Fredy Estofany May 14, 2019 May 14, 2019 No Comments on Comandes càpsules d’extracte de Forskolin a Espanya\nHome > CA > Forskolin > Comandes càpsules d’extracte de Forskolin a Espanya\nForskolina és la substància natural que s’extreu de les arrels de les Coleus forskohlii , que és una espècie d’herba natural que té la flor porpra. Aquesta substància s’ha utilitzat durant un llarg període de temps per al tractament d’algunes malalties com ara problemes respiratoris, problemes del cor i pressió arterial alta. Quan s’utilitza com píndoles dietètiques, pot instar la pèrdua de greix, així com l’ajuda d’aprimament. Forskolina en realitat ha estat àmpliament utilitzat des de fa molt temps en la medicina ayurvèdica per a una varietat de malalties com la pressió arterial alta, al·lèrgies, malalties del cor, molèsties a les mames, la dermatitis i la psoriasi, la bufeta, així com infeccions del sistema sistema urinari, l’asma, així com el glaucoma.\nEn la tecnologia mèdica moderna, forskolina roman en el tipus tauleta menjat per tal d’ajudar en l’impuls de la testosterona, la construcció de massa muscular magra, vessant procediment de pes, així com resoldre alguns altres problemes de salut i benestar. Tot i que el barri de la medicina occidental no ha validat extracte de forskolina com una ajuda per a la reducció de pes, però, però, aquest és el resultat que té en realitat tots encantats.\nNo obtenir qualsevol tipus de suplements d’extracte de Forskolin abans de llegir aquesta Forskolin fets: suplements de control de pes a base d’herbes sense efectes negatius que li proporcionarà detalls sobre el que s’ha d’aprendre sobre forskolina, tal com es realitzi, els beneficis addicionals, la possible efectes secundaris i també compren píndoles d’extracte de Forskolin disponible per a la venda a les botigues a Espanya .\nComprar forskolina extreure pastilles a Espanya\nCom funciona el treball d’extracte d’herbes forskolina\nQuan es tracta de la pèrdua de pes, l’essència pura forskolina s’indica a operar d’una manera substancial important. Millora el seu metabolisme per fondre el greix. Dr.Oz va qualificar com un llamp en un contenidor, així com el seu visitant al programa va dir que desperta el seu metabolisme. La tècnica actua Forskolin és mitjançant l’augment d’AMP o cAMP cíclic. El concepte és que cAMP promou la comunicació entre les cèl·lules. Mitjançant la millora d’ella, el cAMP elevat més ràpid es comunica per gestionar la lipasa , que és una hormona que es fon el greix.\nEl benefici de la salut de l’essència pura forskolina\nForskolina és important que té diversos beneficis addicionals per als individus en Espanya com un tractament natural a una gran quantitat de trastorns de salut i benestar. L’associació de control de pes és simplement seguint un impacte actual després de consumir forskolina, i pel que sembla, utilitza més avantatges per a la salut i el benestar. No obstant això, l’estudi d’aquesta herba natural, sent inusual, i també revelen les diferents conclusions.\nUna de les reivindicacions pensament final que nivell d’AMPc és conegut per regular nombroses funcions cel·lulars a l’interior del cos, mentre que Forskolin es menja per elevar el grau de cAMP. Per tant, aquest pensament final podria ser utilitzat per donar suport al cas de la utilització de forskolina pot fer que el procediment de diverses funcions en el cos arribar a ser molt millor.\nEncara que una gran quantitat de beneficis addicionals Forskolin són àmpliament coneguts, amb algunes classes d’estudi, és difícil la presa de qualsevol tipus de veredicte sobre forskolina. Es va informar d’un munt de llocs d’Internet autoritat (WebMD) com extremadament útils per al tractament d’alta tensió arterial, disfunció erèctil, al·lèrgies, molèsties al pit, èczema, infeccions del sistema urinari sistema, excés de pes, o fins i tot cèl·lules canceroses avançades.\nEncara que vostè sap que la forskolina té aquests beneficis, és molt important saber quines són les investigacions darrere d’aquestes reclamacions. S’enumeren a continuació, trobareu una revisió d’estudi sobre alguns beneficis Forskolin:\nessència forskolina s’ha verificat amb la capacitat per baixar de pes mitjançant la revelació de la bona avantatge per a algunes proves científiques. Una investigació descobreix les dones amb sobrepès que tenen en forskolina per evitar obtenir el pes extra, però no llançar el pes existent. A més, els científics van afirmar que algunes persones que prenen píndoles en les Forskolin aconsegueixen reduccions en la fam, així com l’esgotament. És, a més, cal assenyalar que aquest estudi que va incloure a 100 menys en comparació amb els individus. Per tant, les reflexions finals sobre la base d’aquest resultat no ha de ser pres seriosament.\nUn altre estudi d’investigació, incloent els homes amb sobrepès i de mitjana edat va trobar el resultat molt més intrigant. Aquest estudi revela que els homes que mengen forskolina es van aconseguir l’ajust en el marc de massa corporal. Tenen molt més teixit muscular i molt menys greix. A més, forskolina és capaç de millorar els graus de testosterona al voltant d’un 30%. Aquest estudi d’investigació dóna a conèixer la percepció de la dreta en el possible benefici de forskolina que s’utilitzarà en l’augment de graus de testosterona correctament i també la construcció de la massa muscular magra. Aquest estudi és força atractiva, però, es necessita més investigació per dur a terme adequadament.\nForskolin per a les reaccions al·lèrgiques\nUn ús forskolina més normal en Espanya és per al tractament de reaccions al·lèrgiques i l’acció al·lèrgica intensa. Els científics han descobert que la forskolina té la capacitat de disminuir la quantitat de circulació irritants al corrent de la sang en l’anafilaxi durada. En particular, Forskolin mostra la capacitat de reduir la permeabilitat vascular . Això demostra el poder d’elevar el diàmetre de les vies respiratòries en els pulmons, que és extremadament fiable per al procediment de tractament de l’asma bronquial. En un estudi d’investigació de retenció de més de 8 mesos, els científics van descobrir que els pacients prenen en forskolina amb 10 mg dosi diària guanyar un 45% menys d’atacs d’asma.\nForskolina per al tractament de benestar del cor\nForskolina en realitat s’ha trobat per a la capacitat de reviure aturar el cor de treball en proves amb animals. Es mostra ser un compost eficaç per activar la adenilat ciclasa infart de enzim . Això es troba dins de les cèl·lules del cor, i s’associa amb les porcions dels processos corporals per tractar el cor. Forskolina, a més, té la capacitat d’estimular les cèl·lules del cor per produir un got sanguini més àmplia, així com els batecs del cor més fort.\nCom es va dir anteriorment forskolina té el poder d’oferir les meravelloses increments del grau de testosterona en un home i 30%. Aquests increments es podia veure en els grups que reben tractaments Forskolin en els nivells de testosterona lliure de productes.\nL’horari de testosterona en el cos es fixa amb un agent hormonal addicional, generalment referit com globulina (fixadora d’hormones sexuals). La testosterona lliure es pot mesurar amb rapidesa mitjançant el mostreig de la sang. Aquest procés mesura la quantitat de testosterona disponible. Es pot fer ús de correctament per trobar el trastorn erèctil, incapacitat masculina per concebre, els símptomes de la fatiga i el baix desig sexual.\nEls efectes adversos factibles de consumir Forskolin\nL’opinió generalitzada és que l’extracte de forskolina és segura per prendre, així com que hi ha pocs efectes negatius, així com els que són realment suau.\nQuan s’inhala forskolina per tractar l’asma pot provocar tos o gola irritabilitat.\nQuan es infon, podria provocar una disminució en la pressió arterial alta.\nSi es pren com encaminament com píndoles orals, en realitat no s’han reportat efectes negatius.\nEl punt que ha de ser considerat per la gent en Espanya es redueix la pressió arterial alta. Si prenen medicament per a la pressió arterial o qualsevol cosa per malalties del cor, han de parlar, sens dubte amb el metge abans de prendre qualsevol extracte forskolina. Ja que pot empitjorar els efectes dels medicaments, que sens dubte crear problemes considerables.\nPuc adquirir productes essència Forskolin a Espanya\nForskolina és un dels ingredients actius molt més habituals en els suplements dietètics. S’ofereix a través de diversos comerciants i mercat de la salut en línia. Els factors que fan que aquesta píndola preferit és que és pur, així com es troba en molts productes de publicitat de la crema de greix. Les noves pastilles essència Forskolin semblen estar més preferida tots els dies, i tots parlen sobre com aquest últim, més actual, i també l’element més gran pot ser el que finalment desfer-se de les batalles i també ajudar a les persones a perdre pes.\nHi ha molts productes d’extracte de forskolina es venen tant en botigues regionals, així com en línia. Si es prepara per utilitzar-la, hi ha un parell de punts que cal pensar. Ha de triar el 20% Forskolin normalització, i sovint, la dosi aconsellat és mínima 125 mg per comprimit. En aquesta condició, es pot fer ús de forskolina 250 de Bauer Nutrició.\nSi vostè està interessat en la compra d’forskolina, vet aquí la tarifa d’forskolina 250 a Espanya :\nAssegureu-vos de comprar forskolina 250 només des la pàgina web principal . En adquirir des d’allà es va a obtenir suplements d’extracte de Forskolin premium per ajudar a obtenir la pèrdua de pes. Hi ha nombroses ofertes com Multicompra per obtenir tracte febrer 1 cortesia i comprar 3 obtenir 3 gratis. Particularment vegada que es pot fer ús d’un codi de taxa de descompte quan l’ordre forskolina per conservar més diners en efectiu. Així com el costat positiu és que hi ha 60 dies reemborsament assegurar en situació forskolina si no funciona per a vostè. Així que, què estàs esperant? Ordenar la seva forskolina actualment, així com començar el seu intent d’aconseguir el seu cos desitjat.\nComandes càpsules d’extracte de Forskolin a Espanya was last modified: May 14th, 2019 by Fredy Estofany\nCom fer una comanda en línia de vitamina cervell Noocube\nEl millor lloc per comprar càpsula d’extracte de forskolina a Mallorca Espanya\nPuc comprar Winstrol alternativa Winsol al Regne Unit\npíndoles intel·ligents Noocube disponible per a la venda en línia a Ordino Andorra\nSuplement per a un creixement intel·ligent Noocube a la venda a les botigues al Pas de la Casa, Andorra\nComprar vitamines cerebrals Noocube als Estats Units d’Amèrica\nCom fer una comanda suplements cerebrals Noocube a Escaldes-Engordany Andorra


Just Like Home Shenzhen Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRoom.11C2, Block C of Meiliyuan Community, No.1018, Honglingzhong Road, Luohu District, Shenzhen, Xina, 518000\nLlit a Dormitori de 8 Llits - Habitació\nSituat en el cor de Shenzhen\nOficina de Seguretat Pública150 m\nPlaça Shun Hing220 m\nSun Store270 m\nOutlets (Shenzhen Maoye)300 m\nKK Mall (East Shennan Road)360 m\nKK 100560 m\nRui Ou a lifestyle department Store570 m\nDeng Xiaoping Portrait Square630 m\nMuseu de Shenzhen650 m\nCR Vientiane City Plaza690 m\nAeroport més a prop Hong Kong International Airport (HKG) - Hong Kong\nDistància des de l'aeroport 30,9 km\nShenzhen Longhua Ju Yuan Hostel\nGreen Space International Youth Hostel\nMan Shi Guang Hostel\nParc de Ciència i Tecnologia de Nanshan\nMés informació sobre Just Like Home\nDissenyat tant per oci com per negoci, Just Like Home està situat idealment a Luohu Mixc City; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Just Like Home és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha restaurant, servei de bugaderia, ascensor, bar, biblioteca.\nL'ambient de Just Like Home es reflexa en cada habitació. aire condicionat, escriptori, sala d'estar, secadora, bany compartit són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com centre esportiu, piscina coberta, billar, ping pong, esports d'aigua (no motoritzats). Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Just Like Home no troba competidors en cap categoria.\nEstació de metro Hongling\nEstació de metro Grand Theater\nHospital Shenzhen Bo'ai\nKK 100 - 560 m\nParc Lianhuashan - 4,91 km\nCOCO Park - 5,44 km\nPoble dels Pintors de Dafen - 8,23 km\nMangrove Forest Natural Protection Area - 10,11 km\nParc Splendid China - 12,46 km\nParc Temàtic Happy Valley - 12,86 km\nMuseu d'Art He Xiangning - 12,93 km\nOCT East - 21,36 km\nOficina de Seguretat Pública - 150 m\nPlaça Shun Hing - 220 m\nSun Store - 270 m\nOutlets (Shenzhen Maoye) - 300 m\nKK Mall (East Shennan Road) - 360 m\nRui Ou a lifestyle department Store - 570 m\nDeng Xiaoping Portrait Square - 630 m\nMuseu de Shenzhen - 650 m\nCR Vientiane City Plaza - 690 m\nEstació de metro Hongling es troba a menys de 0.3 km


Estàs aquí:Inici // La nostra història\nL'Institut Provençana es crea l'any 1977 a la ciutat de L'Hospitalet, com a centre de Formació Professional dins la Llei General d'Educació. En els seus 25 anys d'història hem treballat per un model de formació de bons professionals en els seus respectius àmbits i hem defensat el foment de la qualitat humana basada en valors com la comunicació, la participació i la solidaritat, tant en les activitats regulars del centre com en les culturals i recreatives complementàries a l'ensenyament reglat.\nL'aplicació de la LOGSE i els canvis demogràfics de la població en edat escolar ocorreguts des d'aleshores, han fet que l'Institut Provençana hagi esdevingut un centre on s'imparteixen exclusivament Cicles Formatius de Grau Mitjà i de Grau Superior. És important destacar en aquest punt que l'IES Provençana va ser pioner a Catalunya en el desplegament i la incorporació dels Cicles Formatius a la seva oferta formativa, avantçant-se uns anys a la generalització d'aquests a la resta de centres de Catalunya.\nL'actual reforma de la FP es caracteritza per uns continguts orientats a l'adquisició de competències professionals, amb fortes expectatives d'inserció laboral i de continuïtat d'estudis en els diferents subsistemes de FP o a la universitat en el cas dels de grau superior, a través de les convalidacions obtingudes pel reconeixement de crèdits dels CCFF cursats. L'institut és pioner en la utilització de les tecnologies de la informació i la comunicació i fa constants esforços per apropar la docència a la realitat de les empreses, de cara a millorar la formació i l'empleabilitat dels nostres alumnes.


