neteja | Associació CEN\nArxiu de la categoria: neteja\n11/08/2015 actuacions, custòdia, excursió, neteja, Riu Brugent, voluntariatJesús Ortiz Durà\nEl Brugent és un riu impressionant. Ple de racons màgics i gorgs d’aigües turquesa de gran bellesa. Cada dia, sobretot sa l’estiu, centenars de visitants s’hi acosten per admirar aquests valors paisatgístics. Molts d’aquests visitants acaben fent un bany i dinant en aquests racons tan espectaculars però, per alguna raó, alguns no veuen cap inconvenient en embrutar i malmetre l’entorn. Resulta certament contradictori perquè han vingut atrets pels valors estètics i, en canvi, els destrueixen. És com si anessin a veure un quadre que els agrada d’un gran pintor i l’escopissin. No té cap lògica però és així de trist.\nPer sort, hi ha molta gent que no hi està d’acord i té moltes ganes de dedicar energia a canviar aquest hàbit tan incívic. Per exemple, el passat diumenge 9 d’agost van venir 40 voluntaris i voluntàries de totes les edats per donar un cop de mà al riu des de Farena al Toll de l’Olla. Hi havia algú de Mont-ral però la majoria venien del Camp de Tarragona i alguns fins i tot venien de Lleida.\nUn grup petit van agafar el sender i la majoria varem seguir la carretera, que és per el camí més fàcil i per on passa la majoria de la gent. Aquells que van anar pel sender van gaudir de bons paisatges però no van trobar gaires deixalles. A la carretera, en canvi, es va haver de fer molta feina. Entre tots, varem emplenar 38 bosses de deixalles, gairebé 60 kg. Sobretot hi havia llaunes, ampolles de plàstic i mocadors de paper però també paper d’alumini, ampolles de vidre, moltes sabates, algunes restes d’electrodomèstics i de cotxes i alguna que altra andròmina. Els participants ho van donar tot per deixar-ho tot ben net, ficant-se pels racons més complicats i sense cap por a esgarrinxar-se.\nA l’arribar al Toll de l’Olla, va continuar la neteja i també varem acabar d’instal·lar un cartell interpretatiu amb indicacions pels visitants i alguns es van dedicar a eliminar grafitis, tot i que ens va faltar decapant i no es va poder acabar la feina.\nUn cop la feina ja estava feta, ens varem atipar amb les boníssimes coques del Forn de Mont-ral. Els participants no només van sentir la satisfacció d’haver contribuït en una bona acció i gaudir d’un entorn emblemàtic. El voluntariat també enforteix les relacions familiars i afavoreix noves amistats. Els somriures ho diuen tot.\nPer acabar, cal agrair l’Ajuntament de Mont-ral per tot el suport (econòmic, logístic, difusió, etc.) que ens ha donat i pel seu gran interès per la conservació de l’entorn natural.\nAquesta actuació s’emmarca en el programa de Custòdia Fluvial a les Muntanyes de Prades, que durant el període 2013 – 2014 va tenir el finançament del Departament de Territori i Sostenibilitat.\nExcursió – neteja al riu Brugent. De Farena al Toll de l’Olla\n03/08/2015 actuacions, custòdia, excursió, neteja, Riu Brugent, rius, voluntariatJesús Ortiz Durà\nAquest diumenge farem una petita excursió de Farena fins el Toll de l’Olla. Pel camí, recollirem les deixalles que els visitants incívics han abocat. Quan arribem al Toll de l’Olla, mirarem de netejar les pintades que hi ha a la roca i acabarem d’instal·lar un plafó interpretatiu del riu Brugent.\nA l’acabar, tindrem un dinar amb coques dolces i salades del Forn de Mont-ral (ofert per l’Ajuntament de Mont-ral). També podeu aprofitar per gaudir de la natura, fer un bany al Toll de l’Olla i fer nous amics i amigues.\nDia: diumenge 9 d’agost de 2015\n10:00 h: trobada a la plaça de Farena\n10:30 h: inici de l’excursió – neteja fins el Toll de l’Olla\n11:30 h: arribada al Toll de l’Olla, neteja de pintades i instal·lació del plafó del Brugent\n13:30 h: dinar\nAquesta activitat ha estat pensada per a tota la família i és apta per a totes les edats.\nCal fer inscripció al correu info@assoc-cen.org o el mòbil 638 065 248 (SMS o WhatsApp)\nNeteja popular al riu Francolí a Montblanc\n04/05/2015 actuacions, custòdia, neteja, Riu Francolí, rius, voluntariatJesús Ortiz Durà\nAquest diumenge 10 de maig anem a netejar de deixalles l’entorn del riu Francolí a Montblanc. Quedem a les 10 h al Pont Vell i anirem caminant fins la Sallida, a l’aiguabarreig del riu Anguera amb el Francolí, on farem un refrigeri. Tenim previst acabar al voltant de les 13h.\nCal que vingueu ben calçats i amb roba còmoda. Millor si porteu guants però si no en teniu, us els deixem. No oblideu portar aigua, esmorzar i, si cal, gorra i crema solar. Els menors d’edat, hauran de venir acompanyats d’un adult responsable.\nNo cal fer inscripció.\nEls objectius d’aquesta actuació són:\nNetejar el camí fluvial del riu Francolí de llaunes, papers i altres deixalles que persones incíviques han llençat.\nDescobrir, apropar i fer sentir seu l’entorn natural immediat als més joves de la Vila Ducal.\nSensibilitzar vers el valuós patrimoni natural i cultural del riu Francolí i de la zona Humida de la Sallida.\nAquesta activitat s’inclou dins de la III edició de la Campanya Let’s Clean Up Europe! i s’emmarca en el projecte de creació del Camí del Francolí.\nAMPA les Muralles i AMPA Mare de Déu de la Serra\nNeteja al riu Glorieta\n20/04/2015 actuacions, custòdia, neteja, riu Glorieta, voluntariatJesús Ortiz Durà\nAquest diumenge 26 d’abril, l’Ajuntament d’Alcover i l’AMPA de l’Escola Mare de Déu del Remei organitzen una jornada de neteja de la Vall del riu Glorieta.\nHorari: inici a les 10:00 h; final previst a les 13:00 h\nPunts de Trobada: Font Fresca o aparcament del Mas de Forès. Per acabar, ens trobarem tots a Mas de Forès.\n- Netejar el camí d’Alcover – Mont-ral de llaunes, papers i altres deixalles que la gent incívica ha llençat.\n- Descobrir, apropar i fer sentir seu l’entorn natural immediat als més joves de la Vila.\n- Sensibilitzar vers el valuós patrimoni natural i cultural de la Vall del Glorieta.\n- Anar ben calçat i amb roba còmoda\n- Portar guants (si no en teniu, us els deixem)\n- Portar esmorzar i aigua\n- Els menors d’edat, hauran de venir acompanyats d’un adult responsable.\nPer apuntar-te, envia la següent informació abans del divendres 24 a info@assoc-cen.org o per SMS o WhatsApp al número 638 065 248:\n- nom i cognoms de tots els assistents i\n- any de naixement de tots els assistents.\nADF d’Alcover, Bombers, escola Mare de Deu del Remei i associació CEN\nAquesta actuació s’emmarca en el programa de Custòdia Fluvial a les Muntanyes de Prades, que durant el període 2013 – 2014 va tenir el finançament del Departament de Territori i Sostenibilitat\n20/10/2014 actuacions, custòdia, neteja, riu Glorieta, voluntariatJesús Ortiz Durà\nAquest diumenge 26 d’octubre pel matí, l’Ajuntament d’Alcover i l’Ampa de l’Escola Mare de Déu del Remei us conviden a prendre part de la II jornada de neteja de la Vall del riu Glorieta.\nDestinataris de l’activitat : alumnes de l’Escola Mare de Déu del Remei i les seves famílies.\nHorari: inici a les 9:30 h; final previst a les 12:30 h\nPunt de Trobada i fi de l’activitat: Aparcament del Mas de Forès\n- Sensibilitzar els alumnes de l’escola vers el valuós patrimoni natural i cultural de la Vall del Glorieta.\n- Anar ben calçat (tancat, no sandàlies) i amb roba còmode\n- Portar guants (de jardiner, de mecànic, de llana, de làtex, de ….)\n- Portar esmorzar i aigua per beure\n- Anar acompanyat d’un adult, el qual en serà responsable.\nObsequi per als alumnes participants: 1 entrada a triar entre : Parc Infantil de Nadal, Pastorets o Piscina Municipal.\nCol·laboració per l’Escola i de retruc a les famílies: L’Ampa farà donació dels 300 euros obtinguts, a l’Escola pel seu ús en la reutilització de llibres.\nAmb la col·laboració dels ADF d’Alcover, els Bombers i l’associació CEN.\nPer apuntar-se, només cal fer la inscripció en aquest formulari (https://docs.google.com/forms/d/1DHaiiUzb23rS_7CwqqZCvt52U_55MqmOPfKXCDUMbms/edit?usp=drive_web).\nExcursió – neteja al riuet del Teix\n20/10/2014 actuacions, neteja, riu Montsant, rius, voluntariatJesús Ortiz Durà\nAquest dissabte 25 d’octubre anem a fer una altra excursió – neteja al voltant del riuet del Teix, afluent del riu Montsant. Aprofitarem també per aprendre algunes coses sobre la biodiversitat del riuet del Teix. Quedem a les 10 h a Ulldemolins.\nPodeu venir amb tota la família.\nPer apuntar-se, només cal fer la inscripció en aquest formulari (http://goo.gl/forms/nz5k33f6iO).\nAquesta actuació s’emmarca en el projecte Voluntariat i custòdia al riu Montsant.\nEnamora’t del riu Glorieta\n25/09/2014 actuacions, custòdia, espècies exòtiques, macroinvertebrats, neteja, riu Glorieta, rius, Tallers i cursos, voluntariatJesús Ortiz Durà\nEl dissabte 4 d’octubre celebrem la 2a Setmana Europea de la Custòdia del Territori amb un dia al riu Glorieta.\nAquesta activitat s’emmarca en el programa de custòdia fluvial a les Muntanyes de Prades, subvencionat pel Departament de Territori i Sostenibilitat, que inclou acords de custòdia fluvial amb els Ajuntaments d’Alcover i Mont-ral i la propietat de la Centraleta del Glorieta.\n10:00 h. Trobada a l’aparcament de Mas de Forès (Alcover).\n10:15 – 10:30 h. Benvinguda i presentació del projecte.\n10:30 – 12:00 h. Taller “Els habitants secrets del riu”.\n12:15 – 13:00 h. Caminada – neteja fins la Centraleta i el Niu de l’Àliga.\n13:00 – 14:00 h. Visita guiada a la Centraleta i el Niu de l’Àliga (Mont-ral).\n14:00 – 15:00 h. Dinar (a càrrec dels assistents).\n15:00 – 16:00 h. Desplaçament fins la Font Fresca.\n16:00 – 17:00 h. Captura de cranc vermell americà amb trampes a l’entorn de la Font Fresca (Alcover).\nL’activitat és apta per a tota la família.\nAquesta activitat és gratuïta però les places són limitades. Per inscriure’s cal enviar un correu electrònic a info@assoc-cen.org indicant nom i cognoms de les persones que hi volen assistir, un correu electrònic de contacte i la població. Les inscripcions es faran per estricte ordre de recepció.\nDurant l’activitat filmarem un vídeo i farem fotos, de manera que els assistents hauran d’autoritzar l’ús d’imatges per aquesta finalitat.\nCal que els assistents no tinguin limitacions de mobilitat. Cal portar beguda i menjar, incloent-hi el dinar, i roba i calçat còmode i acord amb la climatologia.\n09/06/2014 actuacions, neteja, riu Montsant, voluntariatJesús Ortiz Durà\nImpressionant, aquesta és la primera paraula que em ve al cap quan penso en l’excursió – neteja que vam fer dissabte passat al riu Montsant a Margalef. Paisatges impressionants, un riu espectacular i, a més, pel camí ens vam trobar 3 tortugues de terra.\nUneix altres 114 subscriptors


Metge adjunt urgències(Campdevànol) - COMT\nMetge adjunt urgències(Campdevànol)\nFuncions: Funcions assistencials pròpies de l’àrea.\nTítol de llicenciat en medicina, preferentment amb especialitat MIR de medicina familiar i comunitària.\nAtenció domiciliària nocturna.\nCondicions i retribució segons Conveni SISCAT.\nExperiència en urgències hospitalàries i emergències extra hospitalàries.\nFormació documentada en atenció al malalt urgent.\nPensament analític i sintètic.\nFacilitats comunicatives, discreció i bon tracte.


