Naturlandia planteja tancar les activitats que no siguin viables\nDesperta Laurèdia proposa dissoldre la societat gestora de l’ecoparc i mantenir operatives les atraccions que funcionin\nL'activitat Airtrekk de la cota 1.600 de Naturlandia.\nActualitzada 23/07/2020 a les 06:19\nNaturlandia està analitzant totes les activitats i atraccions del parc d’aventures per saber si són viables econòmicament. Així ho va anunciar ahir el cònsol major de Sant Julià de Lòria, Josep Majoral, durant la sessió de consell de comú, que va posar en relleu que la corporació és partidària de realitzar aquest estudi per observar la capacitat de funcionament de l’ecoparc. “Nosaltres ja ho vam dir durant la campanya electoral, tota aquella activitat que funcioni s’ha de mantenir i, per aquelles que no funcionin, s’ha de mirar si les podem reconduir i, si no és possible, doncs l’haurem de tancar”, va matisar Majoral.\nEn aquest sentit, el cònsol també va manifestar que és conscient de la problemàtica financera que hi ha a la societat gestora, Camprabassa, i que aquest any serà pitjor a causa de la pandèmia. Tot i això va puntualitzar que els comptes de l’any passat respecte al 2018 han millorat, i s’ha passat de quasi 1,8 milions d’euros de dèficit fa dos anys a 1,2 milions el 2019. Així, Majoral va indicar que l’encàrrec que té Xabier Ajona, el nou director, és estudiar la globalitat de les activitats que s’estan fent en el si del projecte de Naturlandia. “Estem a l’espera de rebre els projectes del director, que són un pla de xoc immediat per fer front a la problemàtica que s’ha trobat i un altre a mitjà o curt termini sobre el qual hauria de ser l’ecoparc quant a les actuacions, com que fem amb el parc d’animals, amb les pistes d’esquí de fons, el tobotronc i la restauració”, va exposar el cònsol.\nPer la seva banda, el conseller comunal de la minoria Desperta Laurèdia, Cerni Cairat, va afirmar que “hem volgut estudiar quines són totes les opcions que pot tenir Camprabassa i donar temps a la nova direcció per acabar de posar ordre al desgavell”.\nProposta de dissolució\nEl número u de la minoria laurediana també va proposar a la majoria comunal la dissolució de la societat com una de les vies a estudiar. “Una de les opcions que es planteja és obrir un període de dissolució que permeti seguir operant i, a partir d’aquí, veure de quina manera es comercialitza una activitat a la Rabassa”, va comentar Cairat.\nEn resposta a la proposta de dissolució, Majoral va expressar que “des del consell d’administració s’està estudiant la idea”, però hi observa poca concreció. “Si dissolem Camprabassa per no explotar més Naturlandia, podria tenir un sentit, però dissoldre la societat per crear-ne una altra i seguir explotant les activitats amb un altre nom, sincerament, no veig massa el sentit a la proposició”, va destacar.\nSuperàvit exercici 2019\nEl comú lauredià va tancar amb un superàvit d’1,06 milions d’euros l’exercici de l’any passat, segons l’auditoria de comptes que la corporació va impulsar voluntàriament com a exercici de transparència. En aquesta línia, Majoral va informar que del pressupost de 19 milions de l’exercici anterior només s’ha arribat a una execució del 75%, que suposen 14 milions, fet que ha repercutit en el resultat positiu del balanç de l’últim any. Tanmateix, les xifres del 2019 deixen un deute acumulat de 18 milions d’euros, que situen el comú en un nivell d’endeutament del 135%, un percentatge que es troba dintre del marge de la llei.\nDurant la sessió de consell de comú, la corporació també va aprovar l’Ordinació reguladora de l’acczés motoritzat i rodat al medi natural. Així, Majoral va detallar que els vehicles motoritzats de dues rodes de gran cilindratge, com les motocicletes d’Enduro, no podran circular pels camins inferiors a 2,5 metres d’amplada.\n#12 De peus a terra\nQue algù expliqui les noves matemàtiques: SUPERAVIT 1,06 milions 2019 i DEUTE ACUMULAT 18 miloions\n#11 toni albaladejo\nAmb anyorança, recordo els xiquets/es de les escoles fent les classes d'esqui de fons, els monitors eren com familia,en Josep (epd) l'Eugeni i tants altres de bons, les pistes preparades per les persones grans i petites per practicar, allo fou una estació "La Rabassa" que tots recordem. Tornem a fer-la, St. Julià ho mereix\nEl que cal fer amb naturlandia a tancar-ho d'una vegada.\nJoan va dir..Cal tancar el Parc definitivament, sent objectius, si el finançament fos privat ja estaria tancat fa anys.\nNo hay que buscar similitudes con la gestión de una empresa. Se trata de ver si Naturlandia produce un efecto económico positivo al país que compense su supervivencia. ¿Acaso alguien cree que las piscinas, pistas de hielo,... no son deficitarias?\n#8 Jesús Paricio\nEl concepte Ebitda, que el Sr. Majoral ha manllevat de l'administració caòtica del Sr. Vila, no va més enllà de ser un placebo. Mirem el problema de Naturlandia als ulls, sense pastilles consoladores. Bona Festa Major inevitablement pur Club Piolet.\nEl desgavell de Naturlandia ja fa fàstic. El sr. Majoral contracta un director a un preu altíssim , aquest contracta tot un equip nou de restauració , fins ara hi ha hagut un director que no hi era , que tenia un sub director, una colla denxufats que la majoria no foren ni brot, eventuals d'estiu, sabent que no hi hauria gent per culpa del covid, el comú ja ha posat un milió d'euros al parc. Hens estan prenent el pèl de mala manera. Enganyats, decebuts i a sobre hens prenen per rucs. Potser ja està bé de callar\nUn xiringuito per col·locar amiguets i cobrar un bon sou,\nde veritat hem de contribuir amb diners públics a això ???\nCal tancar el Parc definitivament, sent objectius, si el finançament fos privat ja estaria tancat fa anys.\nDoncs jo crec que hi ha un problema de concepció, promoció i gestió. Sap molt greu que un atractiu turístic estigui en aquesta situació. Tampoc puc entendre com està en aquesta situació perquè és molt evident. Jo tinc tan clar el que s'hauria de fer que no ho puc entendre, segur que hi ha coses que no es diuen.\n#3 Pinta molt negre això de Naturlandia\nL'articulista ens informa que el Sr. Majoral és conscient que: "aquest any serà pitjor a causa de la pandèmia." ¿Quina quantitat, Sr. Majoral, el comú haurà d'abocar al sac sense fons de Naturlandia pel que fa a l'exercici comptable corresponent al 2020? Atenció: els economistes espanyols afirmen que el 2021 serà pitjor per a les famílies, tot i els ajuts aprovats per la Unió Europea. Suposo que el cònsol està informat que molts electors de UL estan ja literalment fastiguejats d'aquests enviaments, que no s'aturen, de fons del comú cap a Naturlandia.


Mugronets Market, apadrina un mugró - erotic.cat\nMugronets Market, apadrina un mugró\nAquest dissabte 10 de novembre tindrà lloc un esdeveniment solidari al qual no pots faltar, el Mugronets Market. I et preguntaràs… què té a veure aquest esdeveniment amb l’erotisme? Doncs, molt més del què penses. Després de lluitar contra el càncer de mama, les dones que han passat per una mastectomia tenen una segona lluita, tornar a estimar-se i sentir-se sexys. No sempre és fàcil erotitzar una cicatriu, ni mirar-se al mirall sense que et recordi ho vulnerable que ets. Per això, aquesta iniciativa ens agrada tant. No cal que totes les dones que s’han quedat sense mugrons hagin de tatuar-se, però moltes vegades és una ajuda que les impulsa a seguir endavant. A recordar que ja han vençut al càncer i que segueixen tenint molta vida per endavant, per estimar i ser estimades.\nPer l’entrevista d’avui, comptem amb Ariadna Gaya, actriu i una de les portaveus de Mugronets Market, qui ens explicarà millor en què consisteix aquest esdeveniment.\nQuè és Mugronets Market?\nA Espanya, la seguretat social cobreix totes les despeses de quimioteràpia i reconstrucció mamària, però no acaba del tot el procés. Després d’una mastectomia, és habitual quedar-se sense mugró, i una solució és la de tatuar-se el mugró amb micropigmentació. Mugronets Market és una associació que ajuda a dones sense recursos a acabar aquest procés. Per a això, l’associació organitza un mercat anual per tal d’aconseguir fons per aquesta causa.\nCom neix Mugronets Market?\nAl 2014, Yolanda Fuster va superar un càncer de mama i quan va arribar el moment de reconstruir el mugró i l’arèola, va descobrir que havia de pagar els costos. En aquell moment es va fer una pregunta “Quantes dones no acabaran el procés per falta de recursos?”. Yolanda va poder costejar la reconstrucció, però va voler anar més enllà. Al 2016 va fer un mercat per recaptar diners, primer a casa entre amigues, i quan va veure la bona acceptació que va tenir, va fer la primera edició del Mugronets Market el novembre del 2016, aquest cop, oberta al públic. Són moltes les persones voluntàries que ajuden en aquest projecte, que enguany, ja va per la quarta edició.\nQuè trobarem a Mugronets Market?\nDes de les 10:30 quan s’obre la sala, tindràs molta roba per comprar, tant d’home com de dona, a més de menjar, beguda, marxandatge, concerts, actuacions, activitats per als més petits i molt bon rotllo. Més enllà de ser un punt de venda, és un punt de trobada on compartir experiències i col·laborar amb una bona causa. No es cobra entrada, així que no tens excusa per no anar-hi.\nMugronets Market es celebra a l’ Espai Jove La Fontana, al Carrer Gran de Gràcia, 190-192 de Barcelona.\nEl dissabte 10 d’octubre de 10:30 a 19:30.\nApunta’t i comparteix l’ esdeveniment de Facebook o segueix a aquesta meravellosa associació a Instagram i Facebook.\nIl·lustració de Jordi Labanda per Mugronets Market\n5 novembre, 2018 - Ekaitz


Petites reflexions de campanya - El blog de la Fapac\nPetites reflexions de campanya\nA l’hora de votar s’ha de tenir molt present qui diu què, qui ha fet què, qui no fa res i, el més important, què volem que faci aquesta gent que ens vol governar. El futur dels nostres alumnes preocupa a algú?\n17.12.2015 - 08:19\nCom sempre en campanya electoral sentim moltes declaracions fora de lloc, algunes animalades i en casos excepcionals bestieses majúscules. Aquesta campanya ha estat diferent en el sentit que abans d’arribar a la finalització dels 15 dies frenètics de declaracions i propostes ja tenim dues bestieses majúscules dignes d’hemeroteca.\nLa primera, és clar, ens arriba de la mà del sempre incisiu senyor Rajoy. L’encara president del Govern espanyol diu que no es pot parlar castellà a les escoles de Catalunya. Ignoro d’on treu la dada o si directament creu que amb una mentida com aquesta millorarà les seves perspectives electorals. Recordo una escena brillant del programa Salvados on Jordi Évole i l’exalcalde de Castelldefels -un senyor del Partit Popular que ara deu estar a l’oposició o a la cua de l’atur- al costat de la tanca d’una escola parlaven de l’educació a Catalunya. L’actual cessant i llavors alcalde va efectuar una afirmació molt semblant a la que ara diu Rajoy, que a les escoles catalanes s’obliga a parlar català al pati. Només va caldre el micròfon de l’equip del programa per comprovar la mentida de tal afirmació. Els nens parlaven castellà, ves per on. L’alcalde va quedar com el que era: un mentider. Poc després va perdre la cadira, potser perquè uns nens es van negar a seguir les consignes malèfiques de la seva escola que obliguen a parlar sempre en català, al pati i, fins i tot, si tenen a prop una unitat mòbil de La Sexta.\nAra un Rajoy nerviós, potser amb complex de Boabdil, torna a la càrrega. És clar, s’ho juga tot a una carta. Si perd el poder, perdrà la riquesa adquirida i potser també la llibertat segons com evolucioni el cas Bárcenas. Són els riscos de tenir amics imputats. Però el futur dels alumnes catalans, d’això ja podem estar ben segurs, li resulta del tot indiferent. De fet, aquests nens són catalans, molts d’ells de famílies nacionalistes, socialistes o, horror, anarquistes. Molt d’ells són pobres i, per acabar-ho d’adobar, la majoria són agnòstics quan no directament ateus. Què pot importar-li a un senyor d’americana i corbata com ell el futur d’uns alumnes que són a anys llum de les seves preocupacions principals?\nTampoc està de més recordar la credibilitat del senyor Rajoy: comença amb els cèlebres “hilillos de plastelina”, continua amb el serial dels sobres i dels SMS al tresorer empresonat, i acaba amb la manca d’intencionalitat antiespanyola de l’atemptat contra l’ambaixada espanyola de Kabul. Potser també ha estat ETA, caldrà estar amatents a les informacions de El Mundo.\nA l’altre racó del quadrilàter, el senyor Sánchez-Llibre sembla disposat a disputar el premi gros de l’animalada més profunda de la campanya al mateix senyor Rajoy. Com pot arribar a tal extrem? Molt senzill, si Rajoy està desesperat a Unió estan molt més que desesperats. Poden arribar a ser pobres aquest Nadal. Una data tan assenyalada i la pobra gent d’Unió sense un trist tros de pa que rossegar. Què lluny queden els torrons d’Agramunt i el cava de marca. Així, cal entendre l’atzagaiada del senyor Sánchez-Llibre quan alerta del possible increment dels rebuts de les escoles concertades al doble o al triple del preu actual. Tot per culpa del dimoni de la CUP, qui sap si del senyor Baños o de la pèrfida Anna Gabriel. En qualsevol cas, sembla que si el fantasma de l’increment de les quotes qualla, potser algú veurà reduït el fantasma de l’atur i de la misèria, no només moral, com en els darrers 30 anys, sinó ara també material. Cal recordar la frase emblemàtica del senyor Duran quan afirmava que ell no seria capaç de viure amb el sou d’un mestre?\nTotal, que a l’hora de votar s’ha de tenir molt present qui diu què, qui ha fet què, qui no fa res i, el més important, què volem que faci aquesta gent que ens vol governar.


