Lirios Aleixandre, voluntària: "Poder veure la darrera fase del poblament és impressionant"\nLirios Aleixandre és altra de les voluntàries que s'endinsen en aquest poblat del Cabeçó de Mariola: a més a més prompte ingressarà en el Màster d'Arqueologia, tot i que ja té experiència en altres poblats d'excavació.\nGuardat en Alfafara, Cap, Patrimoni\nTags: Arqueologia, Cabeço de Mariola, Comarques centrals valencianes, Museu Camil Visedo, Universitat d'Alacant\nIgual que la seua companya, Lirios Aleixandre es prepara per a estudiar el Màster d’Arqueologia a la Universitat d’Alacant, un cop ha finalitzat el grau.\n“En el Cabeçó de Mariola s’aprecia la darrera fase de poblament de l’espai, és molt interessant”. Entre les seues troballes preferides, les ceràmiques que es van trobar l’any passat. “Fins i tot hi havia una peça sencera”.\nLirios també té experiència en treballs d’excavació en altres espais. També va arribar a l’arqueologia a través d’un desig d’infantesa, que li va fer arribar a Història, en primer lloc.


VNG celebrarà la jornada 'Una nova centralitat per Catalunya: Eix Diagonal'\nEl president de la Generalitat, José Montilla, serà l'encarregat d'inaugurar la jornada, el divendres 7 de novembre\nAmb la celebració de la jornada 'Una nova centralitat per a Catalunya: Eix Diagonal', Vilanova i la Geltrú aposta per la nova C-15 com a eix vertebrador del territori, posant en primer terme una estructura territorial que conviu amb l'àrea metropolitana i que ajuda a construir un model català descentralitzat i en xarxa.\nL'alcalde de VNG, Joan Ignasi Elena, la primera tinent d'alcalde i regidora de Governança, Participació i Medi Ambient, Iolanda Sanchez, i el segon tinent d'alcalde i regidor de Desenvolupament local, Societat de la informació i Promoció de la ciutat, Tomàs Álvaro, han presentat avui la jornada, que se celebrarà a VNG el dia 7 de novembre.\nL'alcalde ha manifestat que amb la jornada es vol parlar del paper de Vilanova i la Geltrú al territori i al país i de les oportunitats que representarà la nova C-15. Elena ha fet esment també de la necessitat que la ciutat es cregui la importància que té, per situació geogràfica i història, i fer-la visible al conjunt del país.\nDurant la jornada es presentarà el nou projecte de la C-15, que està previst que s'adjudiqui properament.\nTomàs Álvaro ha destacat que aquesta obra és una reivindicació de l'any 1999, quan els alcaldes de les principals ciutats implicades, Vilanova i la Geltrú, Vilafranca del Penedès, Igualada i Manresa, ja van signar una declaració política demanant la seva construcció.\nEl president de la Generalitat, José Montilla, inaugurarà el debat, que es durà a terme a l'auditori de Neàpolis. La Jornada comptarà també amb la presència del conseller de Governació i Administracions Públiques de la Generalitat, Jordi Ausàs, i del conseller d'Economia i Finances, Antoni Castells.\nLa Fira de Novembre acollirà aquesta jornada de debat, oberta a tots els agents econòmics, socials i cívics interessats en aquest territori. La jornada se celebrarà a l'Auditori de Neàpolis i les persones interessades a assistir-hi han de confirmar l'assistència trucant al 938 140 000, extensió 1026, o enviant un correu electrònic a l'adreça jornadaeixdiagonal@vilanova.cat. o a través del formulari a www.vilanova.cat.\nEl programa de la jornada començarà a les 10 del matí, moment en que l'alcalde de VNG donarà la benvinguda als assistents, posteriorment, el president de la Generalitat inaugurarà la jornada. A les 11 hores està prevista la presentació del projecte de la nova C-15, a càrrec del departament d'Obres públiques de la Generalitat.\nSeguidament, se celebrarà una taula rodona sota el lema 'Noves oportunitats al territori, amb Xavier Cardona i Torrandell, president de l'Associació d'Empresaris del Garraf, Alt Penedès i Baix Penedès (ADEG), com a moderador, i la participació de Josep Oliver, catedràtic d'Economia a la UAB i director d'estudis de la Caixa Catalunya, Manel Milà, director general de General Cable Europa i Rafel Argullol, director de l'Institut Universitari de Cultura de la Universitat Pompeu Fabra.\nPer la tarda se celebrarà la taula rodona 'Vers una nova centralitat', moderada per Came Trilla, secretària d'Habitatge del Departament de Medi Ambient i Habitatge de la Generalitat de Catalunya. Els ponents seran Oriol Nel·lo, secretari de Planifi cació Territorial del Departament de Política Territorial i Obres Públiques, Jordi Valls, president del Port de Barcelona i Pere Muntanya, coordinador de l'Arc Metropolità de Barcelona.\nA les 18.30h està prevista una declaració política presidida pel conseller de Governació i Administracions Públiques, Jordi Ausàs, i que portaran a terme l'alcalde de VNG, Joan Ignasi Elena, l'alcalde de Manresa, Josep Camprubí, l'alcalde d'Igualada, Jordi Aymamí, i l'alcalde de Vilafranca del Penedès, Marcel Esteve.\nLa cloenda de la jornada anirà a càrrec del conseller d'Economia i Finances, Antoni Castells.\nDeclaració de l'Eix Diagonal de 1999\nEl 12 de novembre de 1999, i coincidint amb la Fira de Novembre, va tenir lloc la primera declaració de l'Eix Diagonal. En aquest document, els alcaldes de les capitals del Garraf, l'Alt Penedès, l'Anoia i el Bages sol·licitaven a la Generalitat de Catalunya el que ara serà una realitat: prendre en consideració la priorització de les infraestructures viàries i de comunicació de l'Eix Diagonal d'acord amb el sentir i els interessos de les ciutats que han d'unir.


El calci enforteix els ossos i les dents, mentre que el magnesi combat l'estrès i la fatiga. El sodi regula l'aigua i l'equilibri del teixit, mentre que el sulfat elimina les toxines i altres agents externs.\nEls nutrients minerals componen el món que ens envolta en forma d'elements químics, com ara calci, magnesi, potassi, zinc, iode i sodi. La flora biològica o un bacteri continguda dins de cada organisme viu contribueix a l'erosió d'aquests minerals per tal d'alliberar els nutrients i reposar les reserves existents. Aquest procés contribueix als cicles globals dels minerals biològics. Les plantes també juguen un paper en la distribució del mineral. Les plantes absorbeixen els minerals prèviament dissolt pels marcadors dels microorganismes i després són digerides pels herbívors que les mengen. Cada mineral té un paper en l'enfortiment dels ecosistemes del cos. Per exemple, el calci enforteix els ossos i les dents, mentre que el magnesi combat l'estrès i la fatiga. El sodi regula l'aigua i l'equilibri del teixit, mentre que el sulfat elimina les toxines i altres agents externs. Les següents categories us ajudaran a conèixer la necessitat de minerals en el nostre règim alimentari, pel que pot haver una epidèmia de pèrdua de minerals, i com els humans poden tornar a establir una societat lliure de deficients.\nMinerals i el món modern :\nEl nord-americà de mitjana consumeix 40.000 lliures de minerals a l'any, segons l'Oficina de Mines de EUA. Més concretament, una sola persona de consumir 1050 lliures de plom, 1.750 lliures de coure, 91.000 quilos de ferro i acer, i 360.500 lliures de carbó al llarg de la seva vida. Els éssers humans estan constantment exposats als minerals des del moment en què ens despertem fins al moment en què ens vam quedar adormits. El rellotge d'alarma passant per la llum elèctrica l'interruptor de la qual canviem abans d'anar a dormir tots estan compostos de minerals, com ara pedra calcària, mica, alumini, petroli, el talc i el coure. El cafè que bevem i els aliments que consumim contenen minerals que ajuden al funcionament dels nostres cossos i a combatre les malalties. El sòl del qual collim aliments conté minerals dissolts absorbits per les plantes per ajudar-les a créixer i alimentar els herbívors i omnívors. Ordinadors portàtils, telèfons mòbils, automòbils i roba, tots contenen una gran quantitat de minerals que ens permeten viure luxosament.\nMinerals en l'agricultura :\nUn sistema agrícola fèrtil i productiu proporciona a una nació grans recursos. Sense l'enriquiment del sòl, els cultius no poden créixer i poden esdevenir un factor limitant en la distribució d'aliments. La sobreexplotació de la terra produeix resultats febles. Molts petits agricultors no poden permetres comprar fertilitzants, a causa dels alts costos de transport. Els fertilitzants, material orgànic o inorgànic, s'afegeix a terra com a font de nutrients vitals per al creixement vegetal. Al voltant del 40 al 60 per cent de tots els rendiments dels cultius prové de l'ús de fertilitzants comercials. Els fertilitzants inorgànics qualifiquen com la base de minerals de suport més alt en proporció amb la població global. De fet, s'estima que aproximadament la meitat de la producció agrícola al món prové dels fertilitzants de nitrogen sintètic. Els fertilitzants proporcionen sis importants macro-nutrients, com nitrogen, potassi, fòsfor, magnesi, sofre i calci. A més, els fertilitzants proporcionen set importants micronutrients, com zinc, coure, ferro, clor, manganès, molibdè i bor. El carboni, hidrogen i oxigen es subministra a través d'aigua i diòxid de carboni.\nMinerals en la construcció :\nCada aspecte de la nostra vida quotidiana utilitza els minerals. Dels aliments que mengem a les carreteres per les que conduïm i les infraestructures en què vivim i treballem tots estan compostos de minerals, inclosos els metàl.lics, no metàl.lics, productes derivats de minerals, tipus de roques i conglomerats. Conglomerats, guix i pedra de dimensió s'utilitzen principalment en la construcció de nous edificis, manteniment i reparació dels existents. Més específicament, el guix és processat i utilitzat com a cartró de guix o guix prefabricat industrial. Conglomerats o material gruixut, com el formigó, sorra, graveta, i l'escòria, s'utilitzen per establir les bases de la nova infraestructura. Les parets del soterrani estan compostos principalment d'eflorescències, una sal mineral solt, i altres dipòsits minerals.\nMinerals en la indústria manufacturera :\nLa fabricació es basa principalment en una gran varietat de minerals, inclòs el mineral de ferro i sílice com a ingredients en la construcció de parts d'automòbils, eines i màquines utilitzades per produir els materials abans esmentats. Altres instal·lacions de fabricació utilitzen el ferro per a la construcció de conjunts de televisió liquida, sistemes de reg i forns. Altres indústries de construcció i d'ordinadors utilitzen alumini en la fabricació d'automòbils i avions. Algunes indústries utilitzen el coure en la fabricació d'equips industrials i vehicles de transport. El coure també s'ha utilitzat en la fabricació de joieria i monedes.\nMinerals en el transport :\nLa indústria del transport utilitza diferents minerals en la fabricació d'automòbils, inclòs el mineral de ferro, que s'utilitza per fabricar acer. El cotxe utilitza altres materials, com ara la magnetita i hematita per crear un marc fort, rígid i dur. Paracops d'automòbils, targetes d'identificació, i tiradors de les portes són sovint creades a partir de crom per evitar l'oxidació. El crom prové de la cromita mineral. El plom va ser utilitzat durant molts anys com un additiu a la gasolina utilitzada per induir la potència del motor. Frens d'automòbils són generalment fetes de minerals d'asbest per a crear una peça flexible, duradora de l'automòbil, i no inflamable. Alumini i el titani s'utilitzen en els avions per la seva lleugera composició. L'alumini prové d'un mineral anomenat bauxita. El titani s'origina a partir de minerals anomenats rútil i ilmenita, i pot ser utilitzat en la fabricació de naus espacials causa de la seva resistència, composició lleugera i rigidesa.\nMinerals en Electrònica :\nMolts aparells electrònics utilitzen l'or per la seva capacitat per conduir l'electricitat. L'or és molt flexible, el que li permet convertir-se amb facilitat en fins fils. Això el converteix en un mineral ideal en la fabricació de panells de circuits electrònics i altres components elèctrics. Mica moscovita s'utilitza per a la construcció de condensadors elèctrics i aïllants d'alta temperatura. La mica és ideal, ja que no condueix electricitat i té un alt punt de fusió. Els ordinadors es basen en la tecnologia del xip de silici per processar les dades. El quars conté silici, que és important en l'electrònica. Vidre està fet de sorra de quars, un material utilitzat en la fabricació de pantalles d'ordinador. El quars és ideal per a l'electrònica, degut a la seva força, la composició impermeable, transparència i rigidesa\nMinerals en les Arts i les Ciències :\nOriginalment, la font de pigments es va trobar a la terra en forma de roques de color suau. Alguns d'aquests minerals fàcilment disponibles són: guix, cerussita, galena, grafit, cinabri, hematita, malaquita, atzurita i oropimente. Guix, cerussita, i estibina crea una textura blanc i gris. El grafit té un pigment de color negrós, mentre que el cinabri té un color vermellós. Hematita té un pigment de terra de color vermell brillant, mentre que la malaquita lumina una textura de color verd brillant. Els primers usos de pigments inclouen dibuixos rupestres, cosmètics, i la preparació religiosa per l'enterrament dels morts. Argiles i conglomerats es van utilitzar per crear la ceràmica i altres obres mestres esculpides.


