La Seu d’Urgell celebra el Dia Mundial de la Poesia - FÒRUM.ad\nLa Seu d’Urgell celebra el Dia Mundial de la Poesia\nEl 19/03/13 15:30\nEl Dia Mundial de la Poesia, instituït per la UNESCO i que té com a data el 21 de març, se celebrarà a l’Alt Urgell amb diversos actes. Al llarg del dia, a les escoles de la comarca es faran lectures de poetes catalans, les quals seran enregistrades i emeses posteriorment per RàdioSeu.\nL’acte central de la jornada tindrà lloc a dos quarts de vuit del vespre a la sala de la Immaculada. Consistirà en la lectura del poema Només la veu, de Zoraida Burgos, en una vintena de llengües diferents. Aquest poema ha estat encarregat expressament per la Institució de les Lletres Catalanes a l’escriptora tortosina per commemorar el Dia Mundial i serà llegit en més d’un centenar d’actes arreu del país.\nEls lectors de la Seu seran, majoritàriament, persones procedents de diversos països, que ara resideixen a la comarca. Entre les llengües que es podran escoltar n’hi haurà de romàniques, com el francès i el portuguès; germàniques, com l’anglès, l’alemany i el neerlandès; eslaves, com el rus; i indoàries, com el hindi i el panjabi. L’acte s’obrirà i es clourà amb l’actuació d’un grup de violins de l’Escola Municipal de Música.\nEls actes del Dia Mundial de la Poesia es completaran amb una ruta poètica pel centre històric de la Seu, programada per dissabte, dia 23, a partir de les 6 de la tarda. La ruta s’iniciarà a la plaça Soldevila, davant del Centre Cívic El Passeig, i continuarà pels carrers del barri antic fins al parc del Cadí, rere la catedral. Al llarg del recorregut, es llegiran poemes evocadors dels diferents indrets de l’itinerari. Els autors triats són, entre altres, Joan Maragall, Josep Espunyes, Manuel Pal, Marta Grau i Andreu Escales. A més a més, s’ha obert la participació a tothom qui vulgui llegir els seus propis poemes.\nNotícia Anterior: Camp identifica la reducció de l’entrada d’aigua neta als col·lectors com a repte per als propers 8 anys (Vídeo)\nSegüent Notícia: MoraBanc amplia la gestió d’inversions i patrimonis amb la posada en marxa del servei Mora Selection


ERC constata que les converses amb la CUP van millor que amb Junts\nBarcelona. Dimarts, 2 de Març 2021. 12:26\nActualitzat: Dimarts, 2 de Març 2021. 14:55\nEsquerra Republicana ha començat ja a posar negre sobre blanc les seves propostes concretes per seduir els partits amb qui aspira a governar. Aquesta setmana, Junts i la CUP ja rebran els documents elaborats pel comitè negociador dels republicans. La primera constatació, que de moment s'ha fet més feina amb els anticapitalistes que no pas amb els de Puigdemont. La segona, que llevat d'alguna sorpresa majúscula, els comuns quedaran fora de l'executiu.\nQue les converses amb la CUP van "millor", ho ha manifestat aquest matí a El cafè de les idees de Ràdio 4 i TVE el vicesecretari general d'ERC, Sergi Sabrià, que ha demanat públicament a Junts que si tenen una proposta alternativa a la taula de diàleg "l'han d'explicar". L'objectiu d'ERC és que quan es reactivi aquest espai de negociació amb l'Estat espanyol, tots els qui en formin part se'l creguin i hi assisteixin "amb ganes". Dit d'una altra manera, que no torni a passar com en la passada legislatura, quan Quim Torra hi va participar sense cap confiança que pogués ser útil.\nSobre aquest punt, i tal com va avançar ElNacional.cat, s'està avançant per detallar la manera com es podrà auditar la taula de diàleg sense haver d'encotillar-la en dates específiques. "Estaria bé tenir uns objectius, uns indicadors, que es puguin anar avaluant", ha afirmat Sabrià. L'acord entre ERC i el PSOE passava perquè el que s'acabi pactant entre totes dues parts ho acabaran votant els catalans en un referèndum.\nSegons expliquen els republicans, la negociació amb Junts es troba encallada en el full de ruta i encara no s'ha començat a parlar d'altres aspectes clau com de quina manera s'avançarà en la recuperació econòmica de la crisi derivada del coronavirus. "En les negociacions amb la CUP hem entrat més a fons, amb Junts ens està costant més", ha reconegut Sabrià, que els ha emplaçat a obrir altres carpetes recordant-los que les preocupacions dels catalans, també dels independentistes, han canviat. Ara, ha subratllat, la República ja no és al primer lloc, sinó que hi ha la feina, la salut i la família.\nContents amb la CUP\nPel que fa a la CUP, Sabrià ha valorat positivament que hi hagi "un primer gran acord per portar el debat sobre com actualitzar el model d'ordre públic al Parlament" i ha tornat a puntualitzar que no hi ha res tancat sobre quines han de ser les solucions concretes, sinó que el compromís és per treballar-hi. En aquest sentit, ha remarcat que caldrà crear una comissió d'estudi en què hi participin tots els grups parlamentaris per revisar el model d'ordre públic i ha reconegut que mentre no s'aborda a fons i s'adopta una decisió definitiva sobre les bales de foam, cal garantir que la policia tingui eines.\nSabrià ha recordat que la CUP "no s'ha involucrat mai en la governabilitat" i que li agradaria que "ara fes aquest pas". Per ara, ha dit, els republicans estan "molt il·lusionats" i "contents" de com estan anant les converses amb els cupaires.\nA la imatge principal, una reunió de l'executiva d'ERC\nEleccions Catalunya ERC aclareix que cal veure si les demandes d'ordre públic de la CUP són viables


Espai Iris LGTBI+ - Manresa jove\nEspai Iris LGTBI+ >\nL'Espai Iris és una iniciativa organitzada des de l'Oficina Jove del Bages i els SAIS del Consell Comarcal del Bages i de l'Ajuntament de Manresa, amb l'objectiu de ser un espai de trobada i de creació de xarxa per a tot el jovent LGTBI de la comarca del Bages on podran conèixer altres persones que puguin identificar-se amb les sigles LGTBI+ i generar un espai de confiança i seguretat per a posar sobre la taula dubtes i debats vinculats amb la diversitat afectiva, sexual i de gènere.\nCal remarcar el caràcter confidencial i de respecte, com de confiança i seguretat que es pretén generar des d'aquest espai, on les persones que hi participin puguin estar tranquil·les per expressar-se i posar sobre la taula els dubtes i inquietuds que vulguin compartir. Amb l'Iris, es pretén donar a resposta a la demanda d'espais d'interacció i creació de xarxa per a les persones LGTBI+ de la comarca, donant la possibilitat de construir vincles i sinergies entre elles. Les trobades són gratuïtes i es desenvolupen a l'Espai Jove Joan Amades (C/ Sant Blai, 14 de Manresa).\nParal·lelament, també es dona resposta a la implementació del Pla Comarcal per garantir els drets de les persones lesbianes, gais, trans*, bisexuals i intersexuals (LGTBI) 2018-2021, en el que ja es preveu l'impuls a la creació d'un espai de trobada LGTBI en el marc del SAI, necessitat detectada també en la diagnosis prèvia al Pla, com al treball transversal de visibilització de la diversitat afectiva, sexual i de gènere a nivell comunitari dins de la comarca.\nPer a més informació cal posar-se amb contacte amb l'Espai Jove Joan Amades a través de\nCorreus: bages@oficinajove.cat, sai@ajmanresa.cat, sai@ccbages.cat\nWhatsApp: 676 664 142


Carmanyoles menjador escolar - Curs 2012-2013 - Escola Mata de Jonc\nCarmanyoles menjador escolar - Curs 2012-2013\nA la reunió de la Junta d’APA que es celebrà dimarts passat, es va plantejar la idea d’introduir el sistema de carmanyoles al menjador escolar. No és aquesta la primera vegada que tractam el tema a l’escola i, per això, hem trobat convenient fer-vos arribar les valoracions que ens han duit a donar una resposta negativa a la proposta.\nEn primer lloc, una raó econòmica de pes. Tot i entendre les dificultats econòmiques que pateixen algunes famílies; per desgràcia, cada vegada són més, l’escola també pateix les conseqüències de la crisi. La Conselleria d’Educació acumula un gran deute i les entrades de doblers que ens arriben a través del servei de menjador escolar resulten imprescindibles per a la continuïtat de les activitats i el manteniment del centre. Tot els guanys es reinverteixen al propi centre.\nEn segon terme, el preu del menú inclou les despeses generades pels sous del personal de cuina i els monitors que, a més d’atendre l’alumnat en el temps de dinar, també s’encarrega del control dels patis de migdia. Per això, el descompte que es podria aplicar a les famílies pel fet de dur el dinar de casa no seria significatiu en relació al preu actual.\nPer altra banda, cal tenir en compte raonaments de caire pedagògic i de salut. Des dels seus inicis, l’escola ha treballat perquè els al·lots assoleixin uns bons hàbits alimentaris. Tots els treballadors del centre s’impliquen en aquesta tasca educativa que es desenvolupa també a les aules. El fet de disposar de cuina pròpia garanteix una dieta equilibrada i l’elaboració d’un menú mensual revisat periòdicament per part d’una especialista en nutrició externa al centre. La introducció de les carmanyoles, a més de plantejar problemes organitzatius, posaria en perill tot el programa educatiu establert.\nEn darrer terme, les autoritats competents en matèria de salut no recomanen aquest sistema, perquè no es poden garantir les condicions d’higiene i transport dels aliments, ni evitar les conseqüències que es podrien derivar d’aquest fet i de les quals l’escola no es pot fer responsable.\nUs trametem la informació amb el desig d’atendre les vostres demandes i continuar treballant plegats per mantenir el model d’escola que volem per als nostres fills i alumnes.\nLa Junta d’APA


