Ofertes Tancades | TASCA Projectes d'animació sociocultural\nPàgina d'inici · Arxiu per categoria "Ofertes tancades"\nCoordinació de projectes en un servei de dinamització juvenil (adolescents de 12 a 16 anys)\nEl procés de selecció està tancat i ja no s’accepten més sol·licituds. Disculpeu les molèsties. DESCRIPCIÓ DE L’OFERTA Busquem Coordinador de projectes (noi, per garantir la paritat de l’equip educatiu) per a un servei de dinamització juvenil adreçat a adolescents de 12 …\nEl procés de selecció està tancat i ja no s’accepten més sol·licituds. Disculpeu les molèsties. DESCRIPCIÓ DE L’OFERTA Busquem una persona per cobrir una plaça de Direcció d’un servei de dinamització juvenil adreçat a adolescents de 12 a 16 anys, a Barcelona. …\nMonitors/es d’un casal d’estiu (agost)\nEl procés de selecció està tancat i ja no s’accepten més sol·licituds. Disculpeu les molèsties. DESCRIPCIÓ DE L’OFERTA Busquem monitors/es per dinamitzar un casal d’estiu amb nens i nenes en risc d’exclusió social de 3 a 14 anys, al Districte de Nou …\nDinamitzador/a Dia Mundial de la Bicicleta\nEl procés de selecció està tancat i ja no s’accepten més sol·licituds. Disculpeu les molèsties. DESCRIPCIÓ DE L’OFERTA Dinamitzador/a responsable de dinamitzar un espai situat en un punt estratègic de la ciutat, per promoure la mobilitat en bicicleta a Barcelona. FUNCIONS Rebre …\nInformador/a Centre Cívic Besòs\nEl procés de selecció està tancat i ja no s’accepten més sol·licituds. Disculpeu les molèsties. DESCRIPCIÓ DE L’OFERTA Busquem un/a informadora per incorporar-se a l’equip del Centre Cívic del Besòs. FUNCIONS Atenció al públic en general, presencial i telefònica. Proporcionar tota la …\nDinamitzador/a del Centre Cívic Besòs\nEl procés de selecció està tancat i ja no s’accepten més sol·licituds. Disculpeu les molèsties. DESCRIPCIÓ DE L’OFERTA Professional encarregat de dinamitzar les activitats i propostes generades pel centre cívic, així com de donar suport i participar de la vida associativa del …\nEl procés de selecció està tancat i ja no s’accepten més sol·licituds. Disculpeu les molèsties. DESCRIPCIÓ DE L’OFERTA Busquem dinamitzador/a juvenil per desenvolupar tasques d’animació sociocultural i dinamització en un servei adreçat a joves d’entre 12 i 16 anys al Districte de …\nEl procés de selecció està tancat i ja no s’accepten més sol·licituds. Disculpeu les molèsties. DESCRIPCIÓ DE L’OFERTA Busquem animadors/es socioculturals per a l’Hivern Jove de Sants, un Casal de Nadal per a joves del districte de Sants-Montjuïc. El casal s’adreça a nois i …\nEl procés de selecció està tancat i ja no s’accepten més sol·licituds. Disculpeu les molèsties. DESCRIPCIÓ DE L’OFERTA Busquem una persona per incorporar-se a l’equip del Centre Cívic Sant – Jordi Ribera Baixa com a dinamitzador/a comunitari. El Centre Cívic està ubicat …


Miquel Roca l´encerta amb el periodisme - Diari de Girona\nMiquel Roca l´encerta amb el periodisme\nEVELIO G. PALACIO Miquel Roca Junyent té cap. Cal posseir molta solvència intel·lectual perquè t'encarre?guin lliurar una infanta del daltabaix de viure a tot drap amb diners il·lícits -és a dir, salvar la monarquia- essent nacionalista, català, poc entusiasta d'allò espanyol i gairebé republicà. Fa uns dies, Roca escrivia: "La notícia està ?desapareixent en benefici de l'opinió més subjectiva. La moda ha arribat al món de les notícies; unes estan de moda i altres no. Ara necessitem estar molt ben informats. Ens fa falta conèixer per decidir, per debatre, per defensar la pròpia opinió. La informació pot tenir color; la llibertat ho fa possible. Però mai el color pot arribar a destenyir la notícia". Hi haurà altres motius per discrepar de Roca però en això l'encerta: una gran defensa del bon periodisme.\nLa informació veraç és límpida i aclaridora. Els comentaris, banals i intoxicadors. Quan el periodista pontifica i no narra, deforma i no informa. Quan talla i enganxa feliç comunicats -abans per fax ara tuitejats, quina modernitat- en comptes d'indagar, fa publicitat, mai periodisme. Quan el periodisme de ramat converteix l'informador en maleït donant voltes a les notícies d'altres -periodisme baldufa- o les conferències de premsa -periodisme pastoral-, triomfen l'avorriment i la mediocritat. Perd el talent, sempre arriscat. El seguidisme transforma en soporífera i burocràtica una de les professions més belles del món. Quan el reporter fa novel·la i no vetlla per les claus de l'ofici, acomodant-se a les compareixences sense preguntes, les entrevistes mel·líflues i les respostes enllaunades, tremola la fusteria. Per això entre tanta badada i cridòria centrem-nos en les certeses: els periodistes excel·lents són més necessaris que mai. Especialistes capaços, parafrasejant Bernard Shaw, de distingir un accident de bicicleta de l'enfonsament d'una civilització, explicar-ho i situar-ho en el seu terme just. Així estan els temps.\nEl periodisme consisteix, com enunciava el 1852 The Times en una de les seves editorials, a obtenir "una intel·ligència ràpida i correcta dels fets d'actualitat i, instantàniament, revelar-los per fer-los patrimoni de la nació". Bussejar a internet picant de qualsevol part i seguir les xarxes socials no suposa estar informat, igual que saciar-se amb un aperitiu no és dinar encara que mitigui la fam. Afortunadament queden lectors valuosos com Roca disposats a recordar-nos-ho.


Admin el Dv 09 Jul 2010, 01:03\nEls municipis de Colera i Portbou regulen el desenvolupament de les activitats marítimes\nEls ajuntaments de Colera i Portbou (Alt Empordà) juntament amb el Departament d'Agricultura han començat a gestionar el seu espai de pesca aquest estiu. La iniciativa dels dos municipis de treballar conjuntament amb el Departament per vigilar aquestes activitats és una nova fórmula que facilita tenir més part del territori cobert. Vetllar per les bones pràctiques en aquesta zona marítima, compresa entre la punta Foradada de Portbou i el cap Ras a Colera, és un dels objectius d'aquesta col·laboració. Diversos estudis assenyalen que aquesta zona té un dels fons marins més rics de Catalunya i, per aquest motiu, la seva preservació és fonamental.\nAquesta és l'aposta que ja han posat en pràctica els ajuntaments d'aquests dos municipis, mig any després de firmar un conveni amb el Departament d'Agricultura, Alimentació i Acció Rural, per tal de gestionar un model sostenible de pesca recreativa i activitats marítimes. Amb aquest acord s'incrementarà la vigilància en la zona transfronterera.\nA les comarques de Girona el Departament d'Agricultura només hi té dos inspectors, que han de controlar el desenvolupament de les activitats marítimes i de pesca, cosa que fa difícil controlar tot el litoral gironí. Per aquest motiu, la Guàrdia Civil dels dos pobles portarà a terme les tasques de vigilància, amb atribucions per sancionar els infractors. Aquest major nombre d'efectius es dedicarà a controlar que el peix que arribi a port compleixi les mesures legals de talles mínimes i etiquetatge, cosa que permetrà un ús més sostenible del fons marí.


Paranoies RiKanna: Memòries d'una geisha, Arthur Golden (llibre)\nHola! Un altre llibre més al bloc.\nTítol: Memòries d'una Geisha\nCuriositat: hi ha un munt de controvèrsia amb el llibre i més concretament amb el "mizuage" una cerimònia que segons l'autor implicava vendre la virginitat de la geisha, això a més que revelés el seu nom va causar que una geisha a qui va entrevistar s'enfadés i el denunciés. No obstant això encara no se sap fins quan o quin punt el mizuage és només una cerimònia d'edat o incloïa també el sexe. Es creu que és possible que durés fins al final de la segona guerra mundial.\nT'agradarà si: busques alguna cosa ràpida de llegir, t'interessa el món de les geishes, t'agrada el drama...\nNi ho intentis si: busques alguna cosa del tot innovadora, no tens cap interès en les geishes.\nLa Sayuri decidirà explicar tota la seva vida com geisha a un amic americà. En la seva història coneixerem una part del fascinant món d'aquestes dones capaces de seduir, entretenir, ballar, tocar música entre moltes altres virtuts.\nAquest llibre va ser una compra una mica per impuls. No és que no hagués pensat mai en llegir-lo, però tampoc era una de les meves prioritats. Havia vist la pel·lícula ja fa bastant temps i encara que no em va apassionar la vaig trobar entretinguda, a més el tema de les geishes i en general descobrir cultures diferents sempre em sembla interessant. Llavors, què em va impulsar a comprar? Òbviament una de les meves perdicions, els llibres de segona mà barats, els veig i m'entra el consumisme compulsiu... En fi, per sort puc dir que encara que alguns detalls no m'han agradat en general ha estat una lectura molt amena.\nEl millor d'aquest llibre és la rapidesa amb què es llegeix. Quan vaig veure que tenia 600 pàgines vaig pensar que trigaria bastant en acabar-lo, però us puc assegurar que si us enganxa com ho va fer amb mi en dos o tres dies us el podeu acabar. L'estil és molt accessible, les pàgines passen molt ràpid, i encara que hi ha descripcions d'algunes coses en cap moment m'han cansat. Més aviat al contrari, un dels punts que més m'interessaven del llibre era descobrir més sobre les geishes, i està clar que l'autor aconsegueix que aprenguem o veiem des d'un punt de vista diferent coses que ja sabíem. És cert que potser un autor americà no sigui el millor per parlar del tema, per molt que s'hagi documentat, però tot i així, i tenint en compte tots els problemes sobre el rigor i els conflictes amb una geisha que va entrevistar, he de dir que és una bona novel·la per conèixer una mica millor aquesta cultura. Això sí, queda clar que alguns detalls poden ser novel·lats o alterats, així que qui esperi fer-se un expert en el tema llegint el llibre crec que va bastant equivocat. Per el mi és millor prendre-s'ho com un cop d'ull a la seva cultura des de la distància de l'estranger, encara que l'autor intenti explicar-ho com si pertanyés a ella.\nLa història comença força bé. De fet més aviat hauria de dir que en general és correcta, entretinguda i interessant, el meu problema principal està cap al final, però deixem això de moment. Potser no és una novel·la amb molta acció, ja que gran part d'ella es basa en la fase de preparació per a ser geisha i els problemes que té Chiyo/Sayuri intentant-ho. I la veritat és que tinc debilitat moltes vegades per les històries de creixement així que fins quan comença la guerra més o menys la novel·la m'interessava molt.\nA partir del moment en què ve la guerra el llibre no em convenç. El meu punt principal de queixa és el romanç, no m'importava aquesta obsessió de la protagonista, en certa manera l'entenia, el meu problema és com tot es soluciona tan convenientment. Em sona a excusa poc pensada que cert personatge de sobte confessi el seu gran amor, el motiu per no demostrar-lo abans no era dolent del tot, però crec que per molt que ho hagués ocultat hauria d'haver mostrat abans alguna cosa més perquè aquesta solució tingués sentit.\nL'ambientació és com deia un punt que m'agrada bastant. Crec que l'autor sap plasmar força bé la seducció i fascinació de les geishes. Però com dic, tot i que el personatge que crea és humà, no ha acabat de semblar-me real del tot. En qualsevol cas, l'època més o menys està ben plasmada, així que compleix bastant bé en l'aspecte d'ambientar en aquest Kyoto d'abans de la segona guerra mundial principalment.\nEls personatges he de dir que la majoria no m'han acabat de convèncer. Tinc un problema greu amb la protagonista, bàsicament el que decideix fer el final va fer que em caigués molt malament, li fa molt de mal a un altre personatge que no ho mereixia per simple egoisme i no saber renunciar a l'amor. No m'agrada gaire tampoc el president, ni la Mameha, ni gairebé ningú, tampoc és que els odiï, però és veritat que no tenen massa personalitat, o aquesta és la impressió que m'han donat.\nPotser un personatge que m'ha agradat, inesperadament, és el Nobu. És un home rude i esquerp, però jo veia que dins d'aquest cos ple de deformitats hi havia una persona enamorada, potser amb grans sentiments per descobrir... Suposo que no ha de ser molt normal la meva opinió, o potser sí, però suposo que té a veure amb la meva idealització dels personatges que tenen aspecte i semblen horribles però en el fons tenen una mica de tendre (el que deia, idealització).\nResumint, és una novel·la perfecta si busques alguna cosa ràpida de llegir, entretinguda i de passada descobrir alguna cosa més sobre les geishes. No obstant això dista molt de ser genial, i en el meu cas el final em va decebre força per com actua la protagonista.\nEl millor: es llegeix ràpid, és molt entretinguda, sempre és interessant descobrir cultures noves.\nEl pitjor: final (com actua la protagonista), potser m'hagués agradat més llegir sobre el tema des d'un punt de vista més proper (algú més proper a les geishas).\nEtiquetas: arthurgolden, llibre, memòriesd'unageisha, opinió


