar el macrocàmping.


Gran Centre renova la seva targeta de fidelització - somGranollers\nGran Centre renova la seva targeta de fidelització\nÉs la primera targeta de crèdit que s'activa arran de l'acord entre un banc i una associació de comerciants\nDivendres, 12 de novembre de 2021 | 18:02h\nGran Centre Granollers ja disposa de la versió actualitzada i millorada de la històrica targeta de crèdit i fidelització de l'entitat. "Després de llargues negociacions i d'un treball intens, la targeta de crèdit de Gran Centre ja és una realitat", afirmen des de l'associació de comerciants, que ara fa uns mesos va presentar l'acord amb CaixaBank que ho ha fet possible. De fet, aquesta és la primera targeta d'aquestes característiques que es posa en marxa a l'Estat gràcies a l'acord entre una entitat bancària i una associació de comerciants.\nLa nova targeta incorpora xip i contactless, i permet fer compres online amb més comoditat. A més, també està disponible per a qualsevol dispositiu mòbil (ApplePay, SamsungPay, CaixabankPay, GarminPay). La novetat principal, però, és que la targeta passa a ser universal i es pot utilitzar a tots els comerços, independentment de si estan associats a l'entitat o no. Funciona, per tant, com una Visa clàssica; es pot fer servir a tot arreu, però en el cas dels comerços adherits a Gran Centre els pagaments es poden fraccionar a 1, 2 o 3 mesos, sense interessos per als clients.\nA més, la nova targeta permet continuar gaudint de promocions constants i exclusives per als clients de Gran Centre, així com dels descomptes que ofereixen els establiments i serveis associats. En aquest sentit, la targeta manté la personalitat, la imatge i els valors de moneda pròpia i solidària que han estat la insígnia de l'associació durant 25 anys. Els beneficis que generi la targeta revertiran directament en accions que duen a terme entitats socials del territori.


literatures (la presó de l'aigua): de maig 2012\nmenstrua, Déu, ensagna’ls els tampons\nJa arriba març. Del vi ja queda el fons\nen el banquet on liben els canalles:\nllur món feliç ja està a les acaballes,\ndels cossos grecs només queden monyons.\nAls teus deutors, Senyor, talla els tendons,\nmassa drogats van rondant les muralles,\ncrema els carrers, com València en Falles,\nmenstrua, Déu, ensagna’ls els tampons.”\n-“Simfonia per a un estat en coma”, Ramon Ramon, ed. Perifèric, Catarroja, 2011.\nRamon Ramon, solitari incendiari, amb tocs misògins –desconec si per convicció o provocació- i gran rimaire ha fet una altra volta al cargol dels seus poemes. ¿Té sentit, escriure, ara, en metre i rima consonant –rimes que no es repeteixen mai, al llarg de tot el llibre- en un “tour de force” amb ell mateix i les paraules? Ell vota, en una nota final sense desperdici, que sí. I el resultat és, com a mínim, fascinant.\nUna estructura mètrica –un poc o un molt rígida- estimula l’escriptura. És un repte i un refugi. Si vols ser transgressor en el fons, hom tendeix a compensar en la forma. I, quan els versos es neguen a fluir i l’autora o l’autor senten que els cal escriure, també poden recórrer a la mètrica i/o la rima.\nJo ho he fet: no hi ha res com un decasíl•lab per a cridar un altre decasíl•lab. No hi ha res com una rima difícil per a tenir el cervell activat al voltant dels poemes. I no hi ha res com una mètrica rígida per a tractar temes d’una forma “arriscada”.\nVal a dir que Ramon Ramon ho borda.\nPer no parlar de l’aparició “generacional” de Déu (es veu que, amb l’edat, els humans tendim a reflexionar-hi). Amb una perspectiva àcida. I etc. I etc.\n(I, per cert, les cometes inicials no falten perquè vénen del poema anterior)\nPer cert, el poemari és aspre com una mala cosa i no apte per a llepafils.