Estrenes de la setmana 23.04.2021\nGUARDIANES DE LA NOCHE, TREN INFINITO\nL’estrena més destacada de la setmana és la proposta sud-coreana ‘Península’, presentada en la darrera edició del Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya de Sitges i que és la seqüela de ‘Train to Busan’ (2016), que també es va presentar al Festival de Sitges on va ser distingida amb els guardons a millor direcció i efectes visuals. Escrita i dirigida per Yeon Sang-ho com l’anterior, aquesta continuació se situa 4 anys després dels fets de l’original. Corea continua patint la infecció zombie i el soldat Jung-seok, que havia fugit del país, es veu obligat a tornar a Seül per intentar recuperar un valuós objecte. Allà descobreix que encara hi queden supervivents a la pandèmia.\nArriben dues produccions franceses: la comèdia ‘Mamá María’ i el drama ‘Bajo las estrellas de París’. La primera és el trasllat a la gran pantalla de la novel·la ‘La madrina’ de l’escriptora Hannedore Cayre dirigida per Jean-Paul Salomé. La història està protagonitzada per una intèrpret que treballa per la policia, Patience (a qui dóna vida Isabelle Huppert), que està acostumada a traduïr els interrogatoris a traficants de droga fins que decideix canviar de bàndol i convertir-se ella també en narcotraficant. L’altra, escrita i dirgida per Claus Drexel, narra con una dona que viu sota un pont a París (Catherine Frot) troba un nen de Burkina Faso (Mahamadou Yaffa) que ha perdut a la seva mare. Ella l’ajudarà a trobar-la.\nTenim dos thrillers: l’espanyol ‘Zero’ i el norueg ‘Wildland’. El primer és l’òpera prima d’Iñaki Sánchez Arrieta. El guió (premiat a la darrera edició del Festival d’Alacant) està protagonitzat per una parella que desperta al mig del desert i no recorden ni qui són ni que fan allà. L’altra, òpera prima de Jeanette Nordahl, narra com Ida es trasllada a casa de la seva tieta i cosins després de perdre la seva mare en un accident. La família és tendra i amable però fora és un grup violent i criminal.\nCompleta les novetats de la setmana la proposta d’animació japonesa ‘Guardianes de la noche, tren infinito’, nominada al premi a la millor pel·lícula d’animació en la darrera edició dels premis Satellite Awards, és la continuació de ‘Guardianes de la noche’, la pel·lícula d’animació més taquillera de la història del cinema japonès. El grup de protagonistes investiguen una sèrie de crims que es desenvolupen durant el llarg recorregut d’un tren.\n« Estrenes de la setmana 16.04.2021\nEstrenes de la setmana 30.04.2021 »


TINTÍN I EL LLAC DELS TAURONS ▷ S'Agenda a espaitintín.info\nTintín i el llac dels taurons és cronològicament el 24è àlbum de la sèrie de Tintín. Tot i que a vegades no se’l considera un àlbum oficial, en ser l’únic no escrit per Hergé.\nL’acció de bona part de TINTÍN I EL LLAC DELS TAURONS transcorre de nou a l’imaginari país de Sildàvia. Allà hi apareixen els simpàtics Niko i Nuxka. Els sis personatges principals de Tintín (el mateix Tintín, Haddock, Tornassol, Milú, i els dos Dupond) hi apareixen, així com el malvat Rastapópulos.\nLa motivació de l’obra és la lluita contra els falsificadors d’obres d’art, i l’intent d’aconseguir un estrany aparell de ciència-ficció per duplicar objectes.\nAl final de l’àlbum, en Rastapópulos acaba detingut per la policia sildava, però és possible que aquest reaparegués a Tintín i l’Art-Alfa, amb la identitat secreta del malvat Endaddine Akass.\nL’Àlbum està basat en la pel·lícula de dibuixos animats de Raymond Leblanc. El guió fou escrit per Greg, i l’adaptació dels dibuixos i dels diàlegs del film fou realitzada pels estudis Hergé.\nEl professor Tornassol ha convidat Tintín, Milú i el capità Haddock a Sildavia a passar unes vacances a la vora del llac Flechifaz.\nA l’aeroport, es troben amb Dupond i Dupont, que decideixen acompanyar-los. Són portats en un avió de taxi fins al llac, però l’avió es trenca, i el pilot els abandona. Tintín aconsegueix aterrar i són salvats per dos sildaus.\nEls els porten a la casa de Tornassol, que compta amb un nou invent, una màquina de cria tridimensional. Però la donzella de Tornassol, la Senyoreta Vlake, és còmplice d’una banda d’espies, inclòs el pilot de l’avió. L’endemà al matí, Tintín va amb els dos sildaus per explorar la zona. Però mentre el capità Haddock juga a golf juntament amb els Dupond i Dupont, Milú sospita d’un granota que entra al llac, i arrenca una aleta.\nTintín descobreix el passadís secret on una banda falsificada guardava els seus objectes robats. Tintín també descobreix que la Senyoreta Vlake és una espia i està sent qüestionada. Ella no sabia qui era el cap, i mentre Tornassol presentava el seu invent, els bandits van prendre els dos sildaus, i va deixar un missatge del cap dient-li a Tintín que tornaria als nens si lliurava la invenció de Tornasol. Tintín busca suport i troba Bianca Castafiore.\nDesprés de parlar amb la policia, Tintín va darrere del cap, i descobreix que és Rastapopoulos. Tintín li dóna la invenció, però els nens se’n van. Després de portar els nens Rastapopoulos demostra la invenció, i descobreix que és fals. Rastapopoulos decideix enderrocar Tintín i els nens bufant-ho tot. Però Tintín i els sildaus aconsegueixen fugir. La policia atura tota la banda.


Evaristo Benítez reinventa el collage a Art by Contrast | Barcelona Cultura\nEvaristo Benítez reinventa el collage a Art by Contrast\nAmb el títol d'Apropiacions, l'artista Evaristo Benítez mostra aquests dies a Art by Contrast unes obres on reinventa el concepte del collage introduint en les seves creacions grans obres de la història de l'art.\nVeniu abans del 23 d'abril si voleu veure les peces més noves d'aquest artista de Badajoz que ja fa temps que està instal·lat a Barcelona, que igual treballa en el camp de la pintura com en el de l'escultura i que sovint utilitza també tècniques gràfiques.\nEll és un heterodox de la creació artística que, en la seva fase actual, ha descobert el collage. No l'utilitza, però, com feien els artistes cubistes, que inserien en les seves obres objectes quotidians o fragments de mecanismes. Ell, per contra, omple les seves obres... amb d'altres obres d'art.\nI és que grans creacions de l'art universal transiten pels collages de Benítez, que converteix l'art en un espectacle que passa dins d'un quadre, en un atrevit joc de metallenguatges que té tant de crítica a la conversió de l'art en objecte de consum com de declaració d'amor a la creació.\nEl joc, però, arriba a l'extrem quan el mateix artista inclou en els quadres que mostra d'altres obres seves, que han estat sotmeses a les mateixes manipulacions que les grans peces artístiques i que posen de manifest el contrast i la paradoxa entre l'art clàssic i el més nou, entre les grans creacions i l'art emergent.\nDia: Fins al 23 d'abril\nEspai: Art by Contrast


Vull creure que el projecte de construir una mena de Las Vegas a Barcelona no és més que una d’aquestes notícies berlanguianes que es van esvaint amb el temps, com el projecte del megaparc Paramount a Múrcia o aquella idea semblant i encara més autèntica de construir una ciutat per al vici i el glamur als Monegres. I vull creure que el viatge del novembre passat del conseller Mas-Colell a Nevada, a despit de les informacions oficials, el va fer només per relaxar-se amb unes manetes de blackjack i no pas per tractar amb aquells magnats horribles. Vull creure que el meu Govern mai no ha tingut intencions serioses respecte que aquesta broma del capitalisme xaró arribés a caure sobre la pàtria catalana.\nI ho vull creure no només perquè el projecte sigui una absoluta bajanada, una beneiteria còsmica, una catàstrofes social, geogràfica i, sobretot, econòmica. Sinó perquè és un obscè engany a la població més desesperada i atemorida. L’únic argument que s’esgrimeix quan s’ofereix a les autoritats (generalment de països corruptes i desestructurats) un projecte tan estúpid és el de crear llocs de treball. Uns 200.000, diuen. Jo, que ja em vaig creure Felipe quan va prometre allò dels 400.000 llocs de treball, no trempo gaire amb aquestes macroxifres. Perquè quan algú et diu que allò serà com Las Vegas, mai saps per què, però sempre s’acaba assemblant a Terra Mítica.\nPerò el que és interessant del tema és el concepte mateix de lloc de treball. Tots estem veient com el feixisme capitalista avança ràpidament i sense violència gràcies a l’eficàcia del seu llenguatge, de l’eufemisme. I crear llocs de treball és un dels més màgics i poderosos. El verb crear, vinculat a la divinitat, és poderós, certament. Sembla que l’empresari, dotat de poders taumatúrgics, fa brollar riquesa del no-res. La locució lloc de treball també és acollidora. Té aires de lloc còmode i feliç. La pregunta és: realment aquest projecte el que ofereix són llocs de treball? Perquè una cosa és treballar i una altra, tenir lloc de treball. Aquest últim concepte va lligat a uns drets, a un salari no alimentari i una capacitat de negociació personal i col·lectiva. El que vol el ianqui, pel que hem llegit, és una mena d’illa feudal al bell mig del Principat. Dit d’una altra manera, vol muntar una plantació esclavista amb aires de resort. Els romans ocupaven molta gent a les seves galeres i els sudistes donaven feina a milions d’esclaus, però ningú no gosaria dir que van “crear llocs de treball”. Las Vegas Catalunya no en crearà ni un de sol. El que farà serà aprofitar la desesperació per convertir-la en servitud. Hem de ser molt conscients que l’explotació no és treball. Almenys tal com l’enteníem en un Estat social i de dret. I els governs només poden promocionar-la per dos motius. Perquè reneguin de la democràcia o per sadomasoquisme. Vull creure que aquella cosa tèrbola del cervell de Mas-Colell que el va portar a Amèrica té més a veure amb la segona opció que no pas amb la primera. Pensin una mica, sisplau: creuen que aquesta mena de projectes vénen a deixar riquesa o a emportar-se plusvàlua?\nVull creure que d’aquí uns anys riurem del viatge del conseller i que ja tindrem clar que remar a cop de fuet emmanillat al banc d’una galera no és el mateix que tenir un lloc fix en una empresa low cost de transport logístic internacional.\nAntonio Baños, Què és un lloc de treball?. Público, 27/01/2012