Chartier World LAB Barcelona impartirà la Càtedra de “gastronomia i aromes” a la Universitat de Barcelona\nChartier World LAB Barcelona imparteix la Càtedra de “gastronomia i aromes” a la Universitat de Barcelona | Cedida\nEl Campus d'Alimentació de Torribera acollirà aquesta Càtedra\nChartier World LAB Barcelona, centre multidisciplinar i inclusiu dedicat a la investigació i al desenvolupament de projectes innovadors en gastronomia, aromes i en la ciència de les “Harmonies Moleculars”, i la Universitat de Barcelona han presentat la “Càtedra Universitat de Barcelona Gastronomia i Aromes Chartier World LAB Barcelona” que s’impartirà a la prestigiosa Universitat de Barcelona, concretament al Campus d’Alimentació de Torribera. Aquesta serà la primera Càtedra a la història de la universitat que uneix ambdues matèries.\nL’evolució de la gastronomia ha comportat l’ús del mètode científic per comprendre processos, desenvolupar productes i innovar tant a restaurants d’alta cuina com a centres de recerca i desenvolupament. Aquests coneixements han de ser compartits de mestres a alumnes perquè segueixin aquest camí. Seguint aquesta línia, Chartier World LAB Barcelona, liderat per François Chartier i Isabelle Moren, i la Universitat de Barcelona han arribat a un acord per desenvolupar aquesta Càtedra que durarà 4 anys.\nEl Campus de l’Alimentació de Torribera, que actualment concentra un gran nombre d’investigadors i grups de l’àmbit alimentari i gastronòmic, acollirà la Càtedra que neix amb la intenció de potenciar la docència, la investigació i la transferència universitària en l’àmbit de la gastronomia amb la promoció de cursos, workshops, premis i ajuts a la investigació. El Campus es va fundar amb la intenció de dotar-se duna estructura per aportar a la societat un entorn de qualitat dedicat al pensament i al coneixement en alimentació i gastronomia.\nLes activitats de la Càtedra Universitat de Barcelona Gastronomia i Aromes Chartier World LAB Barcelona consisteixen en la formació a partir d’un curs de periodicitat bianual sobre gastronomia, aromes i la ciència aromàtica d’harmonies moleculars. També oferirà una beca de col·laboració per a la iniciació a la recerca d’alumnes que vulguin cursar un màster oficial inclòs al Programa de Doctorat d’Alimentació i Salut.\nA més, bianualment, se celebraran workshops sobre gastronomia, la temàtica dels quals estarà lligada a les línies de recerca del Chartier World LAB Barcelona.\nAquesta iniciativa, basada fonamentalment en la formació, tindrà a més la missió de completar-se alhora mitjançant noves línies de recerca que permetin desenvolupar projectes d’R+D en gastronomia dins l’àmbit universitari.


rosa_maria el Dv 03 Jul 2009, 13:25\nT'haig de dir que nosaltres ja vam rebre una citació de la Generalitat del departament que s'ocupa de les successions, demant-nos tota la documentació i la liquidació de l'impost i avisant que en el cas que no es fes en 15 dies ho farien ells d'ofici amb lees conseqüents sancios. Van trigar 11 mesos i 15 dies després de la mort de la tieta. Sort que ja ho teniem tot engegat, perque sino encara haguessim hagut de pagar la sanció.\njordibonet el Dv 03 Jul 2009, 13:15\nJo acabo de parlar amb l'advocat que ens va assessorar a nosaltres en la recent defunció de la meva tía i m'ha dit que s'ha trobat ja tres casos de gent que un cop l'hi ha informat del que hauràn de pagar, han decidit quedar-se amb els braços creuats y "a verlas venir" ja que quasi els hi costa mes els impostos i despeses que el valor del que han de rebre.\nTambé m'ha dit que la plusvàlua de l'ajuntament que ha tingut que pagar un client seu per un pis a l'eixample ha sigut de 30.000 euros.\nBe, si no canviem aixó, els rics seguiràn mes rics (tret d'exepcions ja que alguns el patrimoni privat no el tenen a nom d'empreses), i les classes mitjanes acabarem pobres.\nrosa_maria el Dv 03 Jul 2009, 12:51\nSom 4 germans.\nVivenda familiar des de el 1839 del casc antic de Matadepera, una casa vella. Una dada important és que el valor cadastral d'aquesta vivenda està per sobre del valor que has han taxat la Sociedad de Tasación S.A., fet inaudit.\nEls avis van deixar la casa al nostre pare i a la seva germana disminuida. Quan els nostres pares es van casar van quedarse a viure a la casa citada. El pare fa morir fa 36 anys i la seva part es va repartir entre els quatre germans tenint la nostre mare l'úsdefruit. Al morir el pare la nostre mare va passar a ser tutora legal de la seva cunyada, la nostra tieta que va viure a la casa tota la seva vida fins 2 anys abans de la seva mort. Era una persona totalment depenent. La tieta va morir fa 1 any. Actualment a la casa hi viuen la nostra mare i el seu segon marit, tenen 76 i 86 anys, així doncs són pensionistes i pel que he dit abans del valor del cadastral es troben que han de pagar un IBI altíssim, superior a la seva pensió.\nTornant al tema que ens ocupa, per fer-nos càrrec els 4 germans de la part de l'herència de la tieta (1/2 de la vivenda) i evitar que la nostra mare hagi de marxar de casa seva, hem hagut de fer un prestec hipotecari (900 euros/mensuals el primer any a 25 anys)per poder pagar :\n-l'Impost de succesions (33% sobre el valor del cadastre)\n-la plusvàlua de l'Ajuntament (6 % sobre el valor del cadastre)\n-notaris, advocats i procuradors (4,5% sobre el valor del cadastre).\nSituació dificilment sostenible.


Disfruteu de Messi (Toni Padilla)\nDisfruteu de Messi\nTONI PADILLA 01/06/2015 00:00\n260x366 Leo Messi celebrant el primer gol contra l’Athletic Club. / DAVID RAMOS / GETTY Leo Messi celebrant el primer gol contra l’Athletic Club. / DAVID RAMOS / GETTY\nDisfruteu. Disfruteu-ne. Disfruteu de cada segon, de cada jugada, de cada gol. Memoritzeu cada cop de maluc, cada canvi de velocitat i cada detall del seu primer gol a la final de la Copa del Rei. Intenteu no mirar el pentinat de Dani Alves en el segon gol de l’argentí. Agafeu una imatge de la rialla de Leo Messi amb el seu fill Thiago celebrant la Lliga, i poseu-la presidint un escriptori. Aixequeu temples pagans i perdoneu-li tots els pecats. Tatuatges poc estètics, poques ganes de parlar o que no sigui el rei de la festa.\nNo veureu res com Messi. Li queden anys, per sort, però ho heu de disfrutar ara. És un exercici complicat, el de ser conscients d’estar vivint una època històrica just quan tot està passant davant teu. Però cal tenir clar que el nom de Messi serà pronunciat en el futur tal com ara es parla de Muhammad Ali, Joe DiMaggio, Jesse Owens o Michael Jordan.\nDisfruteu. No perdeu el temps queixant-vos de les tertúlies que diuen bestieses amb la xiulada a l’himne. No perdeu ni un segon queixant-vos del mal perdre dels defenses de l’Athletic Club, a criticar el pentinat d’Alves. No caigueu en aquests pecats tan fotudament catalanets d’intentar buscar coses negatives per no ser feliços del tot. Quan Messi juga, pots ser feliç. Et mires aquest nano i t’oblides per segons de tots els problemes.\nMessi, tan callat, tan absent, s’expressa amb una pilota i fa riure els nens, aixeca l’ànim dels que tenen problemes i, per un hores, els dóna pau. Res canvia, tot segueix igual de trist després, però una rialla quan estàs fotut no té preu.\nAquest és el valor d’aquest esport. Que milers de persones s’hagin il·lusionat amb un equip justet, com han fet els aficionats de l’Athletic. Que milers de culers ara visquin instal·lats a l’Olimp del futbol, quan abans una Copa et salvava la temporada. Sí, tot està podrit. Sí, els trepes, com fan en la política, també troben el seu forat en el futbol per omplir-se les butxaques. Però quan Messi juga, tot canvia.\nJa el criticareu quan es faci gran, que segurament ho fareu, tret que faci com Xavi i decideixi quan vol marxar. Ja li estirareu les orelles si s’equivoca amb els seus negocis, que cal fer-ho i s’ha fet quan ha fet el que no tocava amb els seus diners. Però quan juga, no perdeu l’estona en res més. Si voleu referents morals, busqueu polítics i filòsofs, no un futbolista.\nUn dia, Messi no hi serà. I aquell dia, potser, tot semblarà una mica més trist. Disfruteu de cada partit, de cada jugada. Feu que, per 90 minuts, el futbol sigui un espai per ser feliç, per ser un nen. Teniu la resta de la setmana per ser crítics, amb raó o sense. Disfruteu de cadascun d’aquests dies, ja que sou uns afortunats. Messi té aquestes coses. T’anima, encara que el teu equip s’enfonsi i baixi a Segona B, com és el meu cas. Per això puc donar aquest consell: sigueu feliços, disfruteu-ne, que no tenir paraigua quan diluvia és dur. Veure culers que just després d’aquestes obres d’art prefereixen criticar rivals o periodistes és surrealista. Agafeu ben fort tot el que dóna aquest equip. I oblideu la resta per unes hores. Sou uns afortunats. Teniu Messi. I Messi és el futbol.


Quimera | Oníric\nCap de lleó, cos de cabra i cua de drac; si algú en treu l’entrellat que m’ho faci saber. Mentrestant, m’ho prendré com un joc.\n31/03/2020 / Ester Enrich Coma\t/ Deixa un comentari\nTinc tants pensaments simultanis que la mà se’m queda curta, se’m tensa el canell i se m’ajunten les celles. És més ràpid fer llistes, posar títols a les idees: autònoma, amunt; Lacasitos, confinament; paradís; trencament; equilibri? Però així, d’aquí a un temps, no recordaré de què volia parlar.\nVull parlar del meu viatge com a emprenedora, dels aprenentatges, el creixement i les sinergies que he experimentat durant els últims mesos. Vull parlar del mig pot de lacasitos —mig pot de 500 g, dels d’Andorra— que vaig engolir mentre veia com tot allò construït se m’ensorrava, encara que fos suposadament temporal: presentacions de llibres anul·lades, classes anul·lades, escrits per a cerimònies… anul·lades també. Un bitxet invisible als meus ulls m’esfondrava el món que havia creat amb esforç, paciència i, sí, també amb amor. El segon dia d’ensorrada vaig començar a substituir cada anul·lació per un bon puny de xocolata.\nI un dia vaig despertar amb la boca llagada, gairebé no podia parlar, així que ni trucades ni vídeo trucades. Repeteixo: vaig despertar, o això creia. Amb els ulls oberts i la templa relaxada, em vaig dir que vinga, que endavant, que podia crear de nou.\nEm creia confinada i amb tot el temps al davant. Els primers set dies, tot i la gravetat de la crisi humana, em passejava per casa amb idees renovades. Vaig acabar la maqueta del llibre que havia de sortir publicat avui, vaig seguir escrivint la novel·la infantil, vaig planejar un nou projecte, vaig deixar la casa brillant, vaig començar a fer baixar la pila de les lectures pendents, i encara em quedava temps pel ioga i la meditació online. Fantàstic, un petit paradís dins d’una crisi humana, enmig d’un planeta que per fi respira.\nDe nou, havia creat un univers adaptat a mi; m’agradava. Patia i pateixo per la meva àvia que està malalta, patia i pateixo per tantes amigues que estan soles i sense ni un balcó, patia i pateixo per l’esquena de la meva mare, els pulmons de la tieta, l’aplom de mon germà, la serenitat de ma cosina, tot el que suposa aquesta crisi i que no cal enumerar perquè n’hi ha prou en encendre el telenotícies i sentir com crema. Tot i la boca llagada i els patiments de fons, em veia prou bé, més que bé, inclús privilegiada per seguir la quarantena i capaç d’afrontar el que em posessin pel davant.\nEm creia confinada, però no era així. Al cap de set dies de “paradís” inventat, i mentre editava un vídeo per agrair als professionals que a dia d’avui treballen de valent tot i el risc, un missatge de whatsapp —un que no era ni un meme, ni un enllaç per fer classes online, ni un “queda’t a casa” o un “tot anirà bé”— m’informava que allí on havia treballat durant vuit anys, els falta gent. El bitxet enfonsava, de nou, allò que havia construït, i fins i tot es colava en el meu passat.\nEm creia amb tot el temps del món, però no era així. Havia de renunciar al meu nou pla per anar al centre de menors. I més important, havia de tornar al passat, recordant que seguia sent present. Xoc mental.\nAra mateix, són les 9 h d’un diumenge de confinament, i jo sec a les escales que donen a les habitacions dels nens. Sento com alguns s’estan despertant, es mouen entre els llençols, la majoria encara dormen. Escric amb un bolígraf que és capaç de pintar amb sis colors diferents. De petita en tenia un igual. Aquest fragment l’estic escrivint en turquesa, abans tot era lila. Alço la mà del paper, miro cap al passadís fosc, els únics rajos de sol que l’il·luminen (només hi ha una finestra sense la persiana abaixada), em criden l’atenció. Em ve a la ment el cant dels ocells del meu jardí, els porcs senglars que volten per la Diagonal de Barcelona, el cel blau de les grans ciutats. La natura sembla que desperti d’un son imposat pels humans.\nSe m’acut que, igual que els nens, ens toca a nosaltres —a l’espècie humana— despertar. Potser ja n’hi ha prou d’intentar adaptar l’Univers al nostre fer. Podríem provar de sentir el que la Terra ens demana de fa segles. Tinc la idea clara, però em mareja pensar en el com. Tinc títols, em falta teixir els continguts. De fet, no ho penso, encara no. Vull creure que després dels Lacasitos, el paradís inventat, el trencament, el temps que no és temps i l’és tot, hi haurà un canvi a escala global. Vull creure-ho, però el cert és no sé ni què faré demà.\nEm creia confinada i amb tot el temps del món, i així és: la Terra m’acull sota un sostre d’estrelles infinit i en un temps que s’allarga com la magdalena de Proust, s’allarga cap enrere i cap endavant, fins a perdre el sentit de les agulles del rellotge, fins a donar-nos a entendre que en algun moment, més aviat que tard, haurem de despertar.\nUn nen surt de l’habitació i em dona el bon dia. Començo la jornada.\n24/03/2018 25/03/2019 / Ester Enrich Coma\t/ 1 comentari