Més de 800 denúncies en una setmana per posar en risc els vianants a Catalunya\nPublicat 21/11/2019 18:27CET\nGUARDIA URBANA DE LLEIDA - Archivo\nUn total de 866 conductors i ciclistes han estat denunciats durant l'última campanya de protecció i control de vianants per posar-los en risc, majoritriament per no respectar semfors o entorpir la circulació envaint carrils bici o zones per als vianants.\nEl Servei Catal de Trnsit (SCT) ha explicat a Europa Press que la campanya preventiva es va fer entre el 2 i el 8 de setembre al costat de 20 cossos de policia local de totes les províncies catalanes, incloent-hi la Gurdia Urbana de Barcelona i les policies municipals de Reus (Tarragona), Esplugues de Llobregat (Barcelona), Banyoles i Figueres (Girona).\nDe les 866 denúncies, 376 van ser per passar-se un semfor i 192 per no respectar els passos de vianants, mentre que 398 refereixen a conductes antireglamentries que van entorpir la circulació.\nEls agents han denunciat els conductors per accions com envair el carril bici o zones per als vianants, no respectar la preferncia del vianant, aparcar en una parada de bus o no respectar la prioritat de persones que pujaven o baixaven del transport públic en una parada senyalitzada.\n33 VIANANTS MORTS\nTrnsit ha comptabilitzat fins el 20 de novembre 33 morts de vianants a Catalunya durant 2019, dels quals 24 van morir a zones urbanes i 9 a la carretera, mentre que el 2018 van morir un total de 28 vianants en municipis catalans i 18 persones que anaven a peu per carreteres.\nDurant la campanya de vigilncia preventiva, l'acció policial es va centrar en les infraccions de conductors de diferents vehicles que van posar en risc els vianants, vigilar les infraccions que entorpeixen la circulació i detectar infraccions en els semfors i passos de vianants.


Terres de Mestral, l’escapada ideal de mar i muntanya\nSnorkel a la cova del Llop Marí. El Torn, costa del Coll de Balaguer, Hospitalet de l'Infant. Hospitalet de l'Infant - Vandellòs, Baix Camp, Tarragona\nLa serra de Llaberia i les Muntanyes de Tivissa-Vandellòs són excepcionals miradors sobre el Mediterrani i terra endins\nLes Terres de Mestral són una síntesi excepcional del mar i la muntanya: el bo i millor de les platges i la costa mediterrània i unes serres sorprenents que són plenes de llegendes, camins, vies ferrades… I és que a les muntanyes de les Terres de Mestral els encanta remullar-se al mar! La serra de Llaberia i les Muntanyes de Tivissa-Vandellòs són els miradors privilegiats i ofereixen als visitants nombrosos atractius de turisme actiu, relax i desconnexió.\nSerra de Güena. Serres del Mestral. Pratdip, Baix Camp, Tarragona\nEls petits pobles d’aquesta zona de Catalunya conserven l’essència d’una ruralitat ben viva i conviden a no parar quiet: esports nàutics, senderisme, BTT, windsurf, kayak, paddle surf… Alhora, també són indrets fora dels circuits del turisme de masses i per tant ideal per als visitants més contemplatius, que busquen un lloc on respirar fons a la vora del mar o on fer arribar ben lluny la mirada des dels balcons panoràmics de muntanya.\nCova del Llop Marí, costa del Coll de Balaguer. Muntanyes de Vandellòs. Hospitalet de l’Infant – Vandellòs, Baix Camp, Tarragona\nLes serres de Mestrat són paratges naturals d’una gran força i caràcter. En el cas de la Serra de Llaberia, es tracta d’un espai natural protegit amb barrancs i cingleres espectaculars, amb una fauna vertebrada rica i diversa i amb una flora i vegetació típicament mediterrània. Les muntanyes de Tivissa-Vandellòs també són un espai protegit molt desconegut encara, malgrat que durant segles van ser una via principal que unia l’Ebre i la Mediterrània. Poblades des d’antic, aquestes contrades parlen de bandolers, de comerç terrestre del peix, de llegendaris vampirs i de guerrillers com Carrasclet.\nLa costa de les Terres de Mestral destaca per les platges de sorra fina i aigües transparents, idònies per a estades en la família i la pràctica de tot tipus d’esports. Totes tenen el certificat de qualitat ambiental EMAS, i bandera blava en la majoria de casos. Lluny del sol i platja massificat i estandarditzat arreu del món, és un litoral amb personalitat pròpia, en què els boscos i les muntanyes arriben fins a tocar del mar. Convida a passejar relaxats arran de costa i a gaudir de la tranquil·litat de la Mediterrània. La memòria històrica d’aquesta costa també és plena d’aventures, però, amb llegendes de pirates, naufragis i gestes d’homes que pescaven la tonyina amb almadrava.\nEl patrimoni històric de les Terres de Mestral és ampli i divers, amb uns orígens que pocs coneixen. És un territori que durant anys ha sigut estratègic per la seva ubicació: per un costat la Mar Mediterrània i per l’altre l’Ebre. La principal via d’accés per terra és el Coll de Fatxes, i per riu, el Riu Llastres. Així, aquesta terra ha estat trepitjada per ibers, grecs, romans, senyors i serfs medievals… És tot un viatge en el temps.\nAquesta herència plural ha fet que els pobles de les Terres de Mestral respirin història pels quatre costats. Tots els seus pobles, sigui d’interior o de costa, tenen un ampli ventall de llegendes i històries que deixen bocabadat, com el cas dels gossos vampirs de Pratdip. Són pobles ben cuidats i amb serveis, que tenen cura del visitant i li ofereixen plans complementaris. Per exemple, la calma de Llaberia o la Masia de Castelló contrasta amb el dinamisme costaner de l’Hospitalet de l’Infant, mostra de la diversitat de paisatges i usos.\nCami de la Llena. Coll de Monetze. Al fons, Tivissa. Muntanyes de Tivissa Serres del Mestral. Tivissa, Ribera d’Ebre, Tarragona\nLa cuina parla tant d’un lloc com els paisatges i les Terres de Mestral no en són l’excepció. La gastronomia de la zona recull l’essència de la dieta mediterrània, amb l’equilibri perfecte entre els ingredients mariners i terrestres. De la mar, per exemple, sobresurt la tonyina. De la terra, l’oli, la mel i els fruits secs.\nNo és estrany, per tant, que l’oferta gastronòmica sigui molt variada i extensa, amb una gran diversitat de restaurants. N’hi ha que ofereixen una cuina més tradicional i d’altres aposten per una carta contemporània per a paladars exigents. I entre tots els plats de la cuina de les Terres de Mestral, la icona és la clotxa. Una menja tradicional del territori que té la capacitat d’adaptar-se als nous temps i que alhora permet conèixer i assaborir la tradició dels avantpassats. Era i és un menjar del tros, del camp, d’aire lliure i ple de sabor.\nUna de les millors propostes per copsar tots els atractius de les Terres de Mestral és la seva ruta circular senderista. El Camí de Mestral ofereix en tan sols 4 dies una espectacular combinació de mar i muntanya amb panoràmiques infinites i la descoberta de petits pobles amb encant. Un pla ideal per a excursionistes contemplatius amb ganes de descobrir indrets oblidats de gran bellesa.\nSerra de Llaberia. Vista des de la serra de Güena. Serres del Mestral. Pratdip, Baix Camp, Tarragona


L’entitat oferirà aquest servei per “perllongar” el procés i evitar que els detinguts que acumulen nombrosos antecedents surtin en llibertat al cap de poques hores de cometre el delicte. “Avui –aquest dimarts– s’ha produït un nou i reincident furt en una sèrie d’establiments de Figueres: i ja en tenim prou“, asseguren en un comunicat. En aquest sentit, recorden que l’entitat es troba “legitimada” per exercir aquesta figura legal en els processos penals i que això els permetrà proposar diligències de prova, participar en totes les fases del procediment o interposar recursos.\nL’associació remarca que l’objectiu és personar-se en tots els delictes d’aquest tipus que es produeixin en botigues i negocis de la ciutat, “tant si són associat com si no“.”Figueres és una ciutat tranquil·la i volem que continuï sent-ho“, asseguren al comunicat.\nmaria prat ha dit\n18 de Febrer de 2021 at 14:04\nqui l’ha vist i qui la veu Figueres ja no es aquella ciutat moderna, rica i acollidora que tota hora hi estabas a gust


Xiquetes i xiquets de Bétera es vesteixen de “Pastorets” per venerar la Divina Pastora – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nAhir divendres, poc abans de les 20.00 hores, s’iniciaven els actes amb motiu de la celebració de la Pastoreta (Divina Pastora). La festivitat arrancava amb el tradicional traslladat de la imatge des de l’ermita del Calvari a l’església de la Puríssima de Bétera.\nPrimer, a les 19.00, 19.15 i 19.30 hores, gràcies a la Colla de Campaners del municipi, s’escoltaven les campanes de l’Ermita, amb els tres vols d’avís a missa i Vol final. Posteriorment, a l’eixida de la imatge d’aquest espai, es procedia al corresponent toc de glòria. Al pas de la Divina Pastora per l’Església dels Desemparats, també sonaven els vols. Finalment, els tocs tenien lloc a la Torre Campanar de la Puríssima Concepció amb els vols menors durant la processó i el toc de glòria a l’entrar la imatge.\nLa colla de Dolçaina i Tabal ‘Xe que Burrà‘ era qui obria la processó, seguits de les pastoretes i pastorets.\nCal mencionar que, aquesta és una festivitat molt arrelada a la població. En ella, el protagonisme el tenen les xiquetes i xiquets, que vestits de ‘pastoretes i pastorets’ i acompanyats pels seus pares, iaios i familiars van davant de la Verge en el seu recorregut.\nDes de l’any 2.009, l’Associació “Amics de Coet”, són els encarregats del seu trasllat. Una vegada més, ahir desfilaven davant d’ella amb els ciris i altres membres eren els portadors de la imatge. Els retors de les dues parròquies de la localitat, Don Vicent i Don José, anaven darrere de La Pastoreta, acompanyats d’algunes autoritats municipals. La banda de música del Centre Artístic Musical de Bétera, era l’encarregada de tancar aquesta processó.\nDurant la cercavila, van haver-hi alguns moments emotius com la penjada d’una pancarta al balcó del casal de la Falla Gran Via de l’Est, on es podia llegir que aquesta sempre serà la casa de Don Vicent i Don José. En ella també hi havia una fotografia de Don Vicent amb un mocador verd d’aquesta comissió. Quan la imatge va passar per aquest casal, ubicat davant l’església dels Desemparats, els portadors van donar-li una volteta en agraïment. Don Vicent, emocionat també va aplaudir aquesta acció de la Falla. Aquest, era sols un xicotet avanç de les sorpreses que li esperaven al retor després del trasllat.\nHui dissabte cap a la mateixa hora, si l’oratge no ho impedeix finalment, tindrà lloc la processó des de la Parròquia fins a l’ermita del Calvari.


