La Junta de Portaveus de l’Ajuntament de Manresa ha acordat un manifest de rebuig a la decisió del Tribunal Suprem d’inhabilitar el President de la Generalitat i convocar un ple extraordinari i urgent sobre aquesta qüestió, per al proper dijous, 1 d’octubre, a la 1 del migdia.\nFaçana de l'Ajuntament de Manresa. Foto: Jordi Preñanosa\nL’Ajuntament de Manresa rebutja de forma rotunda i contundent la decisió del Tribunal Suprem d’inhabilitar el President de la Generalitat de Catalunya, Hble. Sr. Quim Torra, escollit democràticament pel Parlament de Catalunya mitjançant els nostres vots i després d’investidures fallides. Un cop més, la justícia fa política i se situa per damunt de la democràcia. Davant una justícia espanyola que utilitza el seu poder per discriminar arbitràriament i que vulnera de forma reiterada l’Estat de Dret, el món municipal català tenim la necessitat d’unir-nos i mostrar el rebuig a la sentència de forma conjunta.\nL’alcalde i els grups municipals d’Esquerra Republicana de Catalunya, Junts per Manresa i Fem Manresa volem MANIFESTAR que:\nCreiem fermament en la Democràcia. I per aquest motiu només entenem un Estat que garanteixi la separació de poders i que respecti i asseguri els principis bàsics d’aquest ordre social.\nExigim el respecte absolut pels Drets Fonamentals. Uns drets inherents a totes les persones sense discriminació per les seves condicions personals, socials, econòmiques, polítiques i ideològiques... El Dret d’Expressió és un d’aquests Drets Fonamentals als quals els càrrecs electes no renunciarem de cap de les maneres.\nCondemnem la repressió contra el moviment independentista. Catalunya, la nostra llengua, la nostra cultura... tenen una llarga història de discriminació per part de l’Estat espanyol. Som un poble que sempre té un estat en contra, que ens considera, enlloc d’una nació, una colònia. Un estat que no ens respecta i que ens discrimina a nivell cultural, econòmic, social... Una discriminació que, els darrers anys, ha anat més enllà i s’ha convertit en persecució política contra els nostres representants al Govern, al Parlament, als ajuntaments i també en persecució de tota la ciutadania que ha mostrat el seu desacord amb aquest model d’estat obsolet i de formes decadents i que ha optat per defensar, de forma legítima, la República Catalana.\nDemanem una justícia justa, ponderada i equilibrada. Una justícia que doni garanties a l’estat i a tota la ciutadania. Una justícia que ofereixi seguretat i que asseguri l’exercici dels drets de la ciutadania. Una justícia que no faci política. En definitiva, una justícia que respecti la separació de poders.\nRebutgem fermament la sentència del Tribunal Suprem que inhabilita al 131è President de la Generalitat de Catalunya per uns fets que no constitueixen cap delicte i que estan emparats en la llibertat d’expressió. Una sentència totalment grotesca i desproporcionada, que deriva de la instrumentalització de diverses institucions de l’estat, com en aquest cas la Junta Electoral Central. Així mateix, expressem la total solidaritat cap al president Torra que ha patit dos processos judicials injustos per defensar des de la màxima institució del nostre país la llibertat d’expressió, la llibertat dels presos i dels exiliats i el dret d’autodeterminació.\nDemanem el màxim respecte per les institucions catalanes i pels nostres representants, escollits democràticament. Només amb unes institucions fortes i respectades podem créixer com a país i, malgrat els intents d’arrabassar-nos la dignitat institucional, la nostra màxima prioritat serà preservar-la.\nReiterem el nostre compromís en la República Catalana. Continuarem treballant des de cada poble i cada ciutat per materialitzar l’estat català, un projecte que compta amb el suport majoritari de la població que ho ha expressat reiteradament a les urnes el 9 de novembre de 2014 i l’1 d’octubre de 2017. El nostre projecte d’autodeterminació està emparat pels Tractats Internacionals i per aquest motiu demanem que cessi la persecució injustificada i injusta contra un moviment legítim com és l’independentisme català. Una opció política que és l’única capaç de garantir, en aquests moments, la democràcia, el progrés social i econòmic i la protecció de la cultura i les institucions.