Parusia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Segona Vinguda)\nLa parusia, per la majoria dels cristians, és l'esdeveniment, esperat al final de la història, de la segona vinguda de Crist a la terra. Les profecies d'una segona vinguda són diverses i són presents en moltes religions i cultures. La més destacada és la creença del cristianisme sobre el retorn de Jesucrist.\nEn grec koiné forma del participi present del verb pareimi, que significa presència física, o també adveniment, apropament, retorn, especialment de Crist, a vegades, pel càstig de Jerusalem i, en la "fi dels temps" -sunteleia ton aionos- (literalment, "consumació de les èpoques") per càstig dels malvats, però principalment per la restauració de tot allò creat en Crist per mitjà de la resurrecció.\nEls evangelis esmenten nombroses prediccions sobre la presència de Jesús en la seva tornada al món, com per exemple: Mateu 16:27, 24:26-28 i 24:37-41; Lluc 17:22-37; Joan 14:3.\nAquesta creença està fortament lligada a la creença en Déu, i la creença dels profetes, de vegades anomenats missatgers, o Manifestacions, els quals tenen un nivell de divinitat, santedat o proximitat a Déu. Gairebé totes les tradicions religioses tenen una forma de profecia del retorn d'una d'aquestes figures, o la vinguda d'una nova figura.\nL'àmplia majoria d'aquells que s'identifiquen a si mateixos com a cristians, esperen la segona vinguda, o el segon adveniment de Jesucrist. D'entre les diverses denominacions cristianes, els detalls de la segona vinguda de Crist són relativament diferents. Molt pocs s'atreveixen a assegurar una interpretació autoritativa i completa de les fonts bíbliques, les que són típicament simbòliques i profètiques. El que comunament s'accepta és que:\nJesucrist va morir a la creu.\nS'aixecà d'entre els morts i va ascendir al Cel.\nTornarà per jutjar al món i establir el Regne de Déu.\nNingú sap el dia o l'hora del retorn de Crist.\nEl Llibre de Daniel, l'Evangeli segons Mateu i l'Apocalipsi, són considerats la més gran font d'estudi, encara que moltes parts de la Bíblia apareixen petites referències al "dia final" i la Segona Vinguda de Crist. Una petita referència està continguda en el Credo Nicè: "Ell vindrà de nou amb glòria per jutjar els vius i els morts: del Seu Regne que no tindrà fi" (parlant de Jesucrist).\nEl pastor William Miller i el Moviment Millerita esperaven la segona vinguda el 22 d'octubre de 1844. El fet que això hagi fallat fou anomenat posteriorment com la Gran Decepció. Alguns dels seus seguidors van crear l'Església Adventista del Setè Dia i els Testimonis de Jehovà.\nPrediccions dels Testimonis de Jehovà.\n↑ Mt 16:27\n↑ Mt 24:26-28\n↑ Mt 24:37-41\n↑ Lc 17:22-37\n↑ Jn 14:3\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Parusia&oldid=24570566»\nDarrera modificació: 21 ago 2020 a les 02:56\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 ago 2020 a les 02:56.


Catalunya, l’autodeterminació i el Ministeri d’Exteriors | VilaWeb\nQue quede clar a quin costat estic\tQue quede clar a quin costat estic\nNo parlem d'herois ni de traïdors. Parlem de llibertat, periodisme i coherència (carta oberta de l'editora de VilaWeb a l'editor de l'Ara)\tNo parlem d'herois ni de traïdors. Parlem de llibertat, periodisme i coherència (carta oberta de l'editora de VilaWeb a l'editor de l'Ara)\nAnem fent-nos a la idea\tAnem fent-nos a la idea\nCatalunya, l’autodeterminació i el Ministeri d’Exteriors\nDesmuntant l'informe del govern espanyol 'sobre l'eventual declaració unilateral d'independència de Catalunya'\nL’any 2014 el Ministeri d’Afers Estrangers va elaborar un informe titulat ‘Sobre la eventual declaración unilateral de independencia de Cataluña y el Derecho Internacional’, que es pot consultar al web oficial del ministeri. Més d’un any després, l’Instituto Elcano va publicar un paper del cap de l’assessoria jurídica del ministeri, José Martín y Pérez de Nanclares, que reproduïa literalment apartats sencers d’aquell informe.\nVe a tomb comentar aquests documents perquè he arribat al convenciment que han de ser la font d’inspiració de consignes que disciplinadament repeteixen des de fa temps multitud d’usuaris de Twitter i tertulians dels mitjans de comunicació. Bàsicament, es comprova que els arguments són sempre els mateixos, incloent-hi els errors i tergiversacions que podem trobar-hi. Alguns exemples:\n1. L’informe apel·la al principi d’integritat territorial contra el dret de secessió, malgrat que la Cort Internacional de Justícia ha dit que és un principi que només regeix en les relacions entre estats. De fet, en suport d’aquesta tesi se cita una resolució de l’ONU relativa al conflicte de Crimea en la qual, evidentment, es condemna precisament la ingerència russa en els afers interns d’Ucraïna (la qual no hi ha dubte que vulnera el dret internacional) que afecta la seua integritat.\n2. No tan sols diu que el principi d’integritat territorial preval sobre el dret d’autodeterminació. Va més enllà i assevera que aquest dret reconegut a ‘tots els pobles’ en realitat només es reconeix a la població dels estats existents, els fideïcomisos i els territoris no autònoms. És a dir, insisteix en la idea que l’autodeterminació només es reconeix a les colònies. Per defensar aquesta tesi, cita en concret un paràgraf de la famosa resolució 2625 de l’ONU (sobre els principis generals del dret internacional), ometent la frase concreta que condiciona la unitat política i la integritat territorial dels estats al respecte pel dret d’autodeterminació:\n3. El document d’Afers Estrangers diu que una declaració unilateral d’independència seria contrària al dret internacional i per això no podria ser reconeguda pels estats. En aquest sentit, tergiversa l’opinió consultiva de la Cort Internacional de Justícia sobre Kossove, que va dir clarament que no hi ha en el dret internacional cap prohibició de la secessió unilateral. Fins i tot s’afirma que aquest criteri només és aplicable a l’antiga província iugoslava per les seues circumstàncies especials, per bé que és clarament una consideració general.\n4. Diu que només dos estats reconeixen el dret de secessió: Etiòpia i Saint Kitts i Nevis. N’hi ha una dotzena, en realitat, incloent-hi el Canadà –que es diu que en realitat no el reconeix–, el Regne Unit, Dinamarca, els Països Baixos, l’Uzbequistan i Moldàvia. Això no inclou les desenes de constitucions que tenen referències explícites al dret d’autodeterminació.\n5. S’especula amb la idea que la vulneració de la legalitat d’un estat per a assolir la independència comporta automàticament una infracció del dret internacional. No se cita cap resolució ni document de referència per sostenir aquesta idea tan agosarada.\n6. Finalment, l’informe també discuteix la necessitat de reconeixement per a l’existència d’un estat i el procés d’admissió de nous membres de l’ONU. Tot i que ambdues coses són molt importants, el dret internacional no exigeix ni l’una ni l’altra com a condició essencial per a la formació d’un nou estat independent.\nA banda les evidents tergiversacions i dades incorrectes, tres són els errors bàsics d’aquest informe: a) no distingeix entre autodeterminació i secessió; b) confon la manca de reconeixement exprés del dret de secessió amb la prohibició d’aquest dret; i c) barreja la constitució i el reconeixement d’estats o la seua admissió a l’ONU.\nConvé recordar que la definició d’autodeterminació en el dret internacional implica el dret dels pobles a ‘determinar lliurement el seu estatut polític i perseguir lliurement el seu desenvolupament econòmic, social i cultural’. Per tant, la secessió només és un mecanisme, ni tan sols el principal, d’exercir l’autodeterminació. En realitat, pressuposa també la possibilitat d’exercir-la sense canviar cap frontera. Només cal un govern democràtic que reflecteixi les aspiracions de la totalitat de la població.\nÉs habitual que el debat es redueixi a quins són els subjectes del dret d’autodeterminació i s’acabi negant la condició de poble a qui el reivindica. Per això l’informe sosté que fora del context colonial ‘poble’ és sinònim de població estatal i per tant Catalunya no ho és. Però el dret internacional no diu pas això, sinó que les colònies tenen el dret de secessió. Per a la resta de pobles, es prescriu que l’autodeterminació sigui interna –si és possible. És a dir, en el marc d’un estat plenament representatiu del conjunt de la seua població.\nSi tenim en compte la frase de la resolució 2625 que l’informe omet sospitosament, el que diu és que un poble no té el dret de secessió quan l’estat al qual pertany li respecta el dret d’autodeterminació. És a dir, no es protegeix la integritat territorial a qualsevol preu, sinó la unitat dels estats que respectin l’autodeterminació dels pobles i tenguin un govern plenament representatiu i just.\nEvidentment, s’entén que una colònia no és lliure ni s’autodetermina, però no és l’únic cas en què el dret internacional permet la secessió. Alguns diuen que n’hi ha prou que un estat sigui una democràcia formal per negar la secessió. I no és així: els pobles han de ser lliures. I no ho són quan són víctimes de discriminació o són una minoria permanent que no pot desenvolupar-se autònomament ni ser el que vol ser.\nVist així, la legitimitat de la secessió depèn de si el poble en qüestió pot autodeterminar-se o no dins l’estat actual. Aquesta és de fet la posició que defensa el conegut dictamen de la Cort Suprema de Canadà sobre la secessió del Quebec. No nega el dret del Quebec a l’autodeterminació, sinó tot al contrari. El que conclou és que el sistema constitucional canadenc li permet d’exercir aquest dret i per tant no pot invocar-lo per sortir-ne unilateralment.\nAtès tot això, cal concloure que Catalunya podria apel·lar legítimament al dret d’autodeterminació per declarar la independència de manera unilateral en la mesura que es justifiqués que no pot desenvolupar-se lliurement dins Espanya.\nJosep Costa, professor associat de teoria política a la UPF (@josepcosta)\n14:45Rajoy comença a pagar el cop d’estat: El PNB li retira el suport al pressupost\n14:05Forcadell torna al carrer: ‘Votarem, votarem i votarem!’\n14:01Turull a Catalunya Ràdio: ‘Tothom rebrà informació sobre on s’ha de votar l’1-O’\n13:37Simplement volem deixar de demanar. Crida a la gent d’Espanya per a l’1-O\n13:29La hisenda espanyola bloca tots els comptes de la Generalitat\n12:30Clavells per al jutjat número 13