El Llagostera empata i duu un mes i mig sense perdre a casa - Diari de Girona\nEl Llagostera empata i duu un mes i mig sense perdre a casa\nEl València Mestalla iguala el matiner gol de Nahuel a través d'una rematada de cap del català Jordi Sánchez a la segona part Els d'Oriol Alsina tenen vuit punts de marge respecte al descens\nbruno martin 01.12.2019 | 23:59\nA l'esquerra, el migcampista Esquerdo (València-Mestalla) i a la dreta l'atacant Gil Muntadas (Llagostera). aniol resclosa\nA l'esquerra, el migcampista Esquerdo (València-Mestalla) i a la dreta l'atacant Gil Muntadas (Llagostera).\nRotacions, tres partits en una setmana en la qual s'ha jugat contra els dos millors equips de la competició... Sembla que res pot aturar el Llagostera quan els jugadors blaugranes trepitgen la gespa del seu camp. I és que al Municipal ha arribat el mes de desembre amb fred, temperatures baixes i amb aquella humitat característica que s'impregna als ossos i et deixa gairebé sense poder articular cap moviment. El feu llagosterenc, amb la climatologia que s'ha establert, pot recordar, a grans trets, la ciutat gèlida de la famosa sèrie televisiva de dracs i princeses on tothom s'atreveix a penetrar les seves muralles però ningú aconsegueix fer-ho.\nAhir el conjunt que pretenia enderrocar els murs de Llagostera i tallar de socarrel una ratxa d'un mes i mig sense conèixer la derrota a casa era el València Mestalla. El filial valencianista visitava el municipi gironí essent un dels equips amb millor forma del darrer mes amb el jove migcampista Esquerdo havent debutat la nit abans amb el primer equip contra el Vila-real com a director d'orquestra i el gegantí davanter Jordi Sánchez com el seu escuder. El Llagostera, però, també tenia molt a dir. Els pupils d'Alsina rebien els che amb la il·lusió per bandera després de sumar punts contra dos dels millors equips de la categoria com són el Lleida i el Castelló i d'haver superat el Prat a la semifinal de la Copa Catalunya.\nEls visitants van començar encomanant-se l'actitud que sempre ofereix el Llagostera: motivats, pressionant totes les pilotes que tocava amb els peus Marcos Pérez i mossegant a cada duel. Fet que va causar que els primers minuts fossin molt igualats. Els locals temptejaven l'àrea local a través del mil·limètric copeig que posseeix Marcos Pérez, qui una i altra vegada buscava i trobava la testa d'un guerrer Sascha que prolongava sempre a un previsor i ràpid Nahuel. Una d'aquestes jugades va acabar amb servei de cantonada i el rebuig del qual va acabar a peus de l'extrem esquerrà que amb una volea va superar Cristian Rivera. El porter visitant i el mencionat Marcos van prendre protagonisme a la primera part impossibilitant qualsevol dels xuts que rebien.\nDescontents amb el resultat i ambiciosos d'aconseguir més, els blaugranes van trepitjar en diverses ocasions l'àrea visitant sense premi. Qui el va obtenir, a través de la insistència, van ser els valencians quan Jordi Sánchez va rematar de cap una bona centrada. Alsina va intentar sacsejar el seu equip per buscar el segon gol amb les entrades d'Anselm Pasquina i Kuku. Dos jugadors de caire ofensiu i de molt ofici que no van parar de bregar a la parcel·la atacant i ajudar en tot moment requerit a la zona defensiva. El joc llagosterenc va variar propiciant ocasions clares de gol com la que va tenir el migcentre David Garcia quan va rematar una bona centrada de Dalmau que es va anar fregant el pal. Però l'oportunitat més clara va ser quan l'esmentat Kuku, també de cap, va veure com el pal escopia la pilota i feia que els locals no poguessin sumar els tres punts. Amb aquest empat, el conjunt d'Oriol Alsina ocupa la vuitena posició amb 23 punts i la propera jornada viatjaran fins a la Comunitat Valenciana per visitar el camp de La Nucia.


Cambrils ocupa el lloc 120 dels municipis amb més renda per càpita de Catalunya i el número 220 de l'Estat - Revista Cambrils\nD'entre tots els municipis de la demarcació de Tarragona de més de 1.000 habitants, Cambrils ocupa el lloc número 11, segons el rànquing de l'Agència Tributària de la renda bruta mitjana per habitant\nPublicat el Dissabte, 10 d'octubre de 2020 11:05h\nImatge d'arxiu del barri de l'Eixample | Berta Ruiz\nCambrils ocupa el lloc número 120 de la llista de municipis amb més renda per càpita de Catalunya, mentre que se situa en la posició 220 a nivell estatal. L'Agència Tributària va fer públic, aquesta setmana, el rànquing de municipis de més de 1.000 habitants amb més i menys renda. Aquesta classificació s'elabora a partir de les declaracions de la renda dels habitants i especifica la renda bruta mitjana per habitant. Així doncs, segons les dades fetes públiques per l'Agència Tributària, a Cambrils –un municipi amb 33.898 habitants– es van fer un total de 15.984 declaracions de la renda (2018). La renta bruta mitjana és de 30.011 euros, mentre que la renta disponible mitjana és de 24.154.\nCal destacar que d'entre tots els municipis de més de 1.000 habitants de la demarcació de Tarragona, Cambrils se situa en el lloc número 11. Per davant seu i en aquest ordre hi ha: Castellvell del Camp (posició 23 a Catalunya i 49 a l'Estat), Altafulla (posició 25 a Catalunya i 52 a l'Estat), Almoster (posició 27 a Catalunya i 57 a l'Estat), Els Pallaresos (posició 49 a Catalunya i 97 a l'Estat), Flix (posició 71 a Catalunya i 131 a l'Estat), Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant (posició 80 a Catalunya i 149 a l'Estat), El Catllar (posició 82 a Catalunya i 153 a l'Estat), Tarragona (posició 91 a Catalunya i 166 a l'Estat), Ascó (posició 96 a Catalunya i 176 a l'Estat) i Vinyols i els Arcs (posició 115 a Catalunya i 212 a l'Estat). A continuació ja se situa Cambrils amb aquesta posició 120 a Catalunya i 220 a l'Estat.\nMatadepera encapçala el rànquing estatal\nEl rànquing estatal l'encapçala Matadepera (Vallès Occidental) que quadruplica la renda per càpita fins als 218.000 euros i se situa com el municipi més ric d'Espanya –l'any 2017, la renda mitjana va ser de 41.789–. Per darrere del municipi català se situen les poblacions madrilenyes de Pozuelo d'Alarcón, Boadilla del Monte i Alcobendas. A continuació se situen dos municipis barcelonins més com Sant Just Desvern i Sant Cugat del Vallès. Cal destacar que a la part alta de la taula dominen les poblacions pertanyents a Barcelona i Madrid, que es reparteixen les deu primeres posicions del rànquing. En l'onzè lloc, hi apareix Rocafort (València) i més avall hi ha Peralada (Girona), al lloc 17. Entremig hi ha uns quants municipis catalans: Sant Vicenç de Montalt (12), Cabrils (15), Sitges (16), Teià (18), Castelldefels (19), Cabrera de Mar (21), Vallromanes (23) i Tiana (24).\nBatea, el municipi més pobre de Catalunya i Zahinos (Badajoz) el més pobre d'Espanya\nTambé a l'altre extrem de la llista, el dels municipis amb menys renda, apareix un dels habituals, Zahinos. En aquesta localitat de la província de Badajoz, de 2.800 habitants, la mitjana d'ingressos va ser d'11.433 euros. Pel que fa a Catalunya, el municipi més pobre és Batea, a la província de Tarragona, amb una mitjana de 14.260 euros. A la resta de províncies les localitats amb menys ingressos són Torres de Segre (Lleida), amb 16.459 euros; Salt (Girona), amb 18.816 euros, i Santa Margarida de Montbui (Barcelona), amb 19.060 euros.