El membre d'Elhuyar Alfontso Mujika ha estat nomenat acadèmic de número d'Euskaltzaindia | Elhuyar\nEl membre d'Elhuyar Alfontso Mujika ha estat nomenat acadèmic de número d'Euskaltzaindia\nAlfontso Mujika Etxeberria, company de treball en Elhuyar, ha estat nomenat acadèmic de número d'Euskaltzaindia en el ple celebrat avui per l'Acadèmia a Pamplona. Però qui és Alfontso\nAlfon (conegut així pels seus companys i amics) va néixer en el barri d'Egia de Sant Sebastià el 28 d'octubre de 1959. Fill mitjà entre els tres fills i filles d'una família castellanoparlant, va créixer en un ambient on el basc estava absent fins que, en la seva joventut, entre altres coses fascinat per les cançons de Mikel Laboa, va despertar el seu interès per la llengua basca i va començar a aprendre-la.\nAmb 17-18 anys es va apuntar a les classes de basca de l'escola nocturna d'AEK (les gau-eskolas) i, posteriorment, la família del caseriu Iriarte d'Orexa li va obrir encara més la senda del basc, a més d'ensenyar-li a recollir fenc, a omplir les menjadores i a preparar les mullidas per al bestiar. De fet, va viure una experiència molt semblant a la qual compte Joxean Sagastizabal en el llibre Kutxidazu bidea, Ixabel. El que no sabem és si en aquell lloc en el qual va néixer Orixe hi havia també alguna Ixabel.\nSempre va ser un bon estudiant i aviat va passar no sols a parlar sinó a dominar el basc; amb 23 anys ja havia començat a treballar com a professor de basc en AEK. Després d'exercir com a professor, va passar a ser responsable d'organització de l'àrea de Donostialdea d'AEK i d'allí va fer el salt a UEU, la Universitat Basca d'Estiu, on va exercir labors de gestió.\nDes de 1990 treballa en Elhuyar, on ha col·laborat en nombrosos departaments: va ser redactor del Diccionari Enciclopèdic Elhuyar i director de redacció del Diccionari Enciclopèdic Harluxet en 1995. Va treballar també com a redactor del programa de divulgació científica Teknopolis (1999-2001), programa que després va dirigir des de l'any 2000 fins al 2002. Des de llavors treballa en el servei de traducció i correcció d'Elhuyar, on destaca la seva obstinació per raonar i resoldre els dubtes lingüístics que van sorgint i elaborar criteris clarificadors. La seva labor va ser crucial en la creació del diccionari bilingüe basc-castellà d'Elhuyar, i en l'actualitat continua col·laborant activament en les labors de correcció i actualització constant del diccionari. És, a més, professor de l'assignatura Basca Tècnic a l'Escola d'Enginyeria Tecnun de Donostia. Així mateix, és el secretari del Patronat de la Fundació Elhuyar des de la seva fundació\nVa estudiar Enginyeria Tècnica Industrial en la UPV-EHU, però, entre altres raons animat per Jaione, la seva dona, ha exercit sempre la seva labor professional en el camp de la modernització i estandardització del basc, i és un autèntic referent per a tots aquells que treballen en l'elaboració de diccionaris, així com en traducció i en la determinació de criteris per al bon ús del basc.\nCom a mostra d'això, abans del seu nomenament avui com a acadèmic de número d'Euskaltzaindia, va ser nomenat acadèmic corresponent en 2006 i membre de la Comissió de Terminologia del Govern Basc en 2008.\nDe totes maneres, molt abans d'aquests nomenaments treballava ja activament en l'elaboració de recomanacions i criteris per a un ús correcte i adequat del basc, tant a través de diverses publicacions com a través de cursos de formació dirigits sobretot a professionals de la llengua.\nAixí, des de 2002 participa en la Comissió d'Exonomástica d'Euskaltzaindia, i des de 2016 també en la Comissió d'Onomàstica, i és a més secretari de totes dues comissions.\nÉs, així mateix, assessor i revisor de l'equip de treball del manual Euskara Batuaren Eskuliburua (Manual del Basc Unificat) d'Euskaltzaindia, i ha escrit dos dels volums del manual del Consell Assessor de Materials Escolars (EIMA), dependent del Govern Basc: Onomastika (Onomàstica) i Lletra larriak erabiltzeko irizpideak (Criteris d'ús de les lletres majúscules). A més, en 2019 es va encarregar de la redacció i edició del llibre Kale eta karriken izenak hautatzeko eta idazteko irizpideak (Criteris per a l'elecció i escriptura dels noms dels carrers), publicat per la comissió d'Onomàstica d'Euskaltzaindia.\nD'altra banda, participa també de manera assídua des de fa més de 20 anys en els recursos de xarxa d'EIZIE, l'Associació de Traductors, Correctors i Intèrprets de Llengua Basca, com, per exemple, en la llista de correu Itzul i en els blogs 2tzuL i 31 eskutik.


La Policia Local de Tàrrega reparteix mascaretes entre els usuaris del transport públic a les estacions de bus i tren | Ràdio Tàrrega\nLa Subdelegació del Govern a Lleida n’ha cedit 2.500 a la capital de l’Urgell, que anirà esglaonant la distribució durant les fases de desescalada\nLa Policia Local de Tàrrega ha iniciat el lliurament de mascaretes gratuïtes a les persones usuàries del transport públic. El material d’autoprotecció es distribueix a les dues estacions d’autobusos i trens, entre els passatgers que usen el servei per desplaçar-se des de la capital de l’Urgell. Els agents disposen d’un total de 2.500 mascaretes sanitàries cedides per la Subdelegació del Govern a Lleida. Tàrrega preveu esglaonar el repartiment conforme avancin les posteriors fases del desconfinament. De moment, en la present fase 0, s’han lliurat mascaretes durant dos dies, ahir dimarts i avui dimecres.\nEl consistori facilita així a la ciutadania el compliment de l’obligació de dur mascareta als diferents transports públics. La Policia Local realitza els lliuraments a les 10 sortides diàries de vehicles interurbans programades des de l’estació de bus i a les 6 sortides diàries de combois des de l’estació de Renfe. Els agents informen alhora a les persones usuàries sobre la necessitat de dur la mascareta així com de mantenir la distància de seguretat per evitar la propagació del virus i l’aparició de rebrots.\nD’altra banda, l’Ajuntament de Tàrrega també té previst destinar part de les mascaretes cedides per la Subdelegació del Govern a les persones usuàries del bus urbà municipal. No obstant això, encara no hi ha data fixada per al restabliment del servei, el qual es va suspendre el passat mes de març a causa de l’esclat de la pandèmia. Pel que fa al bus dels pobles del terme que roman en servei tots els dilluns i divendres, cal dir que tots els veïns d’aquestes poblacions ja foren dotats de mascaretes durant els mesos de març i abril.


Festa ciutadana per celebrar el Premi a la Ciutat més Sostenible d'Espanya — Les notícies i l'última hora del Baix Llobregat i l'Hospitalet - El Far\nMiércoles, 14 de febrero de 2018 | Leída 26 veces\nFesta ciutadana per celebrar el Premi a la Ciutat més Sostenible d'Espanya\nL'acte central de la jornada tindrà lloc a la plaça de Catalunya aquest diumenge, amb actuacions musicals i tallers familiars sostenibles\nEl 18 de gener, Sant Boi de Llobregat va aconseguir el Premi a la ciutat més sostenible de l'Estat espanyol. Ara, l'Ajuntament convoca la ciutadania a una jornada festiva amb el lema El premi és teu. Vine a celebrar-ho, i on hi haurà actuacions musicals i tallers familiars sostenibles.\nLa jornada Sant Boi R que R sostenible tindrà lloc aquest diumenge, 18 de febrer. L'objectiu és reconéixer l'esforç col·lectiu per la sostenibilitat i compartir aquest premi amb les entitats, els centres educatius, les empreses i comerços i totes les persones de la ciutat que s'hi senten implicades i que amb el seu esforç han fet possible l'obtenció del guardó.\nL'acte central de la jornada tindrà lloc a la plaça de Catalunya (11-14 hores). Hi ha previstes actuacions musicals (Carme Doora, Far i Blai Band) i tallers familiars sobre temes relacionats amb els residus i el reciclatge, l'estalvi d'energia, la mobilitat sostenible, l'alimentació saludable o l'entorn natural.\nLa celebració continuarà a la tarda a la plaça de l'Ajuntament (18 hores) amb una performance musical (Residual Gurus) i la projecció simbòlica d'una llum de color verd a la façana de la Casa de la Vila. S'estrenarà d'aquesta manera el sistema de projecció policromàtica instal·lat recentment a la plaça de l'Ajuntament.\nEl Premi a la ciutat més sostenible obtingut per Sant Boi valora les actuacions realitzades al medi urbà per lluitar contra el canvi climàtic. En especial, l'increment en més d'un 10% en un any de la recollida selectiva de residus i la millora de l'eficiència energètica a l'espai públic, als edificis municipals i a les llars. Sant Boi és l'única ciutat que ha aconseguit aquest premi en dues ocasions en la màxima categoria.


Dubto que hi hagi un estri vuitcentista més ben conservat... - Endrets - Geografia Literària dels Països Catalans\nDubto que hi hagi un estri vuitcentista més ben conservat...\nObra:Tres biografies. Maragall, Pijoan, Pujols (p. 480-481)\nIndret:Cafè del Coro\nL'establiment, conegut inicialment com a Cafè del Comercio, va obrir les seves portes al segle XIX i aviat es convertí en lloc de trobada dels més destacats ciutadans de Vilafranca del Penedès. Tal com explica Josep Pla en el text següent, Milà i Fontanals fou assidu visitant d'aquest cafè i en ell es varen realitzar les primeres tertúlies que, volent imitar les que tenien lloc a Barcelona i, més enllà, a altres capitals europees, es varen produir a la comarca. A més, aquest establiment és seu de la Societat Coral de Vilafranca del Penedès, de la qual rep el nom actual, i també va ésser, fins al 1983, seu social dels Castellers de Vilafranca. Actualment, s'hi continuen realitzant tertúlies, presentacions de llibres i altres actes culturals i socials.\nVeu de Pere Quer:http://canal.uvic.cat/uploads/audio/duWLvxAwEsq01nVIZCLO.mp3\nDubto que hi hagi un estri vuitcentista més ben conservat, en el país, que aquest Café del Comercio. És un document d'època veritablement típic, d'un sabor remarcable, d'un sabor pansit i arnat, inoblidable. És un establiment que sembla fet exprés perquè el públic que aplaudia el teatre del senyor Teodor Baró hi prengués xocolata. Fou freqüentat pel senyor Manuel Milà i Fontanals i els vilafranquins il·lustres del segle passat. [...]\nEn canvi, el Café del Comercio té un ambient tan intens, que mentre no el transformin serà la reminiscència pública del senyor Milà i els seus amics més completa de què disposa Vilafranca.\nS'hi reunien, durant les tardes de la canícula - gairebé tots feien vacances -, amb aquell aire que tenien, casolà, posat, plàcid. El Penedès era un forn. Els raïms anaven madurant sota els pàmpols aspres amb l'escalfor del sol i de la terra rogenca i aterrossada. Vilafranca, impregnada de pols fins al moll de l'os, tenia el color de les veles dels carros: la petita granulació era perceptible al tacte. A les roderes dels camins hi havia tanta pols que, dels carros que hi passaven, només se'n sentia, en els sotracs, el soroll de les boixes. Pels tallerets i botigues de dins la vila, la gent s'hi movia amb aquella indolència, amb aquella economia de moviments que és necessària a l'estiu per a passar la tarda. El sol petava sobre les pedres antigues i daurades de l'església de Jesús, i el ressol, de color de vi blanc, feia tremolar la mitja penombra del Café del Comercio, situat a l'altra banda de la plaça. Les mosques feien una música de fons a la ciutat. Fou una tarda així, adormida en la sonsònia dels insectes, en la suor de les axil·les i en l'enlluernament del sol africà, que quedà provat fins a quin punt el senyor Manuel Milà tenia les idees estètiques arrelades.