Muhàmmad ibn Wàssul - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMuhàmmad ibn Wàssul\nemir midràrida de Sigilmasa\nMuhàmmad ibn Wàssul fou emir midràrida de Sigilmasa.\nEra fill de Wàssul ibn Thakiyya al-Fat·h i cosi del seu antecessor, al-Múntassir Samgú ibn Muhàmmad i era enemic dels fatimites i partidari dels omeies de Qúrtuba.\nSe sap que va servir a l'Àndalus al costat omeia en la batalla de Simancas l'1 d'agost de 939 i s'havia convertit al sunnisme maliquita imperant a la península. Va donar un cop d'estat el 942/943 contra el jove al-Muntasir, de 13 anys, i la seva àvia que exercia la regència, i va prendre el poder; al-Múntassir fou empresonat.\nConsiderat partidari dels omeies, la seva presa del poder va alarmar al califa fatimita. Muhàmmad buscava el suport del amazics per fer la guerra als fatimites però no el va aconseguir. El 953/954 va prendre el títol de califa i d'amir al-muminín i el nom de regnat d'aix-Xàkir li-L·lah fent encunyar moneda, coses que van irritar extraordinàriament al govern fatimita que va decidir posar-hi final.\nEl califa al-Muïzz va enviar al general Jàwhar contra Sigilmasa. El general, en arribar, es va dirigir als notables, exigint l'entrega d'Ibn Wàssul, però li fou refusada; no obstant l'emir/califa va abandonar la ciutat amb la família i tresors i els seus partidaris més lleials, cap a la fortalesa de Tasegdelt (no identificada). Jàwhar va entrar a la ciutat sense lluita (setembre) i va fer encunyar monedes fatimites. Ibn Wàssul va abandonar el seu refugi i es va acostar a la ciutat a veure què passava i fou reconegut per algun membre de la tribu Matghara, que el van entregar a Jàwhar, el qual el va fer presoner (octubre) i el va enviar a al-Mansuriyya amb l'emir de Fes, Àhmad al-Bakr, capturat vers el mateix temps, i els fills dels notables de la ciutat de Sigilmasa com a ostatges. Van arribar a al-Mansuriyya el novembre del 958. Va ser tancat al castell i va rebre un tracte indigne.\nJàwhar va designar un governador del qual no es coneix el nom, però poc després d'abandonar la ciutat (final del 958 o principis del 959) va ser expulsat per la població en revolta que va proclamar de nou al-Múntassir Samgú ibn Muhàmmad.\nEnciclopèdia de l'Islam, VI, 1023\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Muhàmmad_ibn_Wàssul&oldid=27260160»\nDarrera modificació: 21 maig 2021 a les 08:53\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 maig 2021 a les 08:53.


Sergi Valls, Stefano Paletti i Alander Giménez, guanyadors del Concurs de Fotografia de Natura • ALL ANDORRA\nSergi Valls, Stefano Paletti i Alander Giménez, guanyadors del Concurs de Fotografia de Natura\n03.10.2018 Cultura, Notícies d'Andorra, Societat\n“Trobada i perduda”, de Sergi Valls, ha estat la fotografia mereixedora del primer premi del Concurs Fotogràfic de Natura, convocat pel Comú de la Massana dins el marc del Dia Mundial del Medi Ambient i també com un element dinamitzador del Centre d’Interpretació del Comapedrosa, que coordina la iniciativa. La imatge, molt impactat i d’una gran bellesa visual, mostra una serralada de pics del parc, com Sanfons, el Port Negre o l’Alt de la Capa.\nAl fons s’hi veu la vall de Setúria i les pistes de Pal. Entre tant immensitat, es distingeix la figura d’una corredora, que a primer cop d’ull pot passar desapercebuda. “Volia transmetre que quan ets a dalt, t’adones que ets molt petit i que quan arribes a un pic, sempre n’hi ha un de més alt; sempre hi ha un repte per superar”, assegura Valls, aficionat a la fotografia i a les curses de muntanya. Justament, la fotografia va ser presa durant l’Skyrace Comapedrosa.\nTot i que ha corregut en edicions passades, aquest cop Valls no va participar com a corredor sinó que va pujar a animar els corredors i a fer fotografies.


M@RC - Cal Macià\nAdreça: Carrer de l'Abadia, 8\nEdifici de gran valor històric al carrer de l'Abadia. Presenta a sobre la clau de l'arc de la porta un escut heràldic d'un colom o una merla.\nPresenta una façana bastida amb carreus ben treballats i amb marques de picapedrers, del mateix tipus de les que hi ha als carreus de la Font Vella actualment traslladats a les escales de l'església quan fou desmantellada la font. Cal destacar també, l'escut de damunt la porta de dovelles, amb una inscripció i com a figura heràldica conté un colom o una merla.\nÉs l'única casa amb façana historiada del poble, un edifici de gran valor històric de l'època medieval, localitzat al carrer de l'Abadia. Aquesta casa degué constituir el centre de poder de Capafonts per la seva ubicació en el poble, (al costat de l'Abadia i de l'antiga església Vella). És considerada una de les cases més antigues de la població.\nCoordenades Geogràfiques G.G. (x,y): [41.295311],\t[1.027497]


Workshop de Networking i Emprenedoria per a periodistes | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nInici / Formació / Workshop de Networking i Emprenedoria per a periodistes\nEl treball en xarxa, les col·laboracions, trobar sinèrgies amb altres professionals que poden donar suport o complementar els nostres projectes és molt important en un context econòmic on es tendeix a treballar cada cop més en solitari. L’objectiu d’aquest workshop és facilitar la posada en contacte de diferents professionals, ja siguin freelance o que formin part d’una organització o empresa, per tal de poder trobar o descobrir persones i projectes afins o complementaris entre ells, que portin a desenvolupar col·laboracions o a establir relacions que esdevinguin noves idees de negoci. D’aquesta manera, es poden unificar esforços i recursos, crear equips de treball o col·laboradors que sumin els seus talents i la seva professionalitat per oferir millor servei als clients d’ambdues bandes.\n1. Descobrim-nos: en una primera part, els participants es presentaran d’una manera informal, per tal de trencar el gel i identificar coincidències i punts en comú amb els altres assistents. Es tracta de fer servir la primera impressió per descobrir a les altres persones.\nAnem a conèixer-nos professionalment: es farà pròpiament el Networking per tal de saber a què es dedica cada participant i detectar possibles sinèrgies per col·laborar i/o encetar projectes conjunts.\nInventem plegats: és el moment disruptiu. Posar en valor la nostra capacitat per crear, innovar i reinventar-nos. Farem un exercici de creativitat sense límits.\nEs proposa de fer-ho d’una manera dinàmica i desenfadada. Es tracta d’identificar valors comuns, element clau en les relacions interpersonals, que puguin arribar a permetre establir llaços, per poder parlar després de col·laborar amb èxit.\nAquest curs està dirigit a periodistes, ja siguin freelance o que treballin per a empreses i organitzacions, tant si tenen el seu projecte actiu o en procés de llançament, donat que trobar sinèrgies amb altres professionals i poder establir col·laboracions és vital per als nostres negocis.\nMarta Hernández Jódar. Llicenciada en Ciències de la Informació, consultora en comunicació i organitzadora d’actes i esdeveniments. Des de 2007, és gerent de l’empresa ComunicAcció, SL.


Fira de Lleida participa en el Congrés de Fires de Catalunya - Teleponent\nInici Actualitat Fira de Lleida participa en el Congrés de Fires de Catalunya\nUna representació de Fira de Lleida, encapçalada per Oriol Oró, director general, és present en el 25è Congrés de Fires de Catalunya\nUna representació de Fira de Lleida, encapçalada per Oriol Oró, director general de Fira de Lleida, és present en el 25è Congrés de Fires de Catalunya, trobada organitzada per laFederació de Fires de Catalunya (FEFIC) que té lloc a Tortosa els dies 21 i 22 de novembre. La delegació lleidatana ha participat també en l’Assemblea general de la FEFIC, celebrada ahir dimecres a la ciutat tarragonina.\nSegons dades de la Generalitat, l’any 2019 a tindran lloc a Catalunya la xifra rècord de 485 fires territorials, estatals i internacionals, un 6% més que l’any 2018.\nDel total d’activitats firals previstes per a l’any que ve a Catalunya, 58 seran d’àmbit internacional i estatal i 427 + d’àmbit català, comarcal o local. Per sectors, el 28,7% seran multisectorials, el 22,5% dedicades a l’alimentació i el 15,9% seran fires d’artesania.\nPer territoris, l’àmbit metropolità de Barcelona acollirà el nombre més elevat de fires, 148 (30,5%), mentre que les comarques de Lleida i l’Alt Pirineu i l’Aran n’acolliran 79 (16,3%),\nEntre els temes que es debaten en el congrés hi ha l’eficiència en l’organització de fires, la innovació i les tècniques de creativitat, la publicitat on i off, la nova normativa de Contractes en el Sector Públic o la protecció de dades.\nLa FEFIC fou creada l’any 1995, un any després del primer Congrés de Fires de Catalunya, i té actualment 44 socis. El seu president actual, Ramon Ferrando, és director general de la Fira de Tortosa.\nArticle anterior“Compromesos amb el futur de Lleida” analitza les infraestructures del territori\nArticle següentLa Guàrdia Urbana de Lleida celebra la festivitat de Santa Cecília, patrona del cos


El Vaticà ha portat als tribunals eclesiàstics a 17 capellans a Catalunya, tots relacionats amb el Seminari Poble de Déu (SPD), que va operar entre 1977 i 2017, amb la particularitat que permetia la pràctica del sexe sense considerar pecat.\nLes diòcesis de Barcelona i de Vic han suspès de les seves funcions públiques a quatre sacerdots i un diaca del Seminari Poble de Déu, que estan sent investigats per la Congregació per a la Doctrina de la Fe.\nLes diòcesis catalanes, reunides a la Conferència Episcopal Tarraconense (CET), han explicat que els sacerdots estan sent investigats "pel que fa a les seves opinions doctrinals i a la seva aplicació en la vida cristiana"\nREACCIÓ DE LES DIÒCESI CATALANES\nLes diòcesis implicades no han respost igual a la suspensió cautelar que ha ordenat el tribunal canònic de Vic: en els bisbats de Tarragona, Lleida i la Seu d'Urgell, els capellans investigats segueixen exercint.\n"Algunes diòcesi no ho han aplicat perquè està sub judice", expliquen fonts de l'Arquebisbat, i subratllen que la suspensió és una mesura de precaució, que serà el tribunal eclesiàstic qui decideixi les mesures definitives i que s'ha de respectar la presumpció d'innocència dels 17 investigats.\nLes diòcesis catalanes han demanat en el seu comunicat esperar a la decisió del tribunal canònic i "preservar el dret a la bona fama i a la presumpció d'innocència" dels implicats.\nAsseguren que els bisbats "sempre han aplicat escrupolosament el que estableix la Santa Seu en aquests casos" i que, si es descobreixen indicis de responsabilitat penal, ho comunicaran a la justícia ordinària.\nCompromís busca l'aliança amb Errejón i li ofereix propostes i...\nMediaset es cola en el món del futbol i oferirà Lliga, Champions...