Com saber si el pis o l'habitatge que vull comprar costa el que demanen? – Preguntes freqüents – Bankinter | Bankinter\nPreu de l'habitatge i preu del metre quadrat en comprar una casa\nA l'hora de comprar casa, i més si es demanarà una hipoteca, ens assalta el dubte etern: el preu de l'habitatge és l'adequat? Com podem saber-ho? En realitat, aquesta pregunta pot assaltar tant el comprador com el venedor, i també els inquilins o arrendadors en el cas d'un lloguer; de fet, la perspectiva pot variar força en funció de si ens trobem en cadascuna d'aquestes situacions.\nEn qualsevol cas, hi ha diverses fórmules objectives d'establir un preu raonable per a totes les parts.\nCom saber si el preu d'un habitatge que vull comprar costa el que demana el venedor?\nEn primer lloc, la taxació de l'habitatge, un informe realitzat per un professional que estableix el preu de l'habitatge en funció d'alguns paràmetres: la ubicació (que hi hagi transport públic, instal·lacions, comerços, zones d'oci, etc.), l'altura i l'orientació (com que tenen més llum, més vistes i menys soroll, els pisos superiors tenen un preu més elevat, i més encara si tenen terrassa), l'antiguitat i l'estat de l'habitatge (la seva vida útil és de prop de cent anys, tot i que es calcula que perden un 15% del seu valor als cinc anys de ser construïdes; en canvi, una reforma pot revalorar un habitatge fins a un 15%, i fins a un 25% si parlem de redistribució d'espais. Els immobles es deprecien molt amb el temps, la qual cosa pot fer que el preu variï en un 25%).\nPer contra, hi ha alguns factors que la taxació no preveu ja que, encara que pugui semblar el contrari, no influeixen en el valor de l'immoble. Aquests factors són el preu que s'hagi pagat amb anterioritat o la possible hipoteca que pugui tenir.\nMetre quadrat d'un habitatge: com es calcula?\nHi ha diversos mètodes per calcular el preu per metre quadrat nosaltres mateixos: indicadors com la rendibilitat bruta per lloguer o el preu mitjà de la zona (PER) ens donaran algunes claus. Vegem-ho:\nLa rendibilitat bruta per lloguer, que és el percentatge que resulta de dividir la renda anual d'un lloguer entre el seu preu de venda. Encara que no estiguem pensant a llogar, aquest índex ens serà molt útil. El Banc d'Espanya va estimar una rendibilitat bruta de lloguer del 3,7% per al segon trimestre del 2020.\nEl Price Earnings Ratio (PER) és un altre bon índex de referència. Es tracta de fer l'operació inversa, dividint el preu de la venda pel preu anual del lloguer. Aquest quocient ens indicaria els anys que trigaríem a pagar aquest immoble (segons les dades de la rendibilitat bruta per lloguer, el PER seria de 324 mesos aproximadament).\nA més, el preu mitjà de la zona ens podrà donar més claus. Aquesta dada s'obté dividint el preu de compra pels metres quadrats de l'immoble (metres construïts).\nCom s'estableix l'equivalència entre el preu de lloguer i de venda?\nEn realitat, tenint dues d'aquestes tres xifres (PER, preu de venda i preu de lloguer), podríem calcular la tercera. Trimestralment, el Banc d'Espanya actualitza la rendibilitat bruta per lloguer de tot Espanya, de manera que per calcular la tercera variable només hauríem de tenir una dada fiable de lloguer o de venda d'un immoble amb característiques similars al nostre. I llavors només hauríem de multiplicar el preu de lloguer mensual per 324 mesos.\nEn qualsevol cas, la clau és informar-se bé abans de prendre qualsevol decisió.


Torna una nova edició de ‘Repintxus’, dedicada als bolets | Diari La República Checa\nTorna una nova edició de ‘Repintxus’, dedicada als bolets\nTorna ‘Repintxos’ dedicada als bolets\nNova proposta gastronòmica a Reus. Torna una nova edició de la ruta de pintxos i tapes ‘Repintxos‘, que se celebrarà a la capital del Baix Camp del 9 al 13 d’octubre. Es tracta d’una nova iniciativa impulsada per divuit coneguts establiments dedicada a un dels productes estrella de l’època de tardor: els bolets.\nThe Green Dog Café, Tastum, Koop Too, Fes un mos, Entre Molles, l’Absis, No diguis blat!, Tempus Cofee, Genial Dream Cuisine, La Marieta, Peixateries, Rosa dels Vents, Sa Kika, Deu n’hi do, Deu n’hi dos, Il Forno Espai Prioral i 2R, oferiran a tots els participants els seus ‘pintxos‘, amb els bolets com a element central.\nPer només 3 euros, es podrà gaudir d’un pintxo creat per l’ocasió amb els bolets com a denominador comú acompanyat d’una beguda (cervesa Moritz 7, refresc, ampolla d’aigua o copa de vi). Una de les novetats d’aquesta edició és el menú. Els restaurants tenen la possibilitat d’oferir-lo per 20 euros.\n“L’objectiu d’aquest certamen implica fomentar les rutes de pintxos durant diversos períodes de l’any entre els locals gastronòmics de la ciutat. Al mateix temps pretén que sigui una festa per als reusencs i reusenques i ‘Repintxus‘ també està obert a l’entrada de nous establiments per a les pròximes edicions”, asseguren des de l’organització.\npreviousEls 'pares' dels jeans\nnextEl govern acusa Cs de fer ús fraudulent de la moció de censura


L'alt cost de la vida dispara la taxa de pobresa a Catalunya\nL'alt cost de la vida dispara la taxa de pobresa familiar a Catalunya\nEls estudis dibuixen una Espanya de tres velocitats després del final de la recessió\nFuncas afirma que a les autonomies amb més renda i desenvolupament hi ha més penúria\nEls autors veuen difícil de sostenir la situació de Balears, Catalunya o Canàries\nLos ciudadanos cada vez comparan más los precios entre los productos (Propias)\nLuis Izquierdo, Eduardo Magallón\n19/02/2014 01:30 | Actualizado a 19/02/2014 10:13\nEl mapa de les comunitats amb més taxa de pobresa a Espanya apunta al nord-est peninsular quan s'introdueix la variable del cost de la vida en aquesta anàlisi. Catalunya -una de les comunitats més desenvolupades i amb més renda del país- se situa en el segon lloc en el rànquing d'autonomies amb més percentatge de llars considerades pobres. La raó és perquè el cistell d'anar a comprar a Catalunya, entès com el cost dels productes o dels serveis que paga el ciutadà, és superior al d'altres comunitats i a més ha crescut notòriament, segons indiquen les estadístiques de l'IPC en el període analitzat, del 2006 al 2011. És una de les conclusions que s'extreuen de l'informe publicat ahir per Funcas, el número 138 de Papeles de Economía Española.\nEl 2011, el 21,6% de les llars catalanes es consideraven pobres. Però si es té en compte el cost de la vida de cada territori, el percentatge de llars considerades pobres salta en aquesta comunitat fins al 33%. L'informe destaca que la incidència del cost de la vida dibuixa "un mapa de la pobresa en el qual a més de les Canàries, les Balears, la Comunitat Valenciana i Múrcia, que ja lideraven el rànquing amb l'enfocament estàndard de mesurament, apareixen ara també en les primeres posicions Catalunya, Andalusia i, més enrere, Navarra, Madrid, Galícia i Aragó". L'informe considera que una llar o una família és pobra quan la despesa que pot assumir és inferior al 60% de la despesa mitjana espanyola.\nPer tant, l'informe elaborat per investigadors de la Universitat d'Oviedo avisa que "moltes famílies que no eren considerades pobres en els enfocaments estàndards passen a ser-ho si revisem la línia de la pobresa per costos de vida reals que se suporten a Espanya". Per això el treball afirma que "l'Espanya de més renda i desenvolupament, el nord-est peninsular, és també, de manera paradoxal, l'Espanya que més incidència de la pobresa suporta". Tant és així que els investigadors de Funcas creuen que "la pobresa en comunitats com Catalunya, les Balears o les Canàries ha assolit nivells que són difícilment sostenibles".\nEn canvi, les dades sobre índex de pobresa contrasten vivament amb l'impacte de la crisi mesurat en termes de creixement econòmic (PIB), atur, ocupació, producció industrial, etcètera. Si s'apliquen tots aquests paràmetres, el dibuix que llança el cicle econòmic dels últims cinc anys ofereix una Espanya de tres velocitats. Un país en què autonomies com la Comunitat Valenciana, Andalusia, Castella-la Manxa i Múrcia s'han emportat la pitjor part, mentre que d'altres com el País Basc, Madrid, Navarra i Castella i Lleó s'han quedat amb la millor. En una posició intermèdia, més d'acord amb el que ha succeït en el conjunt del país, hi hauria Catalunya i les restants.\nEl catedràtic d'Economia Aplicada de la Universitat de Sara- gossa i coordinador d'aquest treball, Eduardo Bandrés, va destacar ahir en la presentació que a més d'aquesta Espanya de diferents velocitats, les diferents investigacions constaten que la crisi ha engrandit les distàncies entre les regions riques i les pobres. Les comunitats que eren per sobre de la mitjana en renda per càpita estan ara més lluny i les més desfavorides també, però per baix. "Pot obrir-se una bretxa entre les autonomies riques i les pobres", va admetre ahir el professor Bandrés, malgrat que un dels articles inclosos a la revista explica que durant la primera dècada del segle s'ha afavorit les autonomies amb menys renda a l'hora de realitzar inversions.\nUna de les conclusions que proven de compendiar l'heterogeni conjunt d'investigacions que formen aquest número de la revista és precisament que les fórmules que s'estan aplicant per sortir de la crisi no serviran de la mateixa manera a totes les regions. Comunitats com Catalunya, que tenen un elevat grau de sincronia en el seu comportament amb els índexs econòmics del país, evolucionaran amb el conjunt d'Espanya, però n'hi ha d'altres més descompassades que poden quedar-se enrere.\nEls coordinadors del conjunt d'investigacions demanen, partint d'aquestes conclusions, que es dugui a terme una "política d'Estat en termes territorials que permeti ponderar aquests factors", ja que no totes les comunitats estan en les mateixes circumstàncies ni les solucions que s'aporten des de Madrid no serviran a tots igual.\n"Cada regió sortirà de la crisi de forma diferent; la sortida serà diversificada, no hi haurà un sector miracle, sinó una varietat de sectors que estirin l'economia", va sintetitzar Carlos Ocaña, director general de Funcas.\nD'altra banda, l'informe fa una anàlisi detallada per comunitats autònomes. En el cas de Catalunya, la caiguda del PIB és del 5.7% en el període 2006- 2011. La pèrdua d'ocupació és del 21%, una mica superior a la mitjana espanyola. La taxa d'atur ha patit un creixement enorme, en línia amb la resta de l'Estat, saltant del 8% al 24% el 2011. Pel que fa referència al nivell de desenvolupament humà, que inclou variables com la salut, l'educació o el benestar social, Catalunya se situa en les primeres posicions, darrere del País Basc, Navarra i Madrid.