Sofia Alonso Bigler, de sa Cabaneta a Lloret | Marratxipèdia\nSofia Alonso Bigler, de sa Cabaneta a Lloret\nQuan va sortir a Pòrtula encara no tenia vint anys. Avui en té trenta-nou. I la seva vida no ha estat un camí de roses, precisament: ha hagut de superar la desaparació, sovint massa apressada, de familiars propers. Però aquests fets li han servit per superar-se, per trobar-se a si mateixa i estimar molt més la vida, alhora d’incrementar el valor que dóna a la seva família actual: la seva parella, amb la qual és casada, i el seu fill de sis mesos.\nSofia ocupa el càrrec de responsable d’Atenció a la Dependència, a l’IMAS -Institut mallorquí d’Afers Socials– del Consell de Mallorca, ubicat al carrer del general Riera, de Palma\nVa néixer a Palma, l’any 1977, i va passar tota la seva joventut a sa Cabaneta. Des de l’any 2004 viu a Lloret.\nTroba que sí, que va tenir una dolça joventut daurada, perquè pensa que ho ha tengut tot. I més ara, en veure-ho en perspectiva. Poder estudiar, poder sortir de passeig, poder escollir. Sobretot això de poder escollir ha estat per ella el millor de tot. “Si ho comparam -comenta- amb les barbaritats que passen pel món veig que som uns privilegiats, no ens podem queixar de res”.\nLa infantesa també va ésser dolça. S’ho va passar molt bé; va fer moltes amigues en aquella etapa, que encara conserva. Recorda, amb recança, l’etapa de l’Esplai. I recorda molt la seva família que -lamenta- “és el que ara em falta. Érem poquets, però molt ben avinguts”.\nSofia ens aporta un impactant testimoni del seu pas d’adolescent a adulta quan troba que “el canvi més gros, diria que s’ha produït fa poc: el fet de ser mare. Per a mi ha estat un canvi molt gros. En aquests vint anys m’he hagut de fer forta perquè en pocs anys he perdut tots els éssers més estimats. pare, mare i germà. I he hagut de decidir el dia a dia. I he decidit que la vida és important i has de gaudir de les petites coses el màxim possible”.\nProfessionalment també ha canviat molt perquè feia feina en el que era temps lliure i esplai i ara fa feina amb la tercera edat, que per a ella representen un cúmul de saviesa. Considera que són gent “super agraïda, que ha viscut molt i hi són, són allà, s’impliquen molt i els veus lluitar, aprecien molt aquesta vida”. Assegura que “són ells, la seva actitud, que m’han ajudat a decidir que vull ser feliç”.\nA part d’aquests canvis, també ha canviat de poble, que -observa- “això també compta”. Per a ella “Lloret és sa Cabaneta d’un temps. En s’hivern som poquets. M’agrada viure on visc perquè és com si m’hagués quedat a un poble petit per sempre”.\nQuant als projectes, troba que li ha canviat l’àmbit professional, d’infants a tercera edat, però segueix fent feina amb les persones. Volia fer una feina que li agradàs i fa una feina que li encanta, fins al punt que troba que hi ha dies molts durs, però li basta el dia que arregles alguna cosa bé, i la satisfacció és molt grossa.\nPel que fa a l’escala de valors diria que ara el que li ha passat al primer plànol és la família; creu que aquesta és una cosa molt important. Una altra cosa que ara valora molt és l’amistat, perquè creu que és l’altra família, la que esculls i que està allà quan els necessites. Creu que a poc a poc ha après a desprendre’s de les coses materials, ja no fa falta tenir el millor, sinó tenir a devora alguna persona que et faci feliç. Enyora poder ésser més militant d’algunes coses, com podia esser-ho de més jove, com el medi ambient; assegura que té la mateixa bona actitud, però no és tan militant… La manca de temps, per les obligacions, el dia a dia… hi fa molt en contra.\nEn les aficions ha canviat. Ara, la seva afició principal és la natació, quan abans devia ser l’esplai. Ara també practica mountain bike, que li resulta nou, i excursionisme que, en aixó sí que repeteix, perquè ha fet part de la seva vida. En poder, li agrada molt llegir, tot i que va per etapes. “De fet -confessa- sóc molt activa i no m’agrada fer coses que em facin estar massa quieta”. Té abandonat el cinema, especialment d’ençà que viu a Lloret, i era una activitat que li agradava.\nTroba que la gent, en general, ha canviat. Ara veu una societat “un poc desarrelada”. Quan era jove tenia la sensació que tots, per poc que fos, tothom tenia clar què volia, el govern, l’educació; com volien que fos el seu redol. “I ara -assegura en brillant i lúcida anàlisi- tothom va a la seva, i la gent està poc compromesa amb les coses. Crec que estan passant moltes barbaritats i la societat estam molt quiets. És una etapa de “no passa res”, quan resulta que moltes coses són negatives. Abans haguéssim sortit molt més al carrer. Estam massa passius, tots”.\nA les persones demana que estiguin amb ella si hi volen estar, no els demana res més. Abans reconeix que era més exigent, i potser egoïsta, sobretot amb les amistats. Per sort, assegura, té molta gent que hi vol estar, devora ella. Abans potser hi havia més interessos i ara tria la gent amb qui hi està a gust, i ells també es troben a gust amb ella.\nAbans valorava molt més tot el que era el seu temps lliure. En aquest aspecte, no sabia què era la feina. I ara, la feina és una cosa que ha aconseguit que també la satisfà. Ara la satisfà molt el temps que pugui estar amb la seva parella, a l’any 98 no era una prioritat. Ara ho valora molt. La satisfà passar temps amb la seva família, amb els fillols i amb els nebots; abans pensava que hi havia tot el temps del món, que sempre hi hauria temps. La satisfà, igualment, passar una bona vetlada amb els amics.\nEn política ho té clar. “Crec que ara -argumenta- puc començar a dir que tenc una idea més política. Abans te movies un poc més pel que pensava el de devora. Ara puc dir que fent feina a serveis socials t’has de posicionar. I, clarament, no és cap a la dreta, perquè no recolzen gens el que són les polítiques socials. Pens que s’ha de lluitar per ideals, però ara mateix no soc super radical, som bastant realista, però m’he fet la “meva” idea de quines són les necessitats en diversos camps: cultura, educació, sanitat… No podem canviar el món de la nit al dia, però pens que podem fer petites coses, i les actituds són molt importants”.\nQuant als personatges admirats troba que la cosa canvia molt perquè les prefencies canvien. Abans, tal vegada, eren músics o actors de cinema. Ara ha tornat dels cantautors, i no dels mes famosos, assegura. Ha descobert Andrés Suarez, poc conegut; Ismael Serrano, també. Ara admira algun polític, cosa que abans no hagués dit, ni tansevulla li hagués cridat l’atenció. Ara li interessen persones que no són famoses, però que a nivell professional les admira per la manera que tenen de fer feina.\nEn aquell moment, hagués triat algun personatge de la música o del cinema per fer-lo protagonista d’una entrevista. Ara li agradaria entrevistar periodistes. Tal vegada Julia Otero, ja que, pensa, que ha conegut gent molt interessant en aquesta vida.\nAlguns canvis en gustos musicals. En el 98 li encantava el rock català, i això no ha canviat, li segueix encantant, Sopa de Cabra, Els Pets. De tota manera, ara s’inclina més pels cantautors. Abans li agradava més la música tipus “Los 40 principales”, i ara li agrada més tenir pendrives amb música que li digui alguna cosa. També ara es fixa més en les lletres, potser -observa- que està més melancòlica.\nPel que fa a la cuina, de sempre li agrada tot, cosa que li ensenyaren son pare i sa mare. Ara sí que li agrada menjar unes bones costelletes de me amb un bo vi negre, i si és denominació d’origen Binissalem, molt millor. Ara passa gust d’anar a menjar un peix fresc a la Colònia de Sant Jordi o de Sant Pere, i abans ni se li ocorria. Ara, diu, aprecia molt aquestes coses.\nLiteràriament, té dues cares. Una és que de tant en tant llegeix alguna novel·la d’aquestes “xorres a no poder” -segons la seva definició- però que no la fan pensar i l’ajuden a desconnectar. I d’altra part, cerca alguna novel·la, no precisament que estigui de moda, sinó que la faci pensar i cavil·lar. És tracta de cercar el contrast, diu, i alterna les dues coses.\nAbans col·leccionava tot el relacionat amb dofins. També abans li agradaven molt les bosses de paper, de botigues d’arreu del món. Fins que un dia es va desprendre d’elles. Ara no és conscient de col·leccionar res en especial.\nEn relació a la roba ara ha tornat més pràctica. Intenta que li agradi a ella, procura anar molt còmoda i ésser una mica elegant.\nSegueix veient els amics de joventut, però els veu menys. Quan els ha de veure, queda expressament amb ells. De fet, assegura que en conserva bastants de la joventut i de la infantesa. En canvi no participa en les mogudes cabaneteres; se’n va desvincular totalment quan va anar a Lloret.\nUn lloc que troba especial és la ciutat de Biel -vés per on-, que és a Suïssa, ja que li suposa un record especial, on ha passat molts d’estius i de moments especials. Un altre lloc a on tornaria, on hi va anar de viatge de noces, seria a Tanzània. En va quedar encantada.\nSofia es defineix com a bona persona, “o almenys ho intent”, assegura. Diu que és “intel·ligent -que no llesta, vol dir capacitat per adaptar-me a cada una de les circumstàncies de la vida-“. “Me consider -continua- molt familiar i amiga dels meus amics. Un defecte és que som massa perfeccionista -això ja ho deia el 98- i, en moltes ocasions, també ho deman als altres, cosa que no pot ésser. Una altra cosa negativa és que si alguna cosa em cau malament, em costa superar-ho; això ho hauria de canviar i no fer-ho així”.\n“Sempre dic -assegura- que repetiria el dia que em vaig casar, perquè va ser quan vaig agafar un dels compromisos més grossos que he agafat. El record amb molt d’afecte, aquest dia. També repetiria els viatges que he fet els darrers anys amb ma mare, qualsevol d’ells.Estic supercontenta d’haver-li dedicat això”.\nEl seu pensament actual, la seva frase preferida, té relació amb la idea de viure al dia: “Fes totes les coses en vida, no esperis”. Això li va ensenyar el seu pare. I també està “super contenta” que li ensenyàs això.\nLa nostra protagonista du endarrer tornar a vincular-se amb el poble. I confessa que “és cert que enyor seguir essent na Sofia de s’Esplai. A vegades em sent malament per no venir a les festes, a guaitar; pero entenc que no puc ésser per tot. Al cap i a la fi sa Cabaneta també es el meu poble i el duc endarrer de recuperar”.\nFinalment, assegura que li agradaria veure l’entrevista amb algun dels seus mestres, Jaume Sastre o Joana Aina Cloquell, per exemple, a veure què ha estat d’ells; també algun company de classe, sobretot dels que ara no sap res, com Aitana, que ara és fiscal de l’Estat, amb la qual eren molt amigues.\nVeurem què es pot fer…\nVegeu>> Sofia Alonso Bigler, SC [Records d’infantesa]\n[BMM, Mxp, I ’17]


Com participar en els oficis de Setmana Santa davant d’una pantalla? | Catalunya Religió\nCom participar en els oficis de Setmana Santa davant d’una pantalla?\nPer Catalunya Religió. Dc, 08/04/2020\n- Emissions especials dels oficis de Setmana Santa a la televisió\n- Guia de recursos i serveis religiosos per tele, ràdio i internet #preguemacasa\n(CR) Aquesta Setmana Santa la situació obliga a seguir el Tridu Pasqual davant d’una pantalla. L’emissió dels oficis a través de la televisió o de les diverses plataformes digitals també permetran viure la Setmana Santa, però d’una manera molt diferent. En família i casa, no amb la comunitat.\nEntre les diverses iniciatives que volen ajudar a viure aquest moment, des de l’equip pastoral de la parròquia de Santa Maria de Mar de Barcelona s’envien cada dia als seu feligresos per WhatsApp indicacions per ajudar a “celebrar” sense comunitat. Viure la Pasqua davant d’una pantalla. Salvador Pié, teòleg i rector de Santa Maria del Mar, prepara aquests petits textos. Recollim els dels oficis de Setmana Santa com a petita guia.\nSetmana Santa davant d’una pantalla\nL’equip pastoral de la parròquia de Santa Maria de Mar us proposem unes indicacions per sentir-nos més Església en les celebracions “televisives” d’aquesta Setmana Santa, enmig de la pandèmia que no ens permet celebrar-ho comunitàriament.\nDonat que no podrem participar amb la comunió sagramental, podrem fer-ho amb la “comunió espiritual”, que tal com diu el Papa Francesc “ens ajudarà a redescobrir el valor de la comunió com a membres de l’Església”. Així, intentarem viure la “comunió espiritual” amb Jesucrist present en l’Eucaristia, que és el “pa partit per a la vida del món”, gràcies a la seva vida de servei i a la seva passió i mort salvadora, essent solidari amb tots els morts i sofrents d’aquests dies, així com els de totes les èpoques, i que amb la Pasqua ens encamina vers l’esperança d’ “un cel nou i una terra nova” per a tots.\nDurant les celebracions no hem de fer servir els nostres mòbils per intercanviar informacions o reflexions. Es tracta de seguir la celebració amb un esperit atent i religiós que ajudi a viure la “Comunió espiritual” amb el Misteri de Jesucrist en el Tridu Pasqual: en l’Eucaristia del sant Sopar del dijous el vespre; en la Celebració de la Passió del divendres a la tarda; en la Vetlla Pasqual de la vigília del Diumenge i en l’Eucaristia Dominical de la Pasqua.\nDIJOUS SANT. Missa de la Cena del Senyor\nPròleg del Tridu Pasqual que celebra l'Eucaristia, en la que Jesús ens deixa el pa i el vi com la seva presència sagramental, durant la celebració de la festa de Pasqua amb els deixebles. Per això, la primera Lectura recorda com els jueus celebraven la festa de Pasqua, i la segona Lectura narra com Jesús instituí l’Eucaristia. L’Evangeli de Joan, que es proclama en lloc de la institució de l'Eucaristia, descriu amb solemnitat l’entranyable escena del lavatori dels peus. D’aquesta forma es vol lligar l’Eucaristia, com a “pa partit per la salvació de tots”, amb el servei generós als altres, significat amb el lavatori dels peus (omès enguany per la pandèmia).\nEn aquest temps de pandèmia l’Eucaristia ens empeny a aquest servei generós als més necessitats a diversos nivells (el dia de Càritas...; acompanyar...; ajudar...; altres serveis...).\nDIVENDRES SANT . Via Crucis. Celebració de la Passió del Senyor\nNo hi ha Eucaristia com a signe de dol. Hi ha la Celebració de la Paraula amb l’Evangeli de la Passió, una solemne Pregària Universal, una Adoració de la Santa Creu i la Comunió. La Passió de sant Joan comença amb la pregunta de Jesús: “¿A qui busqueu?”; Jesús quan l’acusen diu: “La meva reialesa no és cosa d'aquest món. La meva missió és la de ser testimoni de la veritat”; a la creu Jesús diu al deixeble: “Aquí tens la teva mare (Maria)”, i un cop Jesús mor “del seu costat en sortí sang i aigua”. Pel Concili Vaticà II (LG 3) es tracta d'un símbol del naixement de l'Església amb els dos sagraments majors: l’Eucaristia (sang) i el Baptisme (aigua).\nDISSABTE SANT. Pregària\nNo hi ha Eucaristia com a signe de dol. És el dia del silenci compartint el dolor, la confiança i la pregària com Maria. En aquest temps de pandèmia estem sofrint el dol i la solitud per la mort i el sofriment de tants éssers estimats. Jesucrist amb la seva passió i mort es solidaritza amb tot el sofriment i la mort, viscuda no com a final, sinó com a pas vers l'esperança d’”un cel i una terra nova, on no hi haurà, ni mort, ni dol, ni llàgrimes” en una vida plena amb Déu, compartida amb totes les persones de bona voluntat que ja ens han deixat.\nNIT DE PASQUA. Vetlla Pasqual\n“Aquesta és la nit en què Crist trencant els lligams de la mort ha pujat victoriós dels inferns. Què n'hauríem tret d’haver nascut, si no hi hagués redempció?”, proclama el Pregó de Pasqua (l’Exultet). Aquesta nit, la més gran de l’any, ens reunim per celebrar que Jesús ens ha obert les portes de la vida per sempre. Es comença amb l’encesa del Ciri Pasqual i el Pregó Pasqual, segueix una ampla i reposada Litúrgia de la Paraula sobre la Creació, Abraham i, sobretot, l’Èxode, seguit d’Isaïes i Ezequiel, sant Pau i l’Evangeli de sant Mateu on es diu a les dones: “No tingueu por, sé que busqueu Jesús el crucificat. Ha ressuscitat, aneu a dir-ho als deixebles”; segueix la renovació de les promeses del Baptisme i la litúrgia eucarística: Al·leluia!\nDIUMENGE DE PASQUA. Missa de Pasqua\nÉs la festa més antiga i més gran dels cristians, ja que celebra un esdeveniment que en tota la història de la humanitat només s'ha donat en la persona de Jesús: en efecte, només Jesús ha vençut la mort, tot ressuscitant per sempre! D'aquí també que d’aquest dia se’n digui Diumenge, que vol dir “Dia del Senyor”, i per això, el diumenge de cada setmana és record i memòria de Jesús com a Senyor de la vida i de la mort, ja que ha vençut allò que cap persona pot vèncer, com és la mort i tot el que ella representa. Per això el Prefaci pasqual d’avui proclama: “Jesús, tot morint, destruïa la nostra mort i ressuscitant ens ha tornat la vida”. Al·leluia. Al·leluia!!! En aquest temps dramàtic de pandèmia es fa més viva l’esperança en la vida plena que ens porta Jesús Ressuscitat!\ncoronavirus, Setmana Santa, Santa Maria del Mar, Salvador Pié, Clergat\nMística i teologia Juanitet: “La pregària s’ha d’expressar amb tot el sentiment”