\nFa uns mesos, vaig escriure una anotació sobre dos bloc/gs que m'agradava mirar. Que solien transcórrer pels camins de la poesia. N'hi ha molts més, però era també un homenatge al compromís i l'entusiasme de les seues mantenidores; persones creatives que busquen llocs per on expressar-se i posar-se a l'abast d'aquells que hi puguen estar interessats.\nI ara és el moment de felicitar totes dues "mantenidores": l'Anna Garcia Garay ha guanyat el premi Gabriel Ferrater i properament els seus versos passaran al paper també (la poesia, tan etèria i, alhora, tan física).\nI Sandra Domínguez Roig acaba de traure un llibre de poemes que encara duu la calor de la impremta.\nMoltes felicitats a totes dues. I molts versos més, i moltes més entrades.\nSaliveja'm la corba.\nEts espera de clímax\nque em pretén\nDegota el cos,\nsigues un plor.\nBrinda't al sigil\na la ceguesa.\n-"De blanc setí", Sandra Domínguez Roig, ed. Germania, Alzira, 2012.\nPublicat per Josep Lluís Roig a 13:19 3 comentaris:\nPoesia i revolució: "For sale" a Alacant, demà divendres\nBenvolguts amics i amigues, La propera posada en escena de “For sale”, a la ciutat d’Alacant. Serà aquest divendres, a les 20.15 a la Seu Universitària. Carrer Ramón y Cajal, 4.\nCom arribar: http://web.ua.es/va/sedealicante/on-estem.html\nPublicat per Josep Lluís Roig a 11:52 Cap comentari:\nCarlos Fuentes i Agustí Bartra\nNo solc comentar-ho habitualment, però la literatura sud-americana, especialment aquella que investiga més, la del darrer terç del segle XX, m'agrada. Em va agradar molt, va participar en la meua formació com a lector i escriptor i com a persona i ara m'agrada revisitar-la. Recorde que als meus anys universitaris (finals dels vuitanta) van passar per les meues mans molts autors (Miguel Ángel Asturias, García-Márquez, Vargas Llosa, Cortázar, Sábato, Onetti,...) però la novel·la que més em va impactar, sense cap mena de dubte, és "La muerte de Artemio Cruz" de Carlos Fuentes. Encara ara puc recordar la sensació física que sentia en llegir-la. És una novel·la magnífica, d'estructura gens tradicional però que enganxa igualment. Tota una medicina contra la novel·lística actual, tan antiquada, que ara s'estila. La recomane amb emoció. No com a homenatge, sinó com a necessitat. "La muerte de Artemio Cruz" es va publicar la primera vegada l'any 1962. I aquestes reflexions m'han portat directament a Agustí Bartra qui, l'any 1968 va publicar, en el seu exili mexicà, "La lluna mor amb aigua". Una novel·la d'estructura i fins i tot temàtica molt semblant i que ací va passar desapercebuda. Bartra va tractar la temàtica mexicana en diverses ocasions, però aquesta novel·la d'estructura tan moderna sens dubte anticipa tot el que serà el "boom" dels 70 a casa nostra. I només ha merescut que silenci. O quasi. Hi ha un article de Margarida Aritzeta, «El mite de la Revolució: lectura de La lluna mor amb aigua i La muerte de Artemio Cruz», dins Actes del Desè Col·loqui Internacional de Llengua i Literatura Catalanes (volum I), Barcelona, AILLC / Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1995, ps. 225-237. També hi ha un article interessant sobre la recepció de Bartra a Mèxic, que és un tema paral·lel, però significatiu de Jaume Aulet.\nPublicat per Josep Lluís Roig a 18:37 Cap comentari:\nPremis Marc Granell\nFa poc, es van atorgar els premis Marc Granell. En aquesta ocasió un dels guanyadors va ser Iban L. Llop, de qui m'agrada molt la seua poesia. M'alegre. I volia compartir aquesta alegria.\ndel dolor que t’habita,\nPublicat per Josep Lluís Roig a 18:45 Cap comentari:\nPoesia i revolució: "For sale" a Alacant, demà div...