Com afectarà el moviment estatunidenc de Jerusalem a l’extrema dreta d’Israel? [Jonathan Cook-Al Jazeera, 10.12.17] – L'HORA\nCom afectarà el moviment estatunidenc de Jerusalem a l’extrema dreta d’Israel? [Jonathan Cook-Al Jazeera, 10.12.17]\nEl reconeixement aquesta setmana per part de Donald Trump de Jerusalem com la capital d’Israel, anul·lant set dècades de política dels Estats Units a la regió i acabant amb les esperances d’una solució de dos estats, ha provocat greus alarmes.\nPerò l’enfocament dels comentaristes sobre les reaccions palestines, en lloc de l’efecte sobre el públic i el lideratge israelians, podria haver subestimat les conseqüències a llarg termini de la decisió de Trump, diuen els analistes.\nLes prediccions han inclòs l’amenaça d’una violència renovada, fins i tot un aixecament, dels palestins; el possible col·lapse de l’Autoritat Palestina, el govern en espera dels palestins i la seva estratègia diplomàtica per dos estats; i la desaparició del reclam de Washington de servir com un pacificador creïble.\nPerò segons els analistes, és probable que la decisió de Trump posi en marxa corrents subterranis i disruptius de més abast.\nPocs han tingut en compte el probable efecte de la nova política de Trump a Jerusalem sobre el públic israelià, que ha estat girant de manera constant cap a la dreta durant la major part de les últimes dues dècades. La ciutat i els seus llocs sagrats impugnats han guanyat un simbolisme religiós i nacional cada vegada més poderós per a molts jueus israelians.\nEl temor és que el segell per part de Trump als objectius polítics de la dreta a Jerusalem radicalitzarà encara més les dues bandes de la divisió, i accelerarà els processos que han transformat un conflicte nacional de llarga data en un d’obertament religiós.\n“Podem recordar aquesta data com el punt d’inflexió, com el moment en què va sorgir un nou consens a Israel darrere de la idea de la supremacia total jueva”, ha dit a Al Jazeera el periodista David Sheen, un expert en moviments d’extrema dreta a Israel.\nPreocupacions similars van ser expressades per Yousef Jabareen, un membre palestí del parlament d’Israel.\n“Podem esperar veure un moviment cap a la dreta a la societat israeliana”, va dir a Al Jazeera. “Els partits de centre esquerra ja estaven virant molt més cap a la dreta. Ara voldran alinear-se amb la posició de Trump. Mentrestant, s’encoratjarà la dreta a moure’s a l’extrema dreta”.\nTots dos han assenyalat que Avi Gabbay, el líder recentment elegit de la Unió Sionista, l’oposició oficial i el partit que alguna vegada va ser la columna vertebral del camp de pau israelià, havia començat a adoptar posicions poc diferents de les del primer ministre d’Israel, Benjamin Netanyahu.\nLa setmana passada, Gabbay va donar suport a l’anunci de Trump, dient que el reconeixement de Jerusalem era més important que un acord de pau amb els palestins.\nSheen va dir que, tradicionalment, el centreesquerra havia estat restringit en les seves posicions polítiques per les preocupacions sobre l’alienació dels Estats Units: “Netanyahu ha demostrat que pot portar Estats Units a la seva forma de pensar en mantenir el rumb. Als ulls de molts israelians, ara s’ha demostrat que té raó. els centristes poden decidir que és hora de pujar a bord. Aliar-se amb la dreta republicana i els cristians evangèlics als Estats Units pot semblar una aposta molt més segura”.\nMoviment generat de colons\nEls possibles efectes de l’anunci de Trump sobre els israelians s’han passat per alt en gran mesura, tot i que els punts d’inflexió anteriors al conflicte han donat lloc sistemàticament a sacsejades dramàtiques cap a la dreta per part del públic israelià.\nDonat el poder d’Israel sobre els palestins, aquests canvis han jugat un paper decisiu per portar al carreró sense sortida actual entre Israel i els palestins, assenyalen els analistes.\nEl més obvi és que la victòria aparentment “miraculosa” d’Israel a la guerra de 1967, que va derrotar els exèrcits dels estats àrabs veïns en sis dies, va desencadenar una onada de judaisme messiànic que va engendrar el moviment de colons.\nUn nou nacionalisme religiós va escombrar parts del públic israelià, portant-los als territoris palestins ocupats per reclamar un suposat dret de naixement bíblic.\nAltres esdeveniments importants també han tingut un efecte decisiu. Inesperadament, el procés de pau d’Oslo, llançat a mitjans de la dècada de 1990, va persuadir molts jueus israelians no religiosos de mudar-se a assentaments a Cisjordània i va ocupar Jerusalem Est, duplicant-hi les xifres en uns pocs anys.\nEn els braços de l’extrema dreta\nAlan Baker, un assessor legal del Ministeri de Relacions Exteriors d’Israel en aquest període, va explicar la lectura peculiar dels Acords d’Oslo per part dels israelians. En la seva opinió, Oslo significava que Israel estava “present en els territoris amb el consentiment de [els palestins] i subjecte al resultat de les negociacions”.\nEn altres paraules, molts israelians creien que el procés d’Oslo havia conferit una legitimitat internacional als asentamients.\nMés tard, el 2000, després que la cimera de Camp David es va col·lapsar sense que les parts acordessin una solució de dos estats, Ehud Barak, el llavors primer ministre d’Israel, va culpar Yasser Arafat i els palestins. Va dir que no eren “socis” per a la pau.\nCom a resultat, els israelians van desertar del camp de la pau i es van desviar cap als braços de la dreta i l’extrema dreta. Netanyahu va recollir-ne els beneficis i va liderar una sèrie de governs ultranacionalistes des del 2009.\nAra, la decisió de Trump sobre Jerusalem dóna la benedicció de Washington a l’annexió il·legal d’Israel de Jerusalem est i a cinc dècades de crear fets sobre el terreny, ha dit Jabareen.\n“Trump ha legitimat l’argument de l’extrema dreta que Israel pot controlar tot Jerusalem per pura força, negant als palestins els seus drets i creant fets sobre el terreny”, ha dit.\nLes demandes d’annexió\nAmb la seva política d’unilateralisme agressiu ara rendint dividends als Estats Units, els colons i els ultranacionalistes probablement no estarien satisfets només amb aquest èxit”, ha afegit. “El perill és que la narrativa de la dreta religiosa ara sembli persuasiva per altres llocs dels territoris ocupats que demanen, com Hebron i Nablus”.\nDes de l’elecció de Trump fa un any, Naftali Bennett, el ministre d’educació israelià i líder del principal partit dels colons, ha començat a reclamar que Israel aprofiti l’oportunitat per annexionar-se els assentaments de Cisjordània.\nÉs probable que la pressió ara augmenti ràpidament cap a Netanyahu per avançar encara més cap a la dreta. Al lloc web 972, Noam Sheizaf, un analista israelià, ha observat que la declaració de Trump havia impulsat la posició dels colons que “a la llarga els ‘fets sobre el terreny’ són més importants que la diplomàcia i la política, i que Israel eventualment guanyarà legitimitat per les seves accions”.\nEfectes a Jerusalem\nEls efectes més immediats, segons Anar Amim, una organització de drets humans d’Israel, se sentiran a Jerusalem. Els ministres del govern ja han redactat lleis per posar grans assentaments de Cisjordània sota l’autoritat municipal de Jerusalem, com una forma encoberta d’annexionar-los.\nTambé hi ha plans per prendre a un gran nombre de palestins els seus documents de residència a Jerusalem emesos per Israel perquè viuen fora del mur de separació que Israel va construir a través de la ciutat fa més d’una dècada. Això accentuaria una nova i indestructible majoria jueva de dreta a Jerusalem.\nLa setmana passada, Anar Amim va advertir en una declaració que la mesura de Trump segurament “envalentiria” aquestes accions per part de la dreta israeliana i proporcionaria un “vent de popa” a aquells determinats a superar la solució de dos estats.\nAssad Ghanem, professor de política a la Universitat de Haifa, ha dit a Al Jazeera: “Trump ha donat legitimitat a l’agenda messiànica de la dreta. Ha adoptat el llenguatge de l’extrema dreta a Jerusalem, que és la capital eterna i unida d’Israel. L’extrema dreta declararà això una victòria”.\nEn paral·lel, el segell d’aprovació de Trump per a la presa de Jerusalem per part d’Israel intensificarà el simbolisme religiós de la ciutat per als jueus i la importància de la sobirania israeliana sobre el complex de la mesquita d’al-Aqsa, ha assenyalat Ghanem.\nMoviments del temple\nEls últims anys, un nombre creixent de rabins ha estat bolcant el consens de fa segles que el recinte d’al-Aqsa està prohibit per als jueus perquè no se sabia on eren les ruïnes d’un temple jueu anterior. En la tradició jueva, està prohibit caminar sobre un santuari interior, conegut com el Lloc Santíssim.\nAvui dia, els jueus entren regularment al recinte i alguns fins i tot hi resen. Els rabins colons i els ministres del govern d’extrema dreta han demanat dividir el complex entre israelians i palestins, creant enormes tensions amb els palestins.\nMentrestant, un moviment marginal de partidaris jueus que volen destruir la mesquita per reconstruir l’antic temple jueu en el seu lloc, s’estan movent gradualment cap a la tendència dominant. El moviment de Trump serà un estímul a les seves ambicions i credibilitat, ha dit Sheen, que ha estudiat els moviments del temple.\nHa assenyalat que immediatament després de la declaració de Trump, aquests grups havien pujat una caricatura de Trump en el complex d’al-Aqsa, davant de la cúpula daurada de la Roca, imaginant el temple jueu al seu lloc. Trump es mostra dient en hebreu: “Aquest és el lloc perfecte!”\nSheen ha dit: “Això serà tractat com una crida a les armes per part d’aquests grups”.\nNoves eines de resistència\nEl reconeixement dels Estats Units a Jerusalem com a capital d’Israel, tindrà un efecte igualment dramàtic a llarg termini sobre l’opinió pública palestina? Els analistes creuen que sí. La manca d’una gran indignació, fins i tot després que els líders palestins van demanar tres dies de fúria la setmana passada, podria ser enganyosa.\nEls analistes israelians han suggerit que sovint hi ha el que anomenen un “període d’incubació”: un termini entre un canvi important a favor d’Israel i una reacció popular dels palestins. Això va ser cert en la segona Intifada, que es va produir mesos després del col·lapse de la cimera de Camp David.\nUna expectativa d’ira instintiva a la decisió de Trump pot estar fora de lloc, diuen els analistes. La decisió pot donar com a resultat un procés d’ajustament més lent i molt més profund a la nova realitat.\n“Els palestins ara hauran d’abandonar les velles eines de lluita nacional, perquè s’ha demostrat que són ineficaces. Necessitem noves eines de resistència, i això requerirà una lluita de base. Necessitem un retorn a les protestes massives”, ha dit Jabareen.\nGhanem ha assenyalat el perill que, amb el probable creixement d’un extremisme religiós jueu a Israel i entre els colons, alguns palestins puguin derivar cap a la violència. Però ell espera que una tendència més significativa seria que els palestins reavaluessin l’objectiu final de la seva lluita i optessin per la desobediència civil massiva.\n“La solució de dos estats òbviament ja està acabada, i això probablement mobilitzarà una nova generació per lluitar per un sol estat”, ha dit. “Els activistes i els líders necessitaran reconstruir el nacionalisme palestí”.


Les dones no som (tan) complicades...: 9 d'Octubre: dia dels enamorats\n9 d'Octubre: dia dels enamorats\nAl País Valencià, tal dia com hui, es commemora l'entrada a la ciutat de València de Jaume I en 1238. I amb motiu d'aquesta commemoració, aquesta vesprada, a les 18h. tindrà lloc la manifestació que enguany porta per títolc "Pels nostres drets, pel nostre país", amb eixida des de l'encreuament dels carrers Guillem de Castro amb Hospital, convocada per la Comissió 9 d'Octubre.\nA més també celebrem el dia dels enamorats. Sí, hui, res de celebrar el 14 de febrer!! eixe dia és per celebrar l'amor al consumisme, i jo, cada any, em faig un bon regal. Però el 9 d'Octubre, Sant Dionís, és el dia dels enamorats al País Valencià i ho celebrem amb la tradicional Mocaorá.\nAquesta mocaorá l'ha de regalar l'home a la seua parella, i consisteix en una safata que conté uns dolços de massapà cuit, la Piuleta i el Tronador, i dolços de massapà cru en forma de fruites i verdures, tot embolicat en un mocador per al coll.\nDiu la llegenda romàntica que representen els fruits de l'horta de València que les valencianes van oferir a Jaume I i a la reina Na Violant d'Hongria el 9 d'octubre de 1238 quan van entrar a València. No està clar si va ser amb la suspensió de les celebracions del 9 d'octubre arran del Decret de Nova Planta, o a partir de la prohibició de fabricar pirotècnia per part de Carles III, quan els pastissers van començar a donar forma de petards, piules i trons als massapans, naixent així la Piuleta i el Tronaor. També es diu que tenen una simbologia eròtica (jo em quede amb aquesta segona opció). A partir del segle XIX es va afegir el mocador envoltant els dolços, donant nom al conjunt. Així que si se t'havia passat per alt aquesta data... corre a comprar-li la mocaorá a la teua amada (o amant). No hem de perdre aquestes tradicions.\nFeliç dia de Sant Dionís!!\nEtiquetes: amor?, diada, manifestació\nJo desconexia aixo que expliques que passis un bon dia de els enamorats.\n9 d’octubre de 2008, a les 6:44\njo també ho desconeixia completament!\nAqui a Catalunya, celebrem el dia dels enamorats el dia del meu aniversari (23 abril, el dia de sant jordi)\nJo tampoc celebro el 14 de febrer.\n9 d’octubre de 2008, a les 8:35\nSí que has sigut puntual a l'hora de publicar el post sobre el 9 d'octubre, eh?\n9 d’octubre de 2008, a les 10:13\n9 d’octubre de 2008, a les 10:19\nFelicitats als amants i amats (i amades) però a mi aquesta celebració no m'agrada: el regal de l'home a la dona, dolços i mocador... No se ho trobe poc... igual. I a nosaltres no ens regalen res? És clar ens poden regalar la mateixa cosa, però la tradició és poc... igualitaria. No m'agrada. Som les persones qui hem d'anar adaptant-les als nous temps, fent el regal a la inversa o celebrant-ho d'alguna altra manera: un soparet íntim, un cap de setmana d'escapada, una nit loca,... o tot a la una que un bon regal agrada a tots i a totes. Però malgrat que no m'agrade és un bon dia, com un altre, per felicitar la teua parella. Vaig a buscar-la a vore qué me diu... ;-)\n9 d’octubre de 2008, a les 11:10\nFelicitats a tots els que no diuen "Comunitat Valenciana" i als enamorats!\nI gràcies per recordar que és Sant Dionís...vaig a dir-li alguna "xufeta" a una ex-ciberamant i ara futurible, a vore si em toca premi :D\n9 d’octubre de 2008, a les 12:23\nstriper: gràcies!! per això ho expique, per si algú no ho sap. Solem tindre més coneixement al sud de la gent del nord, que no al contrari...\n_Meia_: i no et van posar de nom Jordieta?? xDD Això si ho sabia, que ho celebraveu aquest dia.\njosé vicente: potser no t'havies fixat però m'agrada molt cuidar les hores a les que publique els comentaris. Mai són a qualsevol hora.\nesclata-sangs: ja ho crec!! per cert, enhorabona pel teu blog. M'agrada i m'acabe de subscriure.\nmonyofiné: el costum és la mocadorada. I la tradició (que no obligació) diu que és de l'home a la dona i així ho he explicat. Evidentment ella també pot fer-ho, així que no patisques, que també pot haver regalet per a tu :P\nI si a més, vols regalar més coses... és cosa teua.\nsanti: Sort!! Ja diràs com quedes...\n9 d’octubre de 2008, a les 16:27\nSempre m'agradat aquesta tradicio. Sant Valentin es pals castellans. Els Valencians... un bon mocador i unes pastetes. Saluts!\n10 d’octubre de 2008, a les 12:18\nNo estic enamorat de tú perquè no estic segur de saber qui ets, però sí que t'estime una miqueta (com amiga, però no massa, eh?)\n10 d’octubre de 2008, a les 15:02\ntim: jo si celebre St Valentí, però no com a dia dels enamorats, sinó com a dia consumista.\njosé vicente: com et fas el dur... va, admiteix-ho, que te mueres por mis huesitos xDDD\n10 d’octubre de 2008, a les 15:45\nNingú no m'ha dit res de la Lucre que apareix a la foto... com sóu...\n14 d’octubre de 2008, a les 14:08\nL'únic que'm sap més greu es que esta tradició no es coneix casi ni tant sols al nord que esta molt proper :/\nEl desig més gran que tinc per a este dia no es poder regalar-li massapà a algú, es poder celebrar la nostra diada de una puta vegada en pau.\nEixe dia me'ls menjaré sense que s'he m'amargue l'anima.\nLlastima que tanta dolçor no ens edulcore un poc l'existència.\neixa lucre te relleu?\nA mi m'agrada :)\nmolt bon article com sempre.\n9 d’octubre de 2010, a les 18:31