LUCAS PICHOT I SERGI GARZÓN, CONVOCATS AMB ESPANYA SUB-18\nLuchas Pichot i Sergi Garzón, jugadors del nostre equip Sub-18, han estat convocats per participar a la concentració de la Selecció espanyola Sub-18!\nLa concentració de la que formaran part Pichot i Garzón tindrà lloc a Valladolid (del 8 a l’11 d’octubre) i posteriorment a Madrid (del 12 al 14 d’octubre).\nAquesta trucada amb Espanya és un símptoma més del bon treball que estan realitzant els nostres entrenadors, els quals tenen un paper fonamental en la formació i creixement personal de futurs grans rugbistes santboians.\nMoltes felicitats nois, us ho mereixeu! A continuar treballant com fins ara!


El PDeCAT vol limitar la publicitat en edificis catalogats a través de l'Ordenança del Paisatge urbà - TOTLLEIDA\nEl PDeCAT vol limitar la publicitat en edificis catalogats a través de l'Ordenança del Paisatge urbà\nPresenta al·legacions per modificar l'ordenança, que també fan referència a incorporar una carta de colors específica per als nuclis de Raimat i Sucs que preservi la singularitat de les seves façanes\nPer totlleida Última actualització Jun 8,2018\nEl grup municipal del PDeCAT i Unió vol limitar la possibilitat de fer intervencions publicitàries en façanes d’edificis catalogats i històrics de la ciutat de Lleida a través de la presentarció d’al·legacions a l’Ordenança de Paisatge urbà de Lleida. Proposa que s’afegeixi un nou punt al text definitiu on es consideri que, per norma general, no s’admetrà cap tipus de rètol publicitari a les façanes d’edificis catalogats. Amb tot, admet la possibilitat de fer alguna excepció sempre hi quant disposi de l’autorització expressa de la Comissió de Patrimoni i Paisatge i el vist-i-plau del Consell Municipal de Patrimoni. El text proposat en l’al·legació diu que es podran autoritzar rètols d’identificació només si s’estima que el perjudici per a l’element protegit és mínim.\nUn exemple on seria d’aplicació aquesta modificació de l’ordenança és a la façana de l’edifici Vilaplana-Meca que dona a l’avinguda de Blondel, on recentment s’hi ha col·locat un vistós rètol que trenca amb l’estètica del carrer, i que afecta un edifici originari del segle XV que havia tingut usos oficials fins al primer terç del segle XX, fins haver arribat a acollir la Diputació i el Govern Militar. La regidora Cristina Simó explica que l’ordenança ha de poder “evitar actuacions desafortunades contra el nostre patrimoni i la pròpia història de la nostra ciutat com recentment s’està produint a la façana de l’edifici Vilaplana-Meca que dona a Blondel, amb un cartell que trenca totalment l’estètica i degrada un edifici històric de la nostra ciutat”.\nPer Simó, cal vetllar per paisatge de Lleida “i en especial per la seva façana fluvial, que paradoxalment està considerada com una àrea d’especial interès paisatgístic. Cal respectar, conservar i potenciar l’skyline de Lleida des d’aquesta façana fluvial, un dels grans atractius de la ciutat”.\nEl PDeCAT també proposa una esmena a la carta de colors dels edificis de l’àmbit rural de Lleida. Considera que les construccions de Raimat i Sucs tenen característiques diferents a les de l’Horta i proposa una carta de colors específica per a aquests nuclis que preservi la seva singularitat com a part del patrimoni cultural del municipi de Lleida.


Pilar Morey Bulbena-Cat: Quins són els símptomes de l'ansietat?\nL'ansietat s'ha convertit en un trastorn alarmantment freqüent en la nostra societat. És una resposta amb un gran component fisiològic a una situació d'estrès, ja sigui externa o bé fruit dels nostres pensaments i pors.\nHi ha períodes d'ansietat temporal, deguts a una causa externa, i hi ha persones amb ansietat crònica, que tenen tendència a preocupar-se massa de tot i que no saben desconnectar de les preocupacions.\nLes persones amb ansietat, a més de patir una sèrie de símptomes desagradables, pateixen sovint la incomprensió dels altres. Se'ls acostuma a acusar d’“histèrics”, obsessius, nerviosos, exagerats, malalts...\nEls principals símptomes de l'ansietat són:\n• Pols accelerat o taquicàrdia\n• Opressió al pit i dificultat per respirar\n• Tancament d'estómac, sensació de “nus”\n• Manca o excés de gana\n• Nàusees, vòmits\n• Mareig, inestabilitat\n• Suor freqüent\n• Tremolor en braços i cames\n• Problemes per dormir\n• Cansament, son\n• Tensió muscular, rigidesa\n• Mandíbula tensa\nA NIVELL DE COMPORTAMENT:\n• Dificultat per estar quiet\n• Expressió facial de crispació\n• Aspecte corporal tens\n• Sensació intensa d'inseguretat\n• Inquietud pels altres\n• Dificultats en prendre decisions\n• Por a equivocar-se\n• Por a la mort, bogeria o suïcidi\n• Estat permanent d'alerta, hipervigilància\n• Problemes d'atenció, concentració i memòria\n• Descuits i oblits freqüents\n• Tendència a esperar “lo pitjor”\n• Parlar massa\n• Sentir-se irritable\n• Sentir-se incomprès\n• Sentir-se aïllat del món\nQuan una persona se sent desbordada per la ansietat i incompresa, hauria de buscar l'ajut d'un professional.\nHi ha diversos tipus de medicació que ajuden a pal·liar les respostes fisiològiques tan desagradables. A més, la psicoteràpia, les tècniques de relaxació, l'esport, així com evitar prendre coses excitants com el cafè, te, etc., poden servir d'ajut.\nEtiquetas: ansietat , Articles , estrès , inseguretat , Psicologia , Psicologia humanista


PABLO REY: fidelitat a la pintura | Eudald Camps\nPABLO REY: fidelitat a la pintura\ntags: abstracció, Gabino Rey, Pablo Rey, Pintura\nPablo Rey (Barcelona, 1968) fa ans que, des del seu estudi de Sant Feliu de Guíxols, manté un diàleg inacabable amb la pintura de filiació abstracta.\nPablo Rey (Barcelona, 1968) forma part d’una generació d’artistes que, per raons estrictament cronològiques, han tingut la possibilitat d’escollir la pintura entre un ventall d’opcions artístiques molt més ben situades, si més no en aparença, de cares a assumir els reptes propis de la contemporaneïtat: la seva —que també és la nostra— no és una cultura preocupada pels valors plàstics ni pels processos lents associats a determinades tècniques tradicionals sinó, just al contrari, és una civilització centrada en les imatges intangibles de producció ràpida i consum immediat.\nAmb tot, la voracitat visual del seu temps no ha aconseguit desdibuixar una trajectòria que s’inicià en el mateix nucli familiar: fill del també artista Gabino Rey, d’ell en va aprendre la responsabilitat de portar a terme una pràctica extremadament complexa, entre altres raons, per l’imponent tradició que acumula. També devia ser en la densa matèria plàstica del seu progenitor —un artista tangencialment figuratiu— on va familiaritzar-se amb les potencialitats del color i on va començar a gestar la possibilitat d’emancipar-lo de la forma: el quatre anys que va passar al Cercle Artístic de Sant Lluc de Barcelona —sobretot dibuixant—, o les llargues jornades de «plenairisme» realitzades en companyia de son pare, van servir per posar les bases d’una mirada íntimament pictòrica que, uns anys més tard, trobaria el seu contrapunt alliberador en la bulliciosa vida novaiorquesa.\nAquest és Pablo Rey: un artista format en la tradició figurativa que, de manera «natural», ha evolucionat cap a un tipus d’abstracció pura que, en cap cas, suposa una negació de la seva antecessora. De fet, per més mandra que faci, cal tornar-ho a dir: de la mateixa manera que tot l’art és, en major o menor mesura, conceptual —que no hi ha concepte, en Velázquez?— mentre que només una part ho és «estrictament» —una acció, un gest performàtic, donat el cas— tota la pintura és «real» malgrat només una part —importantíssima, i fins fa poc predominant— intenta reproduir «mimèticament» allò que anomenem natura. Ja fa una colla d’anys que Rubert de Ventós —seguint a Bergson— ens feia notar la diferència quan demanava a l’espectador —amb una urgència que no ha tingut la resposta adequada— que distingís entre realitat i natura, entre l’univers dels possibles i la cosa concreta: com s’explica, sinó, la feliç coincidència entre les formes que descriu la geometria fractal i segons quins organismes naturals? No cal donar-hi massa voltes: una cosa és el tauler d’escacs i una altra les regles del joc que s’hi escenifica.\nPer això l’etiqueta «abstracta» és tan insuficient: les pintures de Rey son reals, molt reals, tot i que, abans que cap altra cosa, són en primer lloc pintura. I ritme: la seva aventura plàstica només pot entendre’s a la llum d’un gest recursiu que intenta convertir el quadre en un enregistrament pulsional on la vida hi sedimenta en una mena d’intèrval de duració. Per això el temps és el seu altre gran aliat: la pintura conserva el moviment del món perquè en ella segueixen vigents totes les seves contradiccions. La fotografia, ens deia Rodin, «menteix, ja que en la realitat el temps mai s’atura»; i el cinema, podem afegir nosaltres, també menteix: no importa si congelem el temps una vegada o vint-i-quatre cada segon, allò que es perd, la temporalitat, la duració, es perd perquè s’ha oblidat la carn, la matèria pictòrica. A la fotografia, al cinema, un únic punt de vista —per més que s’intenti sumar molts únics punts de vista— no pot contenir mai la contradicció, la paradoxa que actualitza la pintura: una simultaneïtat de temps, una sedimentació d’instants permanentment recuperats per a la mirada.\nDes del seu estudi de Sant Feliu de Guíxols —compartit amb el poeta Carles Lapuente— Pablo Rey lamenta que la cultura s’hagi instal·lat en el simulacre i la banalitat. L’antídot que ell proposa, malgrat ser d’un sentit comú palmari, passa massa sovint desapercebut: mantenir-se fidel a la pintura i seguir treballant des de la més absoluta de les sinceritats. Per estrany que sembli, amb això n’hi hauria d’haver prou.\n← 20 ANYS DE GALERIA HORIZON\nMARTORANNO: tot allò que la pintura no pot representar →


Campanya Escolar Carlin Andorra 2015 - Duett Studio\nCampanya Escolar Carlin Andorra 2015\nL’inici escolar és un moment molt important per a les famílies amb fills, menuts i grans si estan amb edat escolar. Setembre es converteix en una data clau per aquestes famílies i per al nostre client on és el seu període més àlgid de l’any per a la venta a particulars.\nDes de l’agencia treballem el concepte “princeses i guerrers”, la campanya “Tant com si ets una princesa com si ets un guerrer…” (vine a Carlin i equipa’t de la millor manera!) transforma un nen i una nena amb una princesa i un guerrer customitzats amb material de papereria: així la nena vesteix una faldilla creada per nosaltres amb post-its i un cinturó amb goma eva; el nen duu un cinturó simulant un soldat al més pur estil de Rambo. Ambientant els protagonistes amb tot de productes característics del material escolar exageradament engrandits proporcionem un món de fantasia per al públic objectiu de la campanya escolar: els nens.\nVam adaptar la botiga de Carlin Andorra amb la gràfica de campanya i vam iniciar tota una sèrie d’accions a Xarxes Socials ( Facebook ) per promocionar i incentivar la compra durant els 15 dies de durada de campanya.\nClient: Carlin Andorra\nProjecte: Campanya Escolar