Sant Miquel - Retalls d'art - Publicacions - Museu de la noguera\nNom de la peça: Sant Miquel\nUbicació: Pont de sant Miquel\nDatació: 1976 (copia de la imatge original del segle XIV)\nAutor: Antoni Agraz\nEntrant a al Centre Històric de la ciutat de Balaguer pel pont de sant Miquel, trobem a mà dreta una escultura que representa l’arcàngel sant Miquel matant un dimoni amb la seva llança. Aquesta figura reprodueix fidedignament l’original que hi havia al portal d’entrada a la ciutat a través del pont.\nEl portal de sant Miquel era una construcció d’època gòtica, que possiblement podríem situar a finals del segle XIV, en les acaballes del comtat d’Urgell. Coronava la porta una escultura de l’arcàngel sant Miquel, patró del comtat, protegida per un dosser de pedra brodada. A costat i costat el flanquejaven dos àngels sostenint sengles escuts i a un nivell més baix però també a costat i costat del sant apareixien dos escuts amb els escacs de la casa d’Urgell.\nEl Portal de sant Miquel fortificava l’entrada a la ciutat des del nord i l’est, ja que formava part d’una estructura defensiva complexa, on es combinava amb el portal de Gerb, situat al seu costat, i el tram de muralla que pujava cap al castell i el que corria paral·lel al riu. Possiblement existia un altre portal a l’entrada del pont, davant del convent dels Predicadors, del que malauradament no se n’ha conservat cap traça ni notícia.\nA finals del segle XIX, la construcció de la carretera de Balaguer a Tremp va comportar l’enderroc del portal de Gerb i va convertir el portal de sant Miquel en una edificació ruïnosa que dificultava el trànsit de vehicles. L’any 1894 l’Ajuntament de la ciutat decidí enderrocar-lo, amb la forta oposició del Centre Excursionista de Catalunya i l’Associació Artística-Arqueològica de Barcelona, que enviaren cartes al consistori per evitar el desmuntatge del monument. Un fet fatídic però va accelerar la demolició: una pedra del portal es va desprendre ferint de mort una dona que entrava a la ciutat. Per ordre del Govern Civil de Lleida l’Ajuntament va procedir al desmuntatge de la part superior de l’arc, que era la més afectada per l’erosió natural, però un cop acabat els informes tècnics aconsellaven fer el desmuntatge sencer perquè tot el que quedava del monument amenaçava a ruïna. El Governador Civil de Lleida va ordenar l’enderroc total, numerant però les pedres que es poguessin conservar de cara a una futura restauració. Sobre els elements escultòrics es va ordenar que fossin traslladats al Museo Provincial. L’ajuntament però acordà col·locar aquestes peces a la façana de la casa consistorial, però mai es dugué a terme, i les escultures foren emmagatzemades als baixos del mateix edifici.\nL’any 1913 l’Ajuntament de Balaguer acordà la venda del sant Miquel, els dos àngels i els escuts de la casa d’Urgell al Sr. Domingo Bové, que actuava per al multimilionari estadounidenc Charles Deering (1857-1927), per la quantitat de 6.650 pessetes. Deering estava construint llavors un palau a Sitges, on ubicà les escultures de Balaguer.\nPer raons desconegudes Deering abandonà Sitges el 1921, però les escultures del Pont de sant Miquel quedaren en la seva ubicació al palau de Maricel, a la façana del baluard. L’any 1954 l’Ajuntament de Sitges comprà el palau que al 1969 passà a mans de la Diputació de Barcelona. En aquest moment s’iniciaren obres de remodelació, restauració i condicionament del palau com a museu. L’any 1974 el mal estat en què es trobava l’escultura del sant Miquel de Balaguer feia perillar els vianants, i es decidí fer-ne una còpia per substituir-lo. El treball s’encomanà a l’escultor Antoni Agraz. L’any 1977 es feu la substitució de l’escultura original per la còpia, i se’n regalà una a la ciutat de Balaguer, que és la que actualment presideix l’entrada del pont de sant Miquel.\nEs desconeix on anà a parar l’original de l’escultura, que segons les fonts de l’època estava molt malmesa.\n- Llibre Verd o de cròniques de la Ciutat de Balaguer. ACN200-100-T-3813 pgs.169r-170v\n- SANAHUJA, P. (1965) Història de la Ciutat de Balaguer, Balaguer\n- CARROVÉ I VIOLA, D. (1935) El Pont de Balaguer. Monografia Històrica a Revista Pla i Muntanya\n- ESQUERDA I BOSCH, M. (2006) Porta de sant Miquel Fitxes de la Peça del Mes. Museu Maricel. Sitges


Sergio Busquets renova amb el Barça fins a l’any 2023\nEl migcampista blaugrana tindrà una clàusula de 500 milions d’euros\ndijous, 27 de setembre 2018 - 16:22h\nSergio Busquets a la signatura del seu nou contracte amb el Barça | FC Barcelona\nEl FC Barcelona i Sergio Busquets han signat aquest dijous la renovació del contracte que vincularà al migcampista de Badia del Vallès amb el conjunt blaugrana fins a l'any 2023, dos més dels que tenia firmat fins ara. A més, el futbolista veurà millorada considerablement la seva fitxa i també la seva clàusula de rescissió, que passarà dels 200 als 500 milions d'euros.\nEn cas que Busquets acabi complint la totalitat del seu contracte, l'actual segon capità tindria aleshores 35 anys i hauria estat 15 temporades al primer equip, després que debutés amb 20 anys en un partit davant el Racing de Santander al Camp Nou el 13 de setembre de 2008. En els deu anys que han passat des d'aleshores, el migcampista ha guanyat 28 títols amb la samarreta blaugrana, amb 7 lligues i 3 Champions incloses.\nUn jugador imprescindible al Barça\nAmb prop de 500 partits amb la samarreta del Barça, Sergio Busquets s'ha tornat peça clau de l'equip i un dels grans referent de la història del club. Poc s'ho podia imaginar ell, però, quan Pep Guardiola el va fer debutar al primer equip amb el '28' a l'esquena. Peça clau en l'ascens del Barça B de Tercera Divisió a Segona Divisió B, el tècnic de Santpedor va confiar en ell per pujar-lo al primer equip.\n«Aquest és bo», li va dir Messi a Guardiola durant un dels seus primers entrenaments amb el primer equip. «Quan hi hagi enrenou, ell estarà allà davant», li va contestar l'entrenador català, qui va assegurar fa poc en una entrevista que «té el punt del pare, el punt de barriada», però que a més de poder servir en els moments de tensió, múscul i físic, també és «el tipus de mig centre que et fa jugar».\nLes bones notícies mai venen soles\nLa signatura de la renovació de Sergio Busquets amb el Barça arriba pocs dies després que el futbolista de Badia del Vallès hagi estat pare per segona vegada. El petit Levi Busquets naixia el passat 18 de setembre i la seva mare, Elena Galera, ho anunciava a través de les xarxes socials compartint una imatge de la família al complet a l'hospital on se'ls pot veure feliços amb l'arribada del nadó.


Entitats socials valoren positivament la creació d'una nova formació professional per a joves amb discapacitat intel·lectual - Social.cat\nEntitats socials valoren positivament la creació d'una nova formació professional per a joves amb discapacitat intel·lectual\nEs tracta d'un pla pilot per a joves d'entre 16 i 20 anys que podran escollir entre l'itinerari d'auxiliar de vendes i atenció al públic o bé auxiliar en la cura d'animals i espais verds\nDijous, 1 de setembre de 2016 | 05:00 h\nEls joves que tenen alguna discapacitat intel·lectual lleu o moderada podran participar a partir de l’octubre en un pla pilot experimental d’Itineraris Formatius Específics (IFE), dirigit a alumnes d’entre 16 i 20 anys amb necessitats educatives especials i que no hagin obtingut el títol de l’Educació Secundària Obligatòria (ESO).\nEl programa, que també està obert a joves que tinguin l’ESO però que no es puguin acollir a les ensenyances de formació professional (FP) convencional, tindrà una durada de quatre anys i començarà aquest curs en vuit centres de formació professional (FP) ordinaris i d'educació especial distribuïts en el territori, amb un centenar de places. Els alumnes podran triar entre els itineraris d'auxiliar de vendes i atenció al públic (disponible en 7 centres) i auxiliar en la cura d’animals i espais verds (que es farà en tan sols 1 centre)\nLa selecció dels participants començarà al setembre i es tindran en compte les capacitats i les necessitats dels candidats. La consellera d'Ensenyament, Meritzell Ruiz, va remarcar que el projecte respon a les necessitats d'un col·lectiu “molt penalitzat per la reducció dels recursos per part del govern espanyol als centres” d'educació especial.\nEl programa també inclou un acompanyament cap a la vida adulta i la preparació per al mercat laboral, de manera que els discapacitats tinguin més autonomia personal. També es valoraran les seves capacitats, s'acreditaran les competències professionals i la integració social.\nLa veu de les entitats socials\nLa Federació Catalana de la Discapacitat Intel·lectual (Dincat) agraeix que el Departament d'Ensenyament compleixi amb el compromís adquirit de posar en marxa aquest projecte de formació professional que s'adapta a les necessitats d'aprenentatge de les persones amb discapacitat intel·lectual i que potencia l'assoliment d'unes competències professionals que ajuden a accedir al mercat de treball.\nDincat confia, a més, que el nombre de places ofertes augmentarà de manera progressiva per donar resposta a tots els joves que ho demandin. Segons dades del Departament de Treball, Benestar Social i Família, hi ha 4.000 persones amb discapacitat intel·lectual o del desenvolupament d'entre 16 i 19 anys. Segons la federació, les mateixes persones demanen poder formar-se en igualtat de condicions en àmbits en els quals tenen possibilitats de fer-ho les persones sense discapacitat.


Cada terra fa sa guerra: Aromes toscans\nPublicat per Ivan Rodon Tenas a 20:39\nIvan, acabo de sopar i ja m'aferraria a qualsevol plat d'aquests.\nTotalment d'acord en que el menjar s'ha de mimar . Quan el que cuines ho fas amb estima, és molt més gustós.\nQuan t'animis, ja ho saps! A més, crec que amb la Gemma sabríem desxifrar la majoria d'ingredients ;)\nSon les 14.34h i acabo de dinar, però hi ha plats que ... el de Gall d'indi ma picat la curiositat, jejeje.\nEs veu que l'Anton (Dilla), que és un assidu d'aquest restaurant i que coneix el seu propietari (un antic fantino -genet- que va córrer el Palio però que mai no el va guanyar), coneixia la història de la recepta del gall d'indi, però mai no l'havia provat. I jo que sóc curiós de mena, m'hi vaig apuntar ;)\nSí que l'havia provat, Ivan. Fa tres anys, el mateix Bagoga em va invitar a passar a la cuina on ell prepara els plats i em va recomanar aquest plat. Em va dir que no fes cas de la "simplesa" del substantiu; que era un gall d'indi cuinat fidelment a partir d'una recepta medieval i que, si no m'agradava, em convidava a menjar-ne un altra de plat, en aquest cas a gust meu. Després d'endrapar-lo em vaig aixecar de taula i el vaig anar a abraçar. Des d'aleshores al tal Bagoga el tinc present en les meves "oracions". Com vas poder comprovar, ell encara em recordava. I jo, no cal dir-ho, molt més. Potser el veïnatge amb la casa nadiua de Santa Caterina ens ajuda i ens empeny a aquest misticisme culinari que professem a La Grotta!\nAixí, tu jugaves amb avantatge, Anton ;) Gràcies per l'aclariment!


aÏllada – Blog de Miquel J. Pavón Besalú\nLongitud eclíptica: 349 grados\nEn un extrem de la pàtria,\nignorada per la terra,\naïllada per les muntanyes,\nesventegada de sempre\npel vent d’allà a l’Occitània …\nT’han conegut les ovelles\nque cerquen l’herba més sana,\nque tresquen rera la vida\ni la mort les aclapara.\nEn un racó de la casa\nEt trobaren els qui estimen\nço que era verge encara,\nprô et trobaren un pèl bruna\ni et deixaren malmenada.\nVolent-te rentar les venes\net deixaren la sang clara,\nets espill en cada tarda,\nels rentadors s’emmirallen.\nVora el llarg camí de França\nI de l’Europa avançada,\nCresqueres i et vas fer maca,\ni el seguires amb llestesa\nrera l’aigua que hi menava.\nEls Pòrts que tu no creuares\nper fer via vers Espanya\naviat els transitaren\ntropes i gent de la plana.\nEn tes llars i en tes vesprades\nuna vida hi va glatir,\ntot un art, vell, de pissarra,\ni un parlar molt genuí.\nMes la moda ciutadana\nt’ha posat un nou vestit,\nha tenyit manta façana …\nPels carrers, ni un sol sospir\nen la parla mil·lenària.\nPublicado el noviembre 19, 2010 Autor Miquel J. Pavón BesalúCategorías Alpinismo, Montañismo, Pirineos, Poesia, SenderismoEtiquetas aclapara, aigua, aÏllada, Aran, art, avançada, bruna, carrers, casa, ciutadana, emmirallen, era, Espanya, espill, estimen, esventegada, Europa, extrem, façana, França, genuí, glatir, herba, ignorada, Joan Fort, llarg, llestesa, maca, malmenada, menava, muntanyes, Occitània, ovelles, parla, patria, pissarra, plana, Pòrts, rentadors, sana, sang, sempre, suspir, tarda, tenyit, terra, tropes, val d'Aran, vell, venes, vesprades, vestit, vida, volentDeja un comentario en Era Val d’Aran


FC Barcelona – Zvv ‘t Knooppunt: Golejada inaugural a Pescara (6-0)\nL’Elite Round ja ha arribat al Giovanni Paolo II de Pescara. I ho ha fet amb una pluja de gols en el primer partit del grup A, que ha enfrontat el FC Barcelona Lassa de futbol sala contra el Zvv ‘t Knooppunt (6-0). Un duel que permet als d’Andreu Plaza sumar els primers tres punts de la classificació, després del doblet d’Aicardo i els gols de Léo Santana, Ferrao, Tolrà i Joselito.\nResultat que ha reflectit el domini dels blaugrana, que han portat el pes del joc ofensiu des del principi fins al final. I això que ha costat estrenar el marcador, perquè el porter holandès van Maasbommel ha estat el millor de l'Knooppunt. Però ha estat després del gol de Léo Santana (ha rematat sense angle un refús del porter) i del 2-0 de Ferrao (ha recuperat davant del porter i ha marcat a plaer) que el partit s’ha obert definitivament.\nDe fet, abans del descans, Marc Tolrà ja ha posat el 3-0 de la tranquil·litat, després de combinar amb Joselito (min 18). El pas pels vestidors ha baixat una mica el ritme de joc, però no el golejador. Perquè, a banda del debut a la UEFA Futsal Cup del jugador del filial Xavi Cols, hi ha hagut per a un doblet d’Aicardo, que ha permès posar el 5-0, i per a una jugada personal de Joselito amb la qual s’ha tancat el marcador (6-0, min 40). Així doncs, ara els d’Andreu Plaza afrontaran el segon partit d’aquest grup A de l’Elite Round, el que es jugarà aquest dijous contra l’Ekonomac, amb una victòria al sarró.