Benicarló rehabilita espais per a la nidificació dels falciots | Sostenible\n21/03/2016 - 14:08\nEn concret, ha estat a la plaça dels Telers que s’han instal·lat diversos nius artificials que serviran perquè les aus, de tornada del continent africà, puguen nidificar en l’espai on ho han fet sempre, atés que són ocells molt fidels al lloc de nidificació.\nDesprés de demanar el pertinent permís als propietaris, s’han col·locat nius de dos tipus: uns elaborats a base de palets de fusta i suro recobert d’una pintura blanca no tòxica, i uns altres de fusta. «En realitat -ha dit el regidor de Medi Ambient, Ximo Bueno-, hem intentat imitar al màxim els espais que han utilitzat sempre els falciots perquè no noten tant la diferència. Estarem pendents per vore com reaccionen». Per la seua banda, Quique Luque, en representació d’Apnal, ha assenyalat que «ens hem hagut d’avançar una mica a les dates perquè, degut al canvi climàtic, els falciots ja no tardaran a tornar de l’Àfrica i buscaran el seu lloc de nidificació».\nL’interés en què els falciots nidifiquen a Benicarló se centra bàsicament en el fet que aquests ocells són un element imprescindible en la lluita biològica contra plagues com les del mosquit tigre. «Si aconseguim que els falciots es troben a gust en les noves cases tenim assegurats uns depredadors naturals del mosquit tigre», ha recalcat el regidor de Medi Ambient. «Hem d’aprofitar tots els instruments que ens dóna la naturalesa per a lluitar contra les plagues d’insectes».\nPer tal de assegurar la pervivència dels llocs de nidificació, des d’Apnal s’ha demanat a l’Ajuntament una normativa municipal que establisca mesures correctores de caràcter obligatori a l’hora de fer rehabilitacions d’edificis, en el sentit que si una reforma d’una casa afecta a un espai de nidificació d’aus protegides, els propietaris estiguen obligats a respectar aquells espais.\nBenicarló és el primer municipi on l’Ajuntament s’ha implicat a fons en la protecció dels espais de nidificació dels falciots.


Serà 2018 l'últim any que canviem d'hora per estalviar llum? | Consumer\nSerà 2018 l’últim any que canviem d’hora per estalviar llum?\nEuropa no vol seguir canviant l'hora dues vegades a l'any\nData de publicació: Dilluns, 17deSetembrede2018\nSegons van passant els dies d’estiu, les hores de sol van disminuint. Els capvespres tardans queden enrere per donar pas a la tardor. Per això, una de les fórmules que es porten aplicant des dels anys 70 per aprofitar més minuts de llum natural és el canvi d’hora. Aquest senzill gest busca que el consumidor mitjà estalviï energia elèctrica gràcies a la llum solar, però ho aconsegueix? Des d’Europa s’han plantejat aquest dubte i han preguntat als euroresidentes si volem seguir amb aquest ajust horari. Quin ha estat la resposta? A continuació ho veurem, com també què fer per estalviar si al final no hi ha canvi d’hora.\nEls euroresidentes es planten davant el canvi horari\nEl canvi d’hora que s’aplica a l’octubre és tot un esdeveniment. Quan s’aproxima la data posem sobre la taula els trucs més interessants per aprofitar aquest ajust horari, per no esmentar totes les vegades que ens repeteixen si sumim o perdem una hora de somni. Però en realitat suposa tant estalvi que mereixi canviar els nostres hàbits dues vegades a l’any? No és més eficaç apostar per la millor tarifa de llum del moment? Aquestes són les preguntes que s’estan plantejant amb més força en els últims anys.\nSón molts els que assenyalen que canviar l’hora desajusta els nostres bioritmes, arribant a afectar a la nostra salut. D’altra banda, hi ha qui incideix que no s’estalvia tant com ens volen fer creure. Ha arribat el moment de llevar el canvi horari? Des d’Europa diuen que sí.\nAl llarg d’aquest estiu la Comissió Europea ha preguntat si els euroresidentes volem seguir aplicant el canvi horari per estalviar llum. La resposta ha estat unànime: un 80 % dels consultats s’ha mostrat en contra d’aquesta mesura. És més, el 93 % dels espanyols que van respondre a la qüestió van assenyalar que l’experiència de canviar dues vegades a l’any l’hora resultava molt negativa.\nI sembla que no els falta raó. Encara que la iniciativa és bona, l’estalvi que aconseguim no és excessiu. Segons dades de l’Institut per a la Diversificació i Estalvi de l’Energia (IDAE), és d’amb prou feines un 5 %, és a dir, uns 90 milions entre totes les llars espanyoles. En canvi, el malestar fins que el nostre cos s’acostuma ho notem més que la rebaixa en la factura.\nQuin horari es mantindrà: el d’estiu o el d’hivern?\nEncara que el debat ha tingut un clar vencedor, encara queda veure què ocorrerà. Des de la Comissió Europea tenen clar que suprimir aquest ajust és el més beneficiós, encara que apunten que cada Estat membre ha de decidir en quin horari vol quedar-se, si en el d’estiu o en el d’hivern.\nEn el cas del nostre país, la història es complica de manera substancial. Mentre que a Galícia aplaudirien perdre una hora (prenent l’horari de Londres), a Balears es veurien afectats amb vespres més primerencs, la qual cosa perjudicaria amb tota probabilitat al turisme. Per la qual cosa, encara no se sap què passarà arribat el moment. Això sí, són molts els experts que assenyalen que s’instaurarà l’horari d’estiu, aprofitant la situació per aplicar rutines més europees.\nDues vies bàsiques per estalviar sense canviar d’hora\nEstalviar en les factures de llum i gas és un propòsit que ens proposem cada any. Però si, a més, vivim pujades en el preu de la llum com les quals hem hagut de suportar des d’agost, la necessitat de posar fre a aquest sobrecoste s’acreix. Quins mètodes són els més eficaços?\nEl més evident és apostar per una tarifa de la llum més econòmica i estable. Per a això, n’hi ha prou amb deixar enrere la PVPC (antiga TUR) i buscar una modalitat de preu fix. D’aquestes trobem al mercat lliure i en el regulat, encara que en el primer sempre podem donar amb ofertes que ens abarateixin el KWH.\nL’altra gran mesura consisteix a ser coherents amb el nostre consum. Això implica des d’usar bé els electrodomèstics fins a apostar pels de baix consum. I és que no hi ha major enemic per a les nostres factures que nosaltres mateixos. Per exemple, deixar aparells en repòs (stand by) suposa un 9 % del consum total de l’habitatge, segons dades de l’IDAE; és a dir, estem pagant per veure el LED vermell del televisor o el reproductor de DVD quan no els estem utilitzant.\nestalvi estalvi energètic luz-ca


...No esperis res de mi i no et decebré...: Sabors...\nEntre la llengua i el paladar...\nen aquest lloc exacte on es degusten sucs inoblidables d' intimitat\nEt respiro avui, com des de sempre\na l'ombra del teu cos com si fos un rellotge de sorra\non desig i sentiment recórren la nit sobre les teves passes\nfins a arribar a la cantonada on es fonen tots dos\ntu i jo sota la llum d'un fanal\nsaborejant muts les gotes de pluja que vessen les nostres vides.\nPublicat per marta a 09:42\nMatemáticas de Gabriel 17 de novembre de 2013, a les 11:38\nMagnífic poema i fotografia, immensament seductors tots dos.\nmarta 17 de novembre de 2013, a les 11:52\nGràcies Gabriel, son petits escrits de la meva llibreta de viatges "retalls de pell" que vaig començar fa molts anys\nBon i fred diumenge.\nGarbí24 17 de novembre de 2013, a les 13:38\nSegur que cada frase, et reporta un trocet de felicitat viscuda. Sensualitat mode on\nmarta 18 de novembre de 2013, a les 14:13\nI tant que si Joan, perque son bocins de la meva vida.\nJoana 18 de novembre de 2013, a les 7:21\nmarta 18 de novembre de 2013, a les 14:14\nGràcies Joana, una abraçada\nXelo IProu 18 de novembre de 2013, a les 12:13\nmarta 18 de novembre de 2013, a les 14:15\nEs la meva manera de fer vomitar el cor, descrivint moments.\nsa lluna 18 de novembre de 2013, a les 12:16\nUna llibreta plena de sensualitat, on es barregen tots els sentits.\nmarta 18 de novembre de 2013, a les 14:16\nEs una llibreta plena de tot una mica quan ens deixem portar pels sentiments, en aquesta llibreta i va tot el que sóc.\nAnònim 18 de novembre de 2013, a les 16:16\nElegant i exquisit de mans de bellesa i intel·ligència. Marta ja té raó el teu fill ets un sac de sorpreses,\nmarta 19 de novembre de 2013, a les 15:00\nQuan s'escriu de sentiments hem de remuntar-nos al nostre fons, és l'única forma de transmetre el que sentim. Hauré de parlar amb el meu fill a veure que va explicant de mi.\nAnònim 21 de novembre de 2013, a les 13:32\nLo mejor de ti, eres tu. Solo los angeles pueden escribir así.\nmarta 23 de novembre de 2013, a les 8:52\nAnda que, lo mejor de mi son mis guisos ya lo sabéis toda la panda!!!!


Renda 2013: els impostos poden ser solidaris | Consumer\nEn marcar la "X solidària" a la Declaració de la Renda, el 0,7% dels impostos es destina a organitzacions d'acció social que beneficien a milions de persones\nLa nova campanya de la Declaració de la Renda porta amb si un nou esforç de comunicació i sensibilització per animar als ciutadans a marcar la casella d’Activitats d’Interès General considerades d’Interès Social, abans casella de finalitats socials. Aquesta “X solidària” és fonamental per aconseguir una recaptació que es distribueix entre organitzacions d’acció social, la qual cosa contribueix al fet que s’engeguin programes que beneficien a milions de persones. Així s’explica en aquest article, on es destaquen també alguns assoliments aconseguits fins ara.\nMés de sis milions de persones beneficiàries\nSi totes les persones marquessin la casella d’Activitats d’Interès General considerades d’Interès Social recollida en l’imprès de la Declaració de la Renda, es podrien recaptar fins a 500 milions d’euros. Aquesta dada, aportat per Juan Lara, president de la Plataforma d’ONG d’Acció Social, reflecteix la importància de prendre de debò un gest tan senzill com fer una “x”. La citada quantitat equivaldria a duplicar el nombre de persones que es beneficien dels diners recaptats en l’actualitat per aquesta via. S’arribaria a més de 12 milions de persones, enfront dels sis a els qui es recolzarà aquest any, una quantitat que, en temps de crisi, vaga dir quanta importància té.\nEn 2013 es van recaptar gairebé 279 milions d’euros, amb els quals en 2014 es desenvoluparan 1.135 programes socials\nL’any passat es van batre rècords. La campanya de comunicació impulsada per recaptar suports va aconseguir que més de deu milions de contribuents no deixessin buida una casella, la qual cosa es va traduir en gairebé 279 milions d’euros. Amb aquests diners, al llarg d’aquest any, es desenvoluparan 1.135 programes socials, una xifra molt elevada que, sobretot, cal convertir-la en persones, la fi d’aquesta iniciativa.\nDurant aquest any, el 79,14% dels diners recaptats es destinarà a projectes d’acció social, mentre que un 19,43% s’invertirà en projectes de desenvolupament a Amèrica Llatina, Àfrica i Àsia i l’1,43% restant servirà per a projectes de medi ambient. Per grups, al nostre país s’ajuda a la infància, joventut, famílies, persones majors, persones amb discapacitat i, en general, qualsevol persona en situació de vulnerabilitat o en risc d’exclusió social. Una altra part dels fons recolza projectes d’educació, sanitat, agricultura, gènere o infància, així com situacions de crisis. Es cobreix d’aquesta manera un ampli espectre de possibles beneficiaris, que podria ser major si en aquesta campanya se superessin les xifres de l’any passat.\nCasella d’Activitats d’Interès General considerades d’Interès Social\nSer solidaris a través de la Declaració de la Renda és una de les maneres més fàcils de compartir amb els altres uns diners que en cap cas tornarà a les nostres butxaques. Aquests impostos queden en les arques nacionals. Els qui marquin la casella d’Activitats d’Interès General considerades d’Interès Social contribuiran amb els qui més ho necessiten: un 0,7% dels impostos es destinarà a programes socials, mentre que, si no es marca aquesta casella, els impostos corresponents se sumaran als Pressupostos Generals de l’Estat.\nLa labor de sensibilització es considera essencial perquè, segons dades del Ministeri d’Hisenda i Administracions Públiques, un 48% dels contribuents no marca encara la casella de finalitats socials, un 29% no marca cap casella i un 19% es decideix per la destinada a l’Església Catòlica. En aquest últim cas, convé ressaltar que es poden marcar ambdues alhora: la casella de finalitats socials i la casella de l’Església, la qual cosa duplica l’assignació, en destinar-se un 0,7% a cada àmbit.\nSobretot, es posa l’accent que tots els fons es destinen a projectes d’ONG i, en cap cas, a suportar l’estructura d’aquestes entitats. Els diners finança accions concretes que tenen a les persones com a beneficiàries. D’això s’encarreguen les organitzacions que impulsen aquesta campanya i que vetllen per una distribució i gestió adequada dels fons: Plataforma del Tercer Sector, Plataforma d’ONG d’Acció Social, Plataforma del Voluntariat d’Espanya, Xarxa Europea de Lluita contra la Pobresa i l’Exclusió Social, Comitè Español de Representants de Persones amb Discapacitat, Plataforma d’Organitzacions d’Infància i Coordinadora d’ONG per al Desenvolupament.\nLa recaptació aconseguida amb la “X solidària” en els últims anys ha permès atendre a milions de persones. Aquests són alguns dels assoliments aconseguits:\nEn 2013 es va atendre a més de 34.540 persones afectades per la malaltia d’Alzheimer.\nEn 2013 es van destinar més d’11 milions d’euros a programes d’acció social dirigits a dones en risc d’exclusió social.\nEn 2012, més de 97.000 persones, en la seva majoria sordes, es van beneficiar del programa “ADECOSOR” (Agents de Desenvolupament de la Comunitat Sorda).\nS’ha finançat el programa d’intervenció logopédica per a la promoció de l’autonomia personal i la inclusió social de les persones amb discapacitat auditiva de FIAPAS.\nS’ha sufragat el programa d’Habitatge i Persones en situació de sense llar de Càrites Espanyola.\nLa Unió Romaní publica ‘Periodistes contra el racisme’, gràcies als fons que rep de la Declaració de la Renda.\nLa Unió Democràtica de Pensionistes (UDP) finança el programa “Amb tu a casa”, que el seu objectiu és aconseguir que les persones majors puguin envellir en els àmbits rurals millor ateses gràcies a les noves tecnologies.\nCreu Vermella desenvolupa el programa “Empro per a col·lectius vulnerables”, gràcies a les ajudes que rep. Aquest programa va beneficiar en 2012 a 10.770 persones en risc d’exclusió social.\ndeclaració de la renda fiscalidad-ca impuestos-ca renda 2013 solidaritat