La Generalitat i Spanair descarten el projecte de vol entre Girona i Madrid - Diari de Girona\nLa Generalitat i Spanair descarten el projecte de vol entre Girona i Madrid\nLa renúncia de Ryanair deixa l'aeroport sense connexió amb la capital a partir del 4 de maig\njoaquim bohigas 07.03.2011 | 10:51\nCarles Puigdemont va afirmar que Spanair no és «la substitució» de Ryanair a l´aeroport gironí | DDG\nEn referència a la negativa de Spanair, Eudald Casadesús va raonar que «no tot s'acaba amb aquesta companyia» (perquè «n'hi ha d'altres») però sí que va subratllar la «negociació necessària amb Ryanair» per «arribar a un acord raonable per les dues parts». Alhora, el delegat del Govern va expressar que, ara, l'«objectiu prioritari» és aconseguir el traspàs de l'aeroport de Girona en un «moment oportú» a causa que s'està tramitant el nou model aeroportuari. Per Casadesús, la instal·lació gironina és «molt atractiva» (va reconèixer la inversió realitzada per Aena i el revulsiu de Ryanair) i que una disminució de les taxes possibilitaria «un aeroport molt potent». Caldria, primer, aconseguir l'autonomia en la gestió i un període d'entre 2 i 3 anys.\nCarles Puigdemont, diputat de CiU, va afirmar que Spanair no és «la substitució» de Ryanair a l'aeroport gironí, tot i que considera que, a causa que rep inversió pública, «estaria bé que fes un esforç per no només ser a Barcelona». Puigdemont, també cap de l'oposició a l'Ajuntament de Girona, té clar que «amb Spanair, o sense, el futur de l'aeroport es juga en un altre àmbit» en el sentit que «la solució estructural no la proporcionarà aquesta companyia o Ryanair, sinó el traspàs i un model de gestió de proximitat amb implicació dels agents locals». Interrogat sobre que no sempre la proximitat en la gestió és sinònim d'èxit, Puigdemont va defensar que el traspàs «garanteix que la política comercial seguirà criteris i model de negoci de proximitat»: «Amb criteris de Madrid, l'aeroport no funciona».\nEl diputat va argumentar que «Aena actua amb una gran deslleialtat» perquè «utilitza l'aeroport de Girona per compensar el dèficit del de Barcelona» i, d'aquesta manera, «permet que El Prat sigui molt més competitiu per atraure companyies com Ryanair». Per Puigdemont, això és «inacceptable» i, a més, «no hi ha subvencions que ho puguin aturar».«Aena està en l'origen de la competència deslleial de l'aeroport de Barcelona respecte el de Girona». Considera que «no hem de fer sempre els esforços cap a un ens que, de fet, recapta doblement: Catalunya és un territori castigat per la fiscalitat espanyola i Aena es beneficia de les ajudes públiques que genera el territori».\nSobre la utilització de criteris merament econòmics pel futur de l'aeroport de Girona, Puigdemont va explicar que «la planificació estratègica de la política aeroportuària, ni de les comunicacions, no es poden basar només per aquestes variables». Tot i això, el diputat de CiU entén l'aeroport de Vilobí com «un gran actor de l'economia gironina».\nEl que va ser secretari per a la Mobilitat de la Generalitat, Manel Nadal, pensa que la posició de Spanair és lògica des del criteri de l'oferta i la demanda. «Spanair ha de ser una companyia viable», comentava ahir a la tarda. Nadal raonava que Spanair, en primer lloc, «s'ha de salvar com a companyia», cosa que significa una aposta pel hub (centre pels vols de llarga distància) a Barcelona. En referència a l'aeroport de Girona, Nadal va raonar que «ha d'apostar per companyies de baix cost, i no per Spanair, que porta passatgers al Prat». Per aquest motiu, l'exsecretari per la Mobilitat defensava l'estratègia de «recuperar» el conveni amb Ryanair.\n2007-08 El precedent, fallit per les pèrdues . Comarques\nDomènec Espadalé: «Ho veia complicat». Comarques


Cresta de Salenques: TRAIL VUELTA ANETO 2012\nTRAIL VUELTA ANETO 2012\nEl Trail Volta a l'Aneto es pot catalogar entre una cursa de muntanya i un raid d'aventura ja que cada corredor a de seguir un recorregut d'alta muntanya no balisat i dur a sobre tot el menjar i el material obligatori de seguretat.\nL'itinerari segueix els camins que donen la volta el cim de l'Aneto i el Massís de la Maladeta passant per la Vall d'Aran.\nÉs un trail d'alta muntanya de 96 quilòmetres i 5.950 metres de desnivell positiu acumulat. La cursa travessa set valls del Pirineu Central: Benasc, Ballibierna, Llosas, LLauset, Barrabés, Nere i Artiga de Lin.\nRecorregut circular de la Vuelta al Aneto de 96 quilómetres\nEls seus punts culminants són el Collat de Ballibierna de 2.728 metres, el Port de Vielha de 2.442 metres i el Port de la Picada de 2.477 metres.\nPerfil altimétric. 96km i 6000mts D+\nEl traçat discorre per bons senders de muntanya, on els de la Vall de Ballibierna són els més tècnics.