Les mesures afecten diversos sectors i seran vigents fins a l'11 de gener\nLa Generalitat ha aprovat noves mesures de cara a Nadal per frenar els contagis de coronavirus, a les portes de la tercera onada. Les restriccions estren en vigor avui dilluns 21, i fins a lâ€™11 de gener.\nEl nombre de persones mÃ xim que es poden reunir es redueix a sis, a excepciÃ³ dels dies destacats (24, 25, 26 i 31 de desembre i 1 i 6 de gener) en quÃ¨ es permeten trobades de fins a 10 persones, sempre que siguin nomÃ©s de dues bombolles de convivÃ¨ncia. Si els Ã pats es fan en restaurants, el mÃ xim serÃ de 6 persones.\nTambÃ© es conviurÃ amb el confinament perimetral de Catalunya almenys fins al dia 11 de gener.\nEls dies de Nadal es podrÃ sortir del perÃmetre de Catalunya per anar a visitar familiars i persones properes. Si us heu de desplaÃ§ar al PaÃs valenciÃ a visitar amics i familiars, no ho podreu fer, perquÃ¨ allÃ sâ€™han ampliat les restriccions fins al 15 de gener.\nLa mobilitat queda restringida a lâ€™Ã mbit comarcal tota la setmana, fins a lâ€™11 de gener. Com a excepciÃ³, una bombolla de convivÃ¨ncia es podrÃ desplaÃ§ar a un hotel o segona residÃ¨ncia. Del 23 de desembre al 6 de gener tambÃ© podran fer-ho per visitar un familiar o gent propera.\n- Integren lâ€™Alt Urgell i Andorra en una sola comarca, es permetrÃ la mateixa mobilitat que a la resta de comarques de Catalunya.\n- El toc de queda continuarÃ sent de deu del vespre a sis del matÃ, excepte les nits de Nadal i Cap dâ€™Any, que serÃ fins a la una de la matinada. La nit de Reis serÃ fins a les 23 h.\nRestaurants i bars, nomÃ©s per a esmorzar o dinar\nA partir dâ€™avui nomÃ©s poden obrir per servir esmorzars o dinars. En concret, poden obrir entre les 7.30 i les 9.30 h i entre les 13 i les 15.30 h. Els comensals han de portar la mascareta en tot moment, nomÃ©s se la poden treure en el moment de beure o menjar.\nLes terrasses continuaran sense lÃmit dâ€™aforament i a lâ€™interior segueix sent dâ€™un 30%.\nA mÃ©s, per als sopars nomÃ©s es pot oferir servei de recollida al local, entre les 19 h i les 22 h, i a domicili, fins a les 23 h. A mÃ©s, es prohibeix lâ€™obertura dels bars i restaurants dels centres comercials, una mesura que no sâ€™havia aplicat fins ara.\nEls restaurants dels centres comercials no podran obrir.\nCultura i esport, amb aforament reduÃ¯t\nEls equipaments esportius es podran mantenir oberts si estan a lâ€™aire lliure, i els tancats seguiran amb aforament limitat com fins ara.\nPodran obrir els gimnasos dins dels centres comercials, i la resta hauran de mantenir un aforament del 30 % i fer totes les activitats amb mascareta. Per tant, les activitats dâ€™alta intensitat sâ€™hauran de fer en espais exteriors o suspendreâ€™s.\nLes activitats culturals es mantenen al 50 % sempre que no se superin les 1.000 persones.\nEsport a Sant Quirze del VallÃ¨s\nAl pavellÃ³, gimnÃ s municipal i gimnÃ s de l'institut caldrÃ que tots els grups o equips que no competeixen a nivell estatal, internacional o professional ho facin amb mascareta. Aquesta nova mesura Ã©s obligatÃ²ria.\nS'ajornen les competicions, excepte les d'Ã mbit estatal. En el cas de Sant Quirze, es troben en aquesta categoria el sÃ¨nior masculÃ i femenÃ de l'handbol.\nEls centres comercials continuen oberts\nEs mantÃ© tambÃ© la reobertura dels centres comercials amb un 30 % dâ€™aforament, que va entrar en vigor a partir del 14 de desembre.\nSempre acompanyat amb el certificat autoresponsable de desplaÃ§ament.\nâ€¢\tEs permet mobilitat per anar a segona residÃ¨ncia o hotels amb la bombolla de convivÃ¨ncia.\nâ€¢\tA partir del 23 de desembre es permet la visita a familiars.\nâ€¢\tAssistÃ¨ncia sanitÃ ria dâ€™urgÃ¨ncia i adquisiciÃ³ de productes farmacÃ¨utics per raÃ³ dâ€™urgÃ¨ncia a la farmÃ cia mÃ©s propera i assistÃ¨ncia veterinÃ ria urgent.\nâ€¢\tDesplaÃ§ament per anar i tornar de treballar, amb certificat dâ€™empresa.\nâ€¢\tRetorn al domicili des de centres educatius i activitats culturals permeses.\nâ€¢\tDesplaÃ§aments professionals i voluntaris per a serveis essencials, sanitaris i socials.\nâ€¢\tCura de persones grans, menors dâ€™edat, persones dependents, amb discapacitat o especialment vulnerables per motius inajornables.\nâ€¢\tActuaciÃ³ urgent davant dâ€™Ã²rgans judicials.\nâ€¢\tRetorn al lloc de residÃ¨ncia habitual en cas de viatge.\nâ€¢\tCura dâ€™animals de companyia amb desplaÃ§ament individual prop del domicili, de 4 a 6 h.\nâ€¢\tDesplaÃ§aments per a la recollida i cura de menors dâ€™edat en cas de progenitors separats, divorciats o residÃ¨ncia en llocs diferents.\nâ€¢\tAltres causes de forÃ§a major.\nProtecciÃ³ Civil demana que els ciutadans omplin un certificat dâ€™autoresponsabilitat en el cas que vulguin realitzar un desplaÃ§ament de forÃ§a major o algunes de les excepcions de mobilitat esmentades.\nTrobareu el detall d'aquestes restriccions a gen.cat/restriccionscovid\nNoves restriccions (652 Kb)


Empleo PALETES (DISCAPACITAT) - Oficina de Treball del SOC\nLloc de feina ofert : PALETESCarnets professionals : TARGETA PROFESSIONAL DE LA CONSTRUCCIÓNivell professional : AJUDANTS, AUXILIARS I ESPECIALISTES\nCONSTRUCTORA DE REUS CERCA 3 PALETES AMB DISCAPACITAT (MIN 33%). TASQUES : AIXECAR MURS, TRANSPORTAR MATERIAL AMB LES MÀQUINES LLEUGERES, ENRAJOLAR, ETC.\nREQUISITS : TENIR ESTUDIS RELACIONATS AMB LA CONSTRUCCIÓ (PRL, FP...), 10 ANYS D'EXPERIÈNCIA EN EL SECTOR, RESIDENT A LA PROVÍNCIA DE TARRAGONA I DISPONIBILITAT PER A VIATJAR.\n10 anys d'experiència en el sector de la construcció.\nCARNET C. CAP. TACÒGRAF DIGITAL EN VIGOR. IMPRESCINDIBLE disposar de certificat de discapacitat igual o... CARNET C. CAP. TACÒGRAF DIGITAL EN VIGOR. IMPRESCINDIBLE disposar de certificat de discapacitat igual o...\nDetalls del procés Descripció Lloc de feina ofert. PALETESCarnets professionals. TARGETA PROFESSIONAL... Experiència(mesos) 120. Nombre de llocs ofertats 3. Ofertes per a persones amb discapacitats. Detall de...\nDetalls del procés Descripció Lloc de feina ofert. PALETESHorari. No indicatRequisits imprescindibles... Experiència(mesos) 36. Nombre de llocs ofertats 2. Ofertes per a persones amb discapacitats. Detall de...\nConductor/a amb DISCAPACITAT\nDetalls del procés Descripció. Disposar de certificat de discapacitat d'un grau igual o superior al 33... Experiència(mesos) 24. Nombre de llocs ofertats 2. Ofertes per a persones amb discapacitats. Detall de...\nCARNET C. CAP. TACÒGRAF DIGITAL EN VIGOR. IMPRESCINDIBLE disposar de certificat de discapacitat igual o... CAP. TACÒGRAF DIGITAL EN VIGOR. IMPRESCINDIBLE disposar de certificat de discapacitat igual o superior...\nAUXILIAR DE SERVEIS AMB DISCAPACITAT\nVIGILANTS D'ESTACIÓHorari. 5 15 H a 14 45HRequisits imprescindibles. Discapacitat reconeguda mínima 33... Experiència(mesos) 0. Nombre de llocs ofertats 2. Ofertes per a persones amb discapacitats. Detall de...\nMECÀNICS MAQUINÀRIA TÈXTIL (OFERTA DISCAPACITATS)\nOferta treball per a persones amb discapacitat. 33 Nivell professional. Nivell professional AJUDANTS... Experiència(mesos) 0. Nombre de llocs ofertats 1. Ofertes per a persones amb discapacitats. Detall de...\nProposar millores tècniques en les instal lacions. Ajudar en tasques de producció quan es requereixi. En el cas de candidats amb discapacitat. Major del 33. REQUISITS DEL CANDIDATS...\nRepartiment de comandes amb vehicle d?empresa. REQUISITS. Disposar del certificat de discapacitat del 33... El candidat a no pot tenir discapacitat auditiva, ni problemes de mobilitat o limitacions per a la...\nFuncions i requisits de la vacant Funcions. Cerquem professional amb la titulació d'atenció a les persones en situació de dependència o cures auxiliars d'infermeria, per a treballa...\nSubcategoria Altres oficis. Experiència(mesos) 48. Nombre de llocs ofertats 3. Ofertes per a persones amb discapacitats. Detall de les funcions del treball Totes les feines relacionades amb la...\nSubcategoria Infermeria. Experiència(mesos) 0. Nombre de llocs ofertats 1. Ofertes per a persones amb discapacitats. Detall de les funcions del treball Diplomat o grau en Infermeria, per...\nNETEJADOR/A BASES SANTA COLOMA DE QUERALT\nCategoria Serveis personals. Subcategoria Neteja. Experiència(mesos) 12. Nombre de llocs ofertats 1. Ofertes per a persones amb discapacitats. Detall de les funcions del treball Limpieza...\nSubcategoria Atenció al client. Experiència(mesos) 24. Nombre de llocs ofertats 2. Ofertes per a persones amb discapacitats. Detall de les funcions del treball MONTATGE DE PARADACONTROL...\nTÈCNIC ELECTRONICA I TELECOMUNICACIONS\nINSEINT SEGURIDAD, S.L.\nSubcategoria Muntatge i instal lacions. Experiència(mesos) 36. Nombre de llocs ofertats 1. Ofertes per a persones amb discapacitats. Detall de les funcions del treball El candidat, ha de ser...\nCategoria Recursos humans. Subcategoria Selecció de personal. Experiència(mesos) 60. Nombre de llocs ofertats 1. Ofertes per a persones amb discapacitats. Detall de les funcions del treball...\nCategoria Educació, formació i investigació. Subcategoria Formació. Experiència(mesos) 12. Nombre de llocs ofertats 2. Ofertes per a persones amb discapacitats. Detall de les funcions del...