El Montgròs: Coses que m'agraden\nPublicat per Revista INS Montgròs a 11:22\nDaniel 9 de desembre de 2010 a les 13:29\nAlbert a m'agradaria anar amb tu a busejar pero jo veig una cosa molt rara en aquest bañador per que el seu bañador es veu una miqueta el penis. xD\nJulia 9 de desembre de 2010 a les 13:31\nDani, el que es mira es el paisatge que es molt bonic, espero que tu passessis bé bussejant! :)\nAlex 9 de desembre de 2010 a les 13:34\nAlbert mola molt l'aigua en què estàs a la foto i sembla que busseges bastant bé.\nDenise 9 de desembre de 2010 a les 13:38\nCrec que bussejar es molt divertit, encara que jo mai ho he provat!\nM'agradaria molt busseja, però tinc por per si hem quedo al fons del mar sense aire, xD!\nEsta molt be el text Albert.


Envellir segons Kominsky - El Temps\nAlan Arkin i Michael Douglas\nFer-se gran no és una idea que ens agradi gaire, com tampoc la mort. Com a societat tenim certa tendència a mirar cap a una altra banda quan hi ha alguna cosa que ens recorda que som finits. Preferim creure que som eternament joves en un món actual on hi ha una obsessió, més o menys patològica en funció del cas, amb els trets que s’associen a la joventut (la bellesa, un cos atlètic, etc.). Sèries com Nip/Tuck o Sensitive Skin van aprofundir en el seu moment en aquesta obsessió i em pregunto què devien pensar avui personatges com el doctor McNamara i el doctor Troy del fenomen de les autofotos i la dèria per aparentar vides perfectes a les xarxes. Però si parlem de sèries de televisió, on més es pot detectar aquesta por d’envellir és en la tria dels protagonistes, o per ser més exactes, en l’escassetat de ficcions protagonitzades per personatges vells. És el resultat de la necessitat social d’amagar la vellesa i al mateix temps de la necessitat de la televisió de cercar el públic que volen els anunciants, que es troba entre els 18 i els 54 anys. Totes dues forces contribueixen (i retroalimenten) una al·lèrgia a la tercera edat que fa que els protagonistes de les sèries gairebé mai passin de la seixantena.\nEvidentment, hi ha hagut excepcions, com la mai prou reivindicada Las chicas de Oro. Però examinin mentalment quines són les edats dels protagonistes de les sèries que segueixen i veuran que les sèries protagonitzades per gent gran són excepcions. Afortunadament, això comença a canviar amb l’arribada de serveis com Netflix, que cerquen nínxols de públic més petits i específics. Netflix ja va estrenar fa un temps Grace and Frankie i ara hi ha tornat amb una altra sèrie sobre la tercera edat que es diu The Kominsky Method i que ha estat tot un descobriment per la seva combinació entre comèdia i drama. Els protagonistes són dos homes grans, interpretats per Alan Arkin i Michael Douglas, que han estat amics tota la vida. La mort de la dona del primer, que és més gran, porta el segon a acompanyar el seu amic en el procés de dol i retorn a una vida de solitud, i al mateix temps a fer-lo més conscient que aquest final no li queda tant lluny. La sèrie tracta constantment problemes relacionats amb la seva edat, però alguns els relativitza amb humor, com una xarxa de protecció per poder riure’s del fet de fer-se grans, mentre que en d’altres et treu la xarxa i deixa que caiguis.\nUn sol escenari, com el d’un funeral, pot alternar moments que et fan riure i d’altres que et commouen i et fan plorar, i el guió dosifica totes dues coses molt eficaçment, de manera que, remogut emocionalment, no trigues gaire a fer-te teus els personatges, que desperten una gran tendresa. Encara que sembli fàcil sobre el paper, aquest equilibri és complicat d’assolir, com demostra la mencionada Grace and Frankie, on l’excés de comèdia fa el drama insignificant, o l’intent de John Cleese amb Hold the sunset, que no va aconseguir fer funcionar la part còmica. La sensibilitat que demostren els guions a l’hora de combinar les dues facetes és exquisida, i podríem afegir que sorprenent si tenim en compte que el creador és en Chuck Lorre. Hi ha algun element que no encaixa, com la trama de la filla alcohòlica (una esperpèntica Lisa Edelstein), que és un destorb. Però la química entre els dos actors, i sobretot un Alan Arkin brillant, fan que el conjunt rutlli de meravella i que The Kominsky Method sigui una excepció, molt benvinguda, de sèrie sobre envellir recomanable per a espectadors de totes les edats.\nRepartiment: Michael Douglas, Alan Arkin


Som al sud: IN CRESCENDO!\nAl sud cada cop som més!!! Si si, com ho llegiu, no tinc massa clar si és perquè ja arriba la calor i, per tant, portem menys roba o per l'edat (tic tac tic tac) però últimament veig embarassades per tooooot arreu... SÓN UNA PLAGA!!!\nPer sort, la canalla m'agrada! I m'encanta anar a fer el vermut a la plaça Mercadal de Reus (cosa típica a més no poder) i que la plaça estigui a plena de personetes que no aixequen massa més de dos pams de terra corrent i caient, les coses com són, per tota la plaça.\nLa qüestió és que, ja fa dos anys que al meu entorn neixen xurumbeles a tort i a dret i, amb la meva parella, vam decidir des del primer dia que en el moment d'anar a veure els pares i la criatura a l'hospital ens deixaríem estar de flors, bombons i regals d'aquets! I vam optar per un detall que creiem molt més útil: Els pastissos de bolquers!\npastís de bolquers d'uns grans magatzems\nTot i que no n'hi ha a tot arreu, naltros sempre els hem comprat en farmàcies, són molt bonics i arregladets, però són CARS!\nAixí que, en vistes de que arribessin dos petitons més al món, vam decidir fer nosaltres mateixos dos pastissos de bolquers, visca el DiY!!!\nUs prometo que no és difícil, tot és qüestió de paciència i ganes... en el nostre cas va ajudar ser 4 mans.... però els dos som una mica sapastres!\nSi us animeu, només necessiteu:\n- Bolquers de recent nascut (naltros en vam gastar 64 per pastís)\n- Base, en el nostre cas una safata de pastissos!\n- Gomes de pollastre per embolicar els bolquers\n- Decoració i detallets extres al gust!\nVam fer la base ben gran, amb bolquers enrotllats al mig i d'altres sobreposats al voltant. Una cinta per lligar-ho tot i primer pis fet!\nEl segon pis és com el primer, però amb menys volum de bolquers i finalment el tercer només amb bolquers enrotllats.\nUn xumet per aquí, unes tovalloletes per allà, una esponja dalt de tot i pastissos preparats!\nPotser no són tant requetebonics com els que podeu comprar, però estan fets amb molt d'amor!!!\nDe fet, el primer ja està entregat, quina il·lusió!!!\nPD: Les fotos són fetes amb el mòbil...sóc un desastre amb això de tenir la càmera sempre a punt! Aiiins!\nPublicat per Marta SCast a 16:28\nEtiquetes de comentaris: babyboom , Diy , handmade\nFresh Coco 13 de juny de 2013 a les 16:43\ndoncs jo sí que els veig bonics, i el més important, únics!\nSom Al Sud 14 de juny de 2013 a les 8:41\nI tant!!! Ben únics! Això és el que els hi dóna valor no? :P Gràcies!\nNoemí Sas Castilleja 26 de juny de 2013 a les 10:52\nEp! En fas per encàrrec? És que aviat em tocarà regalar-ne un i no sóc molt manetes... ;P\n29 de juny, un dia molt especial!\nDilluns FotoGènics - Primavera


Un treballador de la construcció mort i un de greument ferit després d'esfondrar-se la casa de Santanyí on treballaven\nPart de l'estructura de l'habitatge ha cedit durant les obres\nARA BALEARS Palma Actualitzada el 17/07/2017 15:55\n651x366 L'accident ha tingut lloc al migdia / Ajuntament de Santanyí L'accident ha tingut lloc al migdia / Ajuntament de Santanyí\nUn picapedrer de 52 anys ha mort aquest dilluns en un accident laboral mentre treballava en les obres d'un habitatge de Santanyí. Part del forjat de la casa s'ha esfondrat sobre ell i un dels seus companys, de 49 anys, que hi ha resultat ferit greument.\nSegons han informat a Efe la Guàrdia Civil i el centre d'emergències sanitàries 061, l'incident ha tingut lloc al migdia, quan part de l'estructura de la casa, situada a la plaça de la Canal del municipi, ha caigut sobre els treballadors. Amb l'accident, el picapedrer ha quedat soterrat sota els enderrocs i el seu company ha hagut de ser traslladat d'urgència a Son Espases per un aixafament toràcic sever.\nLa Guàrdia Civil i agents dels Bombers de Mallorca treballen per retirar-ne les restes i els enderrocs. A més, tècnics de Salut Laboral de la Conselleria de Treball han iniciat una investigació coordinadament amb els inspectors de treball.\nDes del Govern han traslladat el seu condol als familiars i coneguts del treballador mort i han desitjat una ràpida recuperació al ferit. També han volgut fer una crida a extremar les mesures de prevenció de riscos laborals, ja que, segons han afirmat en un comunicat, "la prevenció és un element fonamental en l'organització de les tasques productives, per evitar o minimitzar les conseqüències de possibles accidents".\nSet de cada 10 accidents a la feina a les Illes es produeixen al sector serveis o a l'hostaleria


Endavant (OSAN) Tarragona: L'endemà de la investidura de Mariano Rajoy, els carrers del centre de Tarragona s'han despertat, de nou, sota el lema "Fora franquistes dels Països C\nL'endemà de la investidura de Mariano Rajoy, els carrers del centre de Tarragona s'han despertat, de nou, sota el lema "Fora franquistes dels Països C\nSense haver pres possessió els nous i les noves ministres, el nou president espanyolista i conservador ja ha deixat clara la seva submissió envers els dictàmens dels mercats, anunciants les reformes que fa temps que s'aclamen des de la UE i el FMI. Mesures que atempten directament contra la qualitat de vida de les classes treballadores, i d'altra banda, mesures que apunten cap a una nova recentralització territorial de l'Estat espanyol.\nTanmateix, la realitat de Tarragona fa que sigui necessari el desenvolupament d'accions com la d'aquesta matinada, doncs és una de les ciutats on a les passades eleccions del 20 de Novembre, el Partit Popular aconseguí, per primer cop a la història, esdevenir la força política més votada. A més, Tarragona, com a capital de província, observa com mentre l'atur continua en augment i les retallades socials, laborals i nacionals continuen sense una data de finalització, la delegació dels aparells estatals continuen intactes -i fins i tot creixent- a les casernes militars, als jutjats i a l'administració.\nPer tot plegat, a Tarragona, com a la resta dels Països clamem: Fora Franquistes dels Països Catalans!\nPer Endavant Tarragona a 11:59