\nSón les 7:45 del dissabte 28 de juliol de 2012. Només queden 15 minuts per la sortida i són aquells moments de nerviosisme i de desitjar-nos sort entre els participants coneguts.\nL'Enric Violan preparant els tappings. En Nil Bohigas a l'espectativa\nAprofito a fer una visita al meu amic i podòleg esportiu Enric Violan i amb el Xavi Palau. L'Enric em fa uns tappings per protegir els genolls de les possibles sobrecàrregues.\nTret de sortida. Són les 8:00h del matí. 300 participants ens posem en marxa. Per davant tenim 96km i 6000 metres de D+. L'organització ens comuniquen que el pronòstic del temps és inestable i amb possibilitat de tempestes a partir del migdia. Tots sortim amb la incògnita en quin punt i a quina hora ens enxamparà la pluja.\nTret de sortida. Foto Enric Violan\nEl ritme de sortida de la cursa és alt. Travessem el poble de Benasc de Sud a Nord pel carrer principal. A la sortida de la població m'acomiado de l'Aljona i d'en Fernando Zurita. Sempre és molt agradable trobar-te amb coneguts!!!\nEl meu objectiu de carrera serà d'intentar millorar la meva marca de personal de 17h33 minuts i fent el 16è classificat de la general de la Volta a l'Aneto de l'edició de l'any 2010.\nArribant al Control de Pas 1 de Senartra.\nArribo al primer CP1 de Senartra en un temps de 00:35:32. Vaig per sota el crono respecte altres anys. Això m'anima!!! En aquest control hi ha treballant l'Enric Sabater i en Lluís Gómez, em fa il·lusió tornar-me a retrobar a antics companys d'aventures.\nFixant al Control de Pas 1 de Senartra. Foto de Lluis Gómez\nA partir d'aquest punt, l'itinerari fa un gir a l'Est i ressegueix la llarguíssima pista que em porta al CP2 del Refugi de Corones. Torno a mirar el cronòmetre i veig que continuo amb bon ritme.\nUn cop passat el refugi de Corones, l'itinerari esdevé una mica més tècnic. La pista es converteix en un sender, sempre en ascens, que ens conduirà fins el sostre de la carrera, el Coll de Ballibierna a 2.732 metres.\nPujant al Coll de Ballibierna. Foto de Ángel Sahún\nEls darrers metres abans d'arribar al Coll són força sostinguts i aeris. Convé estar una mica atent de no ensopegar. Passo el CP3 de Ballibierna i ara em trobo amb una tècnica i llarga baixada entre blocs de pedra que em conduirà cap a l'Estany de LLauset, on a l'extrem que hi ha la pressa, trobaré el CP4. Passat la cabana de Botornàs, el cami baixa a quasi el nivell de l'estany de Llauset i torna a guanyar una mica d'alçada deixant el nivell de l'aigua a uns centenars de metres. Vaig ràpid, distret i relaxat. Sense adonar-me ensopego amb una pedra que em fa perdre l'equilibri. La caiguda és inevitable i el contacte amb el terra és brutal. Bastons, ulleres, gorra, bidons... surten disparats i disseminats per la zona. L'aterratge el faig amb la cadera, el genoll i la mà. La punta d'un bastó me la clavo a la cama i el cop més important se l'emporta el palmell de la ma. Estic desorientat, espantat i adolorit. Quina castanya!!!! M'aixeco i examino els danys. La mà dreta em fa mal. No la puc tancar i em costa agafar l'empunyadura del bastó. Encara hauré de donar gràcies per no haver rodolat més i haver caigut a l'Estany des d'una alçada considerable. Això hagués estat fatídic.\nContinuo la cursa. Arribo al CP4 de LLauset amb més temps del previst. La caiguda m'ha fet perdre 15 minuts. A partir d'ara l'objectiu serà terminar la cursa i oblidar-me de fer marca.\nPujant al Coll de Ballibierna. Foto Ángel Sahún\nSortint del CP4 comença una curta però intensa pujada fins la Collada d'Angilos a 2438 metres. Sento els crits d'ànims de l'Albert Vinyals que em crida des del control. Un cop dalt de la Collada comencem una llarguíssima baixada que ressegueix la Vall d'Anglios, per continuar el darrer tram de la Vall de Salenques fins el pont del mateix nom, just abans d'arribar a l'Embasament de Senet. El camí, al començament és un xit tècnic i vertical. Els genolls es queixen i s'ha d'anar en compte de no tornar a caure. M'ho agafo en calma!!\nUn cop passat el Pont de Salenques l'itinerari segueix en ascens per la Vall de Barravés en direcció nord. El CP5 està situat a l'àrea de descans del refugi de Conangles. Ara ja són 20 minuts que vaig endarrerit respecte el temps que vaig passar fa un parell d'anys.\nNo m'aturo gaire, de fet no hi ha cap motiu per aturar-se a cap Control de Pas ja que no existeix possibilitat de poder avituallar-se. La cursa és d'autosuficiència i tot ho hem de dur a sobre.