Diferència entre la neboda i el nebot | 2020\nDiferència entre la neboda i el nebot\nNeboda vs nebot\nLes relacions de sang són les relacions formades pel matrimoni i el naixement de la descendència amb la parella que es casa. Hi ha moltes relacions diferents a més de germà, germana, mare i pare que són importants fins i tot en temps de famílies nuclears. Termes com els cosins, els nebots, les nebodes, etc., són tan rellevants i importants en l’actualitat com ho eren en temps antics, quan la família conjunta era la norma. A una generació més jove, és difícil diferenciar entre el nebot i la neboda només perquè no estan exposats a aquestes relacions en l'actualitat a causa de les parelles que produeixen una sola descendència en lloc de diverses. Aquest article explica la diferència entre el nebot i la neboda perquè els lectors coneguin la persona a la qual es fa referència quan s’utilitza qualsevol d’aquests termes per adreçar-se a l’individu.\nSi tens un germà o una germana, el seu fill serà el seu nebot. Si teniu un germà i una germana, els seus fills són els seus nebots. Això també s'aplica als cònjuges de germans i germanes. Això vol dir que si teniu la dona del vostre germà present en una funció juntament amb el fill, encara feu referència al fill com el vostre nebot. Els germans i les germanes de la vostra parella són també els seus nebots.\nLa filla del germà o la germana és la seva neboda, i si teniu un germà i una germana, i tenen filles, teniu aquestes cries que s’anomenen com les vostres nebotes. Les filles dels germans i les germanes de la teva parella són també les seves nebodes.\nQuina diferència hi ha entre la neboda i el nebot?\n• La diferència entre el nebot i la neboda és de gènere, ja que el fill del teu germà és el teu nebot mentre que la seva filla és la seva neboda.\n• No confongueu el nebot amb el cosí, ja que el vostre cosí és el fill del vostre oncle o tia.\npintura pro vs pintura exbyu vs byu iloctite 222 vs 242taxa de criminalitat a Texas i Califòrniaphone.com vs grasshoppercompra de roba en línia vs a la botigaelectrodialisi vs osmosi inversa per dessalinitzaciócendres i formigó abocat\nDiferències entre Medicare i MedibankDiferència entre Ooty i Kodaikanal i MunnarDiferència entre implicacions i recomanacions en la investigacióDiferència entre el moviment brownià i la difusióDiferència entre electrons sincronitzats i no paratsDiferència entre la sortida del sol i la posta de solDiferència entre OEM i ODMDiferència entre trasplantament i implant


elMercadal - Diari optimista de Catalunya - Els drets humans estan fets per complir-los!\nArticle 1: Tots els éssers humans naixem lliures, amb els mateixos drets i amb la mateixa dignitat. Com que tenim raó i consciència, ens hem de tractar sempre amb respecte.\nArticle 2: Els drets que proclama aquesta Declaració són per a tothom. Encara que parlem una altra llengua, encara que tinguem el color de la pell diferent, encara que pensem d'una altra manera, encara que sigui una altra la nostra religió, tant si som pobres com si som rics com si som d'un altre país.\nArticle 3: Tots tenim dret a viure. A viure lliurement i amb seguretat.\nArticle 4: Ningú no ens pot esclavitzar. L'esclavitud està prohibida en tots els casos.\nArticle 5: Ningú no té dret a torturar-nos ni a tractar-nos de forma cruel, inhumana o degradant.\nArticle 6: Tots els nostres drets han de ser reconeguts a tot arreu.\nArticle 7: La llei és la mateixa per a tothom. No se'ns pot aplicar de forma diferent.\nArticle 8: Quan algú no respecta els nostres drets podem demanar la protecció de la justícia.\nArticle 9: Ningú no té dret, arbitràriament, a detenir-nos, a mantenir-nos a la presó ni a expulsar-nos del país on vivim.\nArticle 10: Si hem de ser jutjats ha de ser públicament. I aquells que ens jutgin han de ser completament imparcials.\nArticle 11: Si som acusats, sempre tenim dret a defensar-nos. S'ha d'admetre que som innocents mentre no es pugui provar que som culpables. Ningú no té dret a condemnar-nos ni a castigar-nos per coses que no hem fet.\nArticle 12: Ningú no pot ficar-se arbitràriament en la nostra vida privada, en la nostra família, la nostra casa o la nostra correspondència.\nArticle 13: Tenim dret a entrar i sortir del nostre país quan vulguem.\nArticle 14: Si ens persegueixen, tenim dret a anar a un altre país i demanar que ens protegeixin. Però perdem aquest dret si no respectem els articles d'aquesta Declaració.\nArticle 15: Tenim dret a pertànyer a un país. I, si desitgem pertànyer a un altre país, ningú no pot, arbitràriament, impedir-nos-ho.\nArticle 16: Quan tenim edat de casar-nos, tenim dret a fer-ho sigui quina sigui la nostra raça, el nostre país d'origen o la nostra religió. Les dones i els homes tenim els mateixos drets quan som casats i quan ens separem. No hi ha ningú que ens pugui obligar a casar-nos i, si ho fem, el govern del nostre país ha de protegir la nostra família.\nArticle 17: Com tothom, tenim dret a tenir les nostres coses, i ningú no té dret a prendre'ns-les.\nArticle 18: Tenim dret a pensar el que volem i a canviar de manera de pensar. També tenim dret a triar lliurement la religió que volem, a canviar de religió i a practicar-la com ens sembli, sols o amb d'altres persones.\nArticle 19: Tots tenim dret a la llibertat d'opinió i d'expressió. Tenim dret a intercanviar idees amb les persones d'altres països sense que les fronteres ens ho impedeixin.\nArticle 20: Tots tenim dret a organitzar grups i reunions, i a participar-hi de manera pacífica. Ningú no ens pot obligar a formar part d'un grup.\nArticle 21: Tenim dret a participar activament en les decisions del nostre país, directament o escollint representants que tinguin les nostres idees i votant lliurement per indicar la nostra elecció.\nPer poder escollir els nostres governants, periòdicament s'han de fer eleccions no manipulades en les que tothom pugui votar lliurement.\nArticle 22: Cadascú de nosaltres tenim dret a beneficiar-nos de tots els avantatges socials, culturals i econòmics per poder viure dignament.\nArticle 24: Tots tenim dret a descansar. Per tant, la jornada laboral no ha de ser excessivament llarga i, periòdicament, hem de poder tenir vacances pagades.\nArticle 25: Tant nosaltres com la nostra família tenim dret a un nivell de vida que ens asseguri l'alimentació, el vestit, l'habitatge i l'assistència en cas de malaltia.\nTenim dret a ser ajudats si no podem treballar, ja sigui perquè no hi ha feina, perquè estem malalts, perquè som massa grans o per qualsevol altra raó independent de la nostra voluntat.\nTots els nens i nenes tenen els mateixos drets, encara que els seus pares no estiguin casats.\nArticle 26: Tenim dret a anar a l'escola, i a beneficiar-nos de l'escola obligatòria sense haver de pagar res.\nL'escola ha de fomentar la convivència i el desenvolupament dels talents de cadascú.\nEls pares tenen dret a triar el tipus d'educació dels seus fills.\nArticle 27: Tots tenim dret a participar i beneficiar-nos tant de la vida cultural com del progrés científic de la societat en què vivim.\nArticle 28: Per tal que tots els drets i les llibertats de què hem parlat fins ara puguin ser protegits adequadament, cal que existeixi un ordre social i internacional que ho faci possible.\nArticle 29: Tots tenim deures en relació amb les persones que ens envolten, a les quals, d'altra banda, necessitem per desenvolupar-nos plenament.\nLa nostra llibertat i els nostres drets només estan limitats pel reconeixement i el respecte necessari a la llibertat i els drets dels altres.\nArticle 30: Cap Estat, cap grup, cap ésser humà, pot utilitzar cap principi d'aquesta Declaració per suprimir el drets i llibertats que s'hi proclamen.\nLlegir 8774 vegades\nMés en aquesta categoria: « La cultura de sortir al carrer El Mercadal demana a la Diputació de Lleida que recolzi el seu projecte de periodisme optimista »


10 últims estils de tall de cabell de dos blocs | Inspirat en el Kpop - Bloc\n10 últims estils de tall de cabell de dos blocs | Inspirat en el Kpop\nQuè és el tall de cabell de dos blocs?\nCom el seu nom indica, els dos blocs són la divisió del cabell superior i els costats cap a l'esquena. Aquests formen col·lectivament 'Two Block Haircut'. Aquest pentinat va aparèixer anteriorment a Corea del Sud i després va ser escollit per algunes icones famoses del KPop, es va convertir en una tendència internacional que molta gent utilitza com a declaració d'estil.\nLa base d'aquest pentinat és bastant simple, la part superior sol ser més llarga que els costats i la part posterior. Els costats i la part posterior es poden esvair o afilar, però sempre estan reduïts per donar aquesta separació a la llum. Sent aquesta la manera bàsica, molts estilistes afegeixen el seu propi toc a l'aspecte amb una part mitjana, una part superior tenyida i, de vegades, un pèl a la part superior, mentre que els costats són molt curts. Aquest pentinat pot ser molt versàtil si un vol que ho sigui, però al mateix temps, fins i tot sol, és un aspecte força modern i de moda.\nCom aconseguir un tall de cabell de dos blocs?\nNormalment, els perruquers començaran pels costats on utilitzen les talladores per equilibrar la longitud del cabell alhora que redueixen el volum. A continuació, alguns podrien esvair els extrems inferiors dels costats i l'esquena per fer-lo encara més elegant i nítid.\nDesprés d'haver cuidat els laterals i la part posterior, és el moment de treballar a la part superior. La longitud dels fils de cabell no es retallarà gaire, però cal un lleuger toc perquè sigui uniforme. Depenent principalment de l'estil que es prengui, el perruquer pot separar-se per una part mitjana o empènyer-lo cap als fronts perquè els fils pengin lliurement com un cultiu francès.\nMirem algunes versions icòniques del tall de cabell de dos blocs i veiem quina destaca més!\nEsteneu fils amb retallades\nCom diu la llegenda, el tall de cabell de dos blocs és el que té els costats més curts i la part superior llarga. Aquest és exactament com se suposa que ha de ser més un toc de moda. Els costats sónretallat, també conegut com afilati la part superior es deixa créixer i seure per tots els costats. Els llargs fils superiors s'estenen per tot arreu donant aquí vibracions de tall de bol.\nBloc de dos costats retallats\nEls pentinats de dos blocs inclouen aquest paquet de versatilitat. La clau d'aquesta variació és recuperar el volum del cabell amb els costats i l'esquena completament curts. Els talladors s'han utilitzat amb la talla 1 o 2 per a un retall uniforme i curt als costats i al darrere. La part superior es manté més temps com sabem amb ato de textura ondulada.\npot morir el cabell el pot danyar\nFeliçment de dos blocs separats\nLes parts laterals també són vitalsa Tall de cabell de dos blocs. La textura i el volum a la part superior és el que es separa dels laterals i de la part posterior. la clau aquí és mantenir la densitat a la part superior intacta amb els costats afilats. l'aspecte lleugerament ondulat sempre és un avantatge, ja que afegeix més gràcia a tot l'estil.\nDos blocs raspallats\nUna versió molt de moda de Two Block aquí mateix amb un raspall casual que s'acobla a la part superior amb el mateix volum. La raó per la qual apareix prou bé es deuels costats i l'esquena estan afilatsperò una cosa a tenir en compte és que no hi ha esvaïment, de manera que el retall pot ser subtil i l'aspecte general és uniforme.\nPart mitjana descarada\nAixí que aquí teniu l'oferta amb el pentinat de dos blocs, ajuda a que la part superior sigui més llarga i això és exactament el que es fa aquí. Elels costats són afilatsi, per tant, la part central es pot asseure bé sense la por que els costats semblin tot esponjosos. El tint marró lleuger i aspre fa que aparegui.\nNomés balla/ Shutterstock.com\nTall de cabell resistent de dos blocs inspirat en víkings\nAenfocament molt durTall de cabell a Two Block amb els costats encara afilats i després esvaïts subtilment per combinar-lo amb la barba. La part superior es manté substancialment llarga amb fils empesos enrere i un raspall lleugerament lateral, ja que ajuda a que aquests serrells pengin lliurement.\nVestit i part lateral tenyida\nUna altra versió de Two-Block és la que té els costats igualment afilats. La part superior està separada lateralment, però la pelusa arriba a ser independent amb aquesta part superior llarga. El colorant aquí té un paper important per fer-lo pop i els tons negres són divertits de suportaraquell colorant gelós blanc.\nTall de cabell afro de dos blocs esvaït\nTot i que es va originar a Àsia, aquest pentinat s'ha fet camí amb èxit a tot arreu iaquest afro és només un afegit mésa la variació de l'estil. Els costats i la part posterior aquí estan perfectament esvaïts per obtenir el màxim pop a la part superior, sobretot quan veieu que la part superior és llarga i raspallada lateral per a aquest aspecte net però divertit.\nAlegre Retro Two Block\nÉs una part mitjana ouna part lateral? Suposo que mai ho sabrem, però aquesta és la diversió del estil, ja que hi aporta una mica d'aspecte nou. Els costats, però, a mesura que avança el concepte, són afilats perquè aquests fils superiors es puguin refredar a la part superior.\nTall de cabell de dos blocs Buzz Cut\nA mesura que aprofundim, ens adonem que Two Block Haircut té tantes combinacions diferents, ja que aquesta es combina amb un tall de brunzit a la part superior, però la regla general sempre és la mateixa. Els costats i l'esquena sempre més curts que la part superior. La part superior es manté el temps suficient per als costats i elels costats estan gairebé esvaïts. Per no parlar, la barba afegeix profunditat a l'aspecte.\nEl bloc dos destrossats de Jackson Wang\nJackson Wang de Got7 té un tall de cabell de dos blocs amb la part superior destrossada per a un aspecte fresc i relaxat. També ens encanta el treball de tint marró.\nEl bloc de dos tenyits de vermell de BamBam\nBamBam de Got7 fa una declaració bastant amb el seu tall de cabell de dos blocs que s'ha tenyit d'un color vermell brillant. El manté voluminós i desordenat a la part superior, però net als costats i al darrere. Molt xulo!\nCol·loqueu el bloc de dos de Zhang amb una part fora del centre\nAquí, Lay Zhang d'Exo porta un senzill tall de cabell de dos blocs amb una part descentrada. Perfecte si voleu mantenir-lo relativament discret però elegant.\nEl bloc de dos rectes desordenats de Kai\nEl Kai d'Exo té un aspecte genial amb aquest tall de cabell recte de dos blocs amb una part lateral i una part superior desordenada. Ens encanta l'ambient 'sense estil'!\nMostra els teus rínxols amb aquest tall de cabell de dos blocs. Mark Tuan, de Got7, porta el seu amb un estil desordenat, amb uns serrells que pasten els ulls i uns reflexos ros per a un aspecte atrevit i impactant.\nPompadour de dos blocs de plata de Lucas\nAra és com fer una declaració de cabell! L'alçada d'aquest pompadour combinada amb el treball de tint de plata fa que el tall de cabell de Lucas de NCT sigui un aspecte realment captivador.\nquina diferència hi ha entre stds i stis\nEl bloc dos grisos de Kai\nAquí, la demostració de Kai d'Exo mostra una altra manera de fer un tall de cabell de dos blocs. Recte i lliscat amb uns serrells que pasturan els ulls i tenyits d'un to gris, aquest estil crida realment l'atenció!\nTall de bol de dos blocs de Chanyeol\nEl Chanyeol d'Exo definitivament pot treure un bol de dos blocs tallat en un color rosa clar. La diadema amb orelles de gat adornada amb un llaç és opcional, però per què no si busqueu un aspecte peculiar?\nEl bloc ondulat dos de Baekhyun\nEl Baekhyun d'Exo el manté casual però bonic amb aquest dos blocs ondulats. El serrell li arriba fins als ulls amb un estil desordenat, cosa que fa que tingui un aspecte juvenil i de moda.\nLucas de NCT ens ofereix vibracions de rockabilly amb aquest dos blocs esculpits que inclouen una part descentrada, una part superior voluminosa i un serrell que enmarca les celles. Tan bonic i xulo!