← Nous vins del mes d’agost a Decántalo\nA quina temperatura cal servir cada tipus de vi? →\nLa temperatura ideal de servei del vi a l’estiu\nEscrito 19 Agost, 2014 por Decántalo\nUna bona temperatura de servei del vi, encara més en aquests mesos d’estiu, és de vital importància per al seu correcte gaudi. D’una bona elecció de la temperatura de servei dependran la percepció de les aromes i sabors en el tast.\nMalgrat ser un factor relativament fàcil de controlar, no sempre sabem o aconseguim, servir el vi a la seva temperatura ideal. Els motius són diversos: des de la gran quantitat de convencionalismes socials, molts d’ells erronis en la pràctica, fins a l’àmplia varietat de vins elaborats a l’estat espanyol, amb les diferents temperatures ideals de servei.\nGlaçonera, aliat natural del vi blanc. Foto de Jenny Pics\nPer aclarir dubtes, a Decántalo et proposem uns senzills consells per ajudar-te a servir el vi a la seva temperatura ideal, sense importar l’estació de l’any. Pren nota!\nCom a primera consideració, val la pena deixar clar que per norma general, i independentment que ens trobem a l’estiu o hivern, qualsevol vi necessitarà cert procés de refredament previ a ser tastat.\nEl vi no deixa de ser suc de fruita fermentat, i com tota fruita, resultarà més agradable si la consumim fresca.\nVal la pena tenir en compte que el concepte “fresc” variarà en funció de l’estació en què ens trobem. En general, a l’estiu qualsevol vi negre acceptarà sense massa problemes un parell de graus menys de temperatura de servei que la tradicional.\nD’altra banda, el mite que el vi negre s’ha de prendre a “temperatura ambient” és fals ja que la temperatura de confort mitja a les cases actuals ronda els 20 graus, temperatura massa alta per a gaudir d’un vi negre amb total plenitud.\nGeneralment caldrà refredar l’ampolla de vi, en mesura variable, i sempre de forma progressiva.\nÉs imprescindible no sotmetre el vi a canvis bruscos de temperatura, així que recomanem que abans de posar el vi en la glaçonera, el refredeu a la nevera prèviament.\nEn propers articles prestarem atenció a la temperatura ideal de servei en funció del tipus de vi en qüestió, criança i DO de procedència.\nLa temperatura ideal de servei del vi a l’estiu 2014-08-19T09:44:09+01:00 2014-08-19T09:44:09+01:00 Decántalo\nEsta entrada fue publicada en Tastos and tagged estiu, servei del vi, sumilleria, Tasts, temperatura vi. Bookmark the permalink.


Vétobiol 100ml Insecticida Hàbitat de Plagues\nVétobiol 100ml Insecticida Hàbitat de Plagues\nVétobiol 100ml Insecticida Hàbitat de Plagues a la nostra farmàcia veterinària. Vétobiol 100ml Insecticida Hàbitat de Plagues és un actiu insecticida natural hàbitat ntiparasitaire. Environnement.Lotion el tractament insecticida natural per a l'hàbitat enriquit Margosa, geraniol, espígol i piretro\nHàbitat VETOBIOL 100ml INSECTICIDA DE PLAGUES\nLa protecció de les paparres, puces, hàbitat mosquits\nVétobiol 100ml Insecticida Hàbitat de Plagues és un insecticida natural actius hàbitat ntiparasitaire. Tractament Mediambiental.\nDescripció Vétobiol 100ml Insecticida Hàbitat de Plagues\ninsecticida natural loció enriquida hàbitat Margosa, geraniol, espígol i piretro. Aquests actius protegeixen efectivament les seves infestacions d'origen àcars, aranyes, escarabats, formigues, àcars, puces, paparres, mosquits. L'acció immediata i sostinguda. Fins a 25 dies d'acció contínua.\nConsell d'utilització Vétobiol 100ml Insecticida Hàbitat de Plagues\nComposició de Vétobiol 100ml Insecticida Hàbitat de Plagues\nLa introducció de Vétobiol 100ml Insecticida Hàbitat de Plagues.\nrepel·lent d'insectes ecològic, 100% natural, 100% biodegradables, olis essencials orgànics certificats per ECOCERT.\nTota la nostra gamma Antiparasitaris respecta la carta sobre biocides (oli essencial de citronella és aquí reemplaçat amb oli essencial de gerani orgànica). VETOBIOL diu cada any a un laboratori independent per provar i validar l'eficàcia de la seva gamma de plagues. Aquesta gamma també rep Antiparasitaris VETOBIOL norma NF.


21:31 | 27/11/2020\nSubvenció a empreses per a l'adquisició d'EPIs per la COVID-19\nL'Ajuntament de Collbató convoca subvencions destinades a les empreses del municipi per a l'adquisició d'equips de protecció individual (EPIs) per la COVID-19. El termini de presentació de sol·licituds finalitza el 25 de novembre.\nS'hi poden acollir les persones jurídiques i físiques amb seu a Collbató que tinguin una facturació anual no superior als 300.000 euros, i a les quals la pandèmia hagi provocat el tancament de l'establiment o la reducció de l'activitat.\nL'import de les subvencions és de 100 euros i es destinarà un total de 2.000 euros. En el cas de les persones jurídiques s'ha de presentar la sol·licitud telemàticament, mitjançant instància genèrica.\nLes persones físiques ho podran fer via telemàtica o en el registre general de l'Ajuntament. El termini per presentar les sol·licituds finalitza el 25 de novembre. Pots consultar les bases de la convocatòria en el document adjunt.\nBases de la convocatòria de subvencions a empreses per a l'adquisició d'EPIs per la COVID-19\nData de modificació: 18/11/2020 11:44:03


Un estudi del Consell de Cambres analitza els factors…\nEl Consell General de Cambres de Catalunya ha presentat la "Memòria Econòmica de Catalunya 2012", que enguany inclou un estudi monogràfic sobre la indústria. "Anàlisi comparada dels factors de competitivitat a la indústria catalana" és el títol d'aquest estudi en què s'assenyalen els objectius que haurien de marcar el full de ruta de la política industrial.\nEls objectius de la indústria catalana segons l'estudi són recuperar part del pes que tenia en el conjunt de l’economia –el VAB industrial ha passat del 29,4% el 1995 al 21% el 2012-; situar les exportacions de béns europees en línia amb el pes que Catalunya representa en el VAB industrial del conjunt d’Europa –el 2012 Catalunya va concentrar l’1,7% del VAB industrial de la UE però només l’1,3% de les exportacions de béns-; augmentar el nombre de pimes exportadores i el volum d'exportació per empresa, i, finalment, incrementar l'esforç en innovació del sector industrial fins a equiparar-lo amb la mitjana europea.\nPer aconseguir-ho, l'estudi indica que cal dissenyar una política industrial que afavoreixi l'activitat empresarial, i proposa un seguit d'idees en base a deu factors de competitivitat de l'economia catalana: infraestructures de transport, sòl industrial, energia, regulació administrativa, finançament, fiscalitat empresarial, capacitat innovadora, formació industrial, estructura empresarial i costos laborals unitaris.\nFortaleses del sector industrial català\nLa indústria és el principal sector generador de riquesa a Catalunya: L'estudi destaca que la suma de la indústria i els serveis a la producció va representar durant el 2012 el 65,2% del VAB de l’economia catalana, un dels percentatges més elevats de la UE. D’altra banda, el 75% de les empreses industrials catalanes exporten i, a més, el 75% de les exportacions són béns industrials.\nUn altre aspecte a tenir en compte és el caràcter innovador de les indústries a Catalunya, que van realitzar el 64,3% de la despesa privada en innovació del conjunt de sectors econòmics. Finalment, s'assenyala que la indústria catalana té una productivitat que és quasi un 35% superior a la del conjunt de l'economia.\nCinc propostes d’actuació\nDurant la presentació de l’informe, el Consell de Cambres de Catalunya ha demanat cinc mesures per millorar la competitivitat de la indústria i recuperar el seu paper central dins l'economia. Afavorir el finançament de les empreses industrials -que són les protagonistes de l’exportació-, i la reducció de les cotitzacions a la Seguretat Social són dues de les mesures.\nLes cambres catalanes també aposten per elaborar una nova Llei Òmnibus que continuï simplificant els tràmits administratius de les empreses, impulsar l’FP dual i reforçar el Corredor del Mediterrani per afavorir la producció de les empreses industrials catalanes que es destina al mercat internacional (53%).\nEstudi monogràfic “Anàlisi comparada dels factors de competitivitat a la indústria catalana”


Exercicis Visió Extra Ocular - Mid Brain 6º - Intuitu.cat www.intuitu.cat\nExisteixen molts exercicis de visió extra ocular. La visió extra ocular o intuitiva és la capacitat de veure-hi sense els ulls. Des d’Intuitu fa temps que treballem obrint aquesta capacitat entre els nostres participants i hem estudiat diferents metodologies per obrir-la. Sabem que no hi ha un únic camí que cada consciència és un món. Dins les nostres oferim eines i tàcniques personalitzades a cada participant, no obstant, per practicar a casa, entre sessió i sessió, de vegades proposem exercicis de MId Brain. El Mid Brain, o millor dit la Mid Brain ACtivation, és com des de Malasia i d’altres països d’orientals es refereixen a la capacitat de veure-hi sense els ulls. Allà presenten uns exercicis de gimnàstca cerebral per enfortir les diferents àrees del cervell ja que creuen que això ajuda a obrir aquesta capacitat. Per això us deixem uns quants exercicis perquè practiqueu també des de les vostres cases. Si us animeu a partcipar al curs intensiu d’exercicis de visió extraocular, vindreu amb el cervell més preparat 🙂\nL’exercici d’avui consisteix en aixecar simultàneament el dit xic d’una ma i el dret de l’altra i anar intercalant constantment. Pot ser molt frustrant al començament però de seguida que li agafes la pràctica és més senzill del que sembla. Molts ànims! Aquests exercicis visió extraocular també es poden realitzar simultàniament a les sessions i convidem a que tots els que han començat aquest procés, sigui on sigui, practiquin aquests exercicis regularment. A més, poden ser molt divertits de realitzar com a reptes familiars!\n← Mid Brain nº5 – Exercicis per desenvolupar el tercer ull\nVisió Extraocular Catalunya; millors moments 2021 →


Per què els gironins, en general, detesten la Devesa? Vet aquí un dels grans misteris del caràcter nostrat. Feu-ne la prova. A penes s’hi organitzen actes que no siguin multitudinaris i molt sorollosos on pràcticament s’anima l’assistència a obviar l’entorn i actuar com en una discoteca; ningú no hi passeja pel gust de passejar i el bar obert a l’antiga Rosaleda, que ens permet fer un cafè als preciosos jardins, no sembla tenir massa èxit.\nNomés en fan un ús intensiu -i per ells aquesta aversió generalitzada és una gran sort- els gironins amb gos. Els prats del Camp de Mart, on amos i cans es reuneixen a jugar amb pals i pilotes, és l’únic lloc del parc on hom pot seure a terra amb relativa tranquil·litat doncs, en reunir-hi gent cada dia, els usuaris són els principals interessants en mantenir l’espai net. La resta del parc, malgrat l’esforç de les brigades municipals, és un camp de mines d’excrements humans, restes de menjar deixades pels captaires, ampolles buides de botellons i podridures del mercat dels dimarts i dissabtes.\nLes petites actuacions no són suficientment revulsives i la gran transformació, ambiciosa però cara, encara trigarà en arribar. De moment, excepte els amos de gossos, alguns runners, els jugadors de petanca i els turistes, que hi fan pícnics encantats –deixant de banda que és un xic obaga, no està tan malament-, Girona continua mirant la Devesa de reüll. Potser és que encara molts es pensen que els plàtans els van plantar els invasors francesos de 1810. No és cert, però és que la veritat encara és pitjor: qui donà definitivament els terrenys a la ciutat va ser Ferran el Catòlic.