Va de teca: Els sopars a l'Hotel Topaz\nHi havien forces plats a triar, sent cada dia un de pasta amb salsa, una minestra de verdura, patates cuinades de diferents formes, una carn amb salsa, un peix, una carn al forn, arròs, una crema de verdura, una taula plena d'ingredients per a muntar-te la teva pròpia amanida així com algunes ja fetes i formatges i embotits, entre alguns plats freds.\nDe postres sempre hi havia síndria o meló o ambdós, macedònia, gelats de xocolata, nata i maduixa i diferents pastissos casolans que anaven canviant conforme s'acabaven, que per cert alguns no duraven gaire. Jo personalment no va ser fins cap a mitja setmana que vaig decidir reservar-me'n un tros només d'entrar al buffet ja que algunes vegades l'havia clitxat i després a l'hora de fer les postres ja no hi era :)\nEl personal de l'hotel del servei de nit eren ja ho farem, tardaven força a portar-te l'aigua i el vi.\nNo obstant no teníem pressa, estàvem gaudint de les nostres vacances, així que només ens asseiem i esperàvem tranquil·lament la nostra beguda mentre decidíem que soparíem.\nCal dir que la cuina d'aquest hotel és molt de re-aprofitament, cosa que ja trobo bé perquè amb la quantitat de gent que érem i la quantitat de menjar que han de cuinar és normal que sobrin coses i els hi treguin partit.\nPer exemple un dia hi havia un voulavent que l'endemà estava partit per la meitat fred a la taula de les amanides. Amb la minestra que sobrava també en feien una amanida barrejada amb pernil dolç de l'esmorzar i daus de formatge.\nAmb les aletes a la barbacoa d'un sopar, al dia següent les van servir amb pasta i més salsa barbacoa i llestos. La veritat és que jo si ho veia evitava agafar-ho perquè ja que pago vull menjar recent fet si pot ser!\nTots els plats que vam tastar ens van agradar força, sempre hi havia al menú una cosa o altre que et feia tilin.\nNosaltres cada dia començàvem amb una apetiziers, que consistien en daus de formatge com de Roquefort amb crakers i alguns tomàquets xerrys amb boletes de mozzarella.\nUna pasta a vegades també tastàvem, concretament el dia que hi havia pasta a la carbonara i un altre dia, la millor de totes, la de Gorgonzola, a la qual t'hi podies afegir formatge ratllat que hi havia en un bol al costat.\nI el que si que no podia faltar era un plat de carn, sobretot quan feien carn al forn, simple i acompanyada d'una salsa del propi suc de coure-la acompanyada de verdures al forn o guisades, boníssimes.\nTambé cuinaven carns guisades com el porc maltès o el conill amb salsa, el plat nacional de Malta i al qual us he dedicat un post parlant-ne.\nFins i tot un dia hi havia fetge guisat acompanyat amb verdures i cuscus que estava deliciós!\nPeix també en vam tastar dos dies, un arrebossat que era bacallà i anava amb salsa tàrtara, que per cert, ens va agradar molt, i un altra dia que anava cuinat al forn i era lluç en salsa al vi blanc, ben fet també.\nUna cosa que ens cridava l'atenció i mira que és un plat ben senzill però que tenia molt d'èxit eren les patates. Cada dia te les oferien de diferents formes, un dia tallades tipus delux, ben cruixents, un altre dia amb pebre vermell, una delícia, altres cuinades al forn amb ceba i espècies, molt bones i altres simplement fregides o a la panadera. Fos com fos, tothom en portava al seu plat. Jo que no acostumo a menjar patata, a Malta vaig quedar empatatada ;)\nUna cosa que també ens va agradar molt, va ser que a mitja setmana, l'hotel feia la nit de la barbacoa a la terrassa exterior, just al costat de la piscina, tancant el menjador interior on solíem fer el buffet diari. A més a més, vam poder sopar amb música en directe.\nSempre acabarem el sopar amb un assortit de pastissos, ja que cada dia en provava entre tres i quatre i és que com que eren diferents, feia gràcia tastar-los. Tot i que al llarg de tota la setmana que hi vam estar, algun la el van repetir, no obstant deu ni do la varietat que feien i bons. Una massa esponjosa i normalment farcida amb nata o crema i xocolata, no exageradament dolços, encara que ho pugui semblar.\nAlguns dels pastissos eren de formatge amb confitura de maduixa, amb base de quiche.\nAltres amb dàtil, també amb base de quiche. Alguns amb fruita variada.\nEl més bo del buffet i el qual vaig haver d'agafar abans de l'àpat, un de xocolata i nata súper esponjós.\nLa meva parella acostumava a fer-se boles de gelat, una de cada, però jo el vaig tastar un dia i no em va agradar gens, massa ensucrat i artificial. Preferia els pastissos que almenys eren artesans i molt ben presentats.


Curs d'ApS per a docents: l'ApS de l'Economia Solidària\n** DATES del nou curs: del 16 de gener al 13 de març de 2019, els dimecres a la tarda de 16h a 19h a La Fede( carrer Tàpies, 3, Barcelona). **\nFES CLIC AQUÍ PER FER LA INSCRIPCIÓ (FINS EL 21 DE DESEMBRE DE 2018)\nJa tenim preparat un nou curs d’Aprenentatge Servei sobre Economia Social i Solidària per a docents. Amb el títol L'ApS de l'Economia Solidària, la formació té una doble finalitat:\nD'una banda, donar eines al professorat per a introduir els valors del consum responsable i de l’Economia Social i Solidària a les aules dels instituts. D'aquesta manera, es potencia que els i les joves passin per un procés reflexiu que les incentivi a qüestionar-se què hi ha darrere dels productes que consumim, com a mètode per sensibilitzar-les per canviar els seus hàbits de consum.\nDe l'altra, fer-ho a través de la metodologia de l’Aprenentatge i Servei, on l’alumnat és el protagonista de tot el procés i passa per una primera fase on assimila uns coneixements que després retorna a la comunitat en format de Servei.\nEs tracta d’un curs gratuït semi-presencial de 30 hores, 18 hores presencials repartides en 6 sessions i 12 hores de treball personal, que compta amb el reconeixement del Departament d’Ensenyament.\nEl curs tindrà lloc durant el primer trimestre del 2019, del 16 de gener al 13 de marc, els dimecres a la tarda de 16h a 19h a La Fede, al carrer Tàpies, 3, de Barcelona.\nSi ets docent de secundària o batxillerat i vols dur a terme un projecte d’APS per treballar l’Economia Solidària al teu institut, ara tens l’oportunitat d’aprendre com fer-ho i descobrir eines i recursos que t’ho posaran fàcil.\nAQUÍ pots consultar el programa del curs 2018-19!\nUs deixem tres vídeos dels ApS sobre economia solidària, dos que hem fet a diferents instituts de Barcelona, l'any 2015 i l'any 2016, i un altre per promocionar el curs de 2017-2018. Després d'aquestes dues experiències, presentem el curs de formació per a docents per tal de replicar-lo a tants centres educatius com sigui possible a Catalunya!


Obertes les inscripcions per a la nova edició de la Marxa de les Valls de Cardós\nEstàs aquí:Inici / General / Obertes les inscripcions per a la nova edició de la Marxa de les Valls de Cardós\n20 de juny de 2017 per Tavascan\nEls interessats ja es poden inscriure per participar en la vuitena edició d’aquesta iniciativa lúdica i esportiva que tindrà lloc a les Valls de Cardós el 22 de juliol\nS’acaba d’obrir el termini d’inscripció per apuntar-se a la vuitena edició de la Marxa de les Valls del Cardós.\nAquesta Marxa uneix diverses poblacions de les Valls de Cardós (Pallars Sobirà) per acostar-nos l’excepcional marc paisatgístic que ens ofereix la zona, alhora que pretén difondre el seu patrimoni cultural. La Marxa, amb sortida a Ribera de Cardós i arribada a Tavascan, té un recorregut de 23 km i uns 500 m de desnivell a realitzar en unes 6 hores. Una marxa no competitiva i que es converteix en una caminada popular que vol unir el fet de conèixer la gran riquesa cultural i arquitectònica, al temps que es gaudeix del paisatge.\nA més, durant la caminada que s’iniciarà a les 8 del matí, tindran lloc dos visites guiades a les esglésies d’Estaon (10:00am aprox) i d’Aineto ( 13:00h aprox.) amb un guia del Parc Natural de l’Alt Pirineu i oberta a tothom.\nParal·lelament, també tindrà un lloc una marxa infantil per tal que els més petits també puguin gaudir de caminar i de la natura. En aquest cas, la Marxa transcorrerà de Lleret fins a Tavascan i s’iniciarà a les 11,30 hores.\nLes inscripcions per a totes aquestes modalitats es poden realitzar a través del web inscripcions.cat


Metalistería Barcelona | Metalistería Medina\nDecolletatge i fixació\nMecanitzat de peces metàl·liques\nMés de 30 anys treballant el metall. La teva metal·listeria a Barcelona\nAlguns diuen que és un art, d’altres que és una passió. Som de les poques metal·listeries a Barcelona especialitzades en la tècnica del modelatge del ferro. Una combinació entre tradició i artesania, entre delicadesa i paciència. Un acurat treball que requereix l’agudesa dels 5 sentits per a crear peces úniques i especials.\nLa nostra passió pel metall ens ve ja des de petits. Ens hem criat entre ferro, alumini i acer. De joves, el nostre pare ja ens va ensenyar a soldar, a xapar i les altres tècniques per ser els millors metal·listes del sector. Ara, aquesta passió ha passat de generació i s’ha convertit en el nostre ofici, convertint-nos en una dels poques empreses de metal·listeria del país.\nI sabeu per què ens agrada tant aquesta professió? Per què ens fascina la idea de ser capaços de crear qualsevol cosa amb metall. De convertir un esbós a llapis en una peça exclusiva, artesanal, de formes exactes i amb un valor afegit que abandera Metal·listeria Medina: la seguretat del treball ben fet. És per això que en la nostra carta de Serveis realitzem tot tipus de peces personalitzades, que responen a les necessitats de cada client. Un factor que ens fa únics.


L’ACUP reconeix un treball del grup de TMM de l’ETSEIB en el seu portal de bones pràctiques d’innovació docent — Departament d'Enginyeria Mecànica — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nL’ACUP reconeix un treball del grup de TMM de l’ETSEIB en el seu portal de bones pràctiques d’innovació docent\nL’Agència Catalana d’Universitats Públiques (ACUP) ha seleccionat el treball “Ús de Kahoot! com a eina de ludificació per a la retroalimentació a temps” com una de les millors comunicacions presentades en el Congrés Internacional de Docència Universitària i Innovació (CIDUI), celebrat el passat mes de juliol de 2018 a la Universitat de Girona.\nAquest treball, fet pels professors Rosa Pàmies Vilà, Albert Fabregat-Sanjuan, Joan Puig-Ortiz, Lluïsa Jordi Nebot i Antoni Hernández, presenta l’actuació introduïda en les pràctiques de laboratori de l’assignatura Teoria de Màquines i Mecanismes de l’Escola Tècnica Superior d’Enginyeria Industrial de Barcelona.\nEls resultats posen de manifest que les tècniques de ludificació utilitzades per incrementar la retroalimentació, milloren tant els resultats acadèmics dels estudiants que hi participen com la relació entre el professorat i l’alumnat.\nL’ACUP, per tal de fer difusió d’experiències d’innovació docent, recull a la seva pàgina web diferents actuacions relacionades amb metodologies centrades en l’estudiantat, aprenentatge basat en problemes, ludificació i aprenentatge servei. En el següent enllaç trobareu unes pinzellades sobre l’actuació duta a terme a l’ETSEIB i una breu entrevista sobre el cas.