El Centre de dia Maria Gay ja és una realitat | Centre Geriàtric Maria Gay\nEl Centre de dia Maria Gay ja és una realitat\nEl Centre de Dia Maria Gay donarà servei a 40 persones grans o depenents.\nEns satisfà enormement anunciar-vos l'obertura d'aquest servei al qual Acció Social i Ciutadània ja ha donat el seu vist-i-plau.\nEl Centre de dia Maria Gay neix com una de les accions bàsiques del Pla Estratègic del centre, es tracta d'una necessitat històrica a la qual voliem donar resposta .Moltes vegades els pacients d'hospital de dia es veuen obligats a canviar de centre quan es fa necessari canviar de recurs diürn . Amb aquest nou servei donarem la possibilitat de canviar de recurs sense canviar de centre i això en molts casos es un gran benefici per la persona i la seva família, representa sobretot la possibilitat de continuar el treball amb la persona evitant-li una nova adaptació en molts casos difícil.\nEl Centre de Dia Maria Gay te capacitat per atendre a 40 persones grans o depenents , actualment totes les places són privades però s'ha sol.licitat concert de places al Departament d'Acció Social i Ciutadània.\nEl nostre objectiu com a Centre de dia és sobretot millorar la qualitat de vida dels nostres pacients, esperant que a la vegada estiguem contribuïnt a evitar la institucionalització prematura, ajudant així que les persones visquint el màxim de temps possible a casa seva.\nEl Centre de dia serà obert de dilluns a divendres de 9h a 19h , el preu per dia serà de 35€. Per a més informació poseu-vos en contacte amb nosaltres.\ntriptic atenció diürna


La Generalitat repararà cinc habitatges a Orihuela que destinarà a famílies en risc d'exclusió social\nEl director general de l'EVha es reuneix amb el regidor d'Hisenda i la regidora de Serveis Socials per a analitzar la situació de l'habitatge en el municipi\n(19/11/2020) - El director general de l'EVha es reuneix amb el regidor d'Hisenda i la regidora de Serveis Socials per a analitzar la situació de l'habitatge en el municipi\nLa Vicepresidència Segona i Conselleria d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica, a través de l'Entitat Valenciana d'Habitatge i Sòl (EVha), repararà cinc habitatges a Orihuela que destinarà en lloguer social a famílies en risc d'exclusió.\nAixí ho ha comunicat el director general de l'Entitat Valenciana d'Habitatge i Sòl (EVha), Alberto Aznar, en la reunió que ha mantingut amb el regidor d'Hisenda i Patrimoni, Rafael Almagro, i la regidora de Serveis Socials, Almudena Baldó, per a parlar de la situació de l'habitatge en el municipi.\nEl director general de l'EVha ha explicat que l'entitat disposa de cinc habitatges al municipi que requereixen una reparació per a tornar-los a posar a la disposició de la ciutadania en lloguer social. La previsió és que en els pròxims mesos es facen els treballs i, conjuntament amb els serveis socials d'Orihuela, s'adjudiquen a les persones amb més emergència residencial.\nEn la reunió també s'ha tractat l'adjudicació d'un habitatge cedit al municipi alacantí, dins del conveni signat entre la Conselleria i CriteriaCaixa.\nRespecte de la promoció de 36 habitatges que l'EVha disposa a Orihuela en lloguer assequible, des de les dues administracions han mostrat satisfacció, ja que col·laboració establida ha obtingut molt bons resultats. Tant és així que del total d'habitatges, 24 ja tenen un arrendament assequible, al desembre està previst signar tres contractes més i en l'actualitat s'estan tramitant nou sol·licituds més. De manera que, en breu, tot el bloc estarà complet.\nEs tracta d'habitatges de dos i tres dormitoris, alguns tipus dúplexs. Tots tenen plaça de garatge i alguns també traster. Un està adaptat per a persones amb mobilitat reduïda. Els successius actes vandàlics i la falta de manteniment va obligar a executar obres de millora, en les quals la Conselleria ha invertit 148.000 euros.\nQuan començaren a construir-se aquests habitatges fa 15 anys, la destinació inicial era la venda. No obstant això, segons ha explicat Alberto Aznar, "amb les noves polítiques d'habitatge del Consell vam ser conscients de la important necessitat d'habitatge en lloguer en aquest municipi. Davant d'aquesta situació, l'EVha va sol·licitar a l'Ajuntament el canvi de règim d'aquests immobles perquè passaren a lloguer, cosa que es va fer efectiva en 2018".\nCal tindre en compte que l'elevat preu del lloguer és un dels problemes als quals s'enfronten els veïns i veïnes d'Orihuela. D'ací la necessitat de posar a la disposició habitatge públic i establir una política de preus adaptada a l'economia de les famílies.


L'Escola Politècnica 'fitxa' l'artista multimèdia a Barqué\nL'Escola Politècnica 'fitxa' l'artista multimèdia Albert Barqué-Duran\nPel nou grau en Disseny Digital i Tecnologies Creatives\nper Redacció 09/09/2019 14:30h\nBarqué, de peu, amb Marzenit en una presentació a l'EPS el 2018 | LleidaDiari.cat\nL'Escola Politècnica Superior (EPS) de la Universitat de Lleida (UdL) ha incorporat al seu claustre de professorat l'investigador i artista digital Albert Barqué-Duran pel nou grau en Disseny Digital i Tecnologies Creatives que s'estrena aquest curs 2019-2020 amb 40 places a primer.\nDoctorat en Ciències Cognitives per la City, University of London, és conegut per combinar mètodes clàssics de belles arts amb tècniques New-Media (intel·ligència artificial, creativitat computacional, música electrònica experimental...).\nTreballs com The Zero Gravity Band\nEntre els darrers projectes de Barqué-Duran destaquen The Zero Gravity Band, que va presentar al Sonar 2019 amb el DJ de Mollerussa Marc Marzenit; i la instal·lació Ultimate emoji, presentada a la Mobile Week Barcelona 2019. També ha estat una de les personalitats escollides del F.C. Barcelona i Nike per difondre el nou model de samarreta del club blaugrana per a aquesta temporada 2019-20.\nEl nou professor de l'EPS compaginarà la feina a la UdL amb la d'Honorary Research Fellow a la City, University of London. Dirigeix projectes disruptius en la intersecció d'art, ciència i tecnologia amb els objectius de «trobar nous formats de generació de coneixement científic, reflexionar sobre temes contemporanis i futuristes i les seves implicacions culturals, i crear experiències potents per impulsar els límits de la percepció humana», destaca.\nUna alumna de la UdL rep un premi pel seu paper com a mediadora\nATENCIÓ: La decisió que podria enfonsar del tot Quim Torra\nEts empresari i lleidatà? La Paeria et necessita per a restaurar aquesta mítica estàtua!


El caràcter mediterrani protagonitza el nou concurs d'instagram d'igersTGN\nImatge promocional del concurs 'Catalunya mediterrània'\nEs poden etiquetar imatges fins al 7 de juny\nActualitzada 17/05/2016 a les 09:29\nLa Comunitat d’Instagramers de Tarragona, @igersTGN, ha convocat una nova edició del concurs fotogràfic ‘Catalunya mediterrània’. Tothom que vulgui participar-hi haurà de penjar imatges noves que reflecteixin el caràcter i els elements mediterranis de les ciutats i pobles de Catalunya i dels seus habitants, juntament amb l’etiqueta #concursigerstgn2016 al títol de la imatge.\nEl concurs s’ha organitzat amb motiu de la 8a Trobada d’Igers TGN i rep el suport d’Estrella Damm i de Rusticae. Per tal que les imatges puguin entrar en concurs, els usuaris hauran de seguir els perfils d’IgersTGN, d’@EstrellaDamm i de @Rusticae en aquesta xarxa social.\nEs podran etiquetar imatges com a màxim fins al dia 7 de juny. Un jurat en farà la valoració i en seleccionarà 50 imatges finalistes, les quals es publicaran a les xarxes d'IgersTGN el mateix dia de la Trobada. Les tres imatges guanyadores seran escollides mitjançant els vots dels assistents als actes organitzats per al dia 18 de juny.\nEl primer premi serà un viatge (transport i hotel) de cap de setmana a les Illes Balears per a 2 persones. El segon premi consta de dues nits d’hotel per a dues persones en un dels establiments de Rusticae de les Illes Balears (no inclou transport). Per últim, el tercer premi serà un àpat per a dues persones en un restaurant de Tarragona.