Ventura Pons, aquest divendres ACN\nBarcelona"Si no hi ha diners per fer cinema, em venc el que tinc". Així de contundent s'ha mostrat el cineasta Ventura Pons aquest divendres envoltat d'una selecció de la vuitantena d'obres que ha posat a la venda per poder continuar amb els projectes que té entre mans. La subhasta es farà el 22 de juliol a Setdart i, segons el director, és una demostració de la situació en la qual es troba el cinema català. "No tenim un duro, no podem rodar, no hi ha diners, i tota aquesta obra que prové d'haver fet cinema, doncs la venc i torna al cinema", ha argumentat Pons. Entre les peces destacades hi ha dues litografies de Picasso, diverses de Tàpies, un oli de Ràfols Casamada o Meninas, de Manolo Valdés.\nVentura Pons Picasso


Badanotis :: TUSGSAL incorpora tres nous vehicles híbrids i prova un autobús elèctric\nTUSGSAL incorpora tres nous vehicles híbrids i prova un autobús elèctric\nRedacción/ Imatge: TUSGSAL - 01/04/2015 03:43\nTres nous autobusos híbrids (propulsats per motors elèctrics) s'han incorporat a la flota de Tusgsal i han començat a donar servei a diferents línies de la xarxa. La utilització de vehicles híbrids suposa importants beneficis per al medi ambient ja que redueixen una mitjana del 26% les emissions d'agents contaminants.\nSegons expliquen en un comunicat "malgrat que el cost d'adquisició d'un vehicle híbrid es superior al d'un vehicle de propulsió convencional, a llarg termini es produeix un important estalvi gràcies al menor consum de combustible que s'estima entre un 20 i un 30%, en funció del tipus de recorregut, i que es tradueix en un estalvi anual de 9.500€ per vehicle".\nAmb aquestes incorporacions s'avança en el Pla de Renovació de Material Mòbil 2013-2015, que té com a objectiu incorporar vehicles cada vegada més avançats tecnològicament, amb un funcionament més sostenible tot mantenint els alts estàndards de qualitat en el servei de transport de passatgers.\nUn autobús 100% elèctric en proves\nA més a més aquest dies TUSGSAL està utilitzant en període de proves un vehicle totalment elèctric que circularà a diferents línies de la xarxa. L'objectiu és comprovar la seva idoneïtat per a prestar servei en trajectes urbans i suburbans de la xarxa de l'AMB.\nEs tracta d'un autobús "Irizar i2e", un model d'autobús que dona una bona resposta a les exigències mediambientals de les ciutats. Es eficient, ecològic i silenciós; amable i respectuós amb l'entorn per tal de millorar la qualitat de vida de les persones.\nEs considera un vehicle d'última generació fabricat al país basc que ha superat durs assaigs de fiabilitat amb excel•lents resultats. Incorpora les tecnologies més avançades en disseny, materials, components, processos de producció i qualitat d'acabats.\nEls vehicles elèctrics poden considerar-se una proposta de futur sobre tot pel fet de que en ser elèctrics no produeixen cap tipus d'emissió, no consumeixen combustibles i no emeten cap soroll.


Girona rep el reconeixement de la Unicef que avala la seva tasca en favor dels nens - Diari de Girona\nGirona rep el reconeixement de la Unicef que avala la seva tasca en favor dels nens\nLa ciutat celebra el primer Dia Internacional de la Ciutat Educadora, que vol crear consciència de la importància de l'educació com a motor de canvi · El Consell d'Infants, amb 47 nens de 24 escoles, rep l'encàrrec de pensar idees per fer més neta la ciutat\ntapi carreras girona 01.12.2016 | 08:40\nGirona va rebre ahir el Diploma de Reconeixement de Ciutats Amigues de la Infància que promou l'Unicef en un acte on va exhibir la importància que tenen els nens per a la ciutat. Girona va celebrar el primer Dia Internacional de la Ciutat Educadora, fixat al 30 de novembre per l'Assemblea General de l'Associació Internacional de Ciutats Educadores amb l'objectiu de crear consciència a escala mundial de la importància de l'educació com a motor de canvi.\nDins dels actes, es va renovar el Consell d'Infants de Girona, al Saló de Plens, en un acte en què van participar 47 nens i nenes de 24 escoles de la ciutat. L'alcaldessa, Marta Madrenas, els va fer un encàrrec. Va animar els infants a pensar idees per fer que la ciutat sigui molt més neta i que els veïns no embrutin tant.\nUn repte molt important\n«És un repte molt important que segur que moltes altres ciutats ens copiaran», va dir. L'anterior Consell d'infants va fer un ventall de propostes per la Devesa, algunes de les quals es van incloure a la redacció del Pa Especial que es portarà a aprovació del ple properament.\nLa segona part de la jornada es va desenvolupar al Teatre Municipal, on el grup de guitarres de l'Associació de Veïns de Montilivi hi va posar la música d'introducció. Al teatre hi havia familiars, personal docent i ciutadania convidada, a més dels nens integrants del Consell d'Infants. Abans que el membre de la junta d'Unicef del comitè de Catalunya Jaume Gàzquez, entregués el diploma de reconeixement, va fer una explicació del que significa el guardó i va lloar la tasca del consistori envers els in fants i adolecents.\nGàzquez va explicar que el reconeixement serveix per posar en relleu la tasca de les ciutats en favor dels drets dels infants i perquè aquests els puguin viure plenament. Va destacar la importància de l'Ajuntament com a agent transformador de la realitat dels infants i perquè posen els drets d'aquestes en els seus programes per tirar endavant amb actuacions municipals i garanteix als nens i a les famílies a participar i a influir en les ciutats. «Amb el reconeixement, Girona vol dir ben alt que treballa en favor de la infància i l'adolescència», va dir.\nEl membre de la junta d'Unicef del comitè de Catalunya va destacar una frasè cèlebre de Nelson Mandela: «No hi pot haver unas revelació més intensa de l'ànima d'una societat que la manera en què es tracta els seus nens». per acabar va explicar el que li va dir una nena de Cornellà del Llobregat.\nJaume Gàzquez va explicar que se sentia important quan un adult l'escoltava i que esperava que un adult s'hi sentís quan escoltava un nen.\nL'alcaldessa va cloure l'acte indicant que el reconeixement era un orgull per a la ciutat i, al mateix temps, un repte per seguir treballant en la mateixa direcció. Les darreres paraules van ser la lectura d'un manifest d'alcaldes i alcaldesses de l'Associació Internacional de Ciutats Educadores. Entre altres, hi ha el compromís que les persones estiguin al centre de les prioritats i la dedicació per fer ciutats més justes i solidàries amb una educació de qualitat per a tothom.


ENTRENAMENTS GRUP - TERRASSA :: Veure tema - Sortides a la Mola 8 i 11 de setembre\nSortides a la Mola 8 i 11 de setembre\nPublicat: Dl Set 04, 2006 3:26 pm Assumpte: Sortides a la Mola 8 i 11 de setembre\nDia 8 , divendres , 8:30 h. Can Robert , pujada i baixada\nDia 11 , dilluns festiu, 8 h. Can Robert, pujada i baixada\nLes sortides es faràn segur, vinga, que ens cal visitar Sant Llorenç de tant en tant.\nQui vé ?\nPublicat: Dl Set 04, 2006 7:21 pm Assumpte:\nOstres Josep, quina moral....en tants pocs dies 2 vegades a La Mola, què hi donen allà dalt ????jejeje\nNo sé si vindre el dia 11....el div. segur que no.\nVinga, q vagi be\nPublicat: Dl Set 04, 2006 10:36 pm Assumpte:\nVinga doncs Dolors\nA veure si aquest potser es converteix desprès en acte de presencia\nAnem a fer una llista provisional\nDivendres dia 8 :\nDilluns dia 11 :\nEditat per darrera vegada per Josep el Dt Set 05, 2006 8:23 pm, editat 1 cop en total\nPublicat: Dt Set 05, 2006 5:45 pm Assumpte:\nM'apunto al dia 11, el 8 imposible.\nPublicat: Dt Set 05, 2006 8:24 pm Assumpte:\nOk, Joaquín, ja estàs a la llista d' amunt\nPublicat: Dj Set 07, 2006 8:14 am Assumpte:\nSortides a la Mola : , anem augmentant els participants, el recorregut es fa en un temps aproximat de 1 hora , 30 minuts.\nSortides des de Torre de l ' Angel\nDivendres dia 8 a les 8:30 h.:\nDilluns dia 11 a les 8 hores en punt:\nEditat per darrera vegada per Josep el Dv Set 08, 2006 10:10 am, editat 1 cop en total\nPublicat: Dv Set 08, 2006 10:08 am Assumpte:\nSi us sembla bé, i com que encara queden uns dies, la sortida del dilluns dia 11 a les 8 h. la fem des de la Torre de l' Angel\nD' acord ?\nPublicat: Dv Set 08, 2006 12:34 pm Assumpte:\nVinc amb l'Agustin senior. No tenim mitjà de transport, per si algú pot combinar-s'ho. Encara que podem sortir corrent des de casa , només de pensar-ho ja em sento cansat.... je, je\nPublicat: Dv Set 08, 2006 10:42 pm Assumpte:\nTotalment d'acord Josep.\nPep, si voleu us porto jo en el meu cotxe. Ja quedarem.\nDe totes formes no puc garantir la meva assistència. Resulta que després de l'entreno de dimarts, vaig tenir un lumbargia en el costat esquerra i m'ha tingut uns dies totalment parat. Avui ja no em fa mal i demà em provaré a Mossen Homs a veure com estic, però per poc que pogui vindré.\nPublicat: Ds Set 09, 2006 1:39 pm Assumpte:\nAvui he fet una hora i mitja i encara que tinc molèsties m'ha anat bé i l'esquena de moment no s'ha resentit. Demà descans i crec que no tindré cap problema per dilluns, així que allà ens veurem.\nAvui he fet difusió de la sortida i potser s'apuntin: Carlos, Vicenç, Salvador, Josep Serna, Purroy i un altre que no me'n recordo del seu nom (sóc un desastre) que està preparant-se per la marató. Tant de bó vinguin i fem un bon grup.\nPer cert hi ha butifarra a dalt?


Escoltar, pensar, proposar i escoltar - Altaveu el diari digital d'Andorra\n22/09/2020 (16:49 CET)\nÉs impossible fer política sense escoltar a tothom. Escoltar la ciutadania és imprescindible per entendre els seus problemes i proposar solucions. Sembla evident, oi?\nUn cop comparteixes amb tothom les propostes, has de tornar a escoltar. Així t’ assegures que les teves propostes són el màxim de justes i adients, i, si escau, les ajustes a les necessitats dels col·lectius afectats.\nPerò imposar solucions sense escoltar a la ciutadania no és fer política. Tornem-hi.\nM’has de permetre que avui tracti un tema que per alguns pot arribar a ser ‘banal’. Fins i tot en els temps que corren ho poden titllar de debat innecessari. Però, com a persona amant dels animals, que et donaré la meva opinió sobre una taxa de tinença de gossos. Com ja sabràs, la meva posició d'aquesta taxa és la que vaig compartir en el comunicat del partit socialdemòcrata: és ineficient i eficaç.\nTota taxa ha de tenir una finalitat: si en aquest cas és recaptar recursos per a la neteja, per això ja tenim la taxa d'higiene. Així doncs, aquest primer argument no el compro, no és una excusa per apujar un impost de manera subtil.\n“Crec que una taxa de tinença pot ser perillosa fins i tot pels nostres animals. Evidentment la gent que no tingui recursos suficients, potser s'ho pensarà dues vegades abans de tenir un gos, i els que ja en tenen un però estan ofegats econòmicament, en un context de crisi com aquest, què faran amb el gos? L’abandonaran?”\nNo cal dir que una vegada més tornem a caure en el parany de sancionar en lloc d'invertir més a conscienciar als propietaris i propietàries de gossos. És més fàcil crear un impost per ‘sancionar’ a tots els propietaris de gossos que, perquè no, invertir en més zones perquè els nostres amics de 4 potes puguin fer les seves necessitats i campar alegrement.\nEn definitiva però, tot plegat no és cap sorpresa, ja que és la manera de fer amb altres problemes de la nostra societat.\nAltrament, crec que una taxa de tinença pot ser perillosa fins i tot pels nostres animals. Evidentment la gent que no tingui recursos suficients, potser s'ho pensarà dues vegades abans de tenir un gos, i els que ja en tenen un però estan ofegats econòmicament, en un context de crisi com aquest, què faran amb el gos? L'abandonaran? Amb aquesta taxa correm el perill d'emplenar encara més la nostra gossera. No ho dic només jo, són declaracions del president d’APAPMA, Carles Iriarte. Ens arrisquem a perdre famílies que potser estan interessades a adoptar aquells animals, però què per desgràcia s'ho pensaran dues vegades abans d'anar a buscar-ho. Que farem amb tants gossos? Ho imagineu tots, oi?\nÉs ben trist, però aquest serà un dels efectes col·laterals d'aquesta idea d'alguns. Si no, sabeu que faran i que promovem amb aquesta taxa? Serà un imant de tinences il·lícites de gossos. Evidentment aquells que vulguin tenir gossos ho faran de totes maneres no ens enganyem. Els que no puguin de forma legal ho faran de forma il·lícita el que provoca, menys gossos registrats, menys visites als veterinaris, menys seguretat per si aquest gos té algun accident amb algú proper a nosaltres, etc…\n“Si us plau, companyes i companys de les institucions públiques: escoltem la ciutadania i deixem de prendre decisions que ofeguen l’economia dels ciutadans tan alegrement en un context de crisi”\nPer acabar, m'agradaria parlar de la ‘justícia’ d'una taxa generalitzada: una taxa que pagaran tots els propietaris cívics i incívics, i aquells que són incívics ho continuaran sent paguin taxa o no. Potser alguns dels que avui en dia són més cívics ho deixen de ser, ja que ells pagaran la recollida igual que els incívics.\nEn definitiva i a tall de conclusió: sí que m'agradaria demanar una vegada més a les nostres institucions que escoltin a la ciutadania. Que escoltin la gran part dels ciutadans i de les ciutadanes del nostre Principat que veuen una taxa, com una injustícia perillosa pels nostres amics de quatre potes i que troben que per la mala fe d'una minoria l'acabaran pagant una majoria. I creu-me si et dic que jo no tinc gens d'interès personal perquè no tinc gosset.\nSi us plau, companyes i companys de les institucions públiques (aquells que teniu la batuta, com deia ahir la Mireia Suero): Escoltem la ciutadania i deixem de prendre decisions que ofeguen l’economia dels ciutadans tan alegrement en un context de crisi.\nEscoltem, pensem, proposem i tornem a escoltar. Fem-ho bé, pel bé de tothom.