ES FIBLÓ | Llubí | Pàgina 2\n6 Abril, 2016 by adminesfiblo\t- 0 comments\nPROJECCIÓ DEL DOCUMENTAL “UN MAPA EN MOVIMENT” I XERRADA DE GABRIEL MAYOL\n4 Abril, 2016 by adminesfiblo\t- 0 comments\nASSEMBLEA ORDINARIA (06/04/2016)\nLa pròxima assemblea serà dimecres dia 6 d’abril a les 21:30 a la sala multifuncional.\n2. Valoració taller i concurs de panades\n3. Projeccions en abril dels documentals “Un mapa en moviment” i “Economia col·lectiva”\n4. Propera reunió de la coordinadora municipalista\n*PRÒXIMAMENT: Acta de l’assemblea (06/04/2016)\n27 Març, 2016 by adminesfiblo\t- 0 comments\nCONCURS DE PANADES I TALLER DE PANADES I CRESPELLS\nDia 2 vina a gaudir de la millor cuina tradicional de la mà d”una de les millors cuineres del nostre poble, als tallers de crespells i panades que es faran a la plaça de la carretera, i a més animat a participar en el concurs de pandes, per saber si ets el o la que fa les millors panades de la contrada!\nBases del concurs de Panades:\n· Tots els participants concursaran a les tres categories,(més bona, millor pessic i original) però només es podrà guanyar un premi.\n· Les panades es presentaran al jurat a sobre un plat de plàstic amb un número que nosaltres els hi donarem. Els hi haurem de demanar que dur d’especial la panada anotar-ho i després presentar-la.\n· El jurat no pot saber quin nombre té cada participant.\n· Els participants només han de saber el seu nombre.\n· El jurat puntuara amb números de l’1 al 10 les tres categories.\n· Cada panada es dividira en 4 porcions.\n· El jurat provarà la panada i sense fer comentaris anotarà la puntuació a la graella.\n· El jurat pot provar-la dues vegades si ho creu oportú.\n· Es facilitara aigua entre panada i panada.\n· Al final els membres del Col·lectiu faran el recompte.\n· 11h hora màxima per entregar les panades\n24 Març, 2016 by adminesfiblo\t- 0 comments\nPLE DE L’AJUNTAMENT DE LLUBÍ (21/03/2016)\n20 Març, 2016 by adminesfiblo\t- 0 comments\nASSEMBLEA ORDINARIA (22/03/2016)\nLa pròxima assemblea serà dimecres dia 22 de març a les 21:30 a la sala multifuncional.\n2. Valoració de l’exposició i xerrada d’espècies invasores\n3. Concurs i taller de panades\n4. Coordinadora Municipalista\n*PRÒXIMAMENT: Acta de l’assemblea (22/03/2016)\n13 Març, 2016 by adminesfiblo\t- 0 comments\nEXPOSICIÓ I XERRADA SOBRE ESPÈCIES INVASORES A MALLORCA\nVols saber d’on ve el becut vermell i com afecta a les palmeres datileres? Saps que a Llubí ja s’han localitzat diversos exemplars de serp de ferradura de més d’un metre de llargària? Coneixes els danys que causa la vespa velutina en els ecosistemes i com distingir els seus nius?\nSi t’interessa saber més sobre el tema, dissabte 19 de març passa a veure l’exposició “Espècies Invasores de Mallorca” al Casal d’Entitats de Llubí . L’exposició ha estat elaborada pels alumnes de Ciències de la Terra i del Medi Ambient de l’IES Sineu i cedida al Col·lectiu Es Fibló per a la seva exposició pública.\nA més, el dissabte 19 a les 19:30h gaudirem d’una xerrada a càrrec de Gabriel Vicens, biòleg, professor de l’IES Sineu i coordinador de l’exposició.\n7 Març, 2016 by adminesfiblo\t- 0 comments\nASSEMBLEA ORDINARIA (09/03/2016)\nLa pròxima assemblea serà dimecres dia 9 de març a les 21:30 a la biblioteca.\n2. Concurs i taller de panades\n3. Exposició espècies invasores\n*PRÒXIMAMENT: Acta de l’assemblea (09/03/2016)


Un 48,4% dels catalans dona suport a la independència i un 44,1% la rebutja, segons el CEO\nPublicat 5/4/2019 14:26:34 +02:00CET\nUn 78,7% estan molt o fora d'acord amb el dret a decidir en un referndum\nUn 48,1% dels catalans defensa que Catalunya es converteixi en un Estat independent, mentre que un 44,1% ho rebutja, un 5,8% no ho sap i un 1,7% no contesta, segons un enquesta del Centre d'Estudis d'Opinió de la Generalitat (CEO).\nLa xifres es mantenen estables respecte a l'últim sondeig del CEO, que va fer l'octubre del 2018: llavors els partidaris de la independncia eren el 47,2% i els contraris se situaven en el 43,2%.\nSegons l'histric de resultats des del desembre del 2014, el suport més elevat a la independncia va ser l'octubre del 2017 (48,7%) i el més baix el juny d'aquest mateix any (41,1%); el suport més elevat al rebuig a la independncia va ser el juny del 2015 (50%) i el més baix el juny del 2016 (42,4%).\nA la pregunta 'Creu que Catalunya hauria de ser...?', un 39,7% respon que un Estat independent; un 26,3% una comunitat autnoma d'Espanya; un 21,5% un estat dins d'una Espanya federal; un 5,9% una regió d'Espanya; un 4,7% no ho sap i un 1,9% no contesta.\nEl mateix sondeig també pregunta si els catalans 'tenen dret a decidir el seu futur com a país votant en un referndum': un 57,9% s'hi mostra molt d'acord i un 20,8 fora d'acord: sumats, l'aval a la consulta arriba al 78,7%.\nDe la resta d'enquestats, un 3,9% diu no estar ni d'acord ni en desacord amb el referndum; el 6,9% fora en desacord; el 7,9% molt en desacord; un 1,7% no ho sap i un 0,9% no respon aquesta pregunta.\nEl mateix sondeig d'aquest divendres, que ha presentat en roda de premsa el director de l'ens, Jordi Argelaguet, recull que un 75,9% de la ciutadania prefereix la república com a forma de govern; un 12,3% la monarquia; un 0,7% un altre sistema; un 9,4% no ho sap i un 1,7% no contesta.\nPUNTUACIÓ A LES INSTITUCIONS\nLa Monarquia torna aparixer en una altra pregunta del CEO, en aquest cas sobre valoració de les institucions: els catalans situen la Casa Reial amb la pitjor puntuació, un 1,82 sobre 10, encara que una mica superior al sondeig de l'abril del 2018, quan va obtenir un 1,74.\nLes altres quatre institucions pitjor valorades són l'Església Catlica (2,17), la banca (2,29%), el Govern central (2,93) i el Tribunal Constitucional (3,03), mentre que les més ben valorades i les úniques que aproven són les universitats (6,69), els Mossos d'Esquadra (6,02) i els ajuntaments (5,73).\nSENTIMENT DE PERTINENA\nEl sondeig també aborda el sentiment de pertinena: un 35,7% se sent tan espanyol com catal; un 27,3% només catal; un 23,2% més catal que espanyol; un 5,5% només espanyol; un 3,9% més espanyol que catal; un 2,7% no contesta i un 1,9% no ho sap.\nPer fer aquest sondeig el CEO ha fet 1.500 entrevistes a catalans majors d'edat; l'enquesta té un marge d'error de +/-2,53 i es va fer del 4 al 25 de mar, amb el judici de l'1-O en marxa; la vaga feminista, i la protesta de l'independentisme a Madrid.


sofregits i picades: Pop amb patates i allioli\nA l’inici del segle passat un ranxero de barca, Pau Pons, “Peixerot”, i la seva dona Clara varen decidir obrir un establiment per oferir els àpats típics de la Platja de Vilanova que en Pau preparava cada dia als seus companys de feina. El seu bon ofici, a la cuina i en el tracte amb les persones, i la seguretat que oferia el fet de disposar d’uns productes frescos de qualitat va fer que aviat el que era una casa de menjars es convertís en una referència en aquesta part de la costa. Els que s’ho podien permetre venien expressament a menjar i tastar les seves suculències. La nissaga s’ha mantingut fins els nostres dies, i gràcies a ells i a d’altres establiments com els restaurants Marítim “Can Trasses” i Marina “Can Coll”, i d’altres més moderns com El Rossegall, El Far o La Botiga, alguns plats típics de la nostra platja són presents als fogons dels restaurants, més o menys adaptats.\nDel pop ja n’he parlat en altres entrades al bloc, Arròs fregit amb pop, Pilotilles de pop, Pop al forn i Popets amb ceba i tomàquet. La recepta d’avui la vaig llegir al llibre “Mariners i Terraires”, del Joan Collell i el Francesc Murgades, que recull alguns dels plats més emblemàtics de la cuina d’aquesta vila i que és més que recomanable.\nEn Xavier Mestres, nét de l’avi Pau “Peixerot”, explica com s’han cuinat sempre els popets amb allioli a casa seva.\nD’entrada, els popets que es fan servir són aquells que tenen un mida d’uns quatre centímetres en cru, perquè un cop bullits, ja s’arronsen i agafen la mida adequada.\nPer netejar-los, cop de ganivet per obrir la bossa i buidar-la, cop de ganivet per treure els ulls i un darrer per treure’ls-hi el bec que tenen a la boca. Un bon raig d’aigua i ja els tenim nets.\nExplica que el secret perquè quedin oberts com un paraigües, amb les potes arrugades cap a fora, és tirar-los poc a poc a l’aigua que tindrem bullint en una olla, d’un en un perquè no deixi de bullir. Hem d’intentar que tots tinguin la mateixa mida perquè s’estovin a l’hora, i si no és el cas, començarem tirant a l’olla els que no siguin tan petits.\nA mitja cocció, i aquest és l’únic moment delicat, tirarem les patates, que es pelen i es trenquen amb un ganivet, s’esqueixen, d’aquesta manera deixen anar el midó que fa espessir el plat. Els trossos de patata han de tenir una mida uniforme, perquè es coguin totes alhora. El moment delicat és saber quan cal tirar les patates perquè tot plegat sigui al punt de cuit al mateix moment. Això només t’ho dona l’experiència.\nA banda farem un allioli amb un rovell d’ou extra, per fer la salsa més cremosa.\nUn cop tinguem cuit el pop i les patates escorrem l’aigua, i amb una mica d’aquesta, deixatem, “neguem” l’allioli i ho aboquem a l’olla, fora del foc, sacsejant-la per repartir uniformement l’allioli.\nTrobar (i poder pagar!) els popets petits no sempre és possible. Jo de vegades faig servir pops no tant petits, de fins a 10 centímetres en cru. En aquest cas, els netejo i els bullo en una olla amb aigua, i un cop cuits, els reservo i coc les patates trencades a la mateixa aigua. Un cop bullides, les escorro i amb una mica d’aquesta aigua nego l’allioli. Torno a posar a l’olla (fora del foc, és clar) les patates bullides i els pops, als que prèviament tallo la bossa i les potes senceres. Quatre sacsejades i ja ho tenim.\nRealment és un plat molt senzill, però una veritable delícia.


Us recordem que el pròxim 19 d’octubre és l’últim dia per a presentar comunicacions a la XVIII Assemblea d’Història de la Ribera, tant per a la secció monogràfica, dedicada a l’ensenyament a la Ribera de Xúquer, com per a la secció miscel·lània.\nEls assistents que vulgueu obtindre el certificat expedit pel Vicerectorat de Projecció Territorial i Societat de la Universitat de València, ens heu d’enviar el full d’inscripció abans del 27 d’octubre.\nEls docents, si voleu obtenir el certificat d’assistència del CEFIRE de Xàtiva, us heu d’inscriure ací:\nEl termini d’inscripció acaba el 29 d'octubre, i el de confirmació el 6 de novembre.\nUs esperem també a Castelló la vesprada del 27 d'octubre, dia en què inaugurarem les dues exposicions: Dones mestres de la Ribera i Castelló i l'ensenyament. Ben aviat us n’enviarem informació més detallada.\nPer acabar, us recomanem que seguiu el nostre blog i altres xarxes socials per tal d'estar informats de tot el procés de preparació de l'Assemblea.\nEmail - info@ahistoriar.org\nBlog - http://ahistoriar.org\nFacebook - https://www.facebook.com/ahistoriar\nTwitter - https://twitter.com/ahistoriar\nCanal telegram - @AHistoriaR\nCircular Notícies XVIII