Festamusic valora amb èxit el Calella està de moda d'enguany — Ràdio Calella TV\nEsteu aquí: Inici → Notícies → Festamusic valora amb èxit el Calella està de moda d'enguany\nPassarel.la final del "Calella està de moda"\nFrank Cardó ha xifrat l'assistència a la passarel·la final del «Calella està de moda» del diumenge a la Riera Capaspre, en unes 2.000 persones. Van desfilar-hi uns 60 models, entre els quals hi havia també infants. Considera que el certamen està avalat ja per un alt nivell de qualitat que no té res a envejar a grans desfilades d'alta costura. Així sembla que ho percebi també la gent de Calella, que omple els espais on es fan els flaixos i les desfilades, i també els turistes que enguany han pogut veure desfilades de moda als seus hotels.\nPer tot plegat des de FestaMusic Grup, Frank Cardó en fa un balanç positiu: "El balanç és molt positiu tot i les dificultats d'un bon principi perquè la gent participés, ja que, com sabeu, costa molt. Hi han participat moltíssimes botigues i establiments com algun bar o restaurant. Podem dir que als flaixos hi havia molta participació de botigues i també de visitants. Hem fet ja 3 anys de «Calella està de moda» i la gent ja ho associa a un tipus de passarel·la amb qualitat. I la gent te ganes de «Calella està de moda»".\nEl punt on el balanç no pot ser tan bo és el de la Shopping Night que es va fer divendres a la nit. La majoria de botigues eren tancades i les poques que tenien obert gairebé no tenien clients. El carrer Església presentava un aspecte bastant buit i Frank Cardó ho ha atribuït a la pluja del vespre i al descens de temperatures que va comportar. "Ens va fer una mica de mala passada el temps. Si la gent veu que fa mal temps i una mica de fresqueta li costa més sortir. És una cosa que s'ha d'estudiar bé per fer-ho bé. Es va fer i algunes botigues van obrir i altres no, però nosaltres vam engegar tota la campanya. Sempre hi ha coses a millorar i sempre es pot fer millor i nosaltres apostem sempre per millorar i anar agafant experiències. Perquè són coses que abans no s'havien fet i quan fas una cosa nova hi ha un resultat, i s'ha de valorar, mirar-lo positivament, i mirar endavant".\nDe cara a l'any vinent Frank Cardó no ha pogut confirmar que es torni a fer el «Calella està de moda», ja que tot just estan acabant de valorar l'edició d'enguany. Que es pugui fer o no una quarta edició dependrà de la voluntat de l'Ajuntament de Calella FestaMusic Grup. "Encara estem paint el d'aquest any. La de l'any que ve s'ha d'estudiar bé i s'ha de valorar. I encara no sabem res. De moment aquest any ha funcionat i ha estat un èxit. No puc assegurar res perquè encara no hem valorat aquesta. Tot té els seus passos. Hem de valorar-ho bé, estudiar-ho, i després, quan hi hagi un resultat, s'analitza si es torna a fer o no. Però això és una cosa entre l'Ajuntament i nosaltres".\nCardó ha explicat que els models habituals del «Calella està de moda» han après a desfilar del primer certamen cap aquí, i la gent ha pogut veure també en ells un salt de qualitat important.


Èlia Canales finalitza en el 1r lloc del rànquing del procés de selecció per a l’equip nacional de tir amb arc – Constantí Ràdio\nÈlia Canales finalitza en el 1r lloc del rànquing del procés de selecció per a l’equip nacional de tir amb arc\nDesprés de la celebració de la tercera fase durant aquest passat cap de setmana a Madrid, l’arquera del Club de Tir amb Arc Constantí Èlia Canales ha finalitzat en la 1ª posició del rànquing del procés de selecció de l’equip nacional de tir amb arc recorbat femení. Èlia Canales ha acabat en primera posició sumant un total de 150 punts, per davant de les seves companyes de selecció nacional Inés de Velasco (138 punts) i Leyre Fernández (115 punts), que han acabat en 2n i 3r lloc, respectivament.\nAl llarg d’aquesta setmana la Comissió d’Alta Competició de la RFETA (Real Federació Espanyola de Tir amb Arc) farà públics els components dels equips masculí i femení que participaran a les pròximes Copes del Món, d’entre els quals sortiran els esportistes que representaran l’equip espanyol al Campionat d’Europa d’Antalya, el Campionat del Món de Yankton i la cita més esperada, els Jocs Olímpics de Tòquio.\nPrecisament, aquesta setmana Èlia Canales participarà en el Gran Premi d’Europa que es disputarà a Antalya en representació de l’equip espanyol d’arc recorbat femení. Cal recordar que el passat mes de març, Èlia Canales ja va participar en el Gran Premi d’Europa a Porec (Croàcia), on va caure eliminada als setzens de final. Després d’aquesta cita amb el Gran Premi d’Europa d’Antalya, la següent cita internacional arribarà, immediatament, la propera setmana amb la participació a la Copa del Món que es disputarà a Guatemala.\nFiscalia demana 5 mesos de presó a uns pares de Constantí per no inscriure la filla a l'institut


Arxius de Sin categoría | oksandbo.com\nset. 23 2020 23 setembre 2020\nDeixeu un comentari\t/ Sin categoría / Per\tnuria\nMentre escric aquestes paraules us he de confessar que em moro de son i que m’estic prenent el segon cafè del matí. Morir-me de son és un estat natural des que he sigut mare, suposo que molts (i sobretot moltes) de vosaltres sabeu a què em refereixo. Abans del naixement del F. i l’A. les …\nUna recomanació literària per tots aquells que passeu son: Xxt! A dormir Llegeix més »\nUn dels jocs més intuïtius i espontanis dels infants des de ben menuts és jugar amb les ombres, i especialment amb la pròpia ombra. Si heu presenciat mai el moment en què un infant descobreix per primera vegada la seva ombra sabreu que aquest moment és viscut amb un alt grau de meravella, què màgic …\nUn llibre original per nens i nenes que van a contracorrent: En Blai i la seva ombra Llegeix més »\nset. 18 2020 18 setembre 2020\nUna certa nostàlgia s’ha instal·lat a casa meva. Després de setmanes de vida una mica salvatge a la muntanya, d’infinites hores de joc lliure, de remullades als rius, de contes explicats 1001 vegades i de llargs vespres contemplant estels fugaços a la fresca, tornar a casa a la ciutat amb fills petits és com tornar …\nLa nostra tornada a la rutina Llegeix més »\nag. 19 2020 19 agost 2020\nSi abans de ser mare de l’A i en F. m’haguéssiu preguntat a quina edat pot començar a vestir-se sol un infant us hagués dit que als 7 anys, doncs jo recordava que fins aquesta edat la meva mare, amb tota la bona voluntat del món, em posava la roba 10 minuts abans de sortir …\nI tu, ja saps vestir-te sola? Llegeix més »\nag. 14 2020 16 agost 2020\nSabem que és primordial que els infants gaudeixin de la lectura en els primers anys de vida per arribar a estimar els llibres com a adults. Però hi ha moltes raons per les quals un infant pot no sentir-se atret pels llibres i arribar a rebutjar-los, malgrat l’interés dels seus pares i tutors. Sovint rebem …\nEl meu fill no vol llegir Llegeix més »\nag. 13 2020 13 agost 2020\nAquest agost ha fet 1 any que va iniciar la nostra aventura amb Oks&Bo, i aquests dies de repòs al camp i d’una certa llunyania respecte el dia a dia m’han fet agafar perspectiva sobre aquests darrers 12 mesos, i sobre el canvi a la meva vida que ha suposat aquest projecte. Ha estat un …\nUn any caminant amb Oks&Bo Llegeix més »\nmaig 5 2020 7 agost 2020\n2 comentaris\t/ Sin categoría / Per\tnuria\nLa que us presentem en aquesta ocasió no és una història qualsevol: es tracta d’una paràbola antiquíssima, originària de l’Índia i ambientada en un poble d’Orient, però amb un missatge profundament vigent. La vella història, que atrapa als menuts per la senzillesa i per la intriga que genera saber-ne el final, ens parla sobre la …\nAvui recomanem “A les fosques”, un conte filosòfic Llegeix més »


Creacions Florals - Floristeria Girona Lourdes Arnau\ncada creació, un repte\nMoltes vegades no ens en adonem del protagonisme que tenen les flors durant tot el curs de la nostra vida. Desde que arribem a aquest món fins que morim ens acompanyen posant colors, olors i sentiments als moments més feliços de les nostres vides (com el naixement d’un nadó, la celebració d’un aniversari, el dia del nostre casament, el dia de la nostre jubilació…) i també als més durs per acompanyar-nos a l’últim viatge.\nFem rams personalitzats i boscants (amb flors silvestres, de temporada, seques i preservades) de tot tipus. Rams de naixement alegres, divertits i plens de colors per donar la benvinguda a la vida; Rams d’aniversaris i sants per fer aflorar un somriure al/la protagonista del dia; Rams de núvia per començar una etapa plena de felicitat; I Rams fúnebres amb l’essència del camí recorregut…\nDonem a les flors la importància que tenen! I regalem-les encara que no hi hagi motiu; No hi ha res més bonic, independentment de les circumstàncies! Quan és regala flors sempre hi ha alguna cosa a dir i a mi m’encanta poder-ho plasmar a les creacions. Tens alguna cosa a dir? Explica’n-la i la plasmarem!


Apartment Avenida da Liberdade Lisboa Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartment Avenida da LiberdadeApartamentRua Rodrigues Sampaio, 31, Baixa, Lisboa, Portugal, 1150-278 - Veure al mapaPuntuació dels comentaris5,4Basada en1comentariApartment Avenida da LiberdadeVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 37 fotos\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartment Avenida da Liberdade és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Lisboa. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Apartment Avenida da Liberdade, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar, ascensor. L'ambient de Apartment Avenida da Liberdade es reflexa en cada habitació. escriptori, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, plat de dutxa, servei de planxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartment Avenida da Liberdade la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Lisboa.\nEn arribar, cal abonar un dipòsit de 100 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal abonar un dipòsit amb transferència bancària per avançat per garantir la reserva. Un cop feta la reserva, l'establiment es posarà en contacte amb vosaltres i us donarà més informació per fer la transferència.


Diferència entre revisions de la pàgina «Joan Veny i Clar» - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDiferència entre revisions de la pàgina «Joan Veny i Clar»\nJoan Veny i Clar (modifica)\nRevisió del 23:10, 17 març 2015\nRevisió del 15:34, 10 feb 2015 (modifica)\nRevisió del 23:10, 17 març 2015 (modifica) (desfés)\nÉs catedràtic emèrit de [[Filologia Catalana]] de la [[Universitat de Barcelona]]. A més d'aquesta universitat va estudiar a les de [[Universitat de Lovaina|Lovaina]] i [[Universitat de Poitiers|Poitiers]]. Es va doctorar en [[filologia romànica]] el [] amb la tesi ''Paralelismos léxicos en los dialectos catalanes'' dirigida per Antoni M. Badia i Margarit i publicada el 1960. La seva recerca en el camp de la dialectologia és capdavantera pel que fa a la llengua catalana, sobretot arran de l'edició d'''Els parlars catalans'' (el 1978), que recull i estableix una síntesi de la variació dialectal de la [[català|llengua catalana]]. Aquell mateix any esdevingué membre de l'[[Institut d'Estudis Catalans]]. S'ha dedicat, a més, a l'edició de textos (''Regiment de preservació de pestilència'', de Jaume d'Agramunt, s. XIV; edició publicada el 1971) i a la història de la llengua, amb una atenció especial a l'[[etimologia]]. Ha publicat nombrosos articles sobre lingüística catalana (com per exemple de dialectologia mallorquina o fins i tot d'occitanismes al [[rossellonès]]), especialment sobre dialectologia, geolingüística i etimologia; en aquest camp, ha dedicat diversos estudis a l'ictonímia; ha participat en força congressos.\nÉs director de l'''[[Atles Lingüístic del Domini Català]] (ALDC)'', un projecte d'investigació de l'Institut d'Estudis Catalans sobre la diversitat dialectal, elaborat conjuntament amb [[Lídia Pons i Griera]] i iniciat per [[Antoni Maria Badia i Margarit]], el resultat del qual, una obra de nou volums, és en curs de publicació des de 1998 i es pot consultar a internet ([http://aldc.espais.iec.cat/ ALDC]). És també un dels membres més destacats de l'equip de redacció de l'[[Atlas Linguistique Roman|''Atlas Linguistique Roman'']], així com responsable de la part catalana de diversos programes internacionals de recerca en l'àmbit de la [[geolingüística]].\nÉs doctor honoris causa per la [[Universitat de València]] (2008). Ha estat guardonat amb la [[Premi Creu de Sant Jordi|Creu de Sant Jordi]] de la [[Generalitat de Catalunya]] (1997), amb el [[Premi de la [[Fundació Institució Catalana perde Suport a la Recerca]] (2004), amb la [[Medalla d'Honor de la Xarxa Vives d'Universitats]] (2013) i amb el [[Premi d'Honor de les Lletres Catalanes]] (2015), entre d'altres reconeixements i homenatges. L'escola de Campos porta el seu nom.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/15026475»