Toni Soler defensa dos VIPS molt controvertits: un futbolista i una política – CATzona\nToni Soler defensa dos VIPS molt controvertits: un futbolista i una política\nSense comentaris a Toni Soler defensa dos VIPS molt controvertits: un futbolista i una política\nToni Soler és periodista i productor però de formació és historiador. Això implica una capacitat d’anàlisi del passat més desenvolupada, per deformació professional. Aquest diumenge ha publicat dos post al seu cada dia més concorregut Instagram.\nDos molt similars, amb la foto d’un VIP que és un ex, que va ser molt criticat i de manera ferotge i a qui Toni Soler surt a defensar. Són l’exjugador del Barça Neymar i l’exconsellera de Salut d’ERC Alba Vergés.\nCronològicament ha penjat Neymar primer i Vergés després. Els dos tenen, sorprenentment trets en comú: van arribar joves al zènit, el Barça i el Govern de la Generalitat. Van ser molt criticats i Toni Soler creu que tots dos injustament criticats. Els seus arguments són convincents:\nNeymar. Provocador, pallasso, etc. Ahir va ser molt millor que Messi, ho va intentar tot, va demanar la pilota fins a l’últim minut, el van cosir a puntades. Avui el respecto més.\nVergés: No ser si ho va fer bé o malament. Només vull recordar que va aguantar linxaments que ara, per algun motiu, no es produeixen.\nToni Soler a TVE\nEl cas de Salut és veritat que el seu substitut no pateix tanta ira. Serà per masclisme o per anti-ERC. El cas del brasiler és un jugador filigranero que no va acabar de convèncer mai, perquè el seguidor de futbol en general adora els jugadors sacrificats i detesta els orgullosos de les seves pròpies filigranes. Picasso també es mirava un quadre acabat de pintar i es deia “Soc bo”?\nNey abraça Messi a la Final de la Copa Amèrica, EFE\nToni Soler va ser savi canviant twitter per Instagram. L’actitud del follower a twitter és hostil, agressiva i sempre posant sota sospita el tuit original. A Instagram s’hi entra per tafanejar i criticar de manera menys salvatge. Malgrat tot, Soler rep crítiques per la seva valenta doble defensa,\nEls comentaris són alguns d’acord amb Soler però altres segueixen hostils, com el que diu “Els linxaments en política són salut democràtica“. Excepte, diran alguns, quan es linxa algú del propi partit. De Neymar li dieu na Soler “Que va violar una dona“. Fot-li pel broc gros. Sense judici ni sentència.\nSoler té raó. Els dos VIPS han estat ajusticiats a la plaça major sense tenir en compte cap dels valors que tenien. Per alguna raó “queien malament”, I contra tanta unanimitat impostada, benvingut sigui el matís. Historiador, periodista, còmic. En definitiva, pensador.\nAlba Vergés ha estat recol·locada al Govern. Neymar ha exercit més que mai de líder de la selecció brasilera, però es va sense premi i entre llàgrimes després de perdre aquest dissabte la final de la Copa Amèrica de 2021 per 1-0 davant l’Argentina a l’estadi Maracaná de Rio de Janeiro.\nEl davanter de l’París Saint-Germain va recuperar el gran nivell de joc i desequilibri que el van portar temporades enrere a fer-se amb els millors futbolistes del món. Una bona actuació que, però, acaba sense títol.\nNeymar acaba la competició amb cinc assistències i dos gols que li deixen molt a prop de el rècord històric de gols en partits oficials amb el combinat verd-groc de Pelé. 77 va marcar el triple campió de món pels 68 de Neymar, encara amb 29 anys d’edat.\n← Mor Ramon Basiana, històric president de la Federació Catalana de Patinatge → La Covid també provoca problemes mentals


Màxima de 36ºC i mínima de 23ºC. Un dia de calor asfixiant durant la totalitat de la jornada. Ja ho hem presenciat de primera mà ... un cop ens anem de la pinza. No és massa saludable sortir a les 11h amb la bici després de gairebé tres mesos criant pols penjada pel garatge. No és massa saludable fer-ho amb 32ºC davant unes rampes de la Fatarella esperant a xuclar a qualsevol mortal. Vist el percal, decidim posar seny i fer una retirada a temps. Fiasco dels autèntics! A la tarda volem reparar els desperfectes amb un run suau per Sebes. Una mica més de 7 kms amb bona grupetta però reincidint amb més del mateix. Anem amb les pulsacions pels núvols. El tema de la natació sense complementar amb alguna cosa més, va dient la seva. De tot s'apren i caldrà posar fil a l'agulla.\nPublicat per Albi a 15:00