\nPasso de llarg el refugi de la Boca Sud del Túnel de Vielha, aprofito per omplir els bidons en una font i és l'inici de la llarga ascensió que em, durà fins el Port de Vielha a 2.448 metres on està situat el CP 6. Per sort no fa Sol i l'ascensió la puc fer sense tenir sensació de calor. A d'alt del Port em trobo de control a una altra cara coneguda, en en Toni Munné. Miro el rellotge. Porto 7h28min de cursa i un retard de 15 minuts respecte al temps de pas previst.\nDes d'el Port de Vielha fins en proper control de pas a la ciutat de Vielha, hi ha una llarga i ràpida baixada. Al començament un xic tècnica pel tipus de terreny i més avall més ràpida per prats alpins i finalitzant en una pista que ens durà fins el CP 7, dins de la ciutat de Vielha.\nEn el control 7 de Vielha. Una bona cervesa per recuperar forces. Foto Enric Violan\nXavi Palau col·laborant com a físio. Foto Enric Violan\nEl Control 7 està situat dins del pavelló d'esports municipal de Vielha. És el quilòmetre 51 i porto 8:31 minuts de cursa. Aquí em trobo amb l'Enric Violan i amb el Xavi Palau que està donant un cop de mà a l'organització amb tasques de podòleg esportiu. Li explico que he tingut una caiguda i em cura les ferides provocades pel cop. Els seus serveis són excel·lents!!.\nA Vielha, l'organització ens ha dut una bossa amb material personal que els havia lliurat a la sortida a Benasc. Aprofito per canviar-me la samarreta, per descansar una mica i em prenc una cervesa ben freda. Són petits plaers que en aquestes alçades de cursa saben a glòria. Sóc conscient que he perdut 30 minuts respecte al temps que vaig passar ara fa dos anys.\nAmb l'Enric Violan. Aquí portava 8h30minuts de cursa. Foto Enric Violan\nLa sortida de Vielha és terrible. Els primers quilòmetres són explosius. L'itinerari s'enfila travessant el poble de Gausac i seguint, sempre un camí, fins la Bassa d'Oles. Dins del bosc de Baricauva la pluja fa acte de presència. A partir d'aquest punt la tònica general fins l'arribada a Benasc serà tempesta elèctrica acompanyada de pluja i de calamarsa, boira i descens de la temperatura. Les aturades per posar i treure la jaqueta impermeable són constants i intermitents.\nDeixo endarrere la Bassa d'Oles i una espessa boira dificulta trobar les balisses que assenyalen el recorregut. Cal prestar atenció de no agafar el camí equivocat.\nEl Control de Pas 8 està situat a la Cabana de Geles. Porto 10h i 55 minuts de cursa i està caient una intensa pluja. A partir d'aquest punt, el camí s'endinsa en un frondós bosc que em protegeix de la tormenta. La baixada, fins la carretera que puja a l'Artiga de Lin, és força sostinguda i relliscosa. Un cop a la carretera de l'Artiga cal resseguir-la durant 4 quilòmetres de forma ascendent fins el Refugi d'era l'Artiga de Lin. La pujada és força exigent i no dona cap descans.\nAl Control de Pas 9 de l'Artiga de Lin em trobo amb en Joan Carbonell, una altra cara coneguda de l'organització. Xerro amb ell una estoneta i em diu que vaig entre 50 primers corredors. No vull perdre gaire temps i em decideixo a afrontar una pujada de 832 metres de desnivell positiu sense descans i em poc menys de 4 quilòmetres. La pluja no afluixa i els primers metres del camí estan impracticables per la gran quantitat de fang acumulat al camí. Vaig sòl. El silenci de la muntanya només és trencat pel soroll dels escaillots del bestiar que pastura lliurement pels prats alpins coberts de boira. Les marques del camí desapareixen i no són fàcils de trobar. Agafo el GPS i serà ell qui m'indicarà el camí. Sento els crits de dos corredors a l'altra banda del torrent. Estan perduts. Els ajudo a retrobar el camí i s'enganxen a mi aprofitant-se de les indicacions correctes del GPS.\nJa és fosc i és necessari utilitzar la llum del frontal. Arribo al Pas de l'Escaleta i per fi veig les llums del Control 10 del Pòrt dera Picada. Uff, encara queda una mica per coronar.\nEl Pòrt dera Picada està a 2477 metres i és el pas natural a la Vall de Benasc. En aquest punt porto 14h33 minuts de cursa i ara només em queden 21 quilòmetres, gairebé tots de baixada, fins l'arribada a Benasc. Per sort ha deixat de ploure i em puc treure el tallavents. La baixada la faig a bon ritme i em trobo un munt de corredors que està remuntant en sentit contrari el Pòrt dera Picada. Són els darrers corredors de la cursa 2 Caras del Aneto de 67 quilòmetres. La tònica general a partir d'aquest punt va ser creuar corredors de pujada i enxampant corredors a la baixada. Això m'anima i em motiva.\nPujant al Port de Vielha. Foto Ángel Sahún.\nEl Control de Pas 11 està al Bado del Hospital de Benasc. Aquí em trobo amb els germans Bohigas. Ells dos són els responsables i organitzadors d'aquesta carrera i d'altres esdeveniments que sempre han estat un èxit. Ens alegrem de veure'ns i em desitgen sort.