A l’inici del torn de demà del 16 de març, en plena crisi del *coronavirus, la plantilla de la fàbrica de Mercedes a Vitòria-Gasteiz ha parat la línia la línia de producció. Amb 5.000 [email protected], l’empresa es negava a tancar i mantenia un focus de contagi en una de les ciutats més afectades.\nAquesta mesura de salut imposada pels treballadors s’ha multiplicat en fàbriques de l’automòbil i l’aeronàutica, les que concentren un major nombre de treballadors i tenen un important pes sindical.\nAirbus, a Getafe, amb 11.000 treballadors, *IVECO a Barajas, amb 2.400 i quatre plantes de Renault, que agrupen 13.000 treballadors; se sumen a les fàbriques parades per la pròpia plantilla davant la cobdícia de la patronal que juga amb la salut de la classe treballadora en temps de *coronavirus.\nAl llarg del dia i els dies següents aquesta xifra podria augmentar, multiplicant-se els sectors de treballadors que han d’imposar-li el tancament a les seves patronals sense escrúpols, que tracten de continuar guanyant diners posant als treballadors en risc.\nTal com ens explica Roberto Pastor, secretari general de la secció sindical CCOO a Mercedes-Benz Vitòria, no s’estaven complint les mesures de seguretat, ni la distància entre persones i la decisió de no tancar provenia de les oficines de la direcció, perfectament segures i aïllades, mentre els treballadors estaven apinyats en la planta. No obstant això, aquestes plantilles ens mostren com protegir-nos del *coronavirus davant la cobdícia de la patronal.\nI és que al mateix temps que es generalitzen mesures repressives en nom de la quarantena, milions de persones continuen exposant-se a riscos innecessaris per a continuar produint. Però els treballadors d’aquestes fàbriques marquen el camí, així com van fer aquests dies anteriors, els treballadors d’altres fàbriques a Itàlia davant la inacció de la patronal.\nAirbus / Renault / Ivecco / Món obrer Estat espanyol / Política Estat espanyol / Indústria automotriu\n2Escandalós!: el govern impedeix a 23 sindicalistes de CGT acudir a Getafe per a protestar contra el tancament d’Airbus Puerto Real\n3“Bosch vol tancar a Lliçà i relocalitzar la planta a Polònia per a pagar 9€”


Feina complicada aquesta de ser àrbitre, i si una cosa és certa és que no es podrien jugar els partits sense ells, ni celebrar cap competició. Dit això és obvi que el millor que li pot passar als arbitres és que no se'n parli d'ells, normalment és senyal de que ho han fet bé ja que el més normal és que només el feliciti aquell que guanya i no pas el que perd. Tothom els pressiona pels seus propis interessos i evidentment s'equivoquen, és el que li passa al que pren decisions.\nEls nostres fills fan un esport com el bàsquet que és bastant noble, no hi ha puntades de peu, hi ha molt contacte físic però gairebé no hi ha violència en el joc, han d'aprendre valors com el respecte, l'esportivitat, l'educació, etc..... i nosaltres estem orgullosos d'això, però a vegades a les grades es veuen actituds gens educatives, aficionats (en aquestes edats habitualment pares) que insulten a l'àrbitre i als jugadors de l'altre equip, que son nens competint. També ho veiem a les banquetes amb alguns entrenadors (pocs, per sort) que fan del partit una batalla sense sentit i ells, els jugadors, crec que habitualment ni ho entenen.\nArbitrant un partit durant el Torneig.\nEstic segur que si aquells que actuen així es veiéssim no s'agradarien gens, però no ens veiem. Pots cridar i animar, inclús amb vehemència, però mai agredir verbalment a ningú, no està bé.\nFeta aquesta introducció volem remarcar que el nostre col·lectiu sempre ha de complir aquestes directrius, és la nostra filosofia i procurarem que és porti a terme sempre. En aquest XVIIIè Vila d'Horta 2012 un dels compromisos de la Comissió Organitzadora ha estat aconseguir que això fos així, es va crear un Comitè de Competició que va vetllar en tot moment perquè fos una realitat, adaptant el Reglament al Torneig (avalat per la FCBQ) i procurant sempre pel joc net i la màxima col·laboració amb l'estament arbitral. Creiem fermament que l'objectiu es va assolir amb èxit i hem pres nota per millorar en properes edicions tot el que és millorable. Durant tot el Torneig l'actitud en general de tothom (jugadors, aficions, entrenadors, àrbitres, etc....) va ser quasi perfecta, cosa per la qual volem felicitar a tots els participants per fer-ho possible.\nConscients de la bona tasca dels àrbitres durant tota la competició i del bon nivell exhibit vam reconèixer aquesta tasca a la Federació perquè, com deia a l'introducció, gairebé mai es fa i cal fer-ho. Els àrbitres també tenen la seva funció educativa i aquesta, segurament, és la més important per la formació com a persones dels nostres "petits" jugadors. Nosaltres, des del nostre club, volem col·laborar perquè això sigui així.\nAquesta és la resposta rebuda per part del responsable del col·lectiu arbitral català:\nMoltes gràcies pel teu escrit, aquesta és la nostra línia de treball. No només volem que se'ns reconegui el nostre nivell tècnic, sinó també el treball humà realitzat .\nEls àrbitres han d'ajudar en totes les competicions en general, i no només en el desenvolupament del seu partit, i d'aquesta manera, poder establir en cada moment la filosofia de cada partit.\nDirector Tècnic CABQ-EABQ"\nEl bàsquet és, segurament, un dels esports més evolucionats en quan l'arbitratge i les seves normes, adaptant-se sempre amb rapidesa al progrés.\nSi nosaltres fóssim àrbitres.............


La FIP condemna l'acció "desesperada i perillosa" dels EUA contra Wikileaks - SPC Sindicat de Periodistes de Catalunya - Sindicat de Professionals de la Comunicació\nLa FIP condemna l’acció “desesperada i perillosa” dels EUA contra Wikileaks\nInici/Notícies/La FIP condemna l’acció “desesperada i perillosa” dels EUA contra Wikileaks\nLa Federació Internacional de Periodistes (FIP) ha condemnat les represàlies contra Wikileaks, i acusa els EUA d’atacar la llibertat d’expressió després de pressionar el servidor on s’allotjava Wikileaks i obligar al tancament de la pàgina.\nEl servidor Amazon.com ha bloquejat l’accés a Wikileaks després de les crítiques per part de les autoritats dels EUA per les revelacions polítiques i diplomàtiques. Aquestes revelacions han permès l’accés sense precedents a informacions detallades procedents de fonts nordamericanes que impliquen a personalitats públiques de primera línia.\n“És inacceptable que s’intenti negar el dret dels ciutadans a saber”, va dir Aidan White, secretari general de la FIP. “Aquestes revelacions poden ser molestes en els seus detalls, però també denuncien la corrupció i el tractament desigual en els assumptes públics, la qual cosa és digna de coneixement al públic. La resposta dels EUA és desesperada i perillosa, ja que va contra els principis fonamentals de la llibertat d’expressió i la democràcia.”\nLa FIP no ha adoptat cap posició sobre la publicació de centenars de milers de documents interns que han ocupat els titulars de tot el món aquests dies, però ha donat la benvinguda a la decisió de Wikileaks d’utilitzar els canals de periodisme més respectats com Der Spiegel, The Guardian, The New York Times, Le Monde i El País per filtrar la informació.\n“Aquesta informació és tractada de manera seriosa pels periodistes i professionals que són conscients de les seves responsabilitats tant vers el públic com per a les persones involucrades en aquestes revelacions,” va dir White. “És simplement insostenible afirmar que amenaça la vida de les persones assenyalades en els documents. L’única víctima aquí és una cultura de secretisme que durant massa temps ha amagat els aspectes desagradables de la vida pública sota la catifa”.\nLa FIP també està preocupada per la situació de Julien Assange, fundador de Wikileaks, i de Bradley Manning, el soldat nordamericà a l’Iraq suposadament origen de les filtracions i que està detingut. Els dos homes són el blanc d’una creixent campanya política duta a terme per funcionaris i polítics de dretes.\nAssange s’ha vist obligat a entrar a la clandestinitat i és objecte d’una investigació policial sobre denúncies de delictes sexuals a Suècia. La FIP considera que les crides de l’extrema dreta, entre les quals la de l’excandidata republicana Sarah Palin, a què s’executi Manning i i a què es persegueixi Assange per espionatge demostren una intolerància i un esperit de persecució perillosa no només per a ambdós sinó també per a tots els periodistes que investiguen sobre els assumptes públics.\n“La FIP i els seus membres donen suport els drets dels denunciants i la informació responsable en l’interès públic”, va dir White. “La reacció exagerada dels polítics i els seus aliats ha demostrat que no entenen la importància històrica d’aquests esdeveniments. El dret dels ciutadans a ser informats és una cosa que no podrà ser ignorada voluntàriament. Els líders polítics s’han d’acostumar als periodistes que s’imposen el deure de treballar de manera equitativa, precisa i respectuosa pels drets de totes les parts en l’interès públic. ”\nEtiquetes: SPC, Internacional


» La Llagosta i Santa Perpètua reclamen el desviament de la R3\nLa Llagosta i Santa Perpètua reclamen el desviament de la R3\nUn bon nombre de persones van participar diumenge a la marxa per reivindicar el desviament de R3 al seu pas per la Llagosta i Santa Perpètua i la seva connexió a la R8. La Plataforma d’Afectats de la R3 i l’Associació de Veïns Ciutat Jardí la Florida van convocar l’acte sota el lema Mou-te pel tren! La marxa va tenir dues sortides. Una des de la plaça d’Antoni Baqué i l’altra des de la plaça de l’Estació, al barri de la Florida de Santa Perpètua de Mogoda.\nEl recorregut va finalitzar al passeig de la Florida, sota la línia R8.\nEl recorregut va finalitzar al passeig de la Florida, sota la línia R8. Al punt de trobada, es va penjar una pancarta reivindicativa, es va fer una fotografia amb totes les persones assistents i es va llegir un manifest. L’acte va incloure el repartiment de premis del concurs de redacció sobre el desviament. Al certamen van participar 140 escolars d’entre 10 i 18 anys de la Llagosta i Santa Perpètua. La manifestació va acabar amb una botifarrada que va oferir el Casal Popular de Santa Perpètua.\nLa LlagostaR3R8Santa Perpètua de Mogoda\nRT @setdiespuntcat: #LaLlagosta i Santa Perpètua reclamen el desviament de la R3. http://t.co/I4yPGjf3Xw\nRT @setdiespuntcat: La Llagosta i Santa Perpètua reclamen el desviament de la R3.


La Firma - EUROFORO ADVOCATS\nActualitat euroforo arasa de miquel\nEUROFORO® no només és una marca, és molt més. És un projecte promogut per ARASA & DE MIQUEL que agrupa diversos advocats de diferents especialitats en un mateix despatx. Els advocats conserven la seva autonomia funcional, però alhora mantenen una col·laboració estreta i comparteixen una estructura organitzativa comuna i una filosofia i deontologia idèntiques.\nSota la marca EUROFORO® esperem que el client trobi en tot moment l’assessorament adequat en qualsevol àmbit del dret i estem convençuts que quedarà satisfet del nostre tracte i dedicació.\nPer poder garantir un servei eficaç que asseguri l’èxit és necessari conèixer perfectament el client, les seves necessitats i el seu negoci. Per això, a EUROFORO ADVOCATS els socis es comprometen personalment en tots i cadascun dels casos.\nINTEGRITAT I ÈTICA\nCONFIANÇA I TRACTE PERSONAL\nPROFESSIONALITAT I RESPONSABILITAT\nDEDICACIÓ I IMPLICACIÓ\nEUROFORO ADVOCATS està format per advocats experts que ofereixen els seus serveis en totes les especialitats i àmbits del dret, avalats per una formació sòlida i una experiència contrastada.\nINFORMACIÓ SOBRE L'EQUIP\nEUROFORO SANT CUGAT DEL VALLÈS\nNova obertura d’EUROFORO ADVOCATS a Sant Cugat del Vallès, en un espai actual i cèntric. Els nostres clients de la zona del Vallès (Sant Cugat, Rubí i Cerdanyola) trobaran tots els serveis que ofereix la firma a Barcelona en un local nou, amb un format proper i molt eficient.