Artemis Spanou, "la Colosa de Rodes" - LA GRADERIA\nArtemis Spanou, «la Colosa de Rodes»\n01/11/2016 lagraderia unigirona 0\nSegurament la majoria de vosaltres ja sabreu que a l’illa grega de Rodes després d’un important terratrèmol es va destruir el seu monument més emblemàtic, el Colós de Rodes considerat una de les «Set meravelles del món antic».\nPer compensar-los de tal desgracia els deus grecs hi varen fer néixer uns anys més tard, el dia 1 de Gener de 1993, una jove molt riallera de rínxols negres que faria 1,90 i seria pívot de la seva selecció, una tal Artemis Spanou. Per agraïr-los el detall als deus, els seus pares li varen posar el nom de la deessa de la caça, protectora dels animals i dels boscos. Per mi, deus apart després de veure-la en acció el nom a la Spanou li escau d’allò més perquè és «Arte» pur.\nA aquella joveneta d’entrada li agradava el futbol, però es veu que aprop d’on vivia no hi havia equip de noies i per passar l’estona va començar a jugar a bàsquet. Sembla ser que quan tenia 10 anys i passejava amb la seva mare per Atenes que era on vivia llavors, algú se li va acostar i li va dir que tenia molt talent. La seva mare no tenia ni idea que la nena havia començat a jugar a bàsquet, però a dia d’avui dóna gràcies per haver-se trobat a aquell senyor per casualitat perquè li va canviar el destí.\nA partir de llavors va incorporar-se a les categories inferiors del Panionios i va ser-hi fins que va haver de començar a l’universitat. Aprofitant el nivell que tenia li varen oferir una beca per estudiar a a la Universitat Robert Morris als Estats Units, on podia compaginar els estudis amb el bàsquet. De ben jove va incorporar-se a les convocatòries de la selecció grega, on destacava com a màxima anotadora i rebotejadora.\nEl darrer any que estava als USA va guanyar amb el seu equip el campionat NCAA que disputaven i se’ls hi havia resistit durant 6 anys. Segur que els de la Morris en guarden un molt bon record d’aquella noia perquè a la final va fer 30 punts, va agafar 20 rebots i 6 assistències … els MVPs actuals no són casualitat.\nAl graduar-se fa dos anys, va tornar a Europa per començar a jugar com a professional. Primer a l’Universitat d’Istambul, però quan l’any passat li va arrivar l’oferta de l’Uni va venir cap a Girona. La temporada passada quan era una peça fonamental per l’equip, mentre estava amb la selecció va patir una lesió al dit que la va tenir un parell de messos aturada i malhauradament gairebé no en vàrem poder gaudir perquè la temporada va acabar.\nAquest estiu es rumorejava que l’Ortega des de Salamanca li tirava els trastos perquè hi anés, però afortunadament per l’afició l’Arte no va escoltar els cants de sirena i va apostar pel projecte que li va oferir l’Uni on està fent un inici de temporada espectacular, sent MVP a més d’una jornada. A dia d’avui, en els 7 partits disputats ja porta 102 punts i és la reina dels rebots amb 34, sent la segona jugadora més utilitzada per l’Èric Surís, amb una mitja de 29 minuts per partit, per darrera la Noe Jordana que ha jugat 5 minuts més que ella.\nLa veritat és que és un espectacle veure-la jugar en directe. El seu estil no és ni de bon tros el més heterodoxe, però sempre està on toca: tant t’agafa rebots, com tira triples, com puja la pilota … no para mai quieta. Sota la cistella està voltada de jugadores, però comença a pivotar cap un costat, l’altre fins fer-se un espai, per mi que les rivals li miren els peus i les acaba marejant. Els centímetres que li falten els compensa amb instint, posicionament i força de voluntat que en va sobrada.\nAbans dels partits quan li toca fer els estiraments laterals sempre els fa darrera la banqueta local mirant cap al públic. Els aficionats que seuen a aquella zona ja estan acostumats i quan aixequen el cap se la troben de cara. Ella d’entrada se li escapa el riure, però molt educadament els saluda i mira el sostre per no despistar-se. Al final del partit si es guanya, i espero no veure què fa quan perd, toca el ritual del ball amb la Rosó o la que tingui més aprop, aquest moment algú l’hauria d’immortalitzar perquè no té preu.\nL’Artemis és una treballadora incansable i per a qualsevol entrenador ha de ser un luxe tenir una jugadora com ella que fa pinya i anima a les companyes constantment. Mai està de mal humor i això que allà sota el cèrcol on normalment s’està, abraçades precisament no en reparteixen sino més aviat garrotades.\nAixí doncs per la seva lluita constant, perquè es creix davant les adversitats i pel seu lloc d’orígen crec que ha fet honors per ser batejada com la nova Colosa de Rodes.\nHaley Peters, «la pistolera de Fontajau»\nEUROCUP: Partidàs contra les Castors a Fontajau