CURSET DE TÈCNIQUES D’ESCRIPTURA: 2008\nCURSET DE TÈCNIQUES D’ESCRIPTURA\nAula Segimon Serrallonga\nEl bloc de l'escriptor Jesús M. Tibau\nEl bloc de Montserrat Viver\nEscola d'escriptura a l'Ateneu Barcelonès\nEscriure et fa feliç?\nFes-te un bloc, és fàcil!\nGuia lingüística pràctica\nPaisatge des de la finestra\nPortal de filosofia de Josep Maria Terricabres\nPrograma de ràdio, a Torelló\nResum de teoria literària\nRevista literària "Reduccions"\nServei de blocs en català\nLectura pública de LA PLAÇA DEL DIAMANT\nL’Aula Segimon Serrallonga celebra els cinc anys a...\nBerenar Literari de Manlleu 2008\nVent d'aram, Joan Vinyoli\nResum de la sessió del dia 17 de gener de 2008\nResum de la sessió del dia 10 de gener de 2008\nResum de la sessió del dia 20 de desembre de 2007\nUn o una de la colla\nVine a llegir La Plaça del Diamant de Mercè Rodoreda\nDia: dissabte, 8 de març\nHora: a les 10 del matí i fins que s’acabi l’obra\nLloc: Biblioteca Dos Rius, Torelló\nSi hi voleu participar només ens ho heu de fer saber: b.torello.dr@diba.cat / 938594043\nOrganitzen: Biblioteca Dos Rius; Ajuntament de Torelló; Ràdio Ona - programa Diàlisi -\nCol·laboren: Setmanari Torelló; Setmana del Llibre en Català\nPublicat per Roser a 11:50 2 comentaris:\nL’Aula Segimon Serrallonga celebra els cinc anys amb una lectura popular de textos\nAmb motiu del cinquè aniversari de la seva creació, l'Aula Segimon Serrallonga de la Universitat de Vic (UVic) us convida a la presentació de l'antologia "Sempre voldré voler", a càrrec de Víctor Obiols, i a una lectura col•lectiva de textos de l'autor a càrrec d'una trentena de persones.\nTambé es projectarà un audiovisual sobre Segimon Serrallonga realitzat pel Servei d'Audiovisuals de la UVic. L’acte tindrà lloc el proper dijous, dia 7 de febrer, a les 7 de la tarda, a la Sala Segimon Serrallonga de la Masia Torre dels Frares.\n- Més informació de l’Aula Segimon Serrallonga\nPublicat per Roser a 21:46 Cap comentari:\nVINE A LLEGIR EN VEU ALTA!\nL’acte de lliurament de premis del XIV Premi de Narrativa Frederica Montseny enguany tindrà lloc durant el Berenar Literari de Manlleu 2008, a la sala d’exposicions de can Puget, el dia 8 de març a les 6 de la tarda.\nL’acte consistirà en un recital de textos de dones escriptores de literatura catalana i universal, a càrrec dels alumnes participants de les dues edicions del Taller d’Escriptura, organitzat per l’àrea de Cultura de l’Ajuntament de Manlleu, i també de tothom qui ho desitgi.\nEls assistents a l’acte també podran recitar textos que ja portin preparats o que podran escollir entre els llibres que hi haurà a la sala d’exposicions de can Puget cedits per la Biblioteca de Manlleu.\nQui vulgui assistir als dos assajos previs que es faran per preparar el recital que es posi en contacte amb Anna Miralpeix de l’àrea de Cultura (miralpeixla@manlleu.cat / 93 850 66 66 EXT 175).\nEn finalitzar l’acte s’obrirà un debat sobre l’actualitat de les bases del Premi de Narrativa Frederica Montseny: “Cal modificar les bases del premi perquè deixi d’anar dirigit únicament a dones?”. Després del debat, una votació popular decidirà democràticament el futur del premi en la propera convocatòria.\nPublicat per Roser a 14:23 2 comentaris:\nESPECTACLE "VENT D'ARAM"\nEspectacle sobre la poesia\nde Joan Vinyoli.\nDirecció: Lluís Solà.\nFlauta: Mercè Miró.\nA càrrec de Lluís Solà,\nMercè Miró i Pep Paré.\nPl. Nova, 10\nTel. 93 8504095 i 93 8593612\nPreu: 8 euros.\nPublicat per Roser a 16:35 2 comentaris:\nDurant la quarta i última sessió del curset d’enguany , i dins la temàtica del conte, vam treballar els diàlegs. Els vam explicar com a una mena de “zoom” que acosta l’acció narrativa al lector, és a dir: semblants a un primer pla que ens permet observar de prop les expressions i la manera de fer dels personatges.\nPer la seva forma, els vam diferenciar en directes (complets, incomplets) i indirectes (implícits, explícits); per la seva funció, en essencials per a la trama i circumstancials, que poden tenir una funció purament estètica, o més rellevant. També en vam observar la puntuació (guions, cometes) o l’absència de puntuació, deliberada per tal d’aconseguir un determinat efecte de fluència narrativa.\nCom a exercici pràctic, vam comentar els “deures” de la sessió anterior, que consistien en traslladar el conte de Salvador Espriu, “Tereseta-que-baixava-les-escales”, escrit tot ell en segona persona i a base de diàlegs directes incomplets (només s’expressa un interlocutor) a una narració convencional. Us en reproduïm un exemple, fet a partir del darrer apartat del conte.\nFinalment, vam comentar els contes de Biel Barnils (“Diumenges creuats”) i Anna Miralpeix (“Capricis de l’atzar”), tots dos molt ben aconseguits, i vam proposar una possible millora en cadascun.\nPer a “Diumengtes creuats”, escrit en forma de doble dietari, potser es podria experimentar una variació del temps narratiu: fer que la història de la noia progressi cronòlògicament, i que la història del noi ho faci en sentit contrari: des del desenllaç al començament. Per a “Capricis de l’atzar”, en què la ironia és un dels trets més rellevants, ens va semblar que es podria posar de manifest des del començament, per tal de poder llegir tot el conte des d’aquesta òptica.\n"Tereseta-que-baixava-les-escales": modificació del darrer fragment ( V):\n- Qui enterren, avui? Pel bagul, diria que és algú important...\n- Tu diràs, la caixa de la "Fragata" vols que no sigui de fusta bona? Fuig, la neboda és ganyona, anem, però no escatimaria un cèntim en un detall de tant supòsit. Al cap i a la fi duien la mateixa sang, i no s'exposarà a les estisores de les llengües.\nLes dues dones, arraulides al capdavall de l’església, tafanegen discretament, murmuren amb veus gairebé inaudibles. La més entesa té una edat indefinida, i el rostre solcat d’arrugues antigues. La jove, també amb la cara i les mans gastades de les dones dels mariners, se l’escolta amb una curiositat mal reprimida.\nEl seguici de l’enterrament, encapçalat per la senyora geperuda, seu als primers bancs de l’església plena de llums i guarnida per a l’ocasió.\n- Mira, de criada, o pitjor, a senyora i majora: els camins de la vida. El senyor Vicenç de Pastor, que encorbat...Desenganya't, és tan vell i es queda tan sol, i diuen que sempre la va estimar, vés a saber.\nLa dona jove s’ho mira extasiada:\n- Sí, una gentada, aquest espectacle no es veu sovint...I, dius que és molt rica, ara, la neboda?\n- Uf, molt rica, calcula-li per un cap baix dues-centes mil unces i et quedes potser curta.\n- Quina enveja! Amb la meitat faríem...\n- Ai, no, filla, no, no no em fa peça. Déu m'ha fet ben dreta i igual, i amb salut. Ho prefereixo. Però com la ronden: ahir l'allunyaven quasi a fuetades, i avui fixa't com la llepen.\nTotes les dones del poble hi són, de fet: la botirona Bòtil, la Coixa Fita, la Caterina, La Narcisa Mus...Hi són, però apartades, perquè la difunta era una senyora, i ja se sap que s’han de guardar les distàncies.\n- Saps que la Coixa Fita, la Caterina i la Narcisa varen amortallar la vella? Perquè la Paulina, la neboda, no en va ser capaç, i ara passen el platet, les males pues. Saps el que em va contar la Narcisa? Ve't aquí que, mentre buscaven la mantellina de la morta, varen trobar uns rulls rossos i el retrat d'un home dintre una capseta, el retrat d'un jove alt i fort. I, espera, tenia un nom a sota, un nom estrany, com de gavatx. I ningú no va sospitar mai res, com que viatjà tant! I ella, tan dura, tan orgullosa. No saludava la padrina, la meva padrina, Déu l'hagi perdonada, perquè era pobra, i això que havien jugat juntes, de petites. I ja ho veus: un, d'amagatotis. Anem, però, és un suposar, el cas és que potser no va fer mai res de mal.\nL’ofici acabat, la gent s’aparta per deixar passar el seguici. Surten de l’església i baixen les escales amb una dignitat encarcarada: vestides de dol, amb vels que amaguen les mirades altives, les senyores van de bracet amb homes que arboren barrets de copa d’un negre brillant i esplèndid: com si fossin fets de la seda dels núvols més foscos.\nLes dues dones s’afanyen a sortir per aconseguir un bon racó al capdamunt de les escales, s’abriguen del vent inclement amb els xals de llana deslluïts.\n- Calla, calla, ja la baixen. Ha de pesar, i aquestes escales són estretes, que no rellisquin. La fusta és cara, no en pots dubtar, és cara, ja ho pots ben dir. Els del baiard suen, fan angúnia, mira com suen. Vejam si l'esberlaran daltabaix de les escales.\nPublicat per Roser a 10:19 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Sessions del mes de gener de 2008\n«No s'hi val, no s'hi val encara, tu clisses. Has d'aclucar els ulls i t'has de posar d'esquena a nosaltres, mirant cap a Santa Maria. Però cal fixar primerament la volta, que serà pel carrer dels Corders, pel carrer de la Bomba, Rera-la-fleca, el carrer de l'Església i la placeta. No, pel rial no, perquè ens ensorraríem, i la volta ja és prou llarga. Si ho carreguem, no ens aconseguirem mai, i d'altra banda és massa cansat. La rectoria, paret de cuit, us hi aveniu? Ara, que no hem de fer patotes. La Teresa para, au, correm. No s'hi val, que ella filustra, Teresa, filla, ja t'ho he dit, t'has de posar d'esquena a nosaltres, mirant cap a Santa Maria. Si ho fas, no necessito que acluquis els ulls, però no t'has de bellugar gens, fins que cridem. Vejam, que no m'heu entès? Pel carrer de la Torre sí, tornem-hi. Pel rial no, que la sorra entrebanca. Demanes que comptem de nou? Hem comptat abans, Teresa. No t'hi conformes? Com perdem el temps! Es farà fosc, amorraran les barques, i no haurem començat a jugar. Que la "Panxita" us torna de Jamaica? Qualsevol diria! El pare va anar més lluny, a Rússia i tot. Va venir amb un abric de pells i quedava tan pelut, que semblava un ós. Quan va entrar a donar les gràcies d'arribada, fra Josep d'Alpens, que era a la trona, el va saludar, de per riure, com si fos el dimoni, el pare ho conta sempre. Au, juguem o no juguem? Sembla que la vostra sigui l'única fragata que hi hagi al món. Ai, filla, que ets tossuda! Comptem, i a qui toqui, que no protesti. Macarró, macarró, xambà, xiribí, xiribí, mancà. Tu, altra vegada. Tereseta, fort. Escampem-nos. Ranqueges, Bareu? Espereu-vos, nois, que el Bareu ranqueja. Se li fan condicions o vigila el marro? Bé, que ajudi a vigilar-lo. No et queixis, Tereseta, que no pares sola. Au, a la fi. Ei, d'esquena! Si el Bareu, coix o no, fa de porter, ens serà gairebé impossible d'atansar-nos a la rectoria. Qui xiscla "fet"? No, Teresa, no, nosaltres no ens havíem encara amagat. No baixis les escales, Tereseta, et dic que no les baixis, un poca-soltta s'ha escridassat abans d'hora. Excuses, enredaire jo, que em veig atrapada? Quines poques ganes de jugar que tens! I et fa ràbia de parar, ve-t'ho aquí. No baixis les escales, que no em sents?, no les baixis. Està bé, renyides! Sí, ja em pots córrer al darrera, plego.»\n«No les havies vistes? Noi, d'on surts, si varen tornar ahir! Aquesta vegada ha estat un senyor viatge de tres mesos, per la Bàltica i després, per terra, és clar, per Alemanya, Suïssa, Milà, Venècia i Florència. Varen deixar la "Panxita" a Dantzic. És estrany, no havien d'anar a Itàlia, perquè el viatge era solament per mar, un viatge comercial. Devien persuadir el capità de convertir-lo en un passeig de plaer, en una volta romàntica. El pare els concedeix tot el que li demanen. Avui estan radiants, conten i no acaben. Han dut muntanyes d'objectes magnífics: cristalleries de Trieste, porcellanes procedents de Capodimonte, marbres, sedes, medalles. A Fiésole es varen trobar amb Vicenç de Pastor, o ell es va fer trobadís, perquè estima Teresa. Sospito que no ha tornat massa triomfador, està capcot i es nega a la confidència. Sí, són unes noies molt boniques, i Teresa ho és més que Júlia, que no? No m'hi avinc, Teresa és més bonica. Sobretot d'ençà del retorn, li endevino una lluïssor als ulls, una llum recollida i llunyana, una alegria amagada i manifesta alhora. Júlia és més fina, però també és més esborradissa i està delicada. La mare morí tísica, i això va ser un cop per al capità. Aquest i el disgust del fill, malaguanyat noi. Crec que ara és a la Trinitat, enmig de negres i de purrialla blanca. Es va casar amb una criolla, potser fins i tot una mestissa, tenen una criatura escarransida, una nena geperuda, i em penso que la passen magra. Ja s'atansen. Mira com baixen les escales de l'església, ni freguen els graons. Teresa és esplèndida, tu queda't amb Júlia. Ja te'n pots riure, ja, però semblen unes duquesses, i aquesta tarda, al ball de l'enramada, seran les reines.»\n«No saludis Teresa, no la saludis, no veu ningú. Com ha canviat, ella que era tan alegre! És que són molts cops, l'un rera l’altre. Júlia es va morir, després d'una lenta agonia i d'haver lluitat mesos llargs, amb coratge, contra la mort. El dia mateix que es morí, la "Panxita" va encallar a les boques del Roine. No, no va ser una pèrdua econòmica considerable, perquè en Vallalta és ric, però estimava tant la seva fragata! D’ençà del naufragi, no s’ha embarcat més, ha avorrit el navegar. Es passa els dies a la "Pietat", la seva horta, enmig d'arbres i de llibres, contemplant la mar de lluny. Aquest home, tan fort abans, ara és un vell vacil·lant, decrèpit. Ja no conta les seves aventures marines, perd la memòria. Quin home que va ser! Diuen que arribà a assistir, de brivall, a l'expedició d'en Barceló contra Alger, la passada centúria, encara que els comptes potser no surten, i ha estat després pertot arreu, a Ilo-Ilo, a Mèxic, a les Nicobar, a Terranova, a Odessa, però ara el capità ja no desitja sinó morir en la calma de les seves arbredes, i la filla té cura d'ell. Sí, Teresa és una dona potser de quaranta anys, potser de més, i Vicenç de Pastor encara espera una paraula dels seus llavis, però Teresa no estima ningú. No la saludis, és inútil, no et veurà, baixa d'esma les escales.»\n«Fixa't com baixava les escales, que senyora! Pas de dama, lent, compassat i lleuger alhora, d'un ritme igual i segur, d'una escola i d'un estil que s'han perdut. Sí, la Teresa és molt vella, ja ho saps, té els meus anys. Que si ho puc recordar? Vàrem jugar tantes vegades juntes, en aquesta placeta, a cuit, a marro-titiu, al soldat plantat, a saltar i parar. I ara això és ben lluny. Aleshores el poble se'ns apareixia com si fos més gran, immens, d'un color més ric, amb un altre caràcter. Les nostres corregudes sempre descobrien un nou racó amagat. Cada tarda esperàvem al sorral l'amorrada de les barques i, de tant en tant, el retorn d'algun veler de les remotes mars d'Amèrica o de la Xina. El meu pare també va ser pilot i anà fins a Rússia, a través d'aigües gelades, vorejant niells de glaç. Arribava després vestit amb pells, igual que un ós, i a l'església escandalitzava amb el seu luxe. Tot va passar. Algun dia, al capvespre, ens enfonsàvem pels canyars dels rials, amb l'esgarrifança d'una aventura prohibida. Avancàvem gairebé a les palpentes, i ens voltava com el pressentiment d'un miracle. Hi havia potser una teranyina de boira al Remei i una gropada de bruixes al fons, damunt la Muntala. I contàvem, en tornar, a les nostres àvies l'incident d'una topada amb algun fantasma. Tot passà. Vàrem anar creixent, i jo em vaig casar. La Teresa i la seva germana Júlia, morta, tísica, de fa molts anys, varen viatjar amb el capità Vallalta, en la "Panxita". Més tard la fragata va naufragar, i al cap de poc, la Júlia i el vell es varen morir. I ara, ja ho veus, la Teresa passa pel meu costat sense mirar-me, amb la neboda geperuda al darrera, com una ombra de gos, passa fregant-me i ni em mira, i la meva família ve d'una estirp almenys tan clara com la d'ella, i jo li he de donar tractament, com una menestrala. Tot canvià. La Teresa és una vella trista, no sap riure. I el poble em sembla, i a ella de segur que també, tan petit, tan buit i rònec! I en altre temps la nostra fantasia l'imaginava com dintre un núvol, sense límits. Carrer de la Bomba, Rera-la-fleca, carrer de la Torre. La Teresa baixava rabent els graons de l’església, i fixa't ara com els baixa. Això sí, tan senyora, amb pas de dama.»\n«Tu diràs, la caixa de la "Fragata" vols que no sigui de fusta bona? Fuig, la neboda és ganyona, anem, però no escatimaria un cèntim en un detall de tant supòsit. Al cap i a la fi duien la mateixa sang, i no s'exposarà a les estisores de les llengües. Mira, de criada, o pitjor, a senyora i majora: els camins de la vida. El senyor Vicenç de Pastor, que encorbat! Sembla un axioma. Desenganya't, és tan vell i es queda tan sol, i diuen que sempre la va estimar, vés a saber. Sí, una gentada, aquest espectacle no es veu sovint, cada dia no moren "Fragates". Uf, molt rica, calcula-li per un cap baix dues-centes mil unces i et quedes potser curta. La picossada, sencera per a la gepes. Ai, no, filla, no, no no em fa peça. Déu m'ha fet ben dreta i igual, i amb salut. Ho prefereixo. Per deixar-ho! Fixa't com la ronden, ahir l'allunyaven quasi a fuetades, i avui fixa't com la llepen. Totes hi són: la botirona Bòtil, la Coixa Fita, la Caterina, La Narcisa Mus. Les tres últimes varen amortallar la vella, perquè la Paulina, la neboda, no en va ser capaç, i ara passen el platet, les males pues. Saps el que em va contar la Narcisa? Ve't aquí que, mentre buscaven la mantellina de la morta, varen trobar uns rulls rossos i el retrat d'un home dintre una capseta, el retrat d'un jove alt i fort. I, espera, tenia un nom a sota, un nom estrany, com de gavatx. I ningú no va sospitar mai res, com que viatjà tant! I ella, tan dura, tan orgullosa. No saludava la padrina, la meva padrina, Déu l'hagi perdonada, perquè era pobra, i això que havien jugat juntes, de petites. I ja ho veus: un, d'amagatotis. Anem, però, és un suposar, el cas és que potser no va fer mai res de mal. Quietud, ja la baixen. Ha de pesar, i aquestes escales són estretes, que no rellisquin. La fusta és cara, no en pots dubtar, és cara, ja t'ho deia. Els del baiard suen, fan angúnia, mira com suen. Vejam si l'esberlaran daltabaix de les escales. »\n("Tereseta-que-baixava-les-escales", Salvador Espriu, dins Narracions. Barcelona: Edicions 62, 1974, p. 9-16)\nPublicat per Roser a 15:37 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Textos de Salvador Espriu\nDurant la sessió la sessió del dia 10 de gener de 2008, vam parlar de l’espai narratiu, el punt de vista i el temps lilerari, aspectes que vam treballar en dos contes més: L’”Hedera helix”, de Pere Calders, i “Tereseta-que-baixava-les escales”, de Salvador Espriu.\nPel que fa a aquest darrer conte, que us reproduïm sencer, vam posar deures: es tracta de reconvertir cada un dels apartats a un format convencional: discurs narratiu, diàlegs directes i indirectes, etc. Ja en publicarem el resultat!\nEl proper dia, 17 de gener, que ja serà l’últim del curset, treballarem els diàlegs i llegirem el conte “Raspall”, també de Pere Calders i els contes que Biel Barnils (“Diumenges creuats”) i Anna Miralpeix (“Capricis de l’atzar”), assistents al curset, han fet a partir de la proposta de la primera sessió, i que ja fa dies que estan publicats al bloc.\nMirarem d’analitzar-los des de tots els angles treballats al llarg del curset. Un esquema d’aquesta anàlisi podria ser el següent:\n1. Nivell de llenguatge: col·loquial, culte, directe, descriptiu...\n2. Lèxic, adjectivació i imatges literàries.\n3. Estructura: plantejament, nus, desenllaç.\n4. Punt de vista: persones gramaticals\nnarrador i personatges secundaris\n5. Temps literari: variacions d’ordre (retrospeccions, anticipacions...) de duració (acceleracions, desaccceleracions...) de freqüència (repeticions...)\n6. Espai narratiu: geogràfic, imaginari però versemblant, imaginari inversemblant, etc.\n7. Diàlegs (directe, indirecte...).\nPublicat per Roser a 15:24 Cap comentari:\nEl dia 20 de desembre de 2007 vam parlar de l’estructura dels contes, a partir de dos exemples concrets: “La maleta marinera”, de Pere Calders, i el “conte” que Quim Monzó va llegir com discurs inaugural a la Fira del Llibre de Frankfurt 2007.\nHo vam fer a partir d'aquest esquema:\nEL CONTE LITERARI: ESTRUCTURA\nTítol: Molt important. A vegades una paraula, o una sola frase, pot suggerir un conte. (Exemple: “Antaviana”, de Pere Calders).\nAltres vegades, en canvi, el títol no es veu clar fins que s’ha acabat d’escriure el conte.\nCom que el conte, per definició, és curt, el títol hi té un valor informatiu, o de suggerència, molt important.\nPlantejament: Situa l’acció. Ha de crear expectativa, ha de fer venir ganes de continuar llegint.\nDescripció del personatge principal: física i de caràcter.\nDescripció més resumida d’algun personatge secundari.\nDescripció del lloc o de l’ambient.\nIndicacions del temps: estació de l’any, matí, tarda, hora del dia més precisa...\nIndicacions del temps meteorològic: estació de l’any, fred, calor...\nNus: Ens diu què hi passa. En un conte, ha de passar alguna cosa, encara que aquesta cosa sigui mínima; fins i tot pot explicar només un procés mental.\nDescripcions resumides de personatges secundaris.\nDescripcions resumides de llocs secundaris.\nDiàlegs, directes o indirectes.\nDesenllaç: Ens explica com acaba. És indispensable que un conte “acabi”. Hi ha d’haver almenys una frase que faci de conclusió. És aconsellable no començar a escriure un conte si encara no tens clar el desenllaç.\nAplicat al conte de Pere Calders, aquest esquema es traduiria més o menys així:\nEL CONTE LITERARI: estructura d’un conte de Pere Calders.\nTítol: La maleta marinera\nÉs un títol enigmàtic. De fet és purament circumstancial, però fa venir ganes de saber-ne més coses.\nPlantejament: Situa l’acció en una platja qualsevol, al començament. Hi ha unes quantes frases descriptives, que fan més referència al temps atmosfèric i al sentit del tacte que a cap altra cosa. Fa calor, per tant pot ser al migdia.\nDescripció del personatge principal: El narrador (el promès) també és un protagonista. Escrit en primera persona, en passat. No sabem com és físicament, però sí el seu caràcter: és dòcil, potser calçasses i tot, submís.\nDe la promesa, la Julieta, en tenim una breu descripció física (té un “cos meravellós), però el seu caràcter es va perfilant tant en aquesta part del conte com al llarg de la narració: és dominant, autoritària, gelosa.\nNus: Ens diu què hi passa:\n· El promès es capbussa per complaure la promesa.\n· Troba una maleta al fons del mar, que conté un objecte estrany amb una adreça gravada.\n· El promès va al lloc de l’adreça i es deixa seduir per la propietària de l’objecte.\nPel que fa als personatges secundaris, n’hi ha dos: un guardià de banys, que fa el paper d’entès, i una noia prima, que només serveix per a no fer tan lineal la narració.\nDescripció del lloc o de l’ambient: de la platja passem a una descripció del fons del mar i després a la d’una casa: tant de l’aspecte exterior com interior.\nA la casa, tot fa pensar que hi ha llum artificial; potser és al vespre.\n1. Parla el guardià de banys.\n2. Parla dues vegades la noia que sedueix el promès.\n3. Parla una vegada el promès.\nTots els altres diàlegs són indirectes.\nImatges literàries: ironia.\nDesenllaç: Ens explica com acaba: el promès trenca la seva relació amb Julieta i se’n va a viure amb la noia que el sedueix.\nEs pot interpretar que contradiu la descripció: pren la iniciativa.\nPerò també es pot interpretar el contrari: es deixa portar per les circumstàcies, és seduït per “la noia de les perles”.\nPublicat per Roser a 15:02 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Sessions del mes de desembre de 2007