pladurgellaldia 13:24 09/03/16\nIrene Rigau, diputada al Parlament i exconsellera de la Generalitat, parla del paper de la dona en la transmissió de valors en el Dia Internacional\nmollerussa any albada ret homenatge cies\nTaula amb les autoritats a l'acte de dimecres amb motiu del Dia Internacional de les Dones\nMollerussa va celebrar aquest dimecres el Dia Internacional de les Dones, el qual va servir per fer un homenatge i reconeixement a les sòcies de l’Albada nascudes l’any 1935. La trobada també va acollir la interpretació, a càrrec del Teatre de Butxaca/Mollerussa Saó de Ponent, de la peça “A propòsit de les Cartes impertinents”, de Maria Aurèlia Capmany.\nEl Teatre L’Amistat va acollir l'acte en què va participar l’exconsellera de la Generalitat de Catalunya Irene Rigau amb la conferència “El paper de la dona en la transmissió de valors a les noves generacions”. Rigau va manifestar que aconseguir la igualtat “és una cursa llarga en la qual s’ha avançat però on encara queda molt per fer”, alhora que va reivindicar la importància de l’educació per conscienciar les noves generacions en “el respecte, que és el camí cap a la igualtat”.\nPer la seva part, l’alcalde de la ciutat, Marc Solsona, va insistir en el “paper bàsic i fonamental” que té l’educació per aconseguir que “la corresponsabilitat entre home i dona sigui una cosa normal” i va reconèixer que “tot i que l’evolució normativa i social ha significat un avenç, no és suficient”.\nA més d’Irene Rigau i Marc Solsona, l’acte va comptar amb la presència del president del Consell Comarcal del Pla d’Urgell, Josep Maria Huguet; de la coordinadora de l'Institut Català de les Dones (ICD) a la seu territorial de Lleida, Carme Castelló; de la presidenta de l’Albada (Associació de Dones del Pla d’Urgell), Teresa Grañó; i de la regidora de l’Ajuntament de Mollerussa, Rosalia Carnicé.


Railway Cottage Hastings Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nRailway CottageWest St Leonards, Hastings, Regne Unit - Veure al mapaRailway CottageVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 18 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranProp de transports públics\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Railway Cottage està situat idealment a Crowhurst; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Crowhurst. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, aparell de televisió, nevera, banyera, rentadora per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Railway Cottage.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiarentadorabanyeraestris de cuina calefacciónevera Idiomes ParlatsAnglèsPolonès AlemanyRus Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


Una campanya combatrà les discriminacions contra el col·lectiu LGBTIQ+ - Regió7\nUna campanya combatrà les discriminacions contra el col·lectiu LGBTIQ+\n«(Im)Perceptibles» consistirà en la publicació de quatre vídeos setmanals realitzats pel SAI i La Cugula\n18·12·20 | 17:29\nEl Consell Comarcal del Solsonès i l'Ajuntament de Solsona, a través del Servei d'Atenció Integral (SAI), i La Cugula, la jove associació del Solsonès que té com a objectiu visibilitzar el col·lectiu LGTBIQ+, posen en marxa la campanya «(Im)Perceptibles». Aquesta acció es concretarà mitjançant quatre vídeos de sensibilització que es publicaran a les xarxes socials setmanalment a partir de dilluns, dia 21.\nL'objectiu de la campanya és combatre un tipus d'agressions o discriminacions invisibles i subtils que, malgrat que no es vegin, existeixen en la nostra societat. Les persones LGBTIQ+ les viuen en relació a l'orientació sexual, l'expressió de gènere, la identitat de gènere i el sexe biològic.\nTal com expliquen tècnics del SAI, en una societat que té la necessitat d'etiquetar, «sovint oblidem que les etiquetes són discriminatòries i que no engloben totes les realitats existents». Per això es vol animar la ciutadania a «reflexionar i ser conscient de la diversitat i la riquesa que aporta». Cada vídeo de la campanya «(Im)Perceptibles» posarà el focus en un dels eixos en què es produeix aquesta discriminació vers el col·lectiu LGBTIQ+. Les diferents peces es podran veure a les xarxes de l'Ajuntament, el Consell Comarcal i La Cugula.\nA l'estiu, ja es va dur a terme una altra campanya per reflexionar sobre conceptes com el sexili [terme usat quan una persona LGBTIQ+ ha de marxar a un altre lloc de residència per poder viure de manera lliure i oberta la seva orientació sexual o identitat de gènere] i la diversitat existent més enllà del binarisme home-dona. La d'aquest hivern és una de les primeres accions de La Cugula, una associació nascuda a l'octubre que vol donar veu a la comunitat LGBTI a la comarca amb l'objectiu de visibilitzar els seus drets i reivindicar el seu espai en un entorn rural. El seu compte tant a Instagram com a Twitter és @lacugula i el seu correu electrònic, lgtbisolsones@riseup.net.\nLa campanya es coordina conjuntament amb el SAI del Solsonès, creat al Consell Comarcal el 2018, per oferir informació, atenció i suport en incidències, denúncies o altres tràmits relacionats amb la discriminació i coordina accions comarcals de sensibilització i prevenció de la LGBTIfòbia.


NacióDigital consolida un any de lideratge amb 3 milions d'usuaris al febrer | L'edició del diari "Ara", en segona posició a més d'un milió d'usuaris de diferència | La durada de les visites i el nombre d'hores dedicades a llegir els digitals, nous elements a valorar, per José Manuel Gutiérrez\nper José M. Gutiérrez, 15 de març de 2016 a les 22:16 |\nNacióDigital ha assolit aquest febrer per dotzè mes consecutiu el lideratge del rànquing de mitjans digitals en català que certifica OJD. Amb 3.010.050 usuaris, supera per més d'un milió els resultats de l'edició digital de l'Ara, i és l'únic mitjà generalista que creix durant el mes.\nImaginem-nos que avui és el dia 1 d'un mes qualsevol. Si accedim a NacióDigital, l'entrada de cadascun de nosaltres sumarà un nou usuari únic, una visita i una pàgina vista. Si ara algú fa clic a una notícia, se sumarà una altra pàgina vista, i així successivament mentre anem llegint cada contingut fins que decidim tancar la finestra del navegador. En aquest moment es desarà el temps total entre el primer clic i l'últim abans de sortir. També, i aquest és un element important, es desarà una galeta (cookie) a l'ordinador per reconèixer-lo si torna a visitar-nos.\nUsuaris únics Febrer\nNacióDigital manté el lideratge en nombre de lectors, tornant a superar els tres milions com ja va fer el passat mes de setembre, amb 3.010.550 usuaris únics. Amb aquesta xifra, es consolida un any sencer com a mitjà digital més llegit en català i amplia la diferència que el separa de l'edició digital de l'Ara, que amb 1.945.652 usuaris registra una davallada d'audiència del 22% respecte del mes de gener, quedant així a més del milió d'usuaris de diferència.\nEn tercera i quarta posició, amb xifres molt semblants, hi trobem Vilaweb amb 1.435.151 usuaris únics que suposa un 18,68% menys que el mes de gener, i El Món amb 1.403.687 d'usuaris, perdent el 6,02% respecte el mes anterior. Malgrat la davallada, Vilaweb se situa a la mitjana pel que fa al temps d'estada, amb 5 minuts i 30 segons i una mitjana de 2,98 pàgines per visita, mentre El Món aconsegueix 2 minuts i 3 segons, i 1,66 pàgines per visita.\nNacióDigital ha registrat, durant el mes de febrer, un temps d'estada de 6 minuts i 18 segons i 2,57 pàgines per visita, mentre l'edició digital de l'Ara ha registrat un temps d'estada de 6 minuts i 51 segons, amb una mitjana d'1,97 pàgines per visita.\nEn cinquena posició, i tancant el grup dels mitjans que superen el milió d'usuaris, trobem l'edició digital de El Punt Avui, amb 1.011.289 usuaris amb una caiguda del 10,25% en comparació amb el mes de gener.\nPodem dir, doncs, que en un febrer sense l'actualitat informativa política del mes de gener i amb menys dies per comptabilitzar s'ha fet notar en la davallada de tots els mitjans generalistes excepte NacióDigital.\nMés allunyats dels cinc primers, es troben Directe.cat amb 595.094 usuaris i un descens del 35% amb comparació amb el mes de gener; Diari de Girona, amb 509.664, i elPeriódico.cat amb 506.189.\nA partir de la desena posició hi trobem Adolescents.cat, amb 357.197 usuaris; el mitjà cultural Catorze.cat, amb 352.532; Racó Català, amb 346.244 usuaris únics, seguit per Timeout (279.463); Weloba, amb 213.735, i Regió7 amb 211.708. Ja per sota dels 200.000 usuaris únics, hi apareixen E-notícies amb 159.980; Sóc Petit, amb 138.615; Núvol, amb 120.338, i Eix Diari amb 114.316.\nHores de lectura Febrer\nSi multipliquem el temps mitjà de durada de les visites pel nombre de visites del mes, podem obtenir la dada de quantes hores han estat els lectors davant dels diferents mitjans.\nEl rànquing basat en aquesta dada segueix encapçalat per NacióDigital amb 973.137 hores de lectura, seguit en segona posició per l'Ara amb 651.474 hores. A continuació hi trobem ElPeriódico.cat amb 519.318 hores, Vilaweb amb 355.323 hores i Diari de Girona amb 305.758, que tanca la llista dels cinc primers.\nDurada Visita Febrer\nPer tal d'analitzar l'ús que en fan del web els lectors ens fixarem en les pàgines per visita i en el temps d'estada. El portal Adolescents.cat encapçala el rànquing de pàgines per visita amb 4,19, seguit de ElPeriódico.cat amb 3,74 i Regió7 amb 3,57.\nPel que fa a la durada de les visites, ElPeriódico.cat ocupa la primera posició amb 22 minuts, i el segueixen Diari de Girona amb 14 minuts i Regió7 amb 13. Dels 5 mitjans amb més usuaris, es mantenen al voltant dels 6 minuts NacióDigital, l'Ara, Vilaweb i El Punt Avui, amb l'excepció d'El Món, que es queda en només 2 minuts de mitjana.\nCal que comencem a tenir en compte altres mesures per tal d'avaluar la qualitat de les visites, més enllà de la quantitat. És per això que hem de donar importància a barems que incorporin les diferents dades com el nombre total d'hores de lectura o la mitjana de pàgines llegides en cada vista. L'objectiu és poder destriar, d'entre els diferents mitjans, aquells que aconsegueixen audiència a base de tensar les xarxes socials i els que opten per la producció pròpia i treballen amb una base de lectors fidels molt àmplia i constant.\nHi ha certes decisions tecnològiques i periodístiques que poden distorsionar aquestes dades. En l'àmbit tecnològic, per exemple, el tipus de versió web per a mòbils pot generar un nombre de pàgines vistes incrementat artificialment, a base d'encadenar unes pàgines amb altres que els lectors visiten sense ser conscients que canvien de pàgina, ja que es desplacen a través de l'acció de fer un simple scroll. En l'àmbit periodístic, l'aposta pel vídeo pot fer créixer considerablement el temps de lectura en comparació amb les notícies més curtes i publicades amb agilitat.\nImperdibles, Nació Corporatiu, Cultura i Mitjans, mitjans de comunicació, Nació Digital, audiències, mitjans, periodisme\n1996-2016, Vint anys de Nacio Digital\nPer Anònim el 18 de març de 2016 a les 13:00\nQuin dia se celebra?\nUn bon rànquing informatiu\nseria qui article d'opinió, quina noticia han tingut més nombre de comentaris. Positius i negatius\nPer Sóc el 17 de març de 2016 a les 00:35\nDoncs jo sempre considero interessant de poder saber aquestes dades, qui vulgi entretenir-se llengint-les com jo que ho faci, i qui no , doncs no.\nPer Mike el 16 de març de 2016 a les 08:34\nAixo esta guay pels periodistes. No obstant a la majoria de lectors ens la bufa quin és el diari més llegit. De fet amb aquestes comparatives he desconert mitjans que no coneixia\nPer Anònim el 16 de març de 2016 a les 02:32