Fibromiàlgia: una maledicció | Shaudin Melgar-Foraster\n← Perduts… a la ràdio\nUn tip de riure dolorós →\nFibromiàlgia: una maledicció\nPosted on Mai 26, 2012\tby Shaudin Melgar-Foraster\nFa dies i dies que no apareixo enlloc de la xarxa: ni al meu bloc, ni a Facebook o Twitter, ni deixo comentaris a altres blocs, webs, fòrums, etcètera. Amb prou feines he respost els correus més urgents. I per què he desaparegut fins avui? Doncs perquè he tingut un episodi de fibromiàlgia molt fort i d’allò més llarg.\nEm van diagnosticar fibromiàlgia fa onze anys, però en tinc d’ençà gairebé vint. Se’m va despertar després d’una operació –dic “despertar” perquè probablement fa més anys que en tinc, però abans els símptomes no eren més que dolors incomprensibles de tant en tant–. Després de l’operació els dolors es van disparar a tota hora i s’hi han afegit tota mena d’altres problemes propis de la fibromiàlgia. L’estrès és la millor recepta per tal que els símptomes de la fibromiàlgia augmentin, i jo visc amarada d’estrès de fa tant que els inicis ja es perden en un passat remot.\nFa gairebé dues setmanes em va començar un episodi fortíssim de fibromiàlgia que va durar més del que és normal. He treballat –no sé com, només sé que desitjava morir-me per acabar amb aquell dolor que s’aferrava al meu cos i no em deixava ni de dia ni de nit–. No ha estat res nou, només la durada tan llarga. Tinc dolor tots els dies de l’any: de vegades són suportables –t’hi acostumes i gairebé ni te n’adones–; d’altres vegades són difícils d’aguantar, però fas veure que no els tens i també aguantes; i d’altres vegades són molt i molt forts i et vols morir. Aquests dies van ser dels molt forts. Podia estar dreta, asseguda o estirada, tant era, el dolor insuportable continuava. Si provava d’escriure a l’ordinador era com si em donessin cops de martell a les puntes dels dits; cada passa em feia sentir un dolor a les cames d’allò de xisclar; aixecar el brac amb la pinta era com aixecar tonelades de pes; respirar em provocava mal al pit; era difícil parlar perquè em feia mal la llengua. A tota hora semblava que tenia els ossos fets de plom i algú em donava cops als músculs. És una mica com tenir una febrada, però sense l’escalfor.\nAixí són els dolors de la fibromiàlgia, dolors amb els que visc sempre –encara que no siguin així de forts cada dia–, i amb els que viu molta gent. Dolors als que s’han d’afegir altres problemes, com ara migranyes o tenir el cervell ben emboirat. Has de fer un esfoç titànic per concentrar-te en qualsevol treball inteŀlectual. Ben mirat, un esforç titànic ho és tot, sobretot en dies dolents. En dies d’aquests m’he trobat moltes vegades a la universitat, asseguda al meu despatx, havent d’anar a una classe i incapaç d’aixecar-me de la cadira. Fas un esforç i “amunt!”. Aleshores el problema és aguantar el llibre amb els braços. Ho aconsegueixes i, apa, a concentrar-te en les cames perquè puguin fer les passes. Arribes a l’aula i no saps com obriràs la porta ni com et mantindràs dreta –els genolls se’t dobleguen i les cames estan immobilitzades de dolor–. Et vols morir, deixar-te caure, cridar, però t’agafes a tota la voluntat que tens, no deixes que se n’escapi ni una engruna, i imparteixes la classe. O el que sigui que has de fer. Això és el que passa quan tens fibromiàlgia.\nMolta gent encara no comprèn la fibromiàlgia. Com que tret dels dies dolents no se’t nota res anormal, la gent es pensa que estàs bé. I els dies que et trobes millor la gent et veu molt animada, però no sap que l’endemà en pagues les conseqüències. Saps que si vas a qualsevol esdeveniment, l’endemà serà un malson; per tant, has deixat d’anar enlloc i veure ningú. La teva vida esdevé solitària. Si et dediques a l’ensenyament, veus els estudiants i altres professors, però has perdut els amics. A la gent li estranya veure’t un dia amb un dolor insuportable a la cama i, una setmana després, la cama està bé però tens un dolor horrorós al braç. Abans que em diagnostiquessin el que tenia, tothom es pensava que em faltava un bull. Hi ha qui creu que els que tenim fibromiàlgia som passius. Tanmateix, segons els experts en aquesta malaltia, la fibromiàlgia sol afectar persones de tipus A, persones de natural súper actives. Hi estic d’acord. Conec una professora que va ser cap del departament i va reestructurar-lo i organitzava conferències i no parava mai. Fins que va tenir fibromiàlgia. Ara tot el que fa és impartir dues classes amb un gran esforç i sempre la veig arrossegant-se i queixant-se de dolor. L’altra persona que conec és metge. Era directora d’un departament de l’hospital, feia recerca, tenia reunions diaries i era gairebé campiona de tennis. Ara que té fibromiàlgia treballa unes horetes, no juga al tennis i també va pel món arrossegant-se i queixant-se de dolor. Els dolors de la fibromiàlgia són reals, i la gent que en pateix ni està com un llum ni és passiva.\nM’ha semblat que per una vegada havia de dir quelcom sobre aquesta maledicció.\nAquesta entrada s'ha publicat en Una mica de tot i etiquetada amb dolors crònics, fibromiàlgia. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n59 respostes a Fibromiàlgia: una maledicció\nMai 26, 2012 a les 2:35 am\nConec poc aquesta malatia, però cada vegada en sento a parlar a més persones.\nQuè trista, a més dels dolors reals i tots els entrebancs, la incomprensió dels del voltant.\nPateixo migranyes i conec aquesta sensació de ser atacada de cop i sense avís pel dolor, aquest dolor que t’anul·la i et fa sentir inútil, que no et deixa ni pensar, i molt menys moure’t amb normalitat. I només pots avançar una mica si et prens algun fàrmac, et dopes fins dalt de tot I aconsegueixes funcionar com en un núvol: hi ets i no hi ets.\nMolt pocs et comprenen. Et miren com volent dir: què delicada ets, total, per un mal de cap! I això costa molt de païr. I cansa molt haver de donar explicacions a qui no les vol escoltar, per justificar que no has pogut fer com hauries volgut això o allò.\nTot i així, no em sé imaginar què deu ser la fibromiàlgia.\nNomés puc dir que ànim, que en la distància he notat que no estaves bé, que un pas davant l’altre, que endavant amb aquesta energia mental tan necessària i aquesta imaginació que ens ajuda a sortir dels moments més foscos.\nUna abraçada plena d’espurnes de color, de brots d’olor i desitjos dolços.\n(no sé si puc posar fotografies aquí, però et posaria aquesta https://www.facebook.com/photo.php?fbid=3030666083602&set=a.2242828428153.2118094.1171363665&type=3&theater\no aquesta, per exemple : malgrat tot, volen i semblen prou contents 😉 https://www.facebook.com/photo.php?fbid=3132507109564&set=a.2242828428153.2118094.1171363665&type=3&theater\nMai 26, 2012 a les 5:38 am\nLes fotos no es veuen. Això d’usar enllaços del FB sembla que no funciona. O potser és que la Shaudin ha de donar algun tipus de permís.\nEm sap greu això de les migranyes. Crec que la gent s’espanta de les malalties “invisibles” (igual que amb les mentals) i prova d’aïllar i problematitzar a qui les té per sentir-se diferent. Sempre he relacionat la manca d’empatia amb la societat de consum, amb la prioritat de les coses sobre persones i experiències, però potser només sóc jo, que amb l’edat em torno cínica.\nComprenc la solitud que la malaltia imposa, però com a amiga que m’agradaria veure’t més sovint i no puc, t’he de dir que els amics ens acostumem als ritmes brutals de la fibromàlgia i devorem notícies i lectures quan n’hi ha i esperem pacientment quan no n’hi ha. I si no ens podem fer un cafè, doncs parlarem per correu.\nPer cert, del 25 de juny al 3 d’agost seré a Glendon cada dilluns i cada dimecres. Coincidim?\nPetons, abraçades i coratge!\nMai 26, 2012 a les 6:17 am\nAitana! De poc se’m passa el teu comentari. Ja plegava d’internet que l’he vist.\nNo sé pas què deu fer que la gent defugi les persones amb malalties que no es veuen. Potser tens raó i té a veure amb la societat de consum i etcètera, qui ho sap. El pitjor, com li deia a la Dolors, és que et tractin de bleda, és molt depriment perquè saps que de bleda no en tens res.\nEls amics de debò sempre tenen paciència, i saben més bé què et passa perquè estan més en contacte amb tu o et coneixen de fa més temps. I va a persones, és clar; no tothom vol tenir paciència.\nPel que fa a a Glendon, t’envio un e-mail i parlem. Però demà que ara ja hauria de fer nones.\nMai 26, 2012 a les 3:29 pm\nSóc una mica desastre en això de penjar coses… 🙂\nEm sembla que en això de saber tractar a la gent que té alguna diferència, sigui en el camp que sigui, tots som força barroers. Moltes vegades no sabem com gestionar les relacions i sovint ni tan sols ens adonem del que està passant l’altre.\nN’hem d’aprendre 🙂\nMai 26, 2012 a les 5:54 am\nGràcies pel teu llarg comentari.\nLa incomprensió fa fins i tot més mal que els dolors. Ja m’adono que amb les teves migranyes has comprovat com és de frustrant; tal com dius, costa molt de païr. Sé que ets una persona decidida i m’imagino la ràbia que et deu fer que et mirin com dient “que delicada que ets”. I sí, noia, cansa molt haver de donar explicacions a qui no les vol creure. Veig que em comprens.\nLa gent amb fibromiàlgia acaba molt sola, els amics desapareixen de la teva vida a grapats. Queden tips d’una persona que mai no es troba bé però que sembla que no li passi res. La fibromiàlgia és invisible.\nGràcies per voler-me animar amb les fotos, però ni surten ni he pogut obrir els enllaços.\nGràcies per tot, amiga.\nMai 26, 2012 a les 3:24 pm\nCom que no tinc ni idea de com penjar fotos, te les he enviades per correu :).\nA mi els colors i les formes m’ajuden a posar energia en el que no en té, fan una mica de barrera davant el que és lleig, dur o negatiu….potser t’aniran bé. Segur que no et causaran cap mal: són fetes amb molt bon rotllo i si en transmeten una mica, ja em dono per satisfeta.\nMai 26, 2012 a les 8:15 pm\nJa les he vist! Gràcies, Dolors!!! No sabia que tu n’eres l’autora. Com ja et vaig dir, algun dia hauré de fer un post parlant del teu art.\nMai 26, 2012 a les 6:42 am\nNoia, no sé que dir, sols que t’entenc i que m’agradaria poder-t’he ajudar. Jo fa molts anys que estic sempre cansada i recordo perfectament com va començar aquesta sensació, però no tinc dolor, bé, ja no sé ,començo a espantar-me . Alguna vegada si que sento que no puc amb els braços , quan estenc roba o plego llençols, és com si en passessin i es tornessin de plom, i sento una mena de dolor .i de fan uns anys, 3-4, que la musculatura de les cames, si m’apreto en fa mal com si apretés un morat.\nSols en queda desitjar-t’he pocs dies com els que has passat i felicitar-t’he per la força de voluntat que tens. una abraçada intensa però fluixeta.\nMai 26, 2012 a les 7:17 pm\nT’hauries de fer mirar això que dius, tot i que no ha de ser necessariament fibromiàlgia, pot ser alguna altra cosa. Hi ha uns punts del cos que són claus per determinar si tens fibromiàlgia. T’ha d’examinar un especialista en fibromiàlgia (generalment és reumatòleg) qui, entre altres coses, t’apretarà aquests punts. A una persona que no en tingui, això no li causarà cap mal, però si tens fibromiàlgia et farà mal (a mi el mal em va durar 3 dies). A més, l’especialista et farà proves per saber que no tens una altra cosa (artritis, per exemple). No et costa res fer-te examinar, hauries de parlar amb el teu metge. La sensació que dius de fer mal com si tinguessis un morat és força exacte, però no només a les cames, és a tot el cos si tens fibromiàlgia. En fi, jo en tinc però no sóc qui per diagnosticar-ho en un altre. Parla amb el metge!\nMai 27, 2012 a les 9:43 am\nGràcies guapa, ho faré.\nMai 26, 2012 a les 7:28 am\nShaudin, em sap molt de greu el que dius. La meua dona pateix aquesta malaltia des que tenia 25 anys -tot i que el seu diagnòstic va ser molt posterior, és clar- i ja porta mitja vida esclavitzada. Portem. No només és cert tot el que dius, a més, qualsevol refredat o malaltia comú veu com s’incrementa la intensitat dels seus símptomes convertint-la en una cosa que t’incapacita totalment. És dolorós -en tots els sentits- i complicat conviure amb la fibromiàlgia. I és necessària una bona dosi de paciència i una absoluta confiança en l’altre per a conviure amb els que la pateixen. Una abraçada ben forta i un petó de part de la meua dona.\nMai 26, 2012 a les 7:40 pm\nAi, la teva dona també. Ho sento molt, pobrissona.\nAixò de portar la vida “esclavitzada” és ben encertat, i és ben cert que qui viu amb tu acaba també esclavitzat; haver d’esclavitzar, poc o molt, a qui tens amb tu ens fa patir molt. Jo sort en tinc del meu fill o no podria treballar. Normalment em duu a la universitat i em recull d’allí (entre altres coses). Quan fa bon temps en puc prescindir força d’ell, però a l’hivern el necessito o no me’n sortiria. Sempre he estat molt independent i haver de dependre de l’ajuda d’un altre per fer vida “normal” em desespera.\nTambé és ben veritat el que expliques sobre quan tens qualsevol coseta, com ara un refredat, que et quedes incapacitada. Fa 4 anys vaig tenir una pneumònia (força corrent al Canadà) i no cal ni que t’expliqui com va ser l’experiència, em pensava que em moria (fins i tot vaig fer una mena de carta d’acomiadament).\nUna abraçada per a tu, i a la teva dona un petó i les millors vibracions que puc trobar.\nMai 26, 2012 a les 8:01 am\nSento molt el que estàs passant, Una abraçada suau i ben afectuosa. Ànims.\nMai 26, 2012 a les 7:41 pm\nMoltes gràcies, Jordi. T’agraeixo l’abraçada suau.\nMai 26, 2012 a les 9:29 am\nNo en tenia ni idea d’aquesta malaltia. Té molt de mèrit continuar sent professor en aquestes circumstàncies.\nMai 26, 2012 a les 7:48 pm\nBenvinguda al meu bloc, Helena. Se’n parla força de la fibromiàlgia, però suposo que t’hi fixes més si en tens o coneixes algú que en té, com passa amb tot. Quan a ser professora, m’agrada i, sobretot, tinc necessitat de treballar (el lloguer no es paga sol). M’aniria molt bé treballar a temps parcial, però no m’ho puc permetre. Així que més que mèrit és necessitat.\nMai 26, 2012 a les 9:37 am\nPotatito, ja saps que jo ho entenc perfectament. Conec altres persones que en tenen, però sobretot, convisc amb el Manel, que té una malaltia similar, de la mateixa família. Són malalties autoimmunes de tipus neurològic i d’origen desconegut. Actualment, se sap què és una malaltia autoimmune (el cos reacciona contra ell mateix), se sap que són genètiques, però no se sap què les desencadena, ni com comencen, ni perquè. La meva filla també ha heretat el gen i també té manifestacions autoimmunes. Moltes malalties de la pell hi estan associades, com la psoriasi. Moltes afeccions dermatològiques són d’aquest tipus.\nSé què és conviure amb algú a qui gairebé no li pots donar un copet en un braç o a l’espatlla. A qui no pots abraçar perquè es mor de dolor. Sé què és la desesperació i les ganes de morir-se. El Manel es volia morir. Als dolors neuropàtics se’ls coneix com els dolors dels suicides (migranyes, neuràlgies, fibromiàlgies, etc. etc.). Sense comptar tota la resta d’afeccions relacionades. En fi, que jo podria, desgraciadament, gairebé fer un màster.\nEl pitjor és que aquestes malalties et condemnen a l’aïllament, tal com tu deies. Has de deixar de fer un munt de coses perquè tot t’atabala i no ho pots suportar. El Manel ha passat etapes duríssimes. Sempre tancats, sense poder anar enlloc ni fer res. Per sort, ara està bé i estable. Que duri.\nTambé penso que la gent que les pateix són gent Alpha en general. I gent molt patidora, que es preocupa per les coses i tot això. El cos ho acusa i acaba passant factura.\nEn fi, estimada. Com a mínim, saps que pots comptar amb la meva total comprensió. I, per descompat, amb el meu amor.\nMai 26, 2012 a les 8:07 pm\nHola Potatito guapa. Ja veig que, desgraciadament, podries fer un màster sobre aquestes enfermetats. No podries haver fet una síntesi millor. I les afeccions relacionades, ai, sí. Quan als gens, la meva germana també en pateix, i en la situació econòmica desesperada en que es troba et pots imaginar el meu patiment; patiment que no em convé gens –potser per això he tingut aquest episodi tan fort. Sé que tu em conprens molt bé. Les persones que en pateixen o tenen algú molt a prop amb la malaltia o alguna de la mateixa família, esteu ben assabentats de com és tot plegat. Sí, persones Alpha i patidores –quina combinació! Jo sempre he tingut el defecte de voler fer massa coses, fins i tot quan era petita, sempre m’ho han dit; i sóc patidora de mena, com ja saps. Quan era força petita de vegades la mare em trobava molt capficada mirant la paret i em preguntava: “Què et passa, filleta? Et preocupa molt el món?”, i jo deia: “Sí, mare”. Hahaha!\nMai 26, 2012 a les 12:46 pm\nHola Shaudin! Has fet molt bé en escriure aquest article. Cal que la gent se n’assabenti i prengui consciència, ja no només d’aquesta malaltia, sinó també de totes les que comunament s’anomenen “invisibles”. Durant set anys vaig estar amb una persona que patia esquizofrènia, anorèxia i bulímia (aquestes dues diagnosis a l’estat espenyol encara no eren reconegudes, i havíem de cercar llibres editats a Nord-Amèrica). És un calvari. Des de la meva humil cova de tenebres t’envio energia positiva i molta, molta, poesia vivificadora.\nMai 26, 2012 a les 8:13 pm\nHola Emili. A més d’explicar la meva llarga absència, vaig pensar que era un bon moment per dir alguna cosa sobre la fibromiàlgia; no podia ser mai no dir res d’una cosa que tiranitza la meva vida i la de molta altra gent. Veig que tu tens experiència amb malalties cròniques “invisibles”. Bufff! Són històries que fan patir.\nMai 26, 2012 a les 8:26 pm\nEls poetes, òlibes, follets, fardatxos, uendos, fades, gats i altres éssers rebels som amb tu i amb tota la gent que pateix. ÀNIMS!!!!!\nMai 27, 2012 a les 4:09 am\nÀnims a tu també, Emili! He llegit un comentari teu en un post de l’Anna Maria (no recordo quin bloc) on dius que t’han operat. Espero que no hagi estat res greu i que ja et trobis bé. Petonets!\nMai 26, 2012 a les 3:50 pm\nBenvolguda més que mai, Shaudin. Lamento el que ens expliques i el que pateixes. El primer que he pensat en llegir el teu post, és: doncs encara l’admiro més, a la Shaudin, del que ja l’admirava, perquè tot i la seva lluita contra el dolor, continua escrivint i vivint molt més dels qui, com jo, no patim de cap cosa semblant, però ens comportem a vegades com si un gran dolor se’ns mengés les ganes de viure sense tenir motius reals. Això és el que jo volia dir amb la meva frase que a tu et va agradar: “Jo em deixo caure per llocs ombrívols del meu propi interior i no faig res de res i així no vaig enlloc”. Et desitjo que continuïs amb la teva força d’esperit i que els mals moments passin aviat. Rep una abraçada molt i molt forta. M.Pilar Martínez Herrero\nMai 27, 2012 a les 3:50 am\nEstimada Pilar-Grocdefoc, tot i el dolor continuo escrivint, sí. Si no escrivís tindria una mica de temps per descansar, però aleshores em moriria de fastig. Imagina’t només viure per treballar i poder pagar les despeses, la meva ànima no ho aguantaria; ja és prou frustrant no tenir temps per escriure i haver d’esgarrapar de tant en tant una hora aquí i mitja hora allà. No sóc l’única escriptora que pateix dolor físic: Dostoyevsky patia d’epilepsia i havia d’escriure quan es trobava bé, i un escriptor anglès que admiro molt, Wilkie Collins (el pare de la noveŀla negra), patia de gota i havia de dopar-se amb opi per controlar el dolor i poder escriure. I n’hi ha molts d’altres. Quan escriure és el que t’agrada més al món, doncs escrius. No sé gairebé res de tu, tret de conèixer els teus escrits, així que no sóc qui per dir-te que hauries de fer això o allò, tot depèn de si el que fas (escriure aquests textos teus tan originals) és prou per a tu o no. Sento que et sembli com si alguna cosa se’t mengi les ganes de viure. Ànims, guapa! Tot el que et puc dir és que gaudeixo molt i molt dels teus escrits, i t’ho dic amb el cor a la mà.\nMai 26, 2012 a les 5:56 pm\nShaudin, amb sap molt greu, el que estas passan, tot el que expliques, ho puc entendre perfectament. Jo fa cosa de uns quatre anys, que també pateixo molts dolors, Desde que amb van operar d’una espatlla, concretamnet dels tendons, 2 trencats, degut a la feina, ja no he estat mès bé. Ara actualment tinc dolor generalitzat a tot el cos, hi ho passo també molt malament, tot aixó barrejat amb depresió….i ja no t’explico mès . Molts ànims Shaudin, tot el meu suport, molta força i endevant. Una forta abraçade i mil petons.\nMai 27, 2012 a les 3:57 am\nCarme, no sabia que també pateixes de dolors. Ai, marededéu, quanta gent que no està bé! Em sap molt greu que et passi tot això. Potser hauries d’anar al web que m’ha deixat Maria Riera en un comentari més avall. No sé si et pot servir, però jo de tu me’l miraria per si de cas.\nMolts ànims a tu també!!!!! I molts i molts petons!!!!!\nMai 26, 2012 a les 8:10 pm\nShaudin, has provat tractaments com la homeopatia, les flors de Bach, el Reiki, ….., bé, són tractaments alternatius a la medicina tradicional que potser et poden ajudar, si més no, a alleugerir les crisis i per tant a patir menys. Em sap molt de greu però, des de la distància, és l’única cosa que se m’acut per ajudar-te.\nÀnims, i una braçada tendra i suau.\nMai 27, 2012 a les 4:06 am\nHola Miquel, t’agraeixo molt el teu interès, però ja he provat de tot, inclosos mètodes naturals; de fet, des de molt jove que llegeixo coses de medecina natural (hi entenc força) i n’he provat moltes. El mal és que en mi tot rebota com una pilota, res fa el més mínim efecte. Hi ha coses naturals que m’han servit, per exemple per tenir menys refredats, però per a la fibromiàlgia, noi, res em va bé.\nMaria Riera ha dit:\nMai 26, 2012 a les 10:00 pm\nShaudin, no saps com t’entenc….jo també tinc FM, a més de EM/SFC i SQM en graus severs, és a dir el complet dels Síndromes de Sensibilitat Central. És un esforç titànic portar a terme qualsevol activitat per minsa que sigui i més encara mantenir l’optimisme i conviure amb la incredulitat de la majoria de la gent.\nNomés puc dir-te que les persones que patim aquestes patologies, encara que pugui semblar contradictori, som molt fortes, perquè conviure-hi requereix un tarannà i una fortalesa especial…et deixo aquest link, és una ONG de la qual en soc la secretària per si et pot fer servei, hi trobaràs molta informació i tota l’ajuda que et puguem brindar.\nMai 27, 2012 a les 4:25 am\nBenvinguda al meu bloc, Maria. Ja m’adono que, efectivament, tens el còctel complet. Bufa! Ho sento, noia. Jo també tinc fatiga crònica, però molt més suau que la fibromiàlgia. El que em molesta molt és un problema seriós que tinc a les cervicals i m’afecta tota la columna. Com ja sabem, tenir FM no exclou tenir qualsevol altra problema de salut. I encara bo que tinc molt bé la pressió, no estic grassa i no tinc ni una ombra de colesterol, problemes que, d’altra banda, la gent entén més bé. Jo estic condemnada a patir rareses, ves.\nHe entrat al web que m’enllaces. M’ha semblat molt interessant i té moltíssima informació útil. Li passaré l’enllaç a ma germana que també pateix de FM. Moltes gràcies!\nUna abraçada i endavant, tal com dius som molt fortes!\nMai 27, 2012 a les 10:48 am\nBenvolguda Shaudin: ja saps que tots els que llegim el teu bloc et fem costat i ens sap molt de greu el que et passa. Et dedico el lema casteller, que em sembla si fa no fa encertat en la teva situació: força, equilibri, valor i seny!\nMai 27, 2012 a les 9:16 pm\nGràcies, Bel! Doncs és més encertat fins i tot del que sembla. Sens dubte als que patim fibromiàlgia ens cal força i valor, i també equilibri, ves per on, perquè quan tens un episodi fort has de vigilar molt de no anar-te’n per terra quan camines. I seny, i tant, perquè tenim tendència a fer massa quan ens trobem millor i després en paguem les consequències, així que cal tenir seny. Una abraçada, bonica!\nMai 27, 2012 a les 12:12 pm\nHola Shaudin. Feia un fum de dies que no et veia enlloc. He llegit alguns dels molts comentaris i bons desitjos de més persones que com jo admirem la teva força i valentia transparent . No entenc la falta de reconeixement mèdic i social total d’aquesta malaltia. Quina vergonya d’humanitat !!! Aprendre a viure amb el dolor constant, gran lliçó pels que ens queixem de vici. Molts, molts petonets des del sud carregats d’aroma de flor de taronger i dels millors desitjos. T’estimem un bon grapat de gent.\nMai 27, 2012 a les 9:39 pm\nHola Carme! Hi ha, fins a cert punt, reconeixement mèdic, però no prou, ni de bon tros. Hi ha metges que fins i tot en són especialistes, però també n’hi ha d’altres que ni volen reconèixer la malaltia. Quan a la societat, també hi ha de tot. Depèn molt de si algú té un familiar o un amic que en pateix, per exemple, però fins i tot en aquests casos hi ha qui no ho vol entendre. El pitjor és quan et diuen coses com ara “vinga, no et queixis, si se’t veu molt bé!”, i tu saps que la nit abans et trobaves tan malament que et volies morir. O et diuen: “Però no acabes d’impartir una classe?” (o “però no escrius noveŀles?” o coses així) “Si estiguessin tan malament com dius no ho hauries pogut fer”. A sobre del esforç que fas encara has de sentir aquestes coses.\nOh, petonets amb aroma de flor de taronger. Gràcies! Jo te n’envio amb aroma de lilàs, ara que Toronto n’està atapeït.\nMai 27, 2012 a les 4:57 pm\nGràcies Shaudin. És d’admirar i per agrair que per fi algú, una víctima de la malaltia en parli obertament, apassionadament i no amb un seguit de termes mèdics i conceptes motrius. Al marge del plaer de llegir-te per com escrius, aconsegueixes apropar la malaltia d’una manera quotidiana i exposant clarament què significa viure-la i com es viu. Gràcies al teu escrit em puc fer una idea molt aproximada de la plaga que pot resultar aquesta malaltia.\nGràcies per la valentia i la força que has donat a la teva explicació. Ja sé que “ella” et juga males passades i et fa viure mals dies; amb tot, però, i gràcies al teu escrit, avui és un mal dia per la fibromiàlgia.\nMai 27, 2012 a les 10:08 pm\nHi ha molta més gent (víctimes) que en parla a la xarxa, tot i que generalment es tracta de blocs dedicats al tema. El meu bloc ja saps que, tot i que s’adreça majorment a lectors adolescents i té una tendència cap a la literatura, és també una barrija-barreja on, en certa manera, tot hi cap. Normalment no m’agrada parlar de temes gaire personals (tret de les meves noveŀles, anècdotes de quan era petita i coses així), però vaig decidir dir la veritat sobre la meva absència de tants dies i parlar de la fibromiàlgia. Vaig pensar que potser seria efectiu si venia d’una persona que és professora, escriptora i treballa de valent; potser podria conscienciar millor sobre la malaltia als que llegissin el post. Pel que fa a l’estil de l’escrit, és que sempre intento establir una bona comunicació amb el lector.\nGràcies, Quico. Una abraçada transatlàntica!\nMai 27, 2012 a les 5:22 pm\nCaram, Shaudin, m’has deixat ben astorada. Ja m’havies dit que paties fibromiàlgia, però com que conec una altra persona que també en pateix, encara que no tan intensa com tu, no m’imaginava que arribés a ser tan terriblement dolorosa com tu la descrius. I jo que em queixo perquè tinc artrosi que m’afecta sobretot el genoll dret i m’obliga, sovint, a agafar una crossa per caminar pel carrer si hi vaig sola i no puc agafar-me a la mà del meu home. Però jo he fet setanta-vuit anys! Fins fa poc només tenia problemes quan havia de baixar escales. I tu ets molt jove, encara, i estàs patint tant… Quin greu que em sap. Ja veus que els amics t’estimem molt. Si no tens ànims per escriure’ns, no ho facis; continuarem estimant-te. Desitjo de tot cor que el mal se t’alleugi i t’envio molts petons. Rosa.\nMai 27, 2012 a les 10:34 pm\nHola Rosa! Feia molt que no et passaves per aquí, guapa.\nLa fibromiàlgia no hi ha per on agafar-la: unes persones la tenen més forta que altres; moltes vegades es tenen altres malalties associades (moltes o poques), però no necessariament; com et trobes depèn del grau d’estrès, del temps que fa (les temperatures extremes són molt dolentes, també si ha ha molta humitat ja que és una malaltia reumàtica entre altres coses), depèn de si fas molts esforços o pocs, en fi, depèn de moltes coses. No se sap d’on ve o perquè es desperta (se’n tenen idees, però no se sap ben bé), i és totalment imprevisible; és gairebé impossible saber quan tindràs un episodi fort, pots estar bé i, sense solta ni volta, t’agafa un “atac”. De vegades pots trobar la causa (canvi de temperatura, conseqüència d’un esforç, etc.), però no sempre. I pot agafar a qualsevol edat. Conec una dona amb fibromiàlgia que acaba de fer 40 anys i en fa tres que no treballa (no tothom amb FM es pot permetre deixar de treballar).\nSento que tinguis artrosi en un genoll, noia, et deu privar molt de fer caminades pel Pirineu, a tu que t’agrada tant. És un consol, però, que el que tens no et privi d’escriure. Vull més noveŀles de la Rosa! Espero que aviat em diguis que ja n’escrius una altra.\nMai 27, 2012 a les 7:20 pm\nShaudin, ja saps com tots nosaltres et voldríem fer sentir acompanyada. El dolor físic pot ser terrible i sembla mentida que hi hagi qui no ho vol entendre, certs metges inclosos. Aquest episodi d’ara sembla que ja t’ha anat remetent i tot seguit arribarà el bon temps, potser amb estrès però sense el fred i les torbonades d’aquest país on vius, que, gràcies a tu, sabem que és molt bell però duríssim. Una abraçada i ànim!\nMai 27, 2012 a les 10:46 pm\nVeig que els néts t’han deixat una estoneta per escriure. Gràcies pel teu comentari, Maria.\nSí, ja estic molt millor de l’episodi, de fet estic bé del tot pel que fa als dolors forts. Diuen que demà tindrem molta pluja i tempestes i ja tremolo, probablement tornaran els dolors forts, però espero que només durin un dia (generalment és un dia o màxim dos) i no com l’atac de fa dues setmanes que semblava no voler anar-se’n mai més. Sé que ara que ve l’estiu milloraré molt i podré fer llargues passejades sense que passi res gaire fort. Espero no equivocar-me! Amb la FM no se sap mai.\nUna abraçada i petons a la petita Anna!\nMai 27, 2012 a les 10:20 pm\nJa m’havies dit que paties de fibromiàlgia però, com diu la Rosa, no m’imaginava que patissis tant com dius. Ja saps que d’amics i amigues no en deixeràs de tenir, això t’ho puc assegurar.\nTambé conec casos molt propers d’aquesta malaltia i comprenc la teva deseperació però et demano que no et deixis vèncer. Als imprescindibles us necessitarem sempre. Et dono des d’aquí tot el suport que et pugui donar i ja t’escriuré un correu personal. Una forta (o no tant) abraçada.\nMai 27, 2012 a les 11:17 pm\nMoltes gràcies, Joan, per les teves paraules. L’estiu del 2009, el dia que ens vàrem veure i dinar a l’Ateneu, jo tenia un bon dia, però després de dinar vaig haver d’anar a les oficines de l’AELC per poder-me’n fer sòcia (feia un any que els enviava correus i res, encara és l’hora que em responguin) i, en acabat, vaig trobar-me amb una pila de lectors al pati de l’Ateneu. Jo seguia relativament bé (bé del tot mai n’estic). L’endemà vaig anar a les oficines de l’Institut Ramon Llull i després a dinar i al cinema amb la meva mare ja que era el seu aniversari. Bé, van ser dos dies massa actius perquè l’endemà (el tercer dia) no em podia moure del llit. Vaig tenir un episodi fortíssim de FM. No podia ni aixecar la mà per menjar i els dolors a tot el cos eren desesperants. Ara bé: després de passar un dia així, ja em tornava a trobar força bé. Era l’estiu i tenia vacances, però quan es tracta de l’hivern i treballant a tota hora els dolors es multipliquen per mil i es pot dir que no tinc ni un sol dia bo. Aquest hivern he tingut un dia bo, un, exacte.\nUna abraçada amb molta estimació!\nMai 27, 2012 a les 11:27 pm\nEt vinc seguint desde fa temps aqui a El Salvador .La veritat es que estic ple de feina i problemes .Aquesta emigracio un tan forçada no em cau gens be! Pero no es d’aixo que et volia parlar .Si no de la teva odiosa ,horrible enfermetat .La veritat es que no la conec i intento enviarte bones vibres u ondes per veure si et serveixen .Solament que estem molts admirats d ela teva feina i ens sap molt de greu el que et passa dessitjante de tot cor una millora!Petons i abraçades\nMai 28, 2012 a les 2:33 am\nHola Frederic. Ja sé que em segueixes, m’ho vas dir en un altre comentari. També sé que vius a El Salvador. Sento que tinguis tants problemes, això no ho sabia. La setmana que ve (el pròxim post) publicaré un vídeo de TV3 que acabo de descobrir y que m’ha semblat encertadíssim per entendre què és la fibromiàlgia (amb dues dones amb la malaltia y un metge). Després d’això deixaré el tema de banda. Moltes gràcies pel teu comentari! I força sort a El Salvador.\nPetons des del Canadà.\nMai 28, 2012 a les 6:10 pm\nVaja Shaudin, és una malatia molt mala d’aguantar, me sap greu per tu i totes les persones que la pateixen. Estic content de llegir-te i voldria et milloresis.\nMai 30, 2012 a les 12:08 am\nDolors Cubí ha dit:\nMai 28, 2012 a les 8:13 pm\ndesprés de llegir-te i llegir tots els comentaris, m’he quedat sense paraules. Conec molt poc la fibromiàlgia, només el que n’he sentit i llegit als mitjans. Em sap greu que hagis de patir tots aquests dolors, i que una persona vitalista i enèrgica com tu es trobi lligada de peus i mans. No puc fer res més que enviar-te tot el meu amor i esperar que t’embolcalli com un núvol d’escalfor, aquella escalfor que tantes vegades ens ajuda a alleujar el dolor.\nMai 30, 2012 a les 12:11 am\nAquest amor com un núvol d’escalfor ha estat moooolt ben rebut, Dolors!!!\nMai 29, 2012 a les 11:09 am\nAi… com em sap de greu. Poques coses puc afegir a tot el que ja t’han dit, només que molts ànims, molta força -ja sé que en tens, tota la del món, però …\nT’envie una cançó d’un cantant “novell” de la meua terra. Espere que et done una mica de força.\nMoltes besadetes dolces.\nMai 30, 2012 a les 12:20 am\nHola Anna. M’ha encantat la cançó que m’envies! Gràcies! No el coneixia aquest cantant (me l’apunto). Tot i que intento estar al dia pel que fa als Països Catalans, són tantes les coses que desconec!\nMoltes besadetes, bonica.\nMai 30, 2012 a les 12:45 pm\nSe m’ha fet realment dur llegir el teu article sobre la fibromiàlgia, em sentia a sobre tot el pes de la malaltia, i se m’enrigidien els braços i el coll en llegir-te. No puc ni imaginar-me com et sentiràs tu. Has de ser molt valenta, segur que ho ets. Molts petons.\nMai 31, 2012 a les 4:12 am\nIsabel! Gràcies per passar per aquí. Em sembla que sí que sóc valenta, però els dolors s’aguanten sobretot perquè no hi ha més remeï.\nI tu endavant amb els teus escrits, ja saps que em va encantar la teva noveŀla “La copa dels origens”!!! Un munt de petons, bonica.\nJuliol 3, 2012 a les 1:27 pm\nnomes puc dir te q no abandonis mai el desig de lluita pq potser aquesta maltempasada passara com passen totes les coses q van i venen .jo t ho desitjo.la teva millora.i q se n vagi per sempre aqueixa malediccio q cau sobre el teu pes.\nJuliol 3, 2012 a les 11:19 pm\nMoltes gràcies Pau Esteve. Una abraçada!\nAgost 16, 2012 a les 1:08 am\nEs la primera vegada que escric en un blog, (perona per les faltes d’ortografia)…pero cercan infotmació sobra la fibromialgia t’he trobat.\nSe molt bé del que parlas, fa uns 4 anys va apareixa en la meva vida, avui se que la meua mara ho patia d’anys i no li havian diagnosticat\nVaig “apendra” a fer anar l’ordinador nomes per cercar informació, jo ja tenia la invalides absoluta desde feia 8 anys per una malaltia que me la varan diagnosticar al 95 i a les hores significava mort, a empentes i rodalons he arribat fins aqui. Si fos avui que tingues el diagnostic del 95 no començaria cap tractament…no ho he dit mai a ningu dons el primer que pensarien és que estic amb una depresió de nassos, i no és aixi…és saver la realitat, viurela, aceptarla i treura les conclusións a les que cada escu te dret.\nNo se si sere capaç de retrobar el teu blog…per si decas reb una abraçada de coto fluix i petons de xocolata de tot cor.\nA! i aixo no vol dir que jo sigui un exempla a seguir, de cap manera ;))\nAgost 16, 2012 a les 1:54 am\nHola guapa. Benvinguda al meu bloc!\nEm sap molt greu tot el que m’expliques, però ja saps que no estàs sola, que som moltes les que et comprenem i això sempre va bé saber-ho.\nPotser no seràs capç de trobar el meu bloc, però jo ara tinc la teva adreça electrònica i t’enviaré un missatge si passes gaire temps sense dir res. Torno a dir que no estàs sola.\nUna abraçada, Teresa, i ànims!\nAgost 18, 2012 a les 12:13 am\nNo passa res, no t’amoinis…se suposa que era jo qui t’hauria de donar anims, em sap greu…\nAbraçadetes per tu 🙂\nantoni josep ferrero i balaguer ha dit:\nAgost 17, 2012 a les 9:30 pm\nM’he permès llegir tots els comentaris de tothom i les teves respostes. Els uns i les altres m’han colpit pregonament. Uns per que demostren la gran estimació que tantes persones et tenen. Les altres per la valentia que demostres tenir. Ets tot un exemple per a tothom que et conegui. Miraré si hi ha alguna cosa que et faci ser menys vius els dolors.\nReb tota la meva admiració\nAgost 18, 2012 a les 12:07 am\nBenvingut al meu bloc, Antoni! T’agraeixo molt les teves paraules.\n112,313 fins ara