\nL'itinerari va un tomb i gira a Nord, queda afrontar la darrera dificultat del recorregut. Una petita i desagradable ascensió als Banys de Benasc per un camí colgat. A aquestes alçada de cursa, qualsevol ascensió, per curta que sigui, es fa incòmoda i dura. Abanço a dos corredors. Al·lucino, són els darrers participants de la Marató. Un d'ells és completament cec i l'altre és el seu guia. Que mitjançant un llarg bastó i les indicacions verbals ajuda a sortejar al corredor invident el camí tortuós i difícil. És admirable!!! Encara és avui que continuo al·lucinant.\nCP 12. Banys de Benasc. El camí arriba a una cómoda i ràpida pista. A partir d'aquest punt, si tens bones cames, pots anar molt ràpid. El CP 13 està a Senartra i torno a saludar a l'Enric i a en Lluís. Només em queden desfer 8 quilòmetres que aquest matí, a primera hora, ja he fet. Passo el càmping Aneto. Aquest matí estava ple d'animadors, ara només quatre espontanis aplaudeixen el pas en comptagotes dels corredors.\nLes ganes d'arribar a Benasc fa que augmenti el ritme i enxampi a un parell de corredors que fàcilment deixo enrere.\nL'entrada a la meta és una pujada d'adrenalina. És una sensació meravellosa de demostrar-te a tu mateix que ets capaç de córrer 96 quilòmetres en 18hores 02 minuts.\nFinalment em va caure 30 minuts de més respecte a la meva millor marca. Em dono per satisfet ja que les condicions meteorològiques i la caiguda tampoc han col·laborat en millorar el temps. He quedat el 52 classificat de 300 corredors.\nTxema i Enric amb Salvador Calvo, 11h 57m 30s. Récord de la prova.\nPublicado por Txema Colomer en 11:16\nEtiquetas: 96km, Trail Running, Ultra Trail, Vuelta Aneto\nUbicación: Benasc, Aragó, Espanya\nAnònim 19 d’octubre de 2012 a les 11:28\nTxema, bona explicació del teu recorregut. Anims per totes les properes fites. Per cert, no tardis tant a exposar-les.xg\nTxema Colomer 19 d’octubre de 2012 a les 11:33\nBones. Tens tota la raó. Estic publicant massa tard. Ara encara tinc pendent de publicar la crònica de Cavalls de Vent, la Mitja de Puigcerdà i altres.


Els pèrits de l'acusació particular declaren a la jutge que els cops que va rebre Benítez dels mossos eren mortals\nEls metges diuen en un informe que ni la malaltia cardíaca ni la cocaïna van influir en la seva mort\nUn amic de Juan Andrés Benítez llegint una manifest al final de la concentració en record de l'empresari / ACN\nBarcelonaDos metges diuen en un informe pericial que ha presentat l'acusació particular i han declarat davant la jutge que les lesions que presentava el cos de Juan Andrés Benítez, mort després de ser reduït pels Mossos d'Esquadra al barri del Raval, eren suficients per causar-li la mort. Han descartat també que patís la malaltia cardíaca Wolf-Parkinson-White i han comunicat que la quantitat de cocaïna que hi havia al cos de Benítez era "pràcticament indetectable" i que no hauria influït en la seva defunció. Per tant, sembla que els cops dels mossos n'haurien sigut la causa.\nA més, tal com s'ha demostrat, Benítez va fer una trucada telefònica abans de trobar-se amb els mossos. L'informe pericial, fet per un cirurgià i un cardiòleg, diu que resulta impossible que Benítez ja tingués abans de l'arribada dels policies les lesions diagnosticades per l'autòpsia, com deia la defensa. Assegura que amb les fractures que presentava l'empresari barceloní no hauria pogut mantenir una conversa telefònica.\nUna de les doctores de l'Hospital Clínic que va atendre l'empresari just abans de la seva mort també ha declarat davant la jutge i ha assegurat que Benítez presentava "lesions a simple vista". La metge va practicar un TAC cranial al mort en què va detectar danys secundaris a la parada cardiorespiratòria, així com fractures dels ossos nasals i costals i hematomes.\nMossos d'Esquadra BENÍTEZ


IE Besalú: JORNADES CULTURALS 2017\nCandidatures i dates votacions consell escolar\nper Direcció de l'IE Besalú (ED) (PROF) - divendres, 25 novembre 2016, 17:13\nAquest curs les Jornades Culturals portaran per nom "VA DE CÒMICS!" i consistiran en una sèrie d'activitats lúdiques i pedagògiques dirigides a conèixer el món del còmic i fomentar el gust per la lectura a partir d'aquest recurs.\nAquestes jornades les realitzarem la setmana del 20 al 24 de febrer de 2017 per tal de relacionar aquest tema, tan motivador pels nostres alumnes, amb el Dijous Llarder i el Carnaval.\nPer poder desenvolupar els diferents tallers, demanem la col·laboració de familiars que puguin aportar coneixements sobre aquest tema. Les persones interessades es poden posar en contacte directe amb els tutors/es dels seus fill/es o amb l’equip directiu mitjançant el correu electrònic del centre (iebesalu@iebesalu.cat) abans del 19 de desembre. Passat festes de Nadal, ens posarem en contacte amb vosaltres per concretar l’activitat i l’horari.