“19 Días y 500 Noches” o “lo que duran dos peces de hielo en un whisky on the rocks”. Joaquín Sabina | La Cuina de la Realització\nVols entrar a la meva cuina i veure com he elaborat la meva feina? Doncs endavant, no tinc secrets.\nTreballs web Riedweg\n“19 Días y 500 Noches” o “lo que duran dos peces de hielo en un whisky on the rocks”. Joaquín Sabina\nEn aquest ofici coneixes grans artistes, estàs amb ells una temporada, uns dies, o potser unes hores, són com les ones del mar: vénen i se’n van. Vaig tenir el gran plaer de fer la gira de Joaquín Sabina 19 dias y 500 noches, gran títol per a un dels millors discos d’aquest gran cantautor, vam passar per Gijón, Sevilla, València, Barcelona per acabar a Las Ventas de Madrid. A tots aquests llocs gravàvem el concert on extrèiem imatges per muntar els seus videoclips. Us explico la meva experiència amb aquest gran artista.\nA finals de segle, sí finals del XX —amb aquest inici ja es podeu apreciar que ja porto uns anys de recorregut—, ja que apareixia al mercat discogràfic una joia que encara perdura, és l’aparició de “19 dias y 500 noches”, vaig tenir la sort de formar part d’aquest meravellós LP, així es denominava en aquells temps, long play, i repeteixo, vaig tenir també la sort de seguir-lo a la gira que va fer per tot el país. Recordo que qualsevol pas que fèiem amb aquest home era complicat, volíem enregistrar un assaig de la banda i allò ja va ser difícil perquè quan ens va veure arribar ell se’n va anar. Sabina era esmunyedís, o més aviat diria vergonyós, o temorós que algú li robi la seva intimitat, tenia molta cautela de preservar el seu fort i sabia molt bé que una càmera és capaç de penetrar de manera inimaginable en la ment humana. Mentre desapareixia, literal, el seu representant intentava convèncer-lo, nosaltres estàvem preparats càmera en mà, era una indicació que ens van donar a la discogràfica: vosaltres estigueu preparats per gravar, graveu-ho tot que no és fàcil aconseguir imatges de Joaquín. Havíem anat a Madrid per aconseguir imatges de l’assaig en una nau perduda dins d’un polígon industrial, i si pot ser, obtenir una entrevista per a la seva promoció posterior. La representant el va convèncer i va tornar perquè li gravéssim només una cançó, ens va comentar “cantaré Dieguitos i Mafaldas y me voy”. Va començar a cantar, amb desgana, i quan van passar uns pocs compassos va dir “ya tenéis bastante” i se’n va anar definitivament, allà van quedar els músics, la representant, nosaltres i la discogràfica sense aconseguir el que preteníem, gravar-ne un clip cantant i obtenir una entrevista on ens expliqués el seu darrer treball. Aquesta va ser la nostra primera trobada, la discogràfica em va preguntar si en tenia prou per muntar alguna cosa i li vaig dir que per a una peça curta d’un minut n’hi havia prou. Amb allò ja tenien per fer la promoció del disc a tots els telenotícies del país i muntar peces promocionals.\nEl següent pas era gravar diferents concerts de la gira, aniríem amb tres càmeres (que distribuïa una a cada costat de l’escenari i una altra de frontal), suficient per tenir recursos i imatges de tot el concert. És clar que abans teníem a veure l’espectacle que estava muntant, parlar amb ell per conèixer-lo i comentar-ne alguns detalls, el contacte humà és important. Ens van dir que actuava a Alacant. Doncs, dit i fet, amb la Núria —el meu ajudant de realització i insaciable companya— vam anar cap allà. Vam veure el concert, vam prendre notes per a les indicacions dels càmeres, vam veure l’ordre de les cançons i en acabar vam anar al backstage. El seu representant ens va dir que no volia veure ningú, si volíem alguna cosa ella ens resoldria tots els nostres dubtes. La veritat és que sí, ella ens va respondre les preguntes que teníem per a Sabina amb alguna resposta de “no sé”, depèn del dia”, “això ja veurem”, “…m’ho preguntes abans del concert i ja et diré si es pot fer”. En fi, ja vam veure que el contacte directe amb l’artista seria una mica complicat, per tant, aquest era un paràmetre a tenir en compte al llarg de tots els enregistraments i ja podíem valorar amb quins problemes no aniríem trobant .En fi, teníem el necessari per realitzar l’enregistrament i ens vam posar en marxa.\nEl primer enregistrament del concert va ser a Gijón, la discogràfica ens va demanar que li féssim una entrevista, que ja havien parlat amb el seu mànager i que el gestionaria, per tant teníem una nova oportunitat. En arribar la Mercè —productora incansable i d’una professionalitat infinita— va parlar amb la mànager i ella ens ho va pintar molt malament, seria complicat poder fer aquesta entrevista, “por el momento grabaremos el concierto, tenéis reservados los espacios que me pedisteis y luego veremos…”. Ens ho va deixar clar i vam posar fil a l’agulla: vam llençar cables per poder monitoritzar les càmeres, les vam situar als seus llocs exactes, vam preparar els intercomunicadors, i va començar el concert. La veritat és que gravar un concert amb aquest tros d’artista és impressionant, veure el lliurament del públic, els seus músics, la connexió que s’estableix entre ells a l’escenari…, quan això passa, procures que la vivència quedi plasmada a l’enregistrament, això ja ho intueixes durant el rodatge però és en el visionat posterior quan t’adones que tens una bomba, has de ser molt intuïtiu per escollir el millor, i així aconseguir molt bons resultats. En finalitzar i veient les poques possibilitats que teníem per aconseguir aquesta desitjada entrevista vam recollir i quan ens disposàvem a marxar cap a l’hotel, la representant va cap a la Mercè i li diu “que dice Joaquín que entréis ahora, venga va, rápido…”. Ui! !Quina sorpresa! Immediatament preparem la càmera, el micro de corbata, el trípode, la llibreta de les preguntes, entrem en un petit camerino amb molt poca llum, estava molt fosc i sense finestres, haurem d’anar a buscar un focus. En aquella època les càmeres no eren massa lluminoses com les que disposem avui dia i no teníem cap altra opció que il·luminar, a més, n’havia de treure una bona imatge de l’artista que, en aquelles hores de la nit, i després d’un concert tan intens, ja us podeu imaginar que era una tasca molt complicada però faríem l’impossible per obtenir bons resultats. Finalment arriba el més desitjat, quins nervis, tenia a Joaquín davant meu i vam comentar el concert, estava molt content de tot: com sonava el grup, el públic totalment entregat, que ràpid havien calat les cançons ja que les cantaven a tota veu, tot va anar sobre rodes. Ens vam acomiadar fins al proper concert i vam anar amb l’equip a sopar i a dormir. Casualment estàvem al mateix hotel on s’hostatjava Joaquín i ens el vam trobar al vestíbul, allà vam tornar a entaular una curta conversa i ens vam tornar a acomiadar. Aquí acaba la nostra primera trobada.\nDesprés van venir més concerts i els vam gravar tots amb la mateixa passió que el primer, i així successivament fins que va acabar la gira. Muntem el videoclip Dieguitos i Mafaldas, aquest vídeo que podeu veure més a baix té les imatges d’aquell primer assaig barrejades amb les de la gira dels millors moments de Joaquín, la veritat és que va agradar molt, tant a la discogràfica com al mateix Sabina tenint en compte com va anar tot.\nVam anar gravant diferents concerts fins a concloure la gira a la plaça de Las Ventas a Madrid, aquell concert va ser memorable, la qualitat del públic, veure com tots cantaven les cançons, la veritat és impressionant veure’l i viure’l des de dalt de l’escenari, és una experiència inexplicable. Vam muntar diferents videoclips que es van anar difonent pels diferents canals d’aquella època que eren televisions on només hi posaven música i en aquells programes especials dedicats a la indústria discogràfica.\nEl cas és que em van convidar un concert acústic especial que va fer a Barcelona, un acústic al desaparegut teatre Novetats. En entrar el mànager de la discogràfica em diu que Joaquín vol veure’m al backstage en acabar el concert. Dit i fet, en acabar m’apropo a la porta de la part del darrere del teatre on hi havia molta gent i molts famosos: Serrat, Santiago Segura, Corbacho, Ana Belén, Víctor Manuel, Estopa… En fi, estava ple de personalitats del món de la música i el cinema, entro tímidament i en veure’m Sabina crida “¡me quiero casar contigo!“. Sí, ho heu sentit bé, no em podia creure el que estava passant, em trobava cohibit davant tanta expectació que va generar la seva reconeixible veu. “Ven pa acá“, em va fer una forta abraçada i mentre em tenia agafat per l’espatlla prement va continuar dient a tota les audiència que em mirava expectant: “este es mi director favorito, ha hecho unos videoclips cojonudos y haremos cosas muy grandes”, tots van aplaudir, ell em va fer un petó a la galta i em vaig quedar al seu costat, em van convidar a cava, vam brindar i em vaig quedar al seu costat prenent la copa entre tants famosos, semblava que estava en una pel·lícula de Hollywood o en un somni màgic.\nAmb Dieguitos i Mafaldas resumíem el que van ser totes les millors imatges que vam realitzar a la gira.\nNos Sobran los Motivos, un dels vídeos que va sortir del concert de la plaça de Las Ventas de Madrid\nAcabada la gira Sabina em volia veure a casa seva, de la discogràfica em van trucar comunicant-me que Joaquin volia veure’m. Vaig volant cap a Madrid per acudir a una cita tan expectant, la discogràfica em comenta que podria aprofitar per gravar i així fer una altra entrevista, aquesta vegada més íntima, sol, o màxim amb un ajudant, molt poca gent. En aquells temps les càmeres eren grans i els equips molt pesats, havia de venir algú amb mi per ajudar-me, així que vaig anar amb el Jordi, el meu ajudant, tots dos viuríem el luxe d’anar a casa de Joaquín. Un cop instal·lats a l’hotel ens van dir que havia sorgit un problema i que endarrerien la visita un dia, o potser dos. Ens van demanar que ens quedéssim a l’hotel amb els mòbils encesos i que ja ens avisarien. Vam passejar, vam aprofitar per visitar museus, el cinema, o anar a aquells racons de la ciutat que encara no coneixíem, fins que va arribar la trucada esperada que ens deia que podíem anar immediatament a casa seva que Joaquín ens estava esperant. Estàvem a prop, vam arribar en vint minuts, esperem a Gonzalo el coordinador de la discogràfica (gran Gonzalo) i vam pujar a casa seva. La rebuda va ser espectacular, ell estava eufòric, molt content dels videoclips. Les parets estaven plenes d’objectes: llibres, nines, verges… tot molt ben posat i tens una sensació molt agradable, la veritat és que aquests murs blancs plens de records immemorables dignes per a un bon museu per als fans. Vam fer l’entrevista i va respondre les preguntes que la discogràfica ens va donar, després, amb la càmera apagada vam estar parlant de poesia, llibres, coses de la vida prenent una copa d’un bon vi, he de confessar que Sabina és un molt bon tertulià, intel·ligent, amb una base cultural increïble i sempre van sortint de les paraules cites i versos sorprenents. Va sortir del saló un moment i va tornar amb una caixa de cartró que va posar a les mans i va dir: mira, aquí dins tens la meva vida, és plena de cintes de vídeo domèstiques personals te les deixo perquè muntis amb elles el que vulguis, segur que trobaràs molts materials per muntar un bon videoclip, sé que em cuidaràs i ho faràs molt bé. Vigila que aquí ho tens tot, tota la meva vida en vídeo i —reia mentre ho deia—alguna cosa més… Vaig comentar-li que m’agradaria fer un documental sobre ell i va respondre: “contigo hasta el infierno”. Vaig pensar “ja tenim un bon títol de documental”.\nVam muntar el vídeo que em va demanar, que per cert el teniu aquí a baix, i em van comentar la discogràfica que li va agradar moltíssim. Al cap d’uns mesos va saltar la notícia que Joaquín Sabina havia tingut un ictus i estava ingressat. Afortunadament van poder arribar a temps i la seva vida ja no corria perill.\nMesos més tard em van convidar a un concert d’Estopa en un teatre de Madrid, en acabar em vaig trobar amb Joaquín que baixava una escala agafat a la seva xicota, el vaig saludar i ell no em coneixia, “es el de los vídeos” va dir ella, però ell no recordava ni tenia remota idea de qui era jo. El rostre d’ella era trist, em mirava lamentant que no em pogués reconèixer i va fer un gest de no hi podem fer res…\nAquest va ser el darrer dia que vaig veure Joaquín Sabina i em pregunto, tot això que vaig viure amb un dels cantautors més memorables de la història de la música espanyola va ser un somni? La resposta és, malgrat ell no se’n recordi, sí, un somni fet realitat. Sovint els somnis es compleixen, tot i que aquets va quedar a meitat del camí, tinc el plaer de dir que formo part de la història de Sabina.\nCategories Anecdotari, Blog\nLeopoldo Pomés i Freixenet\nVols fer un curtmetratge\nHe llegit i accepto la política de privacitat. Configurar i més informació.\nResponsable: Joan Riedweg.\nDestinataris i encarregats del tractament: No se ceden o comunican datos a terceros para prestar este servicio. El Titular ha contractat els serveis d'allotjament web a cdmon que actua com a encarregat de tractament.\nNo enviem correu brossa! Llegeix la [link]nostra política de privacitat[/link] per a més informació.\nQuè fa un director de cinema o un realitzador de televisió\nEl santuari de les vaques en el rodatge de XTREMS\nLa llum de l’ombra, la il·luminació de Leopoldo Pomés\nLa realització multicàmera d’un concert\nJoan Riedweg a Aprèn en 30 minuts DaVinci Resolve\nElena Aloy a Aprèn en 30 minuts DaVinci Resolve\n© 2022 La Cuina de la Realització. Contingut creat per Joan Riedweg\nPersonalitzar les Galetes\nAquesta web utilitzem galetes pròpies per al seu correcte funcionament. En fer clic en el botó acceptar, acceptes l\_\_\_\_\_\_\_'ús d\_\_\_\_\_\_\_'aquestes tecnologies i el processament de les teves dades per aquests propòsits. Configurar i més informació