Ana Rosa, més espanyola que mai a la Feria de Abril de Sevilla\nAquest cap de setmana ha engegat un dels esdeveniments més importants de Sevilla. La ciutat andalusa té un color més primaveral que mai, obrint les portes a la cèlebre Fira d’Abril.\nEls famosos tenen apuntada aquesta data al calendari, fent gala d’espanyols i traient de l’armari els vestits de pics. Ana Rosa Quintana és una de les presentadores que no es perd mai aquesta festa i enguany ha seguit la tradició.\nAcompanyada del seu marit, Juan Muñoz, ha arribat a la fira entrant per la porta gran: pujada a un carruatge. Samarreta amb el clàssic estampat, pantalons blancs i ulleres de sol. Look estiuenc i concorde amb la festivitat.\nAllà ha coincidit amb d’altres celebritats assídues a Sevilla per aquestes dates. Una de les clàssiques és Eugenia Martínez de Irujo, la filla de la Duquessa d’Alba. En aquesta ocasió hi ha assistit del braç del seu marit, acompanyada de la seva filla. Ambdues van apostar per la vestimenta més tradicional: dos vestits de flamenca. La Duquessa anava amb un look d’allò més complet: flor al cap, vestit verd amb pics taronges i sabates i mocadors a joc.\nPerò també hi havia un lloc per la sempre estrident Agatha Ruiz de la Prada. La dissenyadora va entrar en directe a Socialité, explicant-li a María Patiño que va donar-ho tot a la festa de la nit. “He fet classes de sevillanes per venir a la fira”, aprenent a ballar com és degut i arribant vestida com cal: vestit de flamenca rosa, pics blancs i flor al cap.\nAlgunes cares televisives també van deixar-se caure per la festa. La col·laboradora de Sálvame, Raquel Bollo, va aparèixer amb un vestit de festa en turquesa i serrells amb uns dibuixos a l’escot en vermell. I una mica després va arribar la neboda d’Isabel Pantoja, la mediàtica Anabel. Ella, per la seva banda, va lluir escot en un vestit de sevillana en blanc i pics negres amb un estampat floral en rosa, una màniga molt exagerada i un tocat de flors a joc al cap.\nNoche del pescaito vestida por @consolaciónayala espectacular diseño. #feria2018 #moda #consolacionayala #flamenca\nA post shared by Raquel Bollo (@raquelbollo) on Apr 15, 2018 at 11:30am PDT\nA post shared by Anabel Pantoja (@anabelpantoja00) on Apr 15, 2018 at 8:39am PDT\nUna fira que està reunint els famosos més flamencs, passant-s’ho molt bé i ballant fins a la matinada.\nQue faci el ridicul com vulgui. La sobreactuacio sempre es ridicula la faci qui la faci