El desè cercle de l’infern (Bru Noya)\nEn un món de la música amb comentaris menyspreables com els de Cee Lo Green o Ten Walls i cançons plenes de referències sexistes, destaquen la trajectòria i les accions d’Elton John que actua al Poliesportiu d’Andorra el proper 18 de juliol\n2 min. 16/06/2015 23:30\nHi ha música que desafina. I de quina manera. La cançó 'El taxi', del cubà Osmani García amb aliança amb Pitbull, pot ser la de l’estiu malgrat estar plena de referències sexistes. Ten Walls, una de les estrelles emergents de la música electrònica va publicar unes declaracions a la seva pàgina de Facebook on comparava homosexualitat i pedofília. Evidentment l’han deixat de contractar en algunes festivals com el Sónar de Barcelona. El 'raper' Cee Lo Green ha fet uns desafortunats comentaris a Twitter sobre una acusació d’abús sexual i ha estat acomiadat d’entrenador de la versió nord-americana de 'The voice'.\nEn una part d’aquest món que sembla gairebé el desè cercle de l’infern de Dant i on hi ha més dolents que a Gotham City, Elton John deu ser com la Mare Teresa de Calcuta. Tot i l’addicció, en el seu moment a l’alcohol i les drogues, compensada posteriorment amb les seves implicacions en concerts benèfics, i amb accions com ara la fundació de l’Elton John Foundation, una de les organitzacions més grans sense ànim de lucre que lluita contra la sida. O la petició perquè la gent fes boicot a la marca Dolce&Gabbana, després que els seus fundadors critiquessin l’adopció de criatures per part de parelles homosexuals, així com els ventres de lloguer i la fertilització 'in vitro'.\nAra actuarà a Andorra el 18 de juliol. Té una certa edat, menys marxa i una mica menys de veu, però no deixa de ser un dels grans noms de la història de la música. Així que espero no despertar-me tard, com la sonda Philae, i poder comprar les entrades per Internet. Això si no m’atabalo amb la informàtica i desitjant que el procés sigui més senzill que sortejar els 'spoilers' de l’últim capítol de la cinquena temporada de 'Joc de trons'.\nEncara que després de veure’l no m’ha quedat clar si Jon Snow ha mort o no. I tampoc estic gens segur si per aixecar-me amb energia haig de prendre o no cafè. En la mateixa edició d’un diari explicaven, a la secció de societat, que els científics han descobert que és antidepressiu, bloqueja les molècules que agreugen els danys de l’estrès. A la secció de l’entrevista, una nutricionista deia que cal evitar el cafè i el sucre pel matí.\nAixí que l’únic que tinc clar és quina entrada intentaré comprar pel concert d’Elton John. La de 90 euros.


Patata red pontiac (1kg) - Mas Tres Puig\nInici / Verdura / Patata red pontiac (1kg)\nVarietat ideal per ser cuita al forn, rostida o en amanides. No va bé per fer patates fregides. Poden ser cuinades amb pell.\nLa patata és enèrgica i remineralitzant, recomanada per esportistes i diabètics per la bona quantitat de sucres d’absorció lenta i baixa dels ràpids; per les persones que pateixen hipertensió arterial i retenció de líquids ja que té un gran contingut en potassi i la fa molt diürètica, a més el seu gran efecte saciant ajuda a treure la sensació de gana.