Can Vies: "En Carles representa el barri que volem"\nCan Vies: “En Carles representa el barri que volem”\nAquest matí, a plaça de Sants, s’hi han aplegat centenars de veïns, membres d’entitats independentistes i entitats de Sants que han participat en una breu manifestació que ha acabat a la porta del local del Carles al carrer de Vallespir.\nEl restaurador del carrer de Vallespir, Carles, va ser condemnat a presó preventiva arran de les manifestacions per demanar l’absolució de Pablo Hasél a Barcelona el passat diumenge. Divendres la jutgessa va decidir posar-lo en llibertat provisional amb limitacions com la prohibició de participar activament a mobilitzacions.\nA la concentració d’aquest matí hem pogut escoltar diferents portaveus d’entitats que han mostrat el seu suport al veí, en aquest tall escoltarem a Can Vies qui ha remarcat el seu servei combatent per defensar els seus ideals com la llibertat d’expressió.\nCentenars de persones mostren el seu suport a…\nSants per la independència: “Visca la terra lliure”


Kubo y las dos cuerdas mágicas (Kubo and the two strings, 2016) - Travis Knight\nMarc Ambit 28.6.17 Animació , Aventures , Travis Knight Cap comentari\nÉs un error comú, al gust de qui us escriu, jutjar les pel·lícules d'animació amb un criteri diferent del de qualsevol altra pel·lícula amb actors i actrius de carn i ossos (live action, en diuen). Per bé que és ben veritat que cal analitzar certs aspectes estètics que només les pel·lícules d'aquesta mena presenten (dibuix i animació, principalment), al cap i a la fi no pretenen altra cosa que explicar una història tal com fan totes les altres pel·lícules del món. I és un error (insisteixo, sota el meu criteri) jutjar-les diferent perquè llavors correm el risc de que la vista se'ns enterboleixi i caiguem en les mans de la bellesa purament formal, per oblidar la narrativa, l'hermenèutica, la profunditat i complexitat dels personatges, etc.\nKubo y las dos cuerdas mágicas és tan bella, tan encisadorament aclaparadora, que el risc encara és major. La productora Laika ja ens havia captivat amb les tenebroses aventures de la Coraline, o amb Paranorman o els Boxtrolls, i no ha pas deixat de fer-ho amb les aventures del jove Kubo. Li ha afegit, a més, un embolcall particularment llaminer per als ulls occidentals, la parafernàlia tradicional japonesa, en un poti-poti d'influències de les que un japonès se'n fotria sense ganes: ukiyo-e + samurais + origami + ànimes d'ancestres + encanteris sobrenaturals + tema pop passat pel tamís oriental amb un shamisen (l'instrument japonès que porta el Kubo) però cantat per una veu reconeguda del panorama musical occidental (la fabulosa Regina Spektor). En definitiva, pastitx oriental per a paladars occidentals. Però som occidentals, i el poti-poti és indubtablement sucós i deixa un regust sublimat.\nEl problema, és clar, arriba a l'hora de gratar la superfície del dibuix i descobrir que, a sota, no hi ha més que una colla d'aventuretes malgirbades, transsumptes d'escenes i influències que tots hem vist mil cops, amb uns personatges que evolucionen més ràpid del que el Kubo triga en posar en solfa alguns dels seus encanteris i que no troben la química necessària per a fer que una aventura esdevingui memorable.\nA tot això, el aclaparador desplegament visual és una estranya barreja a la que costa trobar-li el sentit. Els de Laika sempre han volgut fusionar el modelatge de marionetes amb l'animació més puntera (esdevenint, segurament, els punters en aquesta feina), però un no pot deixar de preguntar-se per què no s'atreveixen a fer-ne una completa i íntegrament només de marionetes, sense cap afegitó ni retoc digital. A un servidor, fanàtic de l'animació, li encantaria veure com se les componen per animar, sense CGI, un mar, uns cabells sinuosos, uns dracs voladors o, simplement, un personatge principal. Seria preciós veure als de Laika insuflant vida, com si del Pinotxo es tractés, als seus personatges.\nPerò no, de moment no en són capaços, de donar vida als seus personatges. Ni amb CGI ni sense. El Kubo, sa mare i l'escarabat que els acompanya són tan hieràtics que es fa impossible creure-se'ls o voler-los acompanyar en les seves aventures. No hi ajuda massa el doblatge desafortunat d'alguns dels actors i actrius, molt en especial la Charlize Theron, que és absolutament incapaç de sonar diferent del que sona un iceberg, però és que tampoc el sempre solvent Matthew McConaghey troba la vessant còmica del seu personatge babau i desubicat. (Com a demostració d'aquest fet, senyoria, aportem com a prova d'excepció que confirma la regla el doblatge que la gran Brenda Vaccaro aporta al personatge de l'entranyable velleta del poble).\nPer descomptat, en aquell poti-poti que comentàvem d'influències orientals, hi trobem un bri d'esperança quan veiem que hi ha una tènue intenció al darrera, relacionada amb els records, les històries i l'storytelling vital que ens vehicula l'existència. És, però, un miratge, doncs els vímets no estan ben teixits i el missatge queda difós i incidental, en cap cas capital ni rellevant i, irònicament, encara menys memorable, és a dir, que es pugui recordar.\nUna pena, en tot cas, que un embolcall tan bonic no arribi a transcendir en excés donada la seva auto-complaença en allò visual, desestimant la profunditat, els matisos i, en definitiva, la vida, que és allò primer que un animador ha d'aconseguir dels seus personatges, siguin aquests marionetes o acumulacions de bits de colors.\nMarc Ambit 2.6.17 Jordan Peele , Terror Cap comentari\nEntretingut poti-poti transgènere, per bé que incomplert i fallit en molts aspectes, el que ha elucubrat el debutant Jordan Peele amb aquesta inquietant història racial en la que el nòvio afroamericà d'una filla de blancs surenys s'aboca a un seguit d'estranys descobriments al voltant de la seva família política. "Déjame salir" està plantejada com una pel·lícula de terror a l'ús, amb tots els tics i trucs exagerats del gènere: que si una escena inicial (un afroamericà passeja per uns suburbis i és capturar per un estrany encaputxat) que serveix de prolegomen del terror que ha de venir un cop la trama s'hagi pogut desenvolupar i els personatges hagin estat degudament presentats, que si un foreshadowing violent (l'atropellament d'un cérvol en la carretera que et du a la perdició és ja un clàssic del cinema de terror), que si ensurts sintètics forjats a cop de volum desmesurat, etc. Però l'excusa i detonant que empara la cinta és tan rocambolesca que esdevé inevitable que sovint s'escori cap a la comèdia negra o, si més no, se'n serveixi com a contrapunt (el personatge de l'amic, en Rod, n'és l'element més evident, però també diverses escenes plantejades des de la comèdia per arribar al terror).\nRefregar una trama de gènere de terror contra algun aspecte de denúncia no és pas una novetat. Des que el gènere existeix que a la font del terror se li busca un referent real que pugui articular algun sentit a allò que veiem, alhora que fa corpori el mateix terror. L'exemple més clar seria tota la nissaga dels "ultracossos" des de la del Siegel fins a la del Ferrara, en la que cada nova pel·lícula semblava ser una metàfora dels temps que corrien, alineant els invasors amb els comunistes, els pro-militaristes o els alienats consumistes, però també els zombis, els assassins en sèrie o els més sagnants assassins han estat sotmesos a paral·lelismes contemporanis. Aquí Peele usa la temàtica racial, i ho fa amb força encert, trobant la manera de conjuminar-la de manera directa i sense embuts. Aquesta connexió, però, és tan inversemblant, que obliga a la trama a trepitjar els terrenys de la comèdia negra. Al cap i a la fi, "Las esposas perfectas" (The Stepford Wives, 1974), notable pel·lícula basada en la novel·la de l'Ira Levin, guionitzada pel William Goldman ("La princesa prometida", "Marathon man", "Misery", etc.) i dirigida pel Bryan Forbes (que l'any 2004 va tenir un menyspreable remake a càrrec del Frank Oz amb la Nicole Kidman) no deixa de ser exactament el mateix punt de partida, exactament el mateix. I en aquesta barreja, "Déjame salir" sembla perdre-li el pols a la tensió.\nI la perd, la tensió, perquè també és incapaç d'estar-se d'acumular els tòpics del gènere, com si li anés la vida en haver-s'hi d'encabir. No només hi afegeix els ja mencionats tics del terror modern, sinó que no pot evitar caure en els errors habituals que aquest també practica (la porta convenientment oberta del quartet "secret" de la nòvia en el que hi ha una capsa perfectament disposada per tal de ser oberta i que conté, per descomptat, la prova definitiva de que ella menteix i que ha estat l'ham per capturar-lo) i fins i tot forats de guió que despisten i allunyen l'espectador més avesat (per molt que no sembla impossible que el protagonista, lligat de mans, pugui arribar a posar-se una mica de cotó a les orelles, sembla francament impossible que se'n pugui posar prou com per amortir completament el so que l'ha d'hipnotitzar).\nVal a dir, però, que en el seu intent de fer una analogia racial, en Peele ha sabut trufar la pel·lícula d'un bon tou de detalls ben trobats que li aporten interès, sobretot en un repàs posterior. La "hipnosi" dels afroamericans que són convertits en meres marionetes, suplantades per un pensament blanc, la reclusió mental en un espai en el que la veu negra no es pot fer sentir, el protagonista "recollint" cotó del silló per poder escapar, i encara molts més, són detalls que demostren un guió molt rumiat i incubat.\nLa fórmula, doncs, funciona a mitges. I si bé l'entreteniment està assegurat, un servidor hagués preferit un to més seriós per afrontar una barreja tan explosiva de gènere de terror i denúncia racial.