Lord Byron Apartment Bellagio Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSan Giovanni, Bellagio, Itàlia - Veure al mapa\nMés informació sobre Lord Byron Apartment\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Bellagio, no busqui més enllà de Lord Byron Apartment. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Lord Byron Apartment és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, aparell de televisió, nevera, forn microones, assecador de cabell a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Lord Byron Apartment és una elecció inteligents per a viatgers a Bellagio, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Lord Byron Apartment de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


21-03-2020 Queda't a casa\nEl 85 per cent de l'Hospital de Bellvitge, dedicat a pacients amb Covid-19\nCom s'han adaptat els comerços al confinament?\nResidències de gent gran i discapacitats de L'H, en plena lluita contra la Covid-19\nCentres de Bellvitge i Can Serra confirmen positius\nCreu Roja L'H: "L'arribada de nous voluntaris joves ens ha salvat"\nL'entitat es reorganitza per garantir els serveis indispensables\nLa UME comença a desinfectar residències públiques i privades de L'H\nL'Ajuntament fa seguiment telefònic diari de la seva situació\nErmessenda Segarra Bachs: "Menjo més sa per compensar que no puc fer tant d'esport"\nAquesta estudiant de 5è Primària explica que el confinament genera certa tensió però també afavoreix fer activitats en família\nL'atur augmenta a L'H durant el mes de març en un miler persones\nAquesta xifra no inclou l'allau d'ERTOs que afecten a moltes empreses a causa del confinament\nL'OMIC informa de les noves mesures sobre lloguers, hipoteques i empreses\nAjudes que han entrar en vigor el 2 d'abril\nEnviar aquesta notícia per e-mail Imprimir aquesta notícia societat 10. 07. 2017 Compartir a Twitter Compartir a Facebook\nICO, mural, Roberto Estéfano, vida, càncer, col·laboratiu\nUn gran mural a l'ICO reflecteix la marató de la vida\nÉs obra de l'artista Roberto Estéfano i busca acompanyar malalts i familiars\nEl dibuixant argentí Roberto Estéfano fa més de dos anys que pinta un gran mural al vestíbul de l'Institut Oncològic de Catalunya, ubicat al barri de Bellvitge. Es tracta d'un mural col·laboratiu que vol representar la marató de la vida.\nRoberto Estéfano és un enginyer industrial que de ben petit ja tenia inquietuds artístiques. Fa dos anys i set mesos que va proposar a la direcció de l'ICO pintar un mural com a gratitud a la societat que el va acollir. Des de llavors, cada dia hi dedica tres hores quan plega de la feina. Ho fa de manera altruista per acompanyar malalts i familiars en la lluita contra el càncer. Estéfano ha explicat que vol que la "gent trobi una mica de consol o de distracció i que sàpiga que també hi ha gent, a banda del personal de l'ICO, que decideix estar en la lluita amb ells".\nL'artista utilitza una tècnica única que li permet obtenir formes, volums i tonalitats amb només un llapis de mina. Directament sobre la paret, dibuixa línia per línia, punt per punt o, fins i tot, textos. Paraules, lletres de cançons de Lluís Llach o Serrat i les frases i noms que escriuen els pacients, familiars i personal sanitari, acaben de compondre l'obra. "Això és el que em fascina", diu Roberto Estéfano en relació a la implicació de personal sanitari, pacients i familiars.\nEn el mural, que fa 6 metres de llarg per 2 metres d'alt, hi ha dibuixats diversos corredors en una marató, una metàfora a través de la qual l'artista representa la lluita per la vida. "El mural recull la carrera de la vida. Com a tota carrera i a tot camí, hi ha gent que arriba a la meta i hi ha gent que no. És part de la vida", diu l'artista que conclou que el mural "reflecteix la perseverança que s'ha de tenir per aconseguir l'objectiu". Roberto Estéfano calcula que encara li queda un any de dedicació per veure finalitzada la seva obra.\nMés informació, véure vídeo.