Bitàcola de Narcís Genís: de maig 2020\nLa diada del 9 de maig a Rússia\nEl significat del 9 de maig a Rússia\nLa commemoració de la victòria de la Unión Soviètica sobre l'Alemanya nazi el 9 de maig de 1945 en la Segona Guerra Mundial (Velíkaya Otéchestvennaya Voiná) és molt important pels russos. Es una diada festiva, tant a Rússia, com a Bielorússia i la majoria d’antigues repúbliques soviètiques, perquè es commemora el dia en que Alemanya va signar la seva rendició, posant fi a la Segona Guerra Mundial a tot Europa. S’ha parlat molt i s’ha fet molta literatura a Occident sobre la importància de les tropes aliades americanes i sovint s’ha menystingut el paper que va jugar l’exercit roig en aquesta conflicte mundial, en que va ser, tant a o mes decisiu que el dels EUA.\nFa un parell d’anys vaig tenir la sort de visitar Moscou durant la celebració del 9 de maig. Vaig quedar parat de la mobilització ciutadana, no oficial, en aquesta diada. Més de vuit milions de soldats russos van morir en la guerra contra el feixisme i les famílies mostren amb orgull les fotos del seus avantpassat que van morir en la guerra, com uns herois per la llibertat. Es una diada que uneix a tots els russos.\nPublicat per narcís genís a 5:47 p. m. 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Europa, Rússia, Segona Guerra Mundial\nPersepolis i Satrapi\nLa meva recomanació cinematogràfica d'aquest mes de maig, és Persepolis, una pel·lícula que poden trobar a Filmin. Es tracte d'una cinta d'animació basada en la novel·la autobiogràfica en còmic de Marjane Satrapi. Aquest film el 2007 va obtenir el premi del jurat en el Festival de Canes, a banda d'altres reconeixements internacionals, com una nominació a l'Òscar com a millor pel·lícula de parla no anglesa.\nL'autora iraniana, Marjane Satrapi, va ser a Girona el 2007 per recollir el Premi Liber Press. La seva primera i gran obra, Persèpolis (en quatre toms), explica, a través del còmic, la seva vida, la de la seva família i la del seu país enfront de la pressió del fonamentalisme islàmic.\nPublicat per narcís genís a 8:09 p. m. Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Cinema, Comic, Comunicació, cultura


Política de cookies - Gestoria Martinez Parets\nUna galeta es refereix a un fitxer que és enviat amb la finalitat de sol·licitar permís per emmagatzemar en el seu ordinador / terminal, en acceptar aquest fitxer es crea i la galeta serveix llavors per tenir informació respecte al trànsit web, i també facilita les futures visites a un web recurrent. Una altra funció que tenen les galetes és que amb elles les web poden reconèixer individualment i per tant brindar-te el millor servei personalitzat de la seva web.\nLa nostra web empra les galetes per a poder identificar les pàgines que són visitades i la seva freqüència. Aquesta informació és emprada únicament per a anàlisi estadística i després la informació s’elimina de forma permanent. Vostè pot eliminar les galetes en qualsevol moment des del seu ordinador. No obstant això les galetes ajuden a proporcionar un millor servei dels llocs web, estàs no donen accés a informació del seu ordinador ni de vostè, a menys que vostè així ho vulgui i la proporcioni directament. Vostè pot acceptar o negar l’ús de cookies.\nGaletes tècniques. Són aquelles que permeten a l’usuari la navegació a través d’una pàgina web, plataforma o aplicació i la utilització de les diferents opcions o serveis que en ella hi hagi com, per exemple, controlar el trànsit i la comunicació de dades, identificar la sessió, accedir a parts d’accés restringit, recordar els elements que integren una comanda, realitzar el procés de compra d’una comanda, realitzar la sol·licitud d’inscripció o participació en un esdeveniment, utilitzar elements de seguretat durant la navegació, emmagatzemar continguts per a la difusió de vídeos o so o compartir continguts a través de xarxes socials.\nGaletes de Geolocalització. S’utilitzen per saber en quin lloc es troba un usuari quan sol·licita un servei. Aquesta galeta és anònima i es fa servir per exemple quan un usuari busca l’oficina més propera al lloc on es troba en aquell moment o per oferir-li la informació adequada depenent del país en què es trobi.\nGaletes de personalització. Són aquelles que permeten a l’usuari accedir al servei amb algunes característiques de caràcter general predefinides en funció d’una sèrie de criteris en el terminal de l’usuari com ara serien l’idioma, el tipus de navegador mitjançant el qual accedeix al servei, la configuració regional des d’on s’accedeix al servei, etc.\nGaletes d’anàlisi. Són aquelles que ben tractades per nosaltres o per tercers, ens permeten quantificar el nombre d’usuaris i així realitzar el mesurament i anàlisi estadística de la utilització que fan els usuaris del servei ofert. Per això s’analitza la seva navegació a la nostra pàgina web per tal de millorar l’oferta de productes o serveis que li oferim.\nGaletes publicitàries. Són aquelles que, ben tractades per nosaltres o per tercers, ens permeten gestionar de la forma més eficaç possible l’oferta dels espais publicitaris que hi ha a la pàgina web, adequant el contingut de l’anunci al contingut del servei sol·licitat o l’ús que faci d’ la nostra pàgina web. Per a això podem analitzar els seus hàbits de navegació a Internet i podem mostrar publicitat relacionada amb el seu perfil de navegació.\nLa majoria de navegadors accepten galetes automàticament ja que serveix per tenir un millor servei web. pots canviar la configuració del seu ordinador / terminal per declinar les galetes. Encara que si decideixes desactivar les galetes podríeu no tinguis l’accés complet a totes les funcionalitats del nostre web.\nT’indiquem les rutes en la configuració de cada navegador et servirà per desactivar les cookies.\nFirefox: Eines -> Opcions -> Privacitat-> Històric -> Configuració Personalitzada.\nChrome: Configuració -> Mostra opcions avançades -> Privacitat -> Contingut\nMés de 40 anys oferint els nostres serveis de gestoria i assessoria als veïns, autònoms i empreses de Parets del Vallès i el Vallès Oriental.\nDireccióCarrer Sant Antoni 14, Parets del Vallès\nTelèfon93 562 02 52\nVols rebre informació sobre les últimes novetats en tràmits o gestions administratives.\nHe llegit i accepto la política de privacitat This field is required\nCopyright 2019 - Gestoria Martinez Parets - Avís Legal - Política de privacitat - Política de cookies