Detingut a Alacant un depredador sexual dedicat a captar menors amb finalitats sexuals\nDetingut a Alacant un depredador sexual dedicat a captar menors amb finalitats sexuals GUARDIA CIVIL\nLa Guàrdia Civil ha detingut una persona a Alacant, en col·laboració amb el FBI, acusat de formar part d'un grup criminal internacional dedicat a captar menors en internet amb finalitats sexuals, principalment xiquetes de 8 a 14 anys d'edat a les quals gravava i obligava a fer pràctiques aberrants. Fins al moment s'han identificat 80 víctimes, segons ha informat aquest dimecres la Comandància en un comunicat.\nL'operació es va iniciar fa dos anys, en descobrir el FBI (Federal Bureau of Investigation) dels Estats Units l'existència de diversos grups organitzats que operaven a través d'una plataforma online de videoconferències per a aconseguir la participació de menors en activitats de tipus sexual, gravant en vídeo aquests comportaments.\nUna vegada intervinguda la plataforma i descoberts els vincles amb Espanya, el FBI va traslladar aquesta informació a la Guàrdia Civil a través del grup de treball VCACITF (Violent Crimes Against Children International Task Force).\nEl treball conjunt realitzat durant aquests dos anys, mitjançant la vigilància activa a través del ciberpatrullatge i la utilització d'agents encoberts, ha permès la identificació i detenció d'altres 21 persones fins al moment, i es preveuen noves actuacions en diferents països.\nDurant el monitoratge de la plataforma utilitzada pels investigats, es van trobar indicis que un dels seus més actius components realitzava la seua activitat des d'Espanya, el qual es feia passar per diferents menors d'edat en les seues tasques de captació. Els agents van registrar el domicili del sospitós on es va trobar abundant material pedòfil suposadament produït per l'ara detingut.\n'HUNTERS I LOOPERS'\nEl grup del que formava part aquesta persona estava estructurat en diferents rols que, al seu torn, es divideixen en dos grups principals als quals ells mateixos van batejar amb els noms de 'Hunters' (caçadors) i 'Loopers'.\nEls 'hunters' es dedicaven a captar menors en diferents xarxes socials, sobretot xiquetes de 8 a 14 anys d'edat. La seua tasca consistia en, mitjançant l'ús de perfils amb fotos d'altres menors, aconseguir atraure a les seues víctimes a la plataforma de videoconferència.\nUna vegada que les menors visitaven aquest lloc arribava el torn dels 'loopers'. Els individus amb aquest rol emetien vídeos prèviament gravats d'altres menors amb la finalitat de que les seues víctimes pensaren que estaven interaccionant amb altres persones de la seua mateixa edat i no amb adults. Aquests vídeos emesos eren en uns casos descarregats d'Internet i en uns altres es tractava de les imatges captades de les pròpies víctimes del grup.\nEl detingut a Alacant alternava tots dos rols i a més realitzava tasques de coordinació i direcció dins del grup i va establir una sèrie de regles d'obligat compliment, com per exemple no interactuar en privat amb les menors. A més, exigia a la resta de components que compliren amb els rols que tingueren encomanats, sota amenaça de ser expulsats.\nL'ara detingut va aconseguir que les seues víctimes realitzaren diversos tipus d'activitats sexuals, arribant a sol·licitar-los pràctiques totalment aberrants que al mateix temps eren gravades i emmagatzemades en diferents dispositius intervinguts al detingut.\nL'anàlisi de la informació intervinguda en el domicili registrat ha servit per a conéixer, a més de les identitats que aquesta persona utilitzava en la seua activitat delictiva, altres plataformes utilitzades amb la mateixa finalitat.\nAquesta nova informació ha servit per a obtindre dades clau sobre altres pedòfils, tant a Espanya com en diferents països d'Europa i Amèrica del Nord, en la qual ja s'està treballant per a la seua difusió tant en el marc de VCACITF com a través d'EUROPOL.\nD'altra banda, l'estudi de l'important volum de vídeos produïts pel detingut ha permès conéixer noves víctimes, la identificació de les quals està en curs. La investigació ha sigut duta a terme pel Departament de Delictes Telemàtics de la Unitat Central Operativa de la Guàrdia Civil.


EL REPARTIDOR DE SIFONS\nPassava la tarda amunt i avall amb el seu carretonet carregat de sifons i de gasoses, a canvi de res. Era sortir de col·legi i córrer com un gat mesquer fins al magatzem de queviures. I porta sí, porta no, anava lliurant el gasós líquid, ara dos sifons, aquí quatre gasoses, allà alguna sidra ... I amb un “passi-ho bé” i la rialla implorant que mostrava, obtenia petites monedes que anava guardant a la butxaca dels pantalons. I en canviar de carrer es deturava a fer caixa i ell mateix es donava ànims a veure si podia superar la suma del dia anterior.\nForaster al poble com era, les mestresses no arribaven a ubicar-me a cap casa, i ell, fent la gràcia, a unes els deia: “És de cal Maco!”, i a unes altres: “Sí, dona, de cal Sucrero!”... I els dos vinga a riure! Érem al seu reialme i ell n’era el príncep.\nAcceptava la meva companyia però no permetia que jo empenyés el carretó. Pensareu que ho feia per avarícia, per quedar-se amb tot el botí, però no. Si en acabar la jornada, cap al tardet, corria a gastar-s’ho tot en una paperina de gallets o en unes regalèssies de pal que compartia generosament amb mi!\nPerò un bon dia, el repartidor de sifons se’n va anar. El petit príncep del carretó dels sifons i les gasoses va deixar de repartir, i de sortir de l’escola, de córrer com un gat, i de dir “passi-ho bé” i de fer rialles i de comptar unes miserables propines. Ja ningú va repartir cap més sifó ni cap gasosa. I només la pluja i la rosada i el gebre ompliren des d’ara el carretó orfe, adormit per sempre en un racó del seu hort, sota una antiga figuera.\nEL FESTÍ DE LES GAVINES\nJa no hi queda ningú. Ha sonat el timbre i els darrers alumnes ja tomben la cantonada i desapareixen del camp visual. És el senyal. Malgrat que el matí és fred, el sol alegre de març ja s’ha tret les lleganyes i omple de vida els racons del pati.\nUn estol d’ansioses gavines es prepara per a l'imminent aterratge. I amb un parell d’aleteigs ja es precipiten sobre el terra esquitxat de deixalles. No serà fàcil. Es diria que el festí està organitzat, que hi ha un protocol: primer menjaran els gavinots; en segon lloc, elles, i, només en cas de descuit, algun colom insolent o algun pardalet poruc.\nAsseguts als pupitres, els alumnes empassen saliva pensant en la font que hi ha al pati. I els renecs de les aus barallant-se pels fragments del botí, els recorden que el món continua girant allà fora, malgrat les aclucades persianes que eclipsen la clara llum del matí.\nL'OLOR D'ALL I EL MOSQUIT\nAvui he anat a Barna. M’he hagut de llevar d’hora per agafar un dels primers trens. Però no m’he amoïnat, perquè sé que no arribaré als Monjos que ja faré capcinades.\nA l’Arboç pugen una dotzena de passatgers que s’esparceixen pel vagó, encara desert. Un d’ells, senyor de mitjana edat, s’asseu just al meu costat. Segur que anit va menjar all, perquè de seguida me’n ve una alenada amb regust arranciat, cosa que detesto. Per si això fos poc, a l’instant veig aparèixer un mosquit immens voleiant per sobre els caps dels recents viatgers. M’incorporo lleugerament i no li trec l’ull de sobre. Desitjo amb totes les meves forces que s’allunyi de la meva posició. Maleït mosquit! Els tinc pànic! No em deixarà aclucar els ulls! Mentrestant, l’insecte oscil·la, ara cap aquí, ara cap allà. Dubta. Sembla que vol atacar. No, ho descarta, i de cop, s’atura en un dels laterals. Respiro ja més tranquil, però quina pantuflada li donaria! En aturar-se el comvoi, el subtil corrent d’aire que genera l’obertura de portes fa que de nou s’envoli i finalment el perdo de vista. Com envejo els meus companys de viatge que, aliens al risc que corren, dormiten tan plàcidament! Però com? Ara no en veig un de mosquit, sinó dos! Em falten ulls per seguir-los la pista i passo la resta del trajecte ben despert, pendent de les seves evolucions.\nQuan per fi arriba la meva estació, abandono el vagó amb un sospir d’alleujament pel fet d’haver-ne sortit indemne. He de reconèixer, però, que no s’han interessat per mi en cap moment, el mosquits. I mentre accedeixo al carrer, no puc parar de pensar que tal vegada l’al·lè acre d’all del passatger veí hagi esdevingut el meu perfecte escut protector.


Experts en el disseny i programació de pàgines Web amb WordPress - Xplora\nWeb amb WordPress\nFarem que t'enamoris de la teva súper-Web amb\nla combinació de WordPress & Woocommerce.\nExprimirem junts tot el potencial de WordPress fins a aconseguir\nuna Web que t'encanti: ben posicionada a Google, segura i ràpida i,\nsobretot, eficaç i rendible per a la teva empresa; atraient\npotencials clients i aconseguint vendes. D'una vegada per totes!\nDisseny i programació Web amb WordPress + Woocommerce\nTorna a enamorar-te de la teva Web!\nManteniment i actualització de pàgines Web en WordPress\nEns encarregarem de tot el relacionat amb la teva Web, sense causar-te molèsties ni pèrdues de temps, permetent centrar-te en el teu negoci, convertint-la en una arma comercial real amb la qual aconseguiràs vendes i resultats.\nExprimim el teu WordPress!\nWordPress mola, i ho saps!\nMigració de pàgines Web en Joomla, Wix o a mida, cap a WordPress\nEns ocupem de tota la migració de la teva pàgina Web, estàtica o dinàmica, des Joomla, Wix, WordPress.com, Blogger, Drupal o un altre CMS cap a WordPress. Amb la modalitat “claus en mans”; zero molèsties per a tu! A més instal·lem sistemes de seguretat i preparem la Web per posicionar-se genial a Google.\nAnem-nos a WordPress!\nFem créixer el teu WordPress\nProgramació a mida de plugins WordPress i Woocommerce\nNecessites quelcom especial per al teu WordPress? Yes we can! Dissenyem i desenvolupem funcionalitats Web en WordPress i plugins a mida, per donar resposta a necessitats de les empreses i utilitzant les tecnologies més avançades i idònies en cada cas.


Hàbits després de dinar | Escola bressol Tambor\n08/03/2022 / Escola Bressol Tambor\nEls hàbits i les rutines són importants per als infants, tant per situar-los en el dia a dia com en la seva conquesta cap a l’autonomia. Poc a poc, la mainada va sabent en quin moment del dia es troben , si falta poc per que arribin les famílies a buscar-los, si va arribant l’hora de dinar, si es van a preparar per anar descansar… Això ho aconsegueixen amb la repetició diària dels mateixos hàbits.\nQuan les criatures van acabant de dinar s’aixequen de la taula, es treuen el pitet i el van a guardar cadascú a la seva motxilla. Segons el moment evolutiu en que es trobi cada infant, la mestra l’acompanyarà físicament fins que amb la repetició diària sigui ell qui reconegui la seva motxilla, l’obri i el guardi per ell sol. Després es rentaran les mans i les cares que s’han embrutat dinant. La pica està a l’alçada de la mainada de manera que puguin arribar perfectament a l’aigua. Des del moment en que els infants es mantenen dempeus es renten a la pica. La mestra situada a l’alçada de la criatura primer els posarà els sabó, fregarà conjuntament amb l’infant les mans acompanyant-se de l’explicació del que estan fent, d’una cançó, de la temperatura de l’aigua, de les sensacions… en definitiva posant paraules allò que està passant. Cada infant fa el seu procés al seu ritme, cada cop són més autònoms, fins a arribar a rentar-se pràcticament sols, a posar-se el sabó, a eixugar-se amb el paper situat al seu abast i llençar-lo a la paperera.\nUn cop netes i nets, es preparen per anar a dormir. Canviem bolquers al taulell o dempeus segons el moment evolutiu de cada infant. Altres fan pipis al wàter o a la gibrella, qui estigui en aquest punt en el procés de control d’esfínters. Després, els infants es van traient les sabates, els pantalons i la dessuadora per dormir més còmodes. Als grups de grans són els infants els qui endrecen la roba i les sabates en uns bucs personalitzats.\nAquest curs les estances de grans dormen a dos espais: un grup al dormitori i l’altre a l’estança. Els grups els fa la mestra atenent a diferents criteris, qui té més necessitat de són o qui es sol despertar abans per exemple. Els grups es poden modificar en funció de les necessitats i els processos que van fent durant el curs.\nAra ja és hora de que qui ho necessiti agafi el seu xumet, do-doo, nino o objecte de transició amb casa seva… i a descansar!\n← El joc és la forma més elevada de la investigació\nJo vull, jo puc, soc capaç! →