Subdirecció del Servei Català de la Salut\nOrganigrama Òrgans col·legiats Prestadors de serveis SISCAT - Sistema sanitari integral d'utilització pública de Catalunya\nsubdirectora del Servei Català de la Salut\nCoordinar les àrees i coordinar les àrees amb les regions sanitàries.\nCoordinar el Servei Català de la Salut amb els departaments de la Generalitat, d'acord amb les directrius que estableixi el Departament de Salut, mitjançant els corresponents programes i actuacions conjuntes.\nCoordinar la informació dels comandaments per a la gestió de l'organització.\nEstablir els criteris d'acreditació de l'assegurament sanitari i de les relacions amb els ciutadans.\nPortar a terme les actuacions necessàries per garantir l'accessibilitat dels ciutadans al sistema sanitari.\nLes altres que li siguin delegades per la Direcció.\nEl subdirector o la subdirectora del Servei Català de la Salut substitueix el director o la directora en cas d'absència, vacant o malaltia.\nDe la Subdirecció depenen:\nL'Àrea d'Atenció Sanitària.\nL'Àrea del Medicament.\nL'Àrea de Recursos Econòmics, Patrimoni i Inversions.\nÀrea de Sistemes d'Informació i Tecnologies.\nLa Gerència d'Atenció Ciutadana.\nRESOLUCIÓ SLT/1338/2018, de 15 de juny, de nomenament de la senyora Marta Chandre Jofre com a subdirectora del Servei Català de la Salut. (DOGC núm. 7648)\nPerfil i trajectòria professional: Marta Chandre Jofré


L'Ajuntament de Peníscola presenta “Peníscola per la igualtat i contra la violència de gènere” | Castelló Extra\nEl consistori presenta “Peníscola per la igualtat i contra la violència de gènere”, que insta la ciutadania a la creació de vídeos en TikTok\nL’Ajuntament de Peníscola presenta “Peníscola per la igualtat i contra la violència de gènere”, certamen que, al voltant de l’etiqueta #Peñiscolacontralaviolenciadegénero, recopilarà vídeos en la xarxa social TikTok per a conscienciar i lluitar per la igualtat i contra la violència de gènere.\nPer a participar no és necessari disposar d’equips professionals, bastarà amb un mòbil… i una bona història que contar! Formar part del certamen és tan senzill com pujar un vídeo a la plataforma Tik Tok amb l’etiqueta del concurs i emplenar el següent formulari d’inscripció (on també es poden consultar les bases).\nLa temàtica del certamen serà tot el que concernisca la lluita per la igualtat i contra la violència de gènere. La duració màxima dels vídeos serà de 60 segons, i es poden utilitzar totes les possibilitats creatives que proporciona la mateixa xarxa social TikTok.\nPer a poder ser part del certamen serà necessari que la persona participant viva, estudie, treballe o haja nascut a Peníscola.\nL’objecte de la convocatòria és l’estímul entre la ciutadania de la reflexió i la capacitat creativa de la mateixa contra la violència de gènere i la lluita per la igualtat; i s’ha triat la plataforma Tik Tok per la seua alta penetració en els estrats més joves de la societat i per la facilitat de creació audiovisual que proporciona.


Espais de Residència i preus – CAN\nEl Centre d’Art i Natura és el lloc perfecte per ordenar idees, llegir, i poder saber el que és vol fer, escriure o pintar.\nAïllats dalt de la muntanya el resident no ha de preocupar-se per res més que poder realitzar allò que vol fer. El CAN s’encarrega de tot.\nPer estades mínimes d’un mes s’ofereixen serveis d’assessorament creatiu que permetin al resident treure el màxim profit de la seva estada.\nEl CAN disposa principalment de dos espais diferents de residència: l’Estudi i l’annex de La Bastida. L’Estudi és l’antic apartament del mestre de quan a Farrera hi havia escola (es va tancar el 1964), rehabilitat el 1994. L’annex de La Bastida és l’únic espai de nova planta (edificat sobre les runes d’un antic paller). Excepcionalment també disposem de Casa Ramon que és una antiga casa familiar que conserva l’estructura tradicional amb trebols de fusta. Els espais residencials estan equipats amb tot el parament que hom pot necessitar per una estada agradable (cuina, bany, estris varis).\nAl CAN hi trobareu espais idonis de treball, autonomia en el propi ritme diari i bon ambient per a la creativitat. A més, rebreu un tracte i suport personalitzats, i si ho voleu, una introducció a l’entorn. Si no s’ha concertat altrament, els residents us heu de subministrar el menjar per a esmorzar i dinar. El CAN ofereix un sopar diari -excepte diumenges- al menjador comunitari de la Bastida (21h, 20h a l’hivern), únic horari a respectar dins el lliure ritme de treball de cadascú. Setmanalment des del CAN es canvien els llençols.\nL’edifici de La Bastida disposa del següents espais de treball:\nEspai de recerca equipat amb un ordinador iMac, cartografia local, i amb una biblioteca especialitzada en estudis de muntanya, paisatge, natura, art i poesia.\nL’Estudi és l’antiga escola de Farrera, es tracta d’un apartament amb:\ngolfes amb llits suplementaris i\nsala de treball.\nPreu per nit a l'Estudi\nDisponibilitat exclusiva de 'Estudi de Farrera, amb habitació de matrimoni, cuina, bany i espai de treball.\nDret a reserva del sopars que ofereix el chef del CAN tots els dies menys diumenge.\nDret a ús de les instal·lacions\nSuplement de 15€/nit per acompanyant\nTruca'ns per estades llarges i gaudeix de descomptes i tarifes especials\n10% de descompte en estades superiors a una setmana\nels descomptes s'aplicaran fora dels mesos de juliol i agost així com de les vacances de Pasqua i Nadal\nPreu per nit a\nDisponibilitat d'habitació a La Bastida, amb espai de treball individual i cuina i bany compartits.\nPromoció a les xarxes socials del CAN\nSopars al CAN\nDe la ma del chef Arnau Llobet\nEl preu dels sopars és exclusiu per residents del CAN.\nCuina creativa i de km0\nUn detall especial\n€\tPreu a consultar\t2 o mes nits\nEspai de treball durant la residència\nAccés a espais comunitaris (cuina, banys, etc.)\nMenjar (sopars a compte del chef Arnau Llobet i nevera sempre a punt)\nAccés a tot l’equipament (taller de gravat i projector)\nPossibilitat d’organitzar taller / debat a la residència\nPromoció a través de les xarxes socials


Compositors/es de BSO amb Popplet | musikeoblog\nCompositors/es de BSO amb Popplet\nPer completar el tema de les BSO i els seus compositors, he pensat en proposar-vos una activitat que vaig preparar fa un parell de cursos i que va donar molt bon resultat: el popplet de compositors de cinema.\n2.- Entreu al web de Popplet i registreu-vos. Tot i que és una eina molt fàcil d’usar, us he preparat unes instruccions detallades, feu clic a la imatge.\nSitueu en el centre de l’esquema una imatge del compositor/a amb el seu nom i data de naixement i mort ( si s’escau), al voltant popplets amb la informació biogràfica més detallada i, finalment, popplets amb ellaços a youtube amb les BSO més destacades i imatges de les pel·lícules indicant el seu títol.\n← Partitures 2n Trimestre per 4t d’ESO\nUAP 2016, Cantata de la Pau →


Montoro es reserva buidar l'impost autonòmic de begudes ensucrades\nEsperant el Montoro ferotge\nEl ministre d'Hisenda es reserva buidar l'impost de la Generalitat sobre begudes ensucrades\nDissabte, 29/04/2017 | Actualitzada 01/05/2017 - 15:11\nHi havia una vegada tres comunitats autònomes que van crear un impost sobre els dipòsits bancaris. Extremadura, Canàries i Andalusia es van inventar el 2012 un tribut sobre la banca per aconseguir més ingressos. Catalunya també ho va fer, però una mica després que les altres.\nVa passar que al Govern del PP no li va agradar aquesta mesura. I per desactivar-la, el ministre d'Hisenda, Cristóbal Montoro, es va inventar un impost igual d'àmbit estatal (amb primacia sobre els autonòmics) al qual va posar un tipus de gravamen pròxim a zero (0,03%) amb el compromís de distribuir la recaptació entre totes les autonomies. Hisenda va haver de compensar pel seu abús, amb 275 milions, les tres comunitats que havien posat en marxa l'impost abans que l'Estat (no a Catalunya, que es va endarrerir), però va neutralitzar la iniciativa i hi va posar límit amb l'argument de salvaguardar la unitat de mercat.\nPel nombre dels seus protagonistes aquesta història evoca el conte dels tres porquets i el llop ferotge i es pot tornar a repetir aquest any en ocasió de l'entrada en vigor de l'impost sobre begudes ensucrades i carbonatades de la Generalitat.\nEl Govern va incorporar la creació d'aquest impost en el seu projecte de llei d'acompanyament als pressupostos autonòmics, que va resultar definitivament aprovada al març i que estrenarà efectes pràctics a partir de l'1 de maig.\nEnmig d'aquesta iniciativa catalana, en el document ‘Actualització del Pla Pressupostari 2017’ que el Govern va remetre al desembre a la Comissió Europea, l'Executiu hi va incloure el seu compromís de crear un tribut sobre les begudes ensucrades i carbonatades per recaptar 200 milions d'euros. Quan el Consell de Ministres va aprovar el projecte de Pressupostos del 2017, el 31 de març passat, Montoro va mostrar les seves cartes.\nEn la roda de premsa posterior al Consell de Ministres, el ministre va explicar que el Govern no estava "desenvolupant" la creació d'aquest nou tribut estatal, i que abans que això se n'havia d'"estudiar la viabilitat". Es va referir, no obstant, a la "preocupació" que li havia mostrat la Federació d'Indústries de l'Alimentació i Begudes (Fiab) per la possible implantació d'aquest tribut en algunes autonomies i pel risc de "ruptura del mercat interior".\nDavant aquesta problemàtica, Montoro va posar sobre la taula la possible creació d'un impost d'àmbit estatal sobre aquest fet imposable, "però no seria per recaptar", va dir, sinó que tindria una finalitat "d'ordenament" a favor de la unitat de mercat.\nL'estratègia seria la mateixa que la utilitzada amb l'impost sobre els dipòsits bancaris: es crea un impost estatal amb un tipus fiscal ínfim, s'anul·len els tributs previs autonòmics, es compensa les comunitats que ja l'hagin posat en marxa (Catalunya) i la iniciativa queda neutralitzada. S'ha de veure si fins que el Govern plasmi la seva estratègia en un projecte de normativa legal alguna altra comunitat pujarà al carro de Catalunya per després exigir compensació.\n¿Com funciona el nou impost a les begudes ensucrades?\nEls refrescos pugen aquest dilluns fins a un 50% a Catalunya\nTemes: Política fiscal Begudes ensucrades Cristóbal Montoro Impostos Comerç Catalunya PP Pressupostos Generalitat de Catalunya Generalitat


millor somier a preus a l'engròs | rayson\nRayson en rayson Zona Industrial, Huasha Road, Shishan, Foshan zona d'alta tecnologia, Guangdong, Xina. Els principals productes professionals assequible laminat fabricants Fins Bonnell matalàs de molles. Assequibles Rotlle primavera Bonnell matalàs Ser únic en el seu, el fabricat per Rayson és molt popular entre els clients. A l'usar aquest producte de qualitat, opressió extrema o fluixedat, que farà baixar d'una confiança no es farà sentir. Assequibles Rotlle primavera Bonnell Matalàs té les peculiaritats de, que s'utilitza en.\nRayson ha desenvolupat per ser un professional fabricant i proveïdor fiable de productes d'alta qualitat. Al llarg de tot el procés de producció, ens Aplicar estrictament el control de sistema de gestió de qualitat ISO. Des establert, sempre que s'adhereixin a la innovació independent, la gestió científica, i la millora contínua, i proporcionar serveis d'alta qualitat per complir i fins i tot superar els requisits dels clients. Garantim el nostre millor somier nou producte li proporcionarà una gran quantitat de beneficis. Som sempre espera rebre la seva recerca. millor somier Rayson té un grup de professionals dels serveis que s'encarreguen de respondre a les preguntes plantejades pels clients a través d'Internet o per telèfon, el seguiment de l'estat de la logística, i ajudar els clients a resoldre qualsevol problema. Per obtenir més informació sobre què, com i per què ho fem, intentem nostre nou producte - el millor matalàs de molles, o desitja associar-se, ens agradaria saber d'you.The fent de Rayson implica les següents etapes . Són la fabricació de paper model, preparació de el teixit (rentat i preencogimiento), tractament de teixits (arrugues i els bacteris de resistència), voraviu, el disseny de la tela i el marcat, tall del drap, i la costura.\nSeguim estrictament els processos de control de qualitat estàndard per assegurar que els nostres productes compleixen o excedeixen les expectatives dels nostres clients. A més, oferim serveis de postvenda per als clients en tot el món.\nDes establert, Rayson té com a objectiu proporcionar solucions excepcionals i impressionants per als nostres clients. Hem establert el nostre propi centre de R + D per al disseny i desenvolupament de producte.\nDesprés d'anys de desenvolupament, hem establert relacions de cooperació a llarg termini amb els nostres clients en tot el món. Si us plau, estar segur que tenim el dret a exportar els nostres productes i no hi haurà cap dany produït als productes lliurats. Estem sincerament la benvinguda a la seva investigació i trucada.\nCom descomprimir un matalàs enrotllat?\n1.Place cartró sobre una superfície plana en el seu dormitori, tiri amb cura matalàs i posar al seu llit. 2.Carefully tallar la borsa exterior amb unes tisores tenint cura de no tallar el mal per dins plàstic o el matalàs, no demanar un ganivet. 3.Roll el matalàs segellat a el buit en el seu llit 4.Limpie tallar la bossa de plàstic al costat rellotge ja que el matalàs s'inicia a l'instant per descomprimir, Traieu la bossa de plàstic. 5.Allow 24 hores per al seu nou matalàs expansió completa.\nLC a primera vista / per TT, 30% deposi i balanç de el 70% està en contra de les còpies dels documents d'expedició witinin de 7 dies laborables.