Avís Legal | Copicolor\nMolt més que una copisteria\nC. de Gurb, 51 - Vic - T 93 889 46 92\nEl present avís legal recull les condicions generals que regeixen l’accés i l’ús del lloc web, www.copicolor.net\nDenominació Social: Marc Garcia Garcia\nNif / Cif: 33950344K\nDomicili Social: Gurb, 51 08500-Vic (Barcelona)\nAdreça de correu electrònic: info@copicolor.net\nL’accés i ús del lloc web implica l’expressa i plena acceptació d’aquestes condicions generals en la versió publicada en el moment en què l’usuari accedeixi, sense perjudici de les condicions particulars que poguessin aplicar-se en alguns dels serveis concrets del lloc web .\nL’usuari accepta que l’accés al present lloc web i dels continguts inclosos en el mateix té lloc lliurement i conscient, sota la seva exclusiva responsabilitat.\nEls usuaris accedeixen al lloc web de forma lliure i gratuïta, tot i que Marc Garcia Garcia es reserva el dret de limitar el seu accés per a determinats continguts o serveis, exigint el registre de les seves dades prèviament a l’accés.\nMarc Garcia Garcia es reserva el dret a modificar en qualsevol moment la presentació, configuració i localització del lloc web, així com els continguts, serveis i les condicions requerides per utilitzar els mateixos quan ho consideri oportú o amb la finalitat d’adequar-se als canvis legislatius i tecnològics futurs. Aquestes modificacions seran vàlides des de la seva publicació en el lloc web.\nMarc Garcia Garcia es reserva el dret a interrompre l’accés al present lloc web en qualsevol moment i sense previ avís, ja sigui per motius tècnics, de seguretat, de control, de manteniment, per fallades de subministrament elèctric, o per qualsevol altra causa. Aquesta interrupció podrà tenir caràcter temporal o definitiu, en aquest cas es comunicarà tal circumstància als usuaris, els quals podran sofrir la pèrdua, si escau, de la informació emmagatzemada en els diferents serveis, sense donar lloc a cap indemnització.\nMarc Garcia Garcia es compromet a NO REMETRE COMUNICACIONS COMERCIALS SENSE IDENTIFICAR-LES COM TALS, conforme al que disposa la Llei 34/2002 de Serveis de la Societat de la Informació i de comerç electrònic. A aquests efectes no serà considerat com comunicació comercial tota la informació que s’enviï ALS CLIENTS de nom de l’empresa sempre que tingui per finalitat el manteniment de la relació contractual existent entre client i nom de l’empresa, així com l’acompliment de les tasques d’informació, formació i altres activitats pròpies del servei que el client té contractat amb l’empresa.\nMarc Garcia Garcia té la titularitat del present lloc web. Tots els drets de propietat industrial i intel•lectual sobre aquest portal d’Internet estan legalment reservats, de manera que l’accés o la seva utilització, per part de l’usuari, no ha de considerar, de cap manera, com l’atorgament de cap llicència d’ús o dret sobre qualsevol actiu.\nEls usuaris del lloc web únicament podran realitzar un ús privat, personal o professional dels continguts d’aquest. Està absolutament prohibit, l’ús del lloc web o d’algun dels seus elements amb fins comercials o il•lícits.\nNo es podran realitzar actes de reproducció, modificació, distribució o comunicació pública del lloc web sense el previ consentiment per escrit de Marc Garcia Garcia.\nMarc Garcia Garcia no assumirà cap responsabilitat derivada de l’ús per tercers del contingut del lloc web i podrà exercitar totes les accions civils o penals que li corresponguin en cas d’infracció d’aquests drets per part de l’usuari.\nEls continguts incorporats en aquest lloc web han estat elaborats en tot moment de bona fe amb el propòsit de donar informació als usuaris, de manera que Marc Garcia Garcia no assumeix cap tipus de responsabilitat respecte a la integritat o exactitud de l’esmentada informació ni garanteix la exactitud ni l’actualització de la informació que es pugui obtenir d’aquest, la qual podrà ser modificada sense previ avís. Tampoc es responsabilitza dels eventuals errors tipogràfics, formals o numèrics que pugui contenir el lloc web.\nMarc Garcia Garcia no es responsabilitza del mal ús que els usuaris puguin fer del lloc web\nMarc Garcia Garcia intentarà reduir al mínim els problemes ocasionats per errors de caràcter tècnic, podrà procedir a la suspensió temporal dels serveis i continguts del lloc web per efectuar operacions de manteniment, millora o reparació dels mateixos, sense que això origini indemnització a l’ usuari per aquests conceptes.\nS’adverteix que alguna informació continguda en aquest web pot haver estat creada o recollida en arxius o formats no exempts d’errors, pel que no es pot garantir que el servei no quedi interromput o afectat per aquests problemes.\nMarc Garcia Garcia no assumeix cap responsabilitat respecte dels danys que poguessin ocasionar a l’usuari a resultes de la consulta d’aquesta pàgina web, o d’aquelles altres externes objecte de reexpedició.\nMarc Garcia Garcia no serà responsable en cas que existeixin interrupcions del servei, o mal funcionament d’aquest que tinguin l’origen en supòsits de cas fortuït, força major o altres causes que escapen del seu control.\nMarc Garcia Garcia no assumeix cap responsabilitat derivada de l’existència d’enllaços entre els continguts d’aquest lloc i continguts situats fora d’aquest, o de qualsevol altra menció de continguts externs a aquest lloc.\nEn el cas que Marc Garcia Garcia constati per algun mitjà la il•licitud de la pàgina web, o que lesiona béns o drets de tercers susceptibles d’indemnització, l’empresa suprimirà o inutilitzarà aquest enllaç.\nD’aquesta manera Marc Garcia Garcia no es responsabilitza del contingut i disponibilitat dels llocs web als que enllaça fora de la seva pàgina, de qualsevol dany o pèrdua que pugui sorgir per la connexió o per l’ús de qualsevol contingut, producte o servei disponible a els llocs web als quals es dirigeixin els enllaços.\nMarc Garcia Garcia informa tot seguit de la seva política de privacitat aplicada a les dades personals. D’aquesta manera, totes les dades personals que tingui sota la seva responsabilitat seran tractades d’acord amb la Llei 15/1999, 13 de desembre, de Protecció de Dades de caràcter personal i es guardaran les degudes mesures de seguretat i confidencialitat.\nLa visita del lloc web www.copicolor.net no implica que l’usuari hagi de subministrar cap informació respecte a la seva identitat, no podent ser associada a un usuari concret per l’empresa. En el supòsit que es subministri dades de caràcter de personal, aquestes dades seran recollides i utilitzades d’acord amb les limitacions i els drets recollits en l’esmentada norma de protecció de dades.\nLa recollida de dades de caràcter personal es realitzarà única i exclusivament a través dels formularis publicats a la web i dels correus electrònics que els usuaris puguin remetre a Marc Garcia Garcia, que seran incloses en un fitxer automatitzat.\nEls fitxers titularitat de Marc Garcia Garcia figuren inscrits en el Registre General de l’Agència Espanyola de Protecció de Dades, al qual podrà accedir l’usuari o visitant per comprovar la situació d’aquells.\nMarc Garcia Garcia conservarà les seves dades un cop finalitzada la relació amb l’usuari per a complir les obligacions legals necessàries. Al seu torn, procedirà a la cancel•lació de les dades recollides quan deixin de ser necessàries per a la finalitat per la qual van ser recollides.\nMarc Garcia Garcia ha desenvolupat tots els sistemes i mesures tècniques i organitzatives al seu abast, previstes en la normativa de protecció de dades de caràcter personal per evitar la pèrdua, mal ús, alteració, accés no autoritzat i sostracció de les dades de caràcter personal facilitades per l’usuari o visitant.\nLes comunicacions privades que poguessin donar-se entre el personal de Marc Garcia Garcia i els usuaris o visitants seran considerades com confidencials. L’accés a aquesta informació està restringit mitjançant eines tecnològiques i mitjançant estrictes controls interns.\nEl present lloc web pot contenir enllaços o links amb altres llocs. S’informa que Marc Garcia Garcia no disposa de cap control ni té cap responsabilitat sobre les polítiques o mesures de protecció de dades d’altres llocs web.\nL’usuari podrà exercir, respecte a les dades obtingudes en la forma prevista, els drets reconeguts per la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal i en particular els drets d’accés, rectificació o cancel•lació de dades i oposició, si resultés pertinent.\nEls drets de cancel•lació, oposició i revocació del consentiment per a la cessió podran ser exercitats per l’usuari, i si escau qui el representi, mitjançant sol licitud tramesa per correu ordinari, signada i acompanyada de fotocòpia del DNI, a l’adreça de la seu de Marc Garcia Garcia més amunt.\nMarc Garcia Garcia informa que les dades personals recaptades, quan hagin deixat de ser necessàries o pertinents per la finalitat per la qual van ser recollides, seran cancel•lats conforme estableix la normativa de protecció de dades de caràcter personal.\nEn el cas que Marc Garcia Garcia disposi de formularis, la identificació de l’usuari és plena, ja que és el propi usuari el que, voluntàriament, introdueix les seves dades en els nostres formularis.\nLa informació facilitada per l’usuari serà utilitzada per Marc Garcia Garcia exclusivament per a les finalitats que s’informin en cada cas.\nMarc Garcia Garcia serà l’entitat responsable del fitxer generat amb les dades de caràcter personal subministrades pels usuaris del seu lloc web en els formularis. D’acord amb la Llei Orgànica 15/1999 de 13 de desembre de Protecció de Dades de caràcter personal, Marc Garcia Garcia es compromet al compliment de la seva obligació de secret respecte a les dades de caràcter personal i al deure de tractar-los amb confidencialitat. A aquests efectes, adoptarà les mesures necessàries per evitar la seva alteració, pèrdua, tractament o accés no autoritzat.\nL’usuari que figuri a la base de dades podrà exercir en tot moment els seus drets d’accés, rectificació, cancel•lació i oposició, mitjançant sol licitud tramesa per correu ordinari, signada i acompanyada de fotocòpia del DNI, a l’adreça de Marc Garcia Garcia més amunt.\nPer aclarir algun aspecte relacionat amb la política de privacitat de Marc Garcia Garcia, en relació als usuaris que visiten la nostra web, no dubti en posar-se en contacte amb nosaltres a través de l’adreça de correu electrònic: info@copicolor.net\nEns complau donar-li la benvinguda a la web del Copicolor, la copisteria de Vic.\nA partir d’ara pot conèixer, a través d’internet, la nostra empresa i l'àmplia gamma de productes i serveis que posem a la seva disposició per respondre a les seves necessitats.\nFaci’ns arribar les seves sol·licituds o consultes i li respondrem el més aviat possible.\nContacti amb nosaltres ›\nDilluns 8:00 - 20:00\nDimarts 8:00 - 20:00\nDimecres 8:00 - 20:00\nDijous 8:00 - 20:00\nDivendres 8:00 - 20:00\nDissabte 9:00 - 13:00\nDurant els mesos de juliol i agost el dissabte estarà tancat.\nCopyright © 2013 Copicolor. Avís Legal Tots els drets estan reservats.