Afinpa, compravenda i traspàs de farmàcies\nL’oficina de farmàcia s’ha convertit en una inversió interessant per als que volen entrar al sector farmacèutic de forma reeixida; però el procés de vendre farmàcies o adquirir aquest tipus de negocis no és senzill, requerint indispensablement de l’assessoria i ajuda d’un equip professional especialista en aquest tipus d’operacions.\nEn Afinpa ho sabem molt bé, per això som especialistes en tot el procés que comporta la compravenda d’oficines de farmàcia, oferint als nostres clients solucions oportunes, efectives i completament personalitzades segons els seus requisits i necessitats perquè iniciïn el seu camí cap a l’èxit amb totes les garanties.\nEns adaptem a les noves tendències del mercat, pensant sempre en els nostres clients, perquè no som una empresa més d’intermediació sinó que treballem colze a colze amb cada persona per garantir que el seu èxit es converteixi també en el nostre.\nGràcies al dur treball d’un equip de professionals amb àmplia experiència en el sector; amb un ampli bagatge en negociacions patrimonials, assessorament financer de qualitat i solucions jurídiques especialitzades en el sector farmacèutic.\nJesús Monterrey (Director comercial)\nCofundador i soci de Afinpa Transaccions. Encarregat de l’àrea comercial de l’empresa, amb més de 10 anys d’experiència professional. Les seves habilitats principals són:\nRaúl Noguera (Director financer)\nCofundador i soci de Afinpa Transaccions. Encarregat de l’àrea financera i anàlisi de l’empresa, amb més de 10 anys d’experiència professional. Les seves habilitats principals són:\nMaria José (Advocada)\nLlicenciada en dret per la universitat Autònoma en 2000. Especialitzada en Dret Immobiliari, Dret Hipotecari, Dret Successori i Dret Farmacèutic. Les seves habilitats principals són:


Reportatge sobre la vida i la mort del CF Reus Deportiu - Albert Solé Bonamusa\nReportatge sobre la vida i la mort del CF Reus Deportiu\nFeia molts anys, tants com 9, que no m’arremangava per fer un reportatge en profunditat d’un club del futbol català –tot aquell futbol fora del professional, és a dir, el 90%–. La primera meitat de la meva carrera la vaig dedicar als esports, i concretament a les categories més modestes del futbol. El 2010 vaig fer el salt al Diari Ara i vaig passar a escriure d’un club ric i poderós que va vestit de blaugrana, i des del 2013 vaig deixar els esports enrere. Però CTXT m’ha demanat que torni als meus orígens, i la història de la desaparició del CF Reus Deportiu era molt llaminera periodísticament. M’hi he passat hores i un viatge al lloc dels fets, i estic molt satisfet del resultat, encara que la història no tingui un final feliç.\nFutbol i Reus, una història de desamor\nA finals de setembre d’aquest any, el CF Reus Deportiu va morir i no de mort natural. Analitzem com i qui el va portar a la tomba


Raúl Martínez: plata europea amb sabor d'or - Comunitat de l'esport\nTres segons. Només tres fatídics segons li van sobrar a Raúl Martínez per a proclamar-se campió d’Europa per primera vegada en la seua carrera esportiva. Quan la final estava a punt de concloure, quan l’esportista il·licità ja es veia guanyador, quan ja acariciava la glòria, el croat Ivan Sapina va aconseguir l’empat gràcies a una punyada. El combat quedava abocat a l’assalt d’or, una loteria que va acabar coronant al taekwondista balcànic com a campió continental en menys 87 kg. Malgrat aquest dolorós desenllaç, Raúl va signar un Europeu quasi perfecte i va aconseguir un de les principals fites de la seua carrera. Als seus quasi 31 anys (els complirà a la fi de juny), l’esportista FER va conquistar una plata que fa gust d’or.\nNo deixa de ser curiós que Manchester s’estiga convertint en una ciutat talismà per a Raúl Martínez. A l’octubre de 2018, es va adjudicar el Gran Premi celebrat en aquesta ciutat anglesa. Ahir, va acariciar el títol en el Campionat d’Europa. L’esportista il·licità va obrir el certamen continental amb un contundent triomf (26-18) davant el francés M’bar N’Diaye en el combat de huitens de final. Minuts després, va patir enfront de l’alemany Alexander Bachman, a qui va derrotar 8-17 després d’una remuntada per a la història. A l’inici del tercer i últim assalt, i amb el temps en contra, Raúl Martínez perdia 8 a 3. En els dos últims minuts, l’esportista il·licità va demostrar un admirable ofici, va exhibir la seua millor versió i va signar el passe a les semifinals després d’un parcial de 0-14 al seu favor. En les semifinals, es va sobreposar a un inici dubitatiu i es va imposar amb claredat (18-3) al turc Enbiya Bicer. Finalment, en la final, era campió d’Europa… mancant tres segons.\nFins hui, l’il·licità havia disputat sis Campionats d’Europa. El seu millor resultat era el bronze obtingut en el certamen continental del passat any, a Bulgària. La plata aconseguida ahir a Manchester confirma l’encert de la decisió presa després dels Jocs de Tòquio: abandonar la categoria de menys 80 kg i endinsar-se en la de menys 87 kg. Fins a París 2024, encara queda molt, però Raúl va buidant el camí. Si les lesions li respecten, té qualitat, recursos, motivació i experiència de sobres per a segellar el seu segon passaport olímpic.\nPrevAnteriorEl Real Club de Regates d’Alacant d’imposa en el nacional\nSiguienteLes infantils de l’Atlètic Terrassa i els infantils del Club Egara es coronen a BorrianaNext


BAN MUNICIPAL SOBRE LES MESURES A APLICAR PER CONTENIR EL CORONAVIRUS\nM. Carolina Marquès Portella, Batlessa de l'Il·lustríssim Ajuntament de Sant Lluís,\nDavant les informacions relacionades amb el COVID-19 (Coronavirus), i d’acord amb les indicacions de la Conselleria de Salut i Consum de les Illes Balears i del Ministeri de Sanitat, vull reiterar les recomanacions generals que s’han fet públiques aquests dies a través dels mitjans de comunicació.\n• Manteniu una bona higiene personal: rentat freqüent de mans, evitar el contacte amb mans, nas i ulls.\n• Cobriu-vos la boca i el nas amb un mocador d’un sol ús o amb el colze en cas que tossiu.\n• Respecteu una distància mínima d’1 metre amb persones que tinguin símptomes respiratòries.\n• Comuniqueu-vos amb el telèfon de consultes mèdiques 061 en cas de sentir símptomes (febre, tossina, sensació de manca d’aire). En cap cas s’ha d’acudir al centre de salut ni a urgències.\nCom a mesura de contenció, en coordinació amb el Govern balear i la resta d’administracions, s’han acordat una sèrie de decisions per contenir l’expansió del virus. Aquestes mesures són:\n- Suspendre des de divendres dia 13 de març, i fins a finals de mes, l’activitat als següents serveis municipals:\n- Biblioteca Pública de Sant Lluís.\n- Molí de Baix.\n- Escola Municipal d’Ensenyaments Artístics.\n- Se suspén tota l’activitat esportiva a les instal·lacions municipals, des de divendres 13 de març i fins a finals de mes (inicialment).\n- Suspendre des de dilluns dia 16 de març, i inicialment fins a finals de mes, l’activitat a l’Escoleta Municipal de Sant Lluís.\n- Suspendre tots els esdeveniments prescindibles i que impliquin afluència de gent.\n- En conseqüència, la Sala Albert Camus quedarà tancada fins a finals de mes, i s’ajorna tota la programació cultural.\n- Es recomana a les entitats i associacions que apliquin els mateixos criteris, suspenent aquelles activitats prescindibles i que impliquin aglomeracions de gent. Es recorda que queden prohibits tots els esdeveniments amb més de 1.000 persones, i aquells de menys de 1.000 assistents, hauran de ser autoritzats per Salut Pública (a través del correu electrònic coronavirusinstitucions@dgsanita.caib.es, tot i que es recomana el seu ajornament.\n- Evitar l’ús, si no és imprescindible, de zones comuns com vestuaris i banys a les instal·lacions públiques.\n- Prohibir beure aigua directament de les fonts públiques, i emprar-les només per omplir bòtils.\n- Intentar que les consultes ciutadanes als serveis municipals es facin via telefònica. L’Ajuntament i els seus serveis seguiran funcionant amb normalitat, i atenent les persones i consultes que es facin presencialment, però es recomana optar per la via telefònica si és possible, o ajornar les visites en cas que no siguin urgents.\nÉs molt important mantenir la tranquil·litat, aplicar les recomanacions bàsiques i actuar amb seny i mesura. No hi ha motius per a l’alarma, però sí per actuar amb responsabilitat i seny. L’actitud de cadascú de nosaltres pot contribuir a un bon funcionament dels serveis sanitaris i a reduir la velocitat de contagi de la malaltia. La responsabilitat individual és clau per evitar més contagis.\nEn aquest cas, és més important que mai una actuació individual responsable, assenyada i rigurosa. Depèn de tots i totes plantar cara a la situació, amb determinació i calma. Sense treure importància a la situació, però amb mesura i tranquil·litat.\nEn aquest sentit, la Delegació de Govern i també Ports de les Illes Balears, asseguren l’abastament d’aliments, materials sanitaris, etc.\nUs recomano que us informeu a partir de fonts viables, com:\n- La pàgina web coronavirus.caib.es.\n- El telèfon 061 per als casos de dubtes sanitaris.\n- El telèfon 900 101 863 per a institucions educatives, socials, culturals, esportives i empresarials.\nTotes aquestes mesures poden ser modificades en cas de canvi en la situació actual, o per decisió de les administracions superiors.\nCosa que faig saber per a coneixement general, i ordeno la publicació d'aquest ban en el tauler d'edictes de l'Ajuntament.\nBan municipal (Català)\nBan municipal (castellà)


Creama oferix tres cursos que s’impartixen ininterrompudament – Ràdio Pego\nEls cursos són: ‘Aprèn a navegar per internet’, ‘Carta de presentació i currículum vítae’ i ‘Recerca d’ocupació per internet’. Per a inscriure’s, les persones interessades poden telefonar a Creama Pego, al 965571255\nEl temps és or i és per això que des de Creama Pego oferixen diferents cursos gratuïts de manera ininterrompuda, tots ells amb la intenció d’ajudar a millorar les possibilitats de trobar feina de les persones que en busquen.\nDos dels tres cursos que actualment s’oferixen tenen les noves tecnologies com a protagonistes. D’una banda, ‘Aprèn a navegar per internet’ té com a objectiu fer arribar l’ús d’Internet a totes aquelles persones que encara no han tingut l’oportunitat d’accedir a ell. I ho fa començant des del principi, és a dir, explicant-los l’ús del ratolí, que és el navegador, per a què serveixen els cercadors a Internet, com escriure i enviar els primers correus electrònics, com comprar per internet o com consultar els diferents mitjans de comunicació per la xarxa. També s’explica com accedir i operar amb la banca electrònica i l’ètica i seguretat de la xarxa.\nL’altre curs que té com a base les Noves Tecnologies és ‘Recerca d’ocupació per internet’, una acció formativa que té com a objectiu mostrar, a aquelles persones que busquen feina, com fer ús dels portals d’ocupació que hi ha a internet per optimitzar la recerca de feina.\nEl tercer curs és més clàssic, però, no menys important, ‘Carta de presentació i curriculum vitae’ i és que este últim és una de les principals eines de venda personal en els processos de recerca de feina. És un document de presentació en el qual es recullen dades personals, formatives, d’experiència i de competències, i que permet un primer contacte amb les organitzacions on s’aspira a treballar. D’esta manera, cal tenir en compte que la qualitat del currículum i la imatge que amb ell es projecta pot influir en el futur professional. La Carta de presentació és una eina lligada al currículum. Es tracta d’un document concís i formal, que té com a missió introduir breument la candidatura, tot destacant els aspectes més rellevants de la persona en funció del lloc de treball, i aconseguir despertar interès cap al currículum.\nCreama Pego complementa este tipus de tallers i cursos amb d’altres com els que s’impartiran l’1 i el 8 d’octubre, ‘Imatge personal en el comerç‘ que s’inclou en el segon cicle de comerç de la Marina Alta que coordina AFIC-CREAMA. Estos cursos, 8 en total a la comarca que es realitzen en diferents poblacions, estan patrocinats per la Diputació d’Alacant i organitzats per FACPYME.\nUn altre perfil d’usuari i usuària dels cursos de Creama Pego és el que necessita el carnet de manipulació de plaguicides. Uns carnets necessaris per a treballar amb productes destinats a tractar plantes o arbres. Les properes cites per a ells i elles són el 3 i el 17 d’octubre de 15 a 19.30h, quan està previst que es realitzen dos nous cursos de plaguicides bàsics.\n← 1512 xiquets i xiquetes van iniciar ahir el curs a Pego\nNoves Generacions del PP de Pego donarà el material escolar arreplegat a Càrites →