Descobert l’esquelet d’un tapir al Camp dels Ninots, a Caldes de Malavella (Girona) – Tribuna d'Arqueologia\nAssentaments prehistòrics / Notícies / Paleolític-Epipaleolític / Paleontologia\nDescobert l’esquelet d’un tapir al Camp dels Ninots, a Caldes de Malavella (Girona)\n24 juliol 2012 19 juliol 2016 xarxesDeixa un comentari\nProcés d’excavació del tapir. Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social\nEn el curs de l’excavació realitzada durant el passat mes de maig al jaciment del Camp dels Ninots, a Caldes de Malavella (Girona), sota la direcció de Jordi Agustí, Gerard Campeny i Bruno Gómez, membres de l’IPHES (Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social), s’ha descobert un esquelet sencer i en connexió anatòmica de tapir de 3,1 milions d’antiguitat.\nAquest tapir de l’espècie Tapirus arvernensis és el tercer tapir que es documenta en el jaciment. Amb aquesta troballa el Camp dels Ninots concentra quasi el 70% del registre fòssil d’aquesta espècie. Les restes del tapir corresponen a un indivudi adult d’aproximadament 1,80 m de llargària i 1,30 d’alçada, que deuria pesar uns 250 quilograms.\nDurant el Pliocè els tapirs eren molt abundants a la Mediterrània degut que hi havia un clima subtropical, més humit que l’actual, amb temperatures suaus, poca estacionalitat i abundants precipitacions. Un dels trets característics de la vegetació de l’Europa occidental d’aquella època és que estava formada per boscos de llorer (laurisilva) de fulla perenne com les que avui trobem al sud-est de la Xina o al Delta del Mississippí o a diverses zones de les Canàries.\nEn el jaciment del Camp dels Ninots s’ha pogut reconstruir el paisatge d’aquesta zona gràcies a les abundants empremtes de restes vegetals, essencialment fulles i fruits, que han quedat atrapades en els seus sediments. L’estudi d’aquestes restes ha permès diferenciar l’existència d’una vegetació aquàtica, amb plantes que vivien submergides en zones poc profundes i someres. Una altra vegetació documentada és la típica del bosc de ribera amb pollancres, salzes, verns, etc. i, finalment, un laurisilva on hi trobem a més de llorers, alzines, grèvols i alguns arbres caducifolis com els noguers. En aquest context ambiental els tapirs trobaren les condicions idònies per viure. Aquests mamífers corpulents basen la seva alimentació en fulles i fruites i en aquest entorn, en podien disposar durant pràcticament tot l’any. La presència de les aigües de l’antic llac del Camp dels Ninots proporcionava no només el menjar suficient sinó també refugi pels possibles atacs de carnívors de la zona.\nLa extinció dels tapirs a Europa, a l’inici del Plistocè, fa entre 2,8 i 2,5 milions d’anys, és conseqüència d’un canvi climàtic regit per la ciclicitat dels períodes glacials i interglacials, moment en què el paisatge subtropical va ser substituït per una vegetació de tipus mediterrània. Actualment, els tapirs es troben en zones molt concretes de centreamèrica i Àsia, especialment a la Xina i Sumatra. El tapirus indicus, de pelatge blanc i negre, és l’espècie viva més directament relacionada amb la que va viure al Camp dels Ninots.\nParal·lelament a les tasques paleontològiques, també s’ha estat treballant en nivells molt més moderns (Pleistocè superior) en els quals s’ha recuperat abundant indústria lítica que aporta gran informació de com eren les darreres societats caçadores i recol·lectores del Paleolític superior, fa sobre uns 20.000 anys, a la comarca de la Selva.\nDocumenten a Cuenca el fòssil del rèptil volador responsable de la dispersió de flors al món\nEl Govern declara bé cultural d’interès nacional la zona arqueològica de la muntanya de Sant Julià de Ramis\nVídeo de la conferència de la Tribuna d'Arqueologia "Seguiment i excavació arqueològica a les obres de restauració de la Seu Vella de Lleida, 2019-2020"\nTribuna d'Arqueologia 2009-2010 "La Torre Roja: un jaciment ibèric i medieval (Caldes de Montbui, Vallès Oriental; Sentmenat, Vallès Occidental)"


Einishus Cottages Húsavík Islàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nEinarsstadir 2, Altres, Húsavík, Islàndia, 641 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Einishus Cottages\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Húsavík, Einishus Cottages és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Einishus Cottages és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha instal.lacions de barbacoa, visites turístiques, neteja en sec.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, llits extrallargs (> 2 metres), aparell de televisió, reproductor de DVD/CD a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent bany. Einishus Cottages és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Húsavík.\nCal que informeu el Einishus Cottages de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nComentaris de Booking.com (344)Comentaris d'Agoda (20)\nTots els tipus de viatgers (20)Parelles (4)Viatgers en solitari (1)Famílies amb infants petits (2)Famílies amb infants grans (3)Grups (10)