EFECTO GASOIL..JOR.24 - Onix CB - Actualidad\nNova victòria de l’Onix al pavelló poliesportiu d’Onil, en front al Club Baloncesto Ilicitano per sis punts justes.\nCrec que aquest resultat te una doble lectura (encara que podríem pensar que no reflecteix la realitat que es va poder veure al partit, on l’Onix va dominar fàcilment l’encontre) i que és un fidel reflex d’un parell de coses que em pogut veure més d’una vegada aquesta temporada, per una banda la facilitat de l’Onix per a deixar-se dur per el ritme que imposa el rival si pensem que aquest no va a exigir-nos el màxim i per altra la gran capacitat lluitadora dels joves jugadors d’Elx que en cap moment van deixar de lluitar i mai no van donar el partit per perdut. Ja en el partit d’anada ens va passar quelcom semblant, un partit controlat per nosaltres va acabar tan sols amb victòria de tres punts després d’un últim minut per a oblidar amb triple des del mig del camp inclòs a l’acabar-se l’encontre.\nEl partit d’aquest dissabte va ser molt semblant al d’anada, partit controlat pels colivencs però on la relaxació defensiva permetia els llançaments exteriors del rival (amb bons percentatges) i la laxitud en el bloqueig del rebot defensiu feia que els il·licitans disposaren de segones i fins i tot terceres opcions d’anotar, a més a més el final del partit va ser un calc del de fa uns mesos on en un minut, tres jugades consecutives del base del C.B.I., crec que li diuen Chao, van acabar en jugades de tres punts i retallant considerablement les diferències.\nLa veritat és que el partit no te massa història més, tan sols recalcar les ganes de jugar al bàsquet que han demostrat els jugadors del C.B.I. en els dos encontres en que ens em enfrontat i per suposat el que tan sols en queda una victòria més per a ser campions de lliga i potser arribe aquesta mateixa nit (dimarts) en el partit avançat que ens enfrontarà al Albufereta a les 20:30.\n- I ara, al final de la lliga també hem recuperat a Jose Cuevas, “más vale tarde que nunca”!!!. Tan sols ens falta recuperar al Varo però això ja serà per a la temporada vinent a autonòmic.\n- Un triple amb típica factura “Piruleta Shot” de Tonino en l’últim instant del tercer període.\nI huí li toca a “Història del 600” d’Albert Pla.\n> “Història del 600” d’Albert Pla


INS - Lliçó inaugural: Maria Navarrete "Estar bé per educar millor"\nLliçó inaugural: Maria Navarrete "Estar bé per educar millor"\nEl dia 6 de setembre de 2021 al jardí dels departaments ha tingut lloc la xerrada de la Maria Navarrete al professorat.\nLa Maria Navarrete ens va explicar que li agrada anomenar les seves xerrades amb la paraula gimnàstica perquè el treball de les emocions a l'aula necessita un entrenament com també ho necessita qualsevol habilitat esportiva.\nAl llarg de la vida aprenem patrons i actuem segons aquests patrons. Problema? Aquest patrons, de vegades, no són adequats. Els patrons han d'anar lligats a un altre terme, la flexibilitat, saber sortir del patró que se segueix habitualment per adaptar-se, per exemple, a l'alumnat que, de vegades o sovint, "ens fa perdre els papers".\nEn aquest punt és quan la Maria va començar a parlar-nos de les diverses intel·ligències a grans trets. També ens va mostrar la trajectòria de diversos nois i noies per a exemplificar com la trajectòria ve condicionada pel tipus d'intel·ligència que es potencia o no. Aquests nois i noies al final van trobar el camí a seguir en funció del tipus d'intel·ligència o intel·ligències que tenien (lingüística, naturalista, musical...) i que no es potenciava a les seves aules.\nA continuació ens va explicar com es generaven les emocions a partir de tres estructures o sistemes cerebrals: el rèptil, el límbic i el neocòrtex.\nEl cervell reptilià és la part cerebral més primitiva i instintiva, i té com a funció primordial la supervivència. És el que compartim amb la resta d’animals vertebrats, i és el que regula les funcions fisiològiques involuntàries. És el més primitiu i, alhora, és responsable de les accions d’acte reflex. Controla les funcions més importants per viure: ritme cardíac i ritme respiratori, pressió sanguínia, la set, la gana, la temperatura corporal, l’impuls de reproducció, la necessitat de protecció, la seguretat i la defensa del territori. Es caracteritza per l’acció sense reflexió. És molt resistent al canvi, se situa en el present i és incapaç de reflexionar, aprendre i anticipar. Les conductes són majoritàriament inconscients, impulsives i rutinàries.\nEl cervell límbic: també anomenat cervell emocional, està format pel tàlem, l’hipotàlem, l’amígdala i l’hipocamp. La funció d’aquesta part cerebral és analitzar els estímuls que provenen dels sentits, avaluar si són perillosos o beneficiosos per adaptar el comportament de la manera més adequada. L’amígdala, que és on es troba un estímul, visual o auditiu (per exemple, un gran soroll, un gest determinat), (petit òrgan que és fonamental en la regulació emocional), és la que avalua, a través de la memòria emocional, si aquest estímul o percepció pot representar una amenaça o perill. Si l’amígdala detecta que hi ha un perill, donarà ordres a l’hipotàlem perquè s’activi el sistema hormonal i muscular, la respiració s’accelerarà, el cor bategarà més de pressa i la musculatura es prepararà per fugir o atacar. L’amígdala cerebral és l’encarregada d’avaluar els estímuls que es perceben i activar la resposta emocional. En aquest procés, no actua el neocòrtex, per tant no hi ha elements de reflexió, d’anàlisi ni de presa de decisions conscient. És un mecanisme automatitzat i immediat.\nEl neocòrtex o el cervell racional: és la part del cervell més evolucionada, on es troben les funcions pròpiament de la intel·ligència. Gràcies al neocòrtex, podem tenir consciència, coneixements, aprenentatges, creativitat, capacitat de reflexió, voluntat i presa de decisions. Al neocòrtex es troben els dos hemisferis cerebrals (dret i esquerre) i l’àrea de Broca, on s’origina el llenguatge. És el que ens permet prendre consciència de les nostres emocions i escollir el comportament més adequat. És la part que posa raciocini a les emocions per fer una valoració amb objectivitat de les percepcions que es tenen.\nLa intel·ligència emocional és el resultat de la bona harmonia i la síntesi entre el neocòrtex i el cervell límbic, entre la raó i l’emoció, entre el cor i la ment.\nSi davant d’una percepció que es pot interpretar com a perillosa es fa una pausa per reflexionar amb objectivitat, ens dona temps perquè les reaccions més viscerals s’aturin i es pugui decidir amb consciència i intel·ligència, és a dir, des del neocòrtex. Recordem que al neocòrtex es troba la capacitat de la creativitat per cercar noves estratègies o recursos davant de les dificultats. Moltes de les interpretacions suposadament amenaçadores només són distorsions de la realitat. La intel·ligència emocional ens permet minimitzar respostes emocionals descontrolades i viscerals que ens poden perjudicar, tant a nosaltres mateixos com als altres.\nAquí es va acabar la part més teòrica de la xerrada. Després d'un descans, va arribar la part pràctica en la qual el professorat va haver de moure's, d'agrupar-se, de parlar i d'interactuar. Van ser diverses dinàmiques que tenien com objectiu treballar les emocions, expressar-les ("M'agradaria molt", "de vegades..."), recordar-ne de viscudes, etc.\nHa estat una xerrada amena i instructiva que segur que ens ha motivat a tots. Hem viscut i reviscut emocions pròpies, les hem compartides i hem generat moments emotius amb els companys i companyes. Gràcies a tots i totes per la vostra participació i col·laboració.


Inici » La llibreria actual: explorant camins de millor eficiència, difusió i connectivitat » Afegeix un nou comentari\nAntoni Daura, president del Gremi de Llibreters de Catalunya, durant la presentació i en nom del Gremi, va mostrar el seu suport a aquestes iniciatives. També va fer referència al projecte Hieronymus, que ja va ser presentat àmpliament l’octubre passat al Liber i en aquest blog.\nA continuació va intervenir Albert Pérez Novell, fundador de Globalbook, que en va explicar el funcionament. És una eina informàtica que recull les dades de venda en temps real de la llibreria. Aquesta informació és compartida amb la resta de llibreries associades a la xarxa Globalbook. El llibreter coneix tant els resultats de venda de la seva llibreria com els globals, la qual cosa li permet saber les tendències, els més venuts, percentatge de devolucions, disponibilitat, i poder fer una comparativa que l'ajudarà a prendre decisions. El cost per a les llibreries és zero; són els distribuïdors que paguen una quota en funció dels títols editats. Amb aquest intercanvi d’informació tots hi guanyen: llibreters, distribuïdors i Globalbook.\nBernat Puigtobella, director del diari cultural Núvol, va incidir en la figura del llibreter com a prescriptor. Però també a aquest rol li han sortit competidors: blogs, comentaris i recomanacions a Twitter, a Facebook i altres, el paper cada vegada més rellevant dels booktubers. Aquests nous agents ocupen un temps que per definició és limitat. El llibreter ha de fer servir aquestes mateixes armes des de la llibreria per continuar generant continguts de confiança vers els clients. El tracte personal no té per què ser presencial: a través de les xarxes l'atenció continua sent personal. Puigtobella va aprofitar per presentar la primera publicació d’un llibre en format paper de Núvol: Shakespeare, versions a peu d’obra, un recull de 10 obres traduïdes per Joan Sellent.\nDesprés de la pausa-cafè, Andrés Núñez, director del Programa Superior de Retail Marketing de la Business & Marketing School – ESIC de Barcelona, va explicar els tres desafiaments que té el sector retail en general i la llibreria en particular: l’emergent i velocíssima multicanalitat de vendes, on la combinació i suma d’esforços de la botiga física i l’online serà decisiva per retenir i captar nous clients-lectors; la bona gestió tecnològica en la llibreria, i donar el millor servei al comprador emergent, ara molt més informat i exigent, que a més del preu espera tenir una experiència de compra satisfactòria.\nDavant del protagonisme d’Amazon, que ja fa temps afecta tot el comerç minorista d’arreu, cal la creació de noves estructures informàtiques capaces de connectar-se i fer possible la competència. Gerard Altés, coordinador de Libelista, presenta un nou servei dirigit principalment a les llibreries independents. Ofereix la possibilitat de comprar tant llibres com e-books a través d’Internet i recollir-los a la llibreria triada pel lector, la llibreria de proximitat. A més de facilitar-li la compra permet establir vincles més propers amb la llibreria triada. El llibreter té la possibilitat de conèixer (i de vendre) a nous clients que potser mai passarien per una llibreria. La pàgina web presenta recomanacions, ressenyes i vídeos de les novetats editorials. S’hi pot associar qualsevol llibreria de l’Estat, la quota anyal és de 550 euros.\nBernat Ruiz, consultor en edició digital, fa una cloenda interactiva. Proposa als assistents una enquesta en temps real. Amb els smartphones cal contestar a 10 preguntes relacionades amb els temes tractats durant la jornada. Les respostes i els resultats tarden a aparèixer en pantalla un parell de minuts. La immediatesa i la intercomunicació queden demostrades una vegada més.\nLes conclusions de la Jornada són diverses. Les «noves» tecnologies són a la vegada una amenaça i una oportunitat, cal saber-les utilitzar de la manera més eficient. Cada vegada més el treball en xarxa, el treball col·laboratiu, serà la manera més eficient, o potser l'única per endegar un projecte, com diu el lema de la jornada, «compartir és guanyar». Ara cal veure com els llibreters acullen aquestes noves eines. A alguns no els vindrà de nou, perquè ja fa temps que són a les xarxes; altres opinaran que és una despesa i una complicació més, que ja van prou atrafegats amb devolucions i caixes amunt i avall. Si a més afegim la gestió del distintiu de «Llibreria de referència» de Catalunya, creat recentment, potser sí que els llibreters necessitaran un altre programa que gestioni totes aquestes novetats.


136. Compondre música amb daus – Catàleg d'Experiències Lúdiques\nCompondre música utilitzant el atzar i en aquest cas els daus, es va utilitzar també al segle XVIII. S’atribueix -aquí hi ha controvèrsies entre els musicòlegs- a W.A. Mozart l’enginy de compondre en 1787 un vals utilitzant els daus. És conegut com el manuscrit Mozart KV 516f, encara que no és l’únic exemple.\nSi heu jugat o coneixeu els daus de Story Cubes veureu que la mecànica d’aquests daus de composició que proposo és molt similar. En el cas dels daus musicals, es tracta d’una sèrie de deu daus de sis cares en què estan representades les figures musicals, indicacions de compàs, formes musicals…\nA més dels daus, vaig afegir una moneda amb la clau de Sol en una cara i la de Fa en una altra. Aquest element servirà per compondre en aquesta clau en cursos superiors on s’hagi introduït la clau de Fa (si la moneda cau d’aquest costat), però és un element opcional.\nReunir el que s’ha après de llenguatge musical per crear una obra de forma cooperativa.\nPracticar l’ús del llenguatge musical per a la composició de petites obres.\nConèixer les principals formes musicals i practicar la seva composició.\nPromoure l’aprenentatge i treball cooperatiu mitjançant l’aprenentatge basat en jocs.\nMotivar l’alumnat utilitzant recursos innovadors com els que ofereix el joc didàctic.\nInterpretar una obra creada pel mateix alumnat.\nEs recomana treballar de forma cooperativa donant a cada alumne un paper dins el procés de creació de l’obra.\nEncara que estigui indicat per a Secundària, es pot usar en qualsevol nivell de Primària eliminant l’ús de la moneda i algun dels daus, segons l’etapa.\nMarta Serrano Gil (@antiqva) Secundària 2º d'ESO\nActivitat cooperativa, Adquisició de vocabulari, Creativitat, Lògica, Organització espacial, Socialització, Presa de decisions\nÀmbit social, Àmbit artístic, Àmbit personal