Tècnic-a especialista en projectes de formació tecnològica i transformació digital.\nGestionar els serveis i projectes de formació digital del Cibernàrium, adreçats a professionals, empreses i a la ciutadania en general.\nDissenyar, gestionar i coordinar els diferents catàlegs d'activitats\nque faciliten la formació continua en competències digitals en un entorn de transformació digital.\nAddicionalment des d'aquest lloc de treball també es contribueix a difondre tecnologies emergents dins del sector TIC a través de diferents formats.\n- Dissenyar, planificar i coordinar l'execució dels projectes de talent digital i formació tecnològica (online i offline) del Cibernarium.\n- Participar en la coordinació i execució dels esdeveniments de divulgació de tecnologies emergents i transformació digital.\n- Participar en les diferents fases de disseny i desplegament de l'oferta formativa: avaluació de la necessitat, disseny dels productes, seguiment i control del desenvolupament i la implementació i avaluació.\n- Contribuir a definir els indicadors i criteris d'avaluació d'impacte i revisar els procediments establerts per tal de garantir la millora continuada.\n- Coordinar la comunicació de les activitats del catàleg formatiu mitjançant els canals propis (web, butlletins, xarxes socials, etc).\n- Contribuir al manteniment, la millora de l'usabilitat i l'experiència d'usuari de les plataformes del Cibernàrium (web, LMS) així com crear i actualitzar continguts. Participar en la conceptualització i disseny d'aplicatius vinculats a l'activitat formativa.\n- Elaborar tota la documentació necessària pel desenvolupament dels projectes (plecs, convenis, contractacions, acords col·laboració, memòries, etc)\n- Vetllar per la millora contínua de les eines de gestió assegurant mètodes àgils i l'aplicació de tecnologies innovadores.\n- Participar i col·laborar en els diferents projectes de la Direcció Operativa de Formació i Innovació, així com treballar conjuntament amb altres equips tècnics municipals, altres agents de l'ecosistema i en entorns de treball transversals de Barcelona Activa.\nFormació universitària de grau en estudis de la branca de les ciències socials, preferentment en Periodisme i/o Comunicació.\nEs valorarà formació addicional a nivell de Màster o postgrau relacionada amb formació, metodologies d'aprenentatge innovadores, eines tecnològiques, entorns digitals i/o gestió de projectes de transformació digital. Imprescindible formació o coneixements demostrables en tecnologia aplicada (web 2.0, xarxes socials, eines al núvol, mobilitat, seguretat, programació i altres.)\nImprescindible nivell alt de català i castellà. Es valorarà el coneixement de la llengua anglesa.\nImprescindible 2 anys d'experiència en l'organització, disseny, planificació i gestió econòmica i administrativa de projectes relacionats amb el talent digital, la formació tecnològica i la transformació digital.\nEs valorarà experiència en projectes orientats a l'adquisició i millora de competències digitals per a la ciutadania.\nEs valorarà també experiència en la gestió pedagògica i tecnològica de projectes i eines de formació online.\nCONTRACTACIÓ : Núm. de places: 1\nINICI CONTRACTE : Finalització del procés de selecció\nSALARI I CATEGORIA PROFESSIONAL : Grup 1. Nivell salarial 4. 37.108,17 € anuals.\nTEC PROJECTES FORMACIO TECNOLOGICA TRANSFORMACIO.pdf


Tribuna Ganxona » CULTURA I OCI Presentat el cartell guanyador del concurs del Carnaval 2018\nPortada » Portada » CULTURA I OCI » FESTES I CULTURA POPULAR » Presentat el cartell guanyador del concurs del Carnaval 2018\nLa olotina Roser Matas, presentant el cartell del Carnaval 2018, del qual n'és l'autora (AJ SFG)\nAquest matí de dimarts 9 de gener s’ha presentat, a la Sala de Plens de l’Ajuntament, el Cartell del Carnaval 2018, obra de la il·lustradora olotina Roser Matas. El disseny, anomenat “El ball del peix”, ha estat el guanyador d’entre les més de 30 obres presentades.\nLa guanyadora, tot i ser una aficionada al disseny, és professora de matemàtiques a l’Institut Antoni Pous i Argila de Manlleu. Per a realitzar el disseny ha utilitzat una tècnica digital simulant aquarel·la que juga amb motius mariners i tons càlids. Matas també ha guanyat altres concursos gràfics com el cartell de les Festes del Tura d’Olot 2017 i el de les Fires de Sant Narcís de Girona el 2016.\nAquesta convocatòria ha estat un èxit pel que fa al nombre de propostes presentades. És la quarta ocasió que aquest govern opta per fer un concurs de cartells en lloc d’encarregar-lo directament a un dissenyador.\nEl Carnaval es celebrarà del 3 al 14 de febrer, amb la rua el dia 9. La novetat d’aquest any és que els actes festius i balls (sopar de colles, botifarrada, ball del tongo,…) es realitzaran a l’envelat situat al Guíxols Arena.\nSecció: FESTES I CULTURA POPULAR, CULTURA I OCI, ARTS VISUALS | Etiquetes: carnaval, cartell\nLa sardinada popular clou el carnaval\nEls premis de la Rua de Divendres


Ottoman Hotel Park - Special Category Istanbul Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKadirga Liman Cad. No:41 Sultanahmet, Beyazit, Istanbul, Turquia, 34122 - Veure al mapa\n"Very nice hotel, Erkan and Semih have been very helpful."\nAquest hotel de disseny està situat al centre històric d'Istanbul. L'establiment ofereix habitacions amb vista sobre la mar de Màrmara, Sultanahmet i el parc de Kadirga, WiFi gratuïta, aparcament privat gratuït i consergeria. Les habitacions de l'Ottoman Hotel Park estan ben equipades i inclouen TV per satèl·lit, aire condicionat, barnús, sabatilles i zona de treball àmplia. El restaurant Tabbah de l'Ottoman Park serveix cada matí un bufet d'esmorzar en un ambient elegant. A més, ofereix plats internacionals variats per dinar i sopar. El bar de la terrassa és el lloc ideal on relaxar-se amb una beguda refrescant. Hi ha una biblioteca, amb llibres sobre la història otomana i turca i sobre Istanbul. L'Ottoman Hotel Park gaudeix d'una ubicació privilegiada a Sultanahmet, a poca distància a peu de la majoria dels llocs d'interès d'Istanbul, com ara la Mesquita Blava i Santa Sofia, ubicats a menys d'1 km. L'establiment es troba a 500 m d'una parada de tramvia, que us permetrà accedir fàcilment a diversos barris d'Istanbul. El personal professional de l'hotel està disponible les 24 hores del dia per ajudar-vos a planificar excursions o fer-vos recomanacions.\nTots els tipus de viatgers (44) Parelles (25) Viatgers en solitari (6) Famílies amb infants petits (6) Famílies amb infants grans (3) Grups (4)


Els problemes d’habitatge i subministraments tenen una important repercussió en la salut de les persones\nInforme sobre inseguretat residencial a Barcelona. Font: PAH\nLa plataforma va celebrar les millores del decret. Font: PAH\nL'informe també analitza l'afectació de la pobresa energètica. Font: APE\nL’informe sobre la inseguretat residencial a Barcelona, de l’Observatori DESC, la PAH, l’APE, Enginyeria Sense Fronteres i l’Agència de Salut Pública, analitza l’evolució de l’emergència habitacional i les seves conseqüències.\nLes persones afectades per inseguretat residencial i per dificultats en l'accés als subministraments tenen un estat de salut molt pitjor que la població general de Barcelona. Així mateix, els problemes relacionats amb aquestes dues situacions tenen una important repercussió en la salut dels infants.\nAquesta és una de les conclusions de l'informe 'Emergència habitacional, pobresa energètica i salut: inseguretat residencial a Barcelona 2017-2020', que analitza l'evolució de l'emergència habitacional durant els darrers anys i les seves conseqüències en la salut de les persones. L'informe ha estat realitzat per la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca de Barcelona (PAH), l'Aliança contra la Pobresa Energètica (APE), l'Observatori DESC, l'Associació Catalana d'Enginyeria Sense Fronteres i l'Agència de Salut Pública de Barcelona.\nSegons l'enquesta que s'ha fet a 415 persones que s'han acostat a la PAH i l'APE entre 2017 i 2020, gairebé nou de cada deu dones presenten mala salut mental i sis de cada deu mala salut percebuda. En el cas dels homes, són set de cada deu els que presenten mala salut mental i quatre de cada deu amb mala salut percebuda. En ambdós casos se superen les xifres de la població general de Barcelona ciutat.\nD'altra banda, pel que fa als menors en la franja d'edat entre sis i catorze anys, s'ha obtingut informació de la salut percebuda, referida pel pare o la mare, i es va observar una mala salut percebuda en un 22,9% de les nenes i un 13% dels nens.\nLes afectades per l'emergència habitacional\nAmb les xifres a la mà de la situació de les persones enquestades en referència a l'emergència habitacional, l'informe conclou que les principals afectades per aquesta crisi són les persones que viuen de lloguer, així com les que han hagut d'ocupar. En aquest darrer cas, s'observa una tendència a l'alça de l'ocupació a Barcelona davant la manca d'alternatives. El 74% de les persones enquestades amb problemes d'ocupació són dones i el 26% homes. La majoria de les persones estan en la franja d'edat de 30 a 51 anys i amb un menor a la família.\nLa majoria dels problemes d'impagament de lloguer són amb grans tenidors. En concret, entitats financeres, filials immobiliàries d'aquestes entitats, fons d'inversió i entitats de gestió d'actius, així com les persones jurídiques titulars d'una superfície habitable de més de 1250 m2, són els propietaris dels habitatges en un 59% dels casos. Convé destacar que en el 7% dels casos hi ha un desconeixement desconeixia a qui correspon la propietat de la llar. BBVA i CaixaBank, les entitats financeres que més desnonen les persones hipotecades.\nAquests problemes d'impagament del lloguer venen sobretot per situacions d'atur, seguit per la pujada de la renda i de problemes de salut o malaltia.\nLes dades també demostren la desprotecció existent dels menors i famílies monomarentals en risc de perdre la seva llar. El 28% de les persones amb menors a la llar, que són la immensa majoria, corresponen a famílies monoparentals, de les quals el 91% són dones amb fills o filles a càrrec seu.\nAccés als subministraments\nEl 4% de les persones que han arribat per denunciar els seus casos a la PAH i l'APE tenen problemes específics de subministraments, mentre que el 78% els tenen d'habitatges. Un 19% compartien ambdós problemes. Quant als subministraments, l'informe destaca que la pobresa energètica també es dona durant els mesos d'estiu. De fet, un terç de les persones enquestades no poden mantenir casa seva a una temperatura adequada en cap moment de l’any.\nL'estudi alerta també dels subministraments irregulars. El 28% asseguren tenir llum de manera irregular i el 10% el gas, amb els riscos que això comporta per a la seva vida. Les dades mostren que la majoria de gent amb subministrament irregular ho fa perquè no tenen cap altra alternativa davant la negativa de les empreses. Això se suma a què les ajudes previstes per a subministraments no responen a les situacions de pobresa energètica.\nLes entitats que han participat en l'informe han realitzat una sèrie de recomanacions per tal d'evitar l'emergència habitacional, els problemes amb els habitatges i les dificultats en l'accés als subministraments.\nAixí, entre altres, manifesten que s'ha de promoure el lloguer social per evitar els desallotjaments per motius econòmics dels pisos propietat dels grans tenidors; garantir que les famílies sense recursos puguin fer front al lloguer; o aplicar sancions corresponents a les empreses subministradores en cas d’incompliment\nde la Llei 24/2015.\nPots descarregar i llegir l'informe complet en aquest enllaç.\nexclusió social, pobresa, pobresa energètica, Aliança contra la Pobresa Energètica, desnonaments, lloguer social, PAH, enginyeria sense fronteres, salut