‘Prefereixo explicar històries a aconseguir exclusives’ - La Veu - Entrevistes i reportatges a fons\nGEMMA SORIANO, PERIODISTA\n‘Prefereixo explicar històries a aconseguir exclusives’\nNarradora audiovisual. A Gemma Soriano li agrada pensar en imatges, potser és deformació professional després de treballar durant més de tres dècades a TVE. Durant els primers 12 anys, als Serveis Informatius, fent periodisme d’actualitat –“és com millor s’aprén l’ofici”, diu– i després, realitzant reportatges i documentals. Aquesta periodista montcadenca ha dirigit programes com ‘El escarabajo verde’, ‘Azahar’, ‘Repor’ o ‘Ciencia Forense’ i també documentals per a la sèrie ‘Imprescindibles’ de La 2. Justament el 26 d’octubre presenta a la Setmana Internacional de Cinema de Valladolid ‘La X de MAX’, un treball codirigit amb Manel Arranz sobre l’escriptor Miguel Delibes. A pocs mesos de la celebració del centenari del naixement de l’autor vallisoletà, el documental recorre el seu món personal i literari a través de converses entre membres de la seva família. “Ha estat un treball cuinat lentament i fet amb molt d’amor”, explica Soriano. Sens dubte, un bon reclam per veure’l el 27 d’octubre, a La 2.\n25/10/2019 - Pilar Abián\nPer què ha titulat el documental sobre Delibes ‘La X de MAX’?\nMAX era l’acrònim amb què Miguel Delibes va començar a signar les seves primeres obres. Es tractava d’una senzilla equació romàntica amb les inicials del seu nom i el de la seva estimada, Ángeles de Castro. X era la incògnita que el futur els podia deparar i es va concretar en una exitosa i prolífica carrera literària i una nissaga de set fills, fins que al 1974 Ángeles va morir de malaltia i es va desequilibrar l’equació.\nFer un documental sobre Delibes que no sigui repetitiu i desperti interès sembla, a priori, complicat.\nÉs cert que se n’han fet moltes biografies, però un documental no és això, implica donar una mirada d’autor sobre el personatge. I ho hem aconseguit amb converses creuades entre membres de la seva família, defugint de testimonis d’experts que haguessin resultat molt tediosos.\nPrimer vam fer un treball d’investigació sobre l’autor i després vam parlar amb la família que, alhora, és la que gestiona la Fundació Delibes. Els fills ens van explicar com era el pare, un home que, malgrat la tendència a la depressió, tenia molt sentit de l’humor i que estava bojament enamorat de la seva dona. Quan festejaven, era capaç de recórrer 100 km en bicicleta per anar-la a veure durant les vacances d’estiu. Un trajecte –de Molledo Portolín (Cantàbria) a Sedano (Burgos)– que, des del 2010, fan cada agost els seus descendents en record al pare i que vam tenir l’oportunitat de filmar. Hi ha moltes anècdotes personals que veus reflectides a les seves obres. Qui millor que la família per mostrar l’autèntic Delibes!\nI els ha agradat el resultat?\nEncara no l’han vist i no ho faran fins a l’estrena per una qüestió de temps, però crec que sí, perquè és un treball en què es nota que hi ha molt d’amor i molta tendresa. Ha estat cuinat a foc lent. Fills, nets i, fins i tot, besnets hi han col·laborat amb molta generositat, els estaré eternament agraida. També l’actor José Sacristán, que està representant actualment l’obra ‘Señora de rojo sobre fondo gris’, basada en la mort de la dona de Delibes, va escenificar uns fragments expressament per a nosaltres.\nHan estat molts mesos de treball?\nProp d’un any. Primer fent la tasca d’investigació, després la de localització i a continuació, el rodatge i la potsproducció. Sempre dic que un documental és com un objecte tridimensional que creix a mesura que el fas. Has de tenir una visió de 360 graus del personatge i anar construint un producte televisiu comparable a un ésser viu. Fins i tot un cop emès, continua creixent.\nAquest serà el seu quart documental per a l’espai ‘Imprescindibles’. Quin és el que li ha agradat més fins ara?\nCadascun ha estat especial. El primer va ser sobre Manuel Pertegaz, després van venir els de Bigas Luna, Félix Rodríguez de la Fuente i Chiquito de la Calzada. Personatges diferents amb unes històries apassionants, tot un repte a l’hora de fer el documental.\nEs nota que gaudeix amb la feina.\nM’agrada molt explicar històries, allò que hi ha darrera de la notícia. Per això, quan treballava a informatius, més que aconseguir l’exclusiva preferia arribar quan tothom havia marxat per poder analitzar les coses des d’una altra perspectiva.\nDe totes les etapes viscudes, primer a informatius, després a programes de reportatges i ara fent documentals, quina prefereix?\nTotes han estat necessàries per formar-me i avançar. En aquesta professió el que has de procurar és no quedar-te enrere sinó arriscar-te –encara que això signifiqui prendre mal– i estar oberta a provar coses noves.\nGemma Soriano treballa a TVE des del 1988.\nFoto: Ainhoa Sierra


Joan Roma: CARA I CREU RIERA DE MERLÈS - Nota Premsa\nCARA I CREU RIERA DE MERLÈS - Nota Premsa\nCARA I CREU – CAMPANYA 2016 – RIERA DE MERLÉS.\nAquest diumenge vaig fer la segona visita d’inspecció de la situació a la Riera de Merlès, en un tram de 20 quilòmetres, el que va de l’Hostalet ( Les Llosses) a Sant Cristòfol ( Sta. Maria de Merlès). El proper cap de setmana pujaré cap el tram de Sant Jaume de Frontanyà i baixaré cap al de Puig-reig, per veure les similituds i diferències.\nBen entrats ja en el mes de juliol, la progressiva ocupació es va estenent i consolidant en els principals llocs de bany, i podem fer algunes constatacions de com es desenvolupa la campanya d’aquest any 2016.\nLa CARA de la campanya, té diversos aspectes clarament positius i encoratjadors si aconseguim mantenir-la fins al final.\n-D’entrada cal constatar que el Camí Rural Asfaltat ( recordem que no és una carretera) presenta un bon aspecte, per quan el Consell Comarcal va contractar la neteja de cunetes i marges de la abundant vegetació que envaïa bona part de l’asfalt i suposava un perill per la circulació de persones i vehicles.\n-La moderació de la velocitat dels vehicles és un fet constatat, a excepció d’alguna colla de motoristes que a vegades es pensen que estan en un circuit a l’aire lliure. Però, la norma és la moderació.\n-El bon estacionament s’ha generalitzat en tot el tram, de manera que d’uns 250 vehicles comptats, només en vaig trobar 2 que trepitjaven l’asfalt, un parell de pams.\n-La gent comença a tenir clar que està en un lloc vigilat, controlat i protegit. Veuen passar Mossos d’Esquadra, Rurals, Vigilants del PVI, i algun alcalde. Això els fa ser atents a un comportament més responsable.\n-La majoria d’usuaris troba lògic emportar-se les deixalles o almenys no deixar-les en qualsevol lloc, ni de qualsevol manera.\n-Han desaparegut equips de música a tot drap que convertien algun gorg en una discoteca a l’aire lliure.\n-Les peticions de comportament responsable son ateses amb respecte i educació.\nLa CREU de la campanya es pot situar en uns quants punts a millorar.\n-Hi ha una pressió excessiva en els punts més “atractius” de la riera, on podem trobar-hi fàcilment un centenar de persones, amb mitja dotzena de gossos, i l’ús de xampús, sabons, etc, per neteja pròpia o dels animals de companyia.\n-S’ha millorat el comportament respecte les deixalles però ara n’hi ha que les posen dintre de bosses, però les deixen “in situ”. A la nit les bestioles busquen menjar i les escampen per tot arreu, amb la conseqüent dificultat per recollir-les.\n-Fins ara s’ha evitat “tancar” camins d’accés a cases, però no sé què passarà dintre d’uns dies en ple mes de vacances generalitzades i amb un augment de presència de persones i vehicles.\n-Queda encara feina per fer per conscienciar la gent de que està en un ESPAI PROTEGIT. Costa fer entendre aquesta situació.\nEn resum, hi ha més punts a favor que en contra de les accions dutes a terme fins ara, i en podem deduir que ens trobem en el bon camí, però tenint clar que estem en una cursa de llarg recorregut i no, en una de rapidesa. La constància serà la nostra principal aliada i convindrà persuadir a molta gent de venir “habitualment” per venir una o dues vegades cada estiu. I prou. L’objectiu seria rebaixar a la meitat la presència humana, i conscienciar-la per no embrutar, en cap de les diferents modalitats: ni dintre ni fora de l’aigua.\nUs acompanyo unes fotos de l’equip de neteja de la fundació MAP de Ripoll que hem contractat els ajuntaments de Les Llosses i Borredà. Cada setmana, passen a fer una neteja a fons dels espais més sovintejats. La campanya d’aquest estiu suposarà prop de 5.000 euros pels dos ajuntaments. Dos municipis petits, que han contractat aquesta Fundació amb la doble intenció de netejar dos dels trams més llargs de la Riera, i al mateix temps donar feina a una entitat de gran interès social. Aquest cost va a càrrec de les finances municipals, tot i que considerem que hauria de ser la Generalitat la que se’n fes càrrec si parlem d’un Espai d’Interès Nacional. Confiem en aconseguir ajuda institucional externa, en pro de preservar la riquesa de flora i fauna aquàtica de tot aquest espai.\nBorredà, 12 de juliol de 2016.


- Sant Adrià de Besòs - 21/4/2017\nEls Mossos investiguen la mort d'un home a Sant Adrià\n- Troben un cadàver en descomposició a l'Escoparc\nAgents de la Policia de la Generalitat – Mossos d’Esquadra de la Divisió d’Investigació Criminal adscrits a l’Àrea d’Investigació Criminal de la Regió Policial Metropolitana Nord investiguen la mort d’un home pendent d’identificar a Sant Adrià del Besòs.\nCap a les 08.00 hores els Mossos han rebut un avís de personal de l’Ecoparc de Sant Adrià del Besòs segons el qual havien trobat dins d’un contenidor el cos d’un home en avançat estat de descomposició.\nEls mossos de l’Àrea d’Investigació Criminal de la Regió Policial Metropolitana Nord s’han fet càrrec de la investigació per tal d’esclarir els fets.\nEl jutjat d’instrucció en funció de guàrdia ha decretat el secret de les actuacions.\nTroben el cadàver d'un home a la platja de Badalona\nEncuentran el cadáver de un hombre en el Ecoparc de Sant Adrià