Dones al Parlament Aggano votant a l'anterior legislatura a l'Afganistan.\nLa diputada afganesa Nazifa Yousufi Bek segons recull The Guardian va amb autobús des d'un hotel grec fins a una organització de migrants al centre d'Atenes on des d'una cadira plegable, inaugura el parlament de dones afganeses a l'exili.\nAllà també hi ha, Yousufi Bek , de 35 anys, que va fugir de l'Afganistan amb el seu marit i els seus tres fills petits després de l'arribada dels talibans al govern de l'Afganistan. Yousufi Bek, de la província del nord de Takhar, és una de les 28 dones parlamentàries que han trobat refugi a Grècia . I Bek ho té clar “la nostra gent no té res. Les mares estan venent els seus fills, i la nostra obligació és alçar la veu, hem de posar fi a això”.\nFins fa poc, aquestes dones eren més del 40% de les dones parlamentàries de l'Afganistan. Les que són volen combatre un règim que ha desposseït les dones dels seus drets bàsics i ha enfonsat el seu país més en la pobresa i la gana enmig d'un col·lapse econòmic.\nA les seves reunions totes fan torns per parlar i es posen drets per dirigir-se als seus companys. Expressen la seva oposició, als talibans , com ho farien a les sessions parlamentàries a Kabul, tamborejant rítmicament amb els dits sobre la taula.\nDurant les reunions amb el primer ministre de Grècia, Kyriakos Mitsotakis, i la presidenta, Katerina Sakellaropoulou, les parlamentaris van pressionar les autoritats del país perquè advoquessin per les dones afganeses amb un altre estat membre de la UE. També han demanat a diversos ambaixadors, inclòs l'enviat dels Estats Units, que pressionin els seus governs perquè considerin els drets humans quan treballin amb els talibans.\nA Shagufa Noorzai se li va acudir la idea d'un parlament paral·lel a l'exili amb Yousufi Bek. Mestra abans de convertir-se en legisladora, mentre va estar en el càrrec, Noorzai es va centrar a millorar la situació financera de les dones i va establir una fundació destinada a recolzar els nens sense llar i les vídues a la seva província natal de Helmand . I també ho té clar com totes les seves companyes: “Vull que les dones a l'Afganistan pensin”.\nDurant les properes setmanes, els parlamentaris celebraran sessions virtuals amb l'administració de Joe Biden , membres del Congrés dels EUA i funcionaris del consell de seguretat de l'ONU, que seran facilitades per Mina's List , una organització sense ànim de lucre que recolza el lideratge polític de les dones i està treballant amb les legisladores afganeses.\nELS TRES OBJECTIUS D'AQUEST PARLAMENT DE DONES AFGANES\nA l'agenda: la crisi dels drets de les dones sota el govern dels talibans, garantir que l'ajuda arribi a milions d'afganesos famolencs que enfronten un hivern cruel i pressionar les nacions occidentals perquè proporcionin un pas segur a les dones afganeses que van treballar com a jutges, fiscals i activistes, així com a les que va servir en les forces de seguretat.\n" La nostra intenció és realment aprofitar totes aquestes xarxes, ampliar l'agenda de les dones, ampliar les seves plataformes, ajudar-les a tenir oportunitats ", diu Tanya Henderson , fundadora i directora executiva de Mina List.\nShagufa Noorzai, diputada de la província de Helmand, afirma que “ les dones som la meitat de la societat, per això som molt importants. No ens pots amagar ”.\nEnjugant-se les llàgrimes amb el seu mocador al cap, la diputada Homa Ahmadi des de fa molt de temps mostra una foto recent al telèfon dels diputats talibans a Kabul. On abans s'asseia envoltada de companyes i homes de vestit, ara només hi ha homes amb turbants i barbes llargues. Ahmadi, de 46 anys, va representar la província oriental de Logar durant 15 anys i va guanyar un escó a les tres eleccions del país.\nCap país ha reconegut el govern talibà, encara que alts funcionaris d'alguns, inclòs el Regne Unit, s'han reunit amb els líders del grup les últimes setmanes, on van advocar pels drets de les dones. Però aquestes delegacions no contenien dones, cosa que va provocar el clam de destacades dones afganeses i va provocar que l'eurodiputada alemanya Hannah Neumann critiqués la setmana passada aquestes reunions per “contrarestar tot l'argument” .\nEl parlament a l'exili vol posar fora de perill les nou diputades que romanen a l'Afganistan. Estan amagades, una situació traumàtica que les dones coneixen molt bé.\nELS TALIBANS NO TENEN PIETAT AMB LES DONES DIPUTADES AFGANES\nFarzana Kochai, diputada afganesa per la circumscripció especial dels nòmades kuchi. Foto del seu perfil de Facebook del 2020.\nTemorosos dels assassinats en represàlia o la tortura per part dels talibans, les parlamentàries que van fugir primer es van amagar abans d'escapar a Grècia, sovint disfressades o després de l'anonimat d'una màscara facial. Algunes van volar a través de l'Iran i Geòrgia abans d'arribar a Atenes, en un complicat esforç de rescat que va involucrar el filantrop, Amed Khan, establert a Nova York.\nLes parlamentàries, activistes i polítiques del país van quedar exposades a amenaces i intimidacions després de la dissolució de fet de la legislatura pel cop dels talibans.\nAltres, com Halima Askari de la província central de Wardak, van creuar per terra Uzbekistan. En el segon trimestre d'embaràs, un metge de Taixkent li va dir que els nivells d'oxigen del nadó estaven greument reduïts a causa de l'estrès. Ara en el tercer trimestre, donarà a llum a Grècia.


La FaPaC demana facilitar la conciliació pel tancament d'escoles | betevé\nLes entitats del món educatiu consideren necessari que s'estableixin mesures extraordinàries de flexibilitat laboral per cuidar dels infants\nGuillem Martínez | dijous, 12 de març del 2020, a les 14.32\nLa Federació d’Associacions de Mares i Pares de Catalunya (FaPaC) i el sindicat USTEC-STEs consideren adequat el tancament dels centres escolars de Catalunya a partir d’aquest divendres per frenar l’expansió del coronavirus.\nCoronavirus a Barcelona i Catalunya: última hora\nLa presidenta de la FaPaC, Belén Tascón, ha assegurat a betevé que s’han d’acceptar les mesures proposades pels experts per frenar el brot. Ara bé, ha demanat a les empreses i institucions “prendre mesures per ajudar les famílies que no puguin conciliar” la seva vida laboral amb la cura dels fills, que ja no aniran a escola.\nTascón ha subratllat que els preocupen especialment “aquelles famílies vulnerables amb infants que, per exemple, tenen una beca de menjador escolar”. Espera que el govern les tingui especialment en compte per atendre-les aquests dies en què les escoles quedaran tancades.\nPer la seva banda, el sindicat majoritari dels docents USTEC-STEs valora com “encertada” la decisió de tancar els centres eductius. Considera que s’havia de prendre per “la protecció de la salut dels treballadors i de la comunitat educativa”. En la línia de la FaPaC, ha demanat al govern “que estableixi mesures extraordinàries de flexibilitat laboral a fi que les famílies puguin solucionar els problemes derivats de la conciliació”.\nLes famílies s’organitzen per cuidar els fills\nQuan ha saltat la notícia del tancament temporal dels centres educatius, ha corregut com la pólvora pels grups de WhatsApp de les famílies catalanes. Ja fa dies que es parlava que la mesura podia aplicar-se i la majoria s’esperava que més tard o més d’hora arribaria aquest moment. La majoria entenen que s’hagi arribat a aquest extrem per frenar el brot i s’han pogut organitzar per cuidar els fills.\n— aFFaC — covid — escoles — USTEC\nL’AFA Jujol demana la pacificació total de la Riera de Sant Miquel


The Crow's Nest: MONTSERRAT CLÀSSIC, jo també vull ser Dalton\nDemà farà una setmana 2 bous em van treure a pasturar pel jardí de Kalamontse...els tios em van liar a fer un parell de vies que recomana sant Antoni al seu evangeli...a les 9:40 sortiem del cotxe...caminem muntanya amunt (jo treient el putu fetge)...veiem això...\nportem 20 minuts justos i ja hem passat per la bauma dels plecs del llibre...i al cap de 10 mes estem passant les cordes per que el roger escali el primer llarg de la Estrella Polar al Montgros... Dificil no ho és massa la via... però més val no caure-hi... com a vegades diu el master "little horse": "eh una via per nar amb lo grau assumit..."sobretot el primer llarg (un burí i un pont de roca llardós en 50 metres)... El segon llarg concentra les dificultats sortint de la reunió, mentre l'aniol assegura en roger jo m'ho miro i faig la foto...\ndesprés hi ha algun passet de baumeta i narinant... quan hi arribo em giro hi veig l'aniol recuperant el llarg...\nDesprés fem alguns flanquejos, sortim d'una bauma amb un A0 força curiosillo(burí, xiclet, burí, estirada a tope i pitonissa de clauer...) i anem tirant amunt per les rampes fins el cim on mentre els jefes recullen les cordes jo faig aquesta fotika...\nBaixem en direcció la Salamandra i ens posem a la Integral Freekópata...L'aniol s'encarrega de tot, jo carrego la motxa en algun llarg i em limito a txupar corda... caram que n'és de dura la placa montserratina... feia temps que no la tocava... Els graus de la via són seccions curtes... passos a bloc de 6b i 6bsup en general ben equipats una plaqueta fina de 6b sup i la resta en general són planxes de 6a força mantingudes i obligades on els spits allunyen un pel...Aquest és el primer llarg... a ke mola el lloc?\nI aquest sóc lloc amb una de les meves millors amigues... encara que aquell dia li faig fer força el salt i només va sortir per la foto i un pas just després...i es que amb la raska que fotia i les ganes que tenia de potar (putus platans que em vas donar roger) no tenia gens de ganes d'apretar... (i que caram ja sabia que a la via hi hauré de tornar un altre dia a fotre li el rot-punk) i és que de tant en tant jo tamé vull ser un Dalton i passejar-me per les roques com diu l'evangeli...\nVISCA MONTSERRAT CLÀSSIC!!!!\nposted by Guillem at 12:40 AM\nmaluta...a fer metres a gelidaaaaa!!!!\nM'alegro veure que hi ha més gent que es dedica a fer les altres vies de Montserrat, lluny de la saturació i les mogudes.\nQuè us va semblar l'Estrella Polar? El 1r llarg és expo, però jo vaig trobar més puta el segon. Perquè és difícil i amb alguna excursió difícil de protegir.\nLa Integral Frekópata és molt obligada?\nhola albert, l'estrella polar la va fer tota de 1er en Roger i recordo que a la 2a tirada deia que li costava veure les xapes. Entre lo separades que estaven i la mica de rovell,... vaja, que es camuflaven bé les putes! Però en general la via sta molt bé, lògica, bon cantu (sobretot el tram final del 2on)i ambient tranquil.\nLa freekopata si escales bé en placa montserratina una mica vertical(6a max. obligat)niràs de sobres, perquè els trams de 6b i\n6b+ no són gens obligats. En general tota la via és excel·lent, 100% recomanada!!! molt bona!!! fins hi tot els contraforts de dalt, que has de fer alguna excursioneta a peu per enllaçar-los són molt guapos.\nUn altre encadenament de vies d'aquesta zona i que és molt xulu de fer és pujar per la AGP dels plecs, acabar d'arribar al cim del plec sup. per l'aresta, llavors fas l'aresta dels plecs, pujes al montgròs i per acabar d'arrodonir la jornada es pot fer la via "A recer del mestral" de la cara est de la plana dels llamps (Potser l'agulla amb la millor panoràmica de tot Montserrat). Totes aquestes vies surten a la web de kpujo.\nSalut i a disfrutar del Montserrat profund.\nMerci Aniol, m'apunto la freekópata. No sabia si el 6b+ era molt obligat, i si fos així a l'igual no surt... Molaria encadenar-la amb una via del Montgrós com vau fer vosaltres. L'estrella polar ja l'he fet. Heu fet la Nostromo o la Ying yang, valen la pena?? Potser també es pot encadenar amb la Interlaken...\nAquest encadenament que dius és molt bo, i surten molts metros i unes quantes hores... A la roca plana dels llamps m'havia mirat la Silenci i tinc molta curiositat per la Trinitat (no sé de ningúq ue l'hagi fet). En fi, que hi ha molta feina per allà dalt.\nPer a mi la millor (fins el moment) la Sagitario al plec superior\nRamon SolsoClimb said...\nel santi, un comany dels dalton, em va parlar molt bé de la satán, al montgros, cec de 6b, 6b+, 6a i 6a+ o algo aixó, bona roca i burins en bon estat, xapes grogues a la dreta d l'interrlaken.\nSí, molt bona la Satán, la vaig fer amb en Santi... Bastant contínua i vertical\nVies guapes!! Així m'agrada, fent referències al nostre blog! merci tio