La Setmana d'Arquitectura conclou amb una plantada d'arbres | betevé\n200 persones tanquen la Setmana d’Arquitectura amb una gran plantada d’arbres\nInfants i famílies transformen el Parc de Collserola per fer més amables els entorns de l'Hospital de Sant Joan de Déu\nRedacció | diumenge, 19 de maig del 2019, a les 15.20\nUna plantació de 66 arbres autòctons al Parc de Collserola ha tancat els actes de la Setmana d’Arquitectura organitzats pel Col·legi d’Arquitectes de Catalunya (COAC) durant aquests 11 dies.\nL’activitat l’han dirigida alumnes d’arquitectura sota la coordinació dels voluntaris de Plant-for-the-Planet. També hi han participat infants i joves que han format part del projecte Arquitectura a les aules, juntament amb les seves famílies i docents. Durant la setmana s’han s’han impartit fins a 150 tallers als centres públics de primària i secundària de Barcelona amb l’objectiu d’apropar aquesta disciplina als infants i fer-los partícips del disseny de la seva ciutat.\nLa presidenta de la demarcació de Barcelona del Col·legi d’Arquitectes de Catalunya, Sandra Bestraten, ha valorat molt positivament aquest projecte perquè, assegura, “hem arribat a 4.000 nens de la ciutat”. Les escoles que hi han participat han apadrinat un arbre i han estat els encarregats de cavar, plantar i regar.\nLa plantada ha tingut lloc als voltants de l‘Hospital Sant Joan de Déu, una localització escollida amb la intenció de mostrar com l’arquitectura i els espais verds ajuden a donar vida a un entorn difícil, com pot ser un hospital. Bestraten ha explicat que han triat aquest emplaçament “molt vinculat a la infància” per transformar un trosset de la ciutat a més de contribuir amb la lluita contra el canvi climàtic.\nTambé s’han organitzat tallers relacionats amb l’arquitectura com la construcció d’estructures amb tubs de cartró o de bancs de terra convertits en miradors; o de més simples com pintura amb aquarel·les.\nPlant-for-the-Planet va nàixer com una proposta escolar i ara s’ha convertit en un moviment global que té com a objectiu principal plantar arbres a tot el món i combatre el canvi climàtic. És una iniciativa fundada per Felix Finkbeiner, ecologista alemany, quan només tenia nou anys. Actualment hi ha més de 100.000 infants de tot el món actius en aquest projecte.\nAquesta ha estat una de les diverses activitats de l’agenda de la Setmana d’Arquitectura, en què Barcelona s’ha convertit en l’epicentre d’activitats relacionades amb el territori, el paisatge i el disseny. En aquesta edició, que ha coincidit amb el centenari de la fundació de l’escola de disseny i arquitectura Bauhaus, s’ha volgut destacar els moviments arquitectònics del començament del segle XX.\n— arbres — Hospital Sant Joan de Déu — Parc Natural de Collserola\nLa coberta verda del carrer de Balcells, 41 ja és una realitat\nEl pronòstic: diumenge amb més ruixats\nLa depuradora del Prat, una de les més grans d’Europa\nEl pronòstic: dissabte insegur\nEl pronòstic: l’atmosfera s’inestabilitza i arriba més fred


12.10.21 - Catalunya - Enric Feliu - Redacción Barcelona\nA principis de temporada, tota entitat esportiva organitza la presentació dels seus equips. Aquest acte permet visibilitzar el present, però també el futur, de l’entitat a través dels nens i nenes que constitueixen les categories de cada club. És per tant un acte de força rellevància social i que ajuda a cohesionar el mateix club i que, en aquest cas, adquireix més valor en circumstàncies com les que està patint en aquest moment el Club de Bàsquet Sant Josep de Badalona.\nÉs molt habitual que des de la mateixa entitat es convidi a representants d’altres entitats esportives, premsa local i per descomptat, autoritats. En els pobles, alcaldes i regidors d’esports hi assisteixen i, moltes vegades, dirigeixen a més unes paraules tant al públic com a la gent de la mateixa entitat recalcant tant els valors esportius com els socials. Si no hi vols anar, o no pots, un polític experimentat disposa de molts recursos: s’excusen per raons d’agenda, però fins i tot quan es dona aquest cas arriben a enviar un missatge, bé per carta, que es llegeix el mateix dia de la presentació o, ara que està de moda, un vídeo. Fins i tot pot refusar educadament la invitació sense cap mena d’explicacions.\nEl que no és normal és el que ha fet l’Ajuntament de Badalona. Val a dir també que la situació del Sant Josep no és normal: té el pavelló precintat, que és on es faria habitualment la presentació de tots els equips de l’entitat. Així doncs va decidir fer-la a la plaça de la Vila, l’àgora de Badalona. La resposta de l’Ajuntament de Badalona a la invitació és per a sucar-hi pa -recordem que els acaben de convidar- i en el seu comunicat de resposta “no autoritza” al club a fer l’activitat a la Plaça adduint motius de seguretat. I a més ho fa de forma reiterada el mateix dia 7 en un segon comunicant oferint un lloc alternatiu.\nLa realitat és que l’autorització de l’Ajuntament de Badalona no cal. No es tracta de demanar una autorització municipal per utilització de l’espai públic. El Club Sant Josep exerceix un dret fonamental, el dret de reunió i manifestació i fa els deures en comunicar prèviament l’acte a Mossos d’Esquadra, al Departament d’Interior, qui és el competent per a decidir si el manté, el modifica o fins i tot el pot prohibir. L’Ajuntament, Senyor Albiol, no hi pinta res. I si pretén fer-ho pot cometre una usurpació de funcions. Per cert, per menys s’ha imputat a gent per sedició. Qualsevol decisió emmarcada dins el dret de manifestació ha de provenir del Departament d’Interior. Que l’Ajuntament dictés un ordre podria fer-lo incórrer en delicte de prevaricació. Per què llavors aquesta reacció tan grollera per part d’un polític experimentat, que es podria permetre la més absoluta indiferència?\nPerquè a l’Ajuntament de Badalona tenen por.\nPerò por d’una entitat com el Club de Bàsquet Sant Josep? Dels nens i nenes que integren els equips?\nDe les famílies que participen en el club i ajuden a construir el teixit associatiu i esportiu a Badalona?\nO més aviat tenen por de quedar en evidència davant de la ciutadania?\nDe què es vegi que estan més a favor d’interessos especulatius i de negoci d’alguns particulars que pel bé comú de la ciutat, l’interès general i l’esport de base?\nLa valentia es mostra en els moments complicats. I la gent del Sant Pep ho és i ho demostra exercint legítimament els seus drets. En canvi, la covardia i la mesquinesa sembla que ara han fet niu a l’Ajuntament de Badalona.\nCategories: Educació, Europa, Joves, Opinions, Política, Salut\nEtiquetes: Badalona, basquet\nExclude ID: 1450150


NETWORKING SAFOR ORGANITZA UNA XARRADA SOBRE LES METES EMPRESARIALS\nLa coach de Mütta i directora consultora del grup BNI Despega, Clara Inés Espí, oferirà dimecres 24 de febrer a les 19.30 hores en les instal·lacions de BMW ProDriver a Gandia la xarrada ‘Si apagues focs… fes-ho amb metes’, una ponència a través de la qual s’aprendrà la importància d’establir metes i hàbits, com crear-los i, sobretot, com mantenir-los.\nClara Inés Espí és arquitecta i durant temps ha dirigit els seus propis equips i viscut aquestes situacions. Fa quatre anys va canviar el seu rumb professional i es va formar com coach executiu. Ara ajuda a gestionar equips excel·lents, millorar les relacions laborals i desenvolupar les habilitats comercials per a aconseguir la millor versió de cada empresa.\nLa xarrada s’inclou dins del cicle de conferències que Networking Safor programa mensualment.En finalitzar la xarrada, tindrà lloc un vi d’honor en les mateixes instal·lacions.