\nDes de Manresa, una abraçada i tot el suport també a l’activista Tamara Carrasco, que ha estat jutjada per un presumpte delicte d’incitació a cometre desordres públics, i també especialment al company Jordi Pesarrodona. Hem sabut que el jutjat ha condemnat el Jordi, per un delicte de desobediència, a 14 mesos d’inhabilitació i a una multa de 2.100 euros. Més repressió i més decisions judicials incomprensibles, que no aturaran l’objectiu d’aquest poble.\nArxivat a: PLE EXTRAORDINARI QUIM TORRA INHABILITACIÓ PROCES POLITIC


Dolors Montserrat: “L’avantprojecte de llei de reforma de l’Administració Local serveix per clarificar competències: Una administració, una competència” - Partit Popular de Terrassa : Partit Popular de Terrassa\nHome / Actualitat general / Dolors Montserrat: “L’avantprojecte de llei de reforma de l’Administració Local serveix per clarificar competències: Una administració, una competència”\nDolors Montserrat: “L’avantprojecte de llei de reforma de l’Administració Local serveix per clarificar competències: Una administració, una competència”\nAlberto Villagrasa: “Mentre en altres partits el debat d’aquesta reforma està en quin sou cobraran pel Partit Popular l’objectiu és evitar la duplicitat de competències per donar millors serveis als ciutadans”\nSusana Calvo: “Aquesta reforma és una llei de transparència de la gestió pública que limitarà el sou dels Alcaldes per evitar algunes de les barbaritats que es produeixen actualment”\nLa Vicepresidenta Tercera del Congrés dels Diputats, Dolors Montserrat ha manifestat envers l’avantprojecte de llei de reforma de l’Administració Local que “aquesta reforma servirà per definir quina administració té una determinada competència, racionalitzarà els costos i farà que l’administració sigui més efectiva i pugui donar millors serveis als ciutadans”.\nEn aquest sentit la Vicepresidenta ha dit que la llei permetrà establir uns barems dels sous en funció del municipi i de la població. “No pot ser que un Alcalde cobri més que el president de la Generalitat o del Govern” ha afegit. Per Dolors Montserrat aquesta reforma aporta “transparència, rigor i responsabilitat en l’execució del pressupost de l’Administració”.\nLa Vicepresidenta considera que “s’han dit moltes mentides envers aquest avantprojecte de reforma quan la realitat és que només vol delimitar i clarificar competències perquè els Ajuntaments no hagin d’assumir competències sense finançament que és el drama de la majoria dels Ajuntaments actualment. La reforma pretén que les administracions locals prestin els serveis que els hi corresponguin i els que corresponen a altres administracions podran ser delegats als Ajuntaments però amb el 100% del finançament”- ha afegit.\nPer la seva part el Secretari Provincial del Partit Popular de Barcelona, Alberto Villagrasa, ha dit que l’objectiu és “millorar la qualitat dels serveis que reben els ciutadans però hi ha partits en els que el debat d’aquesta reforma està en quin sou els hi quedarà”. Per Villagrasa “al ciutadà el que li importa és la prestació del servei no qui té la titularitat de la competència”.\nFinalment la presidenta comarcal del Partit Popular al Vallès Oriental, Susana Calvo considera que “amb aquesta reforma de l’Administració Local és limitarà el sou dels Alcaldes per evitar algunes de les barbaritats que es produeixen actualment”. Tanmateix diu que “és una llei de transparència en la gestió pública” i ha recordat que encara és un avantprojecte i per tant es troba en fase de tramitació parlamentaria i tots els partits poden fer les seves aportacions.\nA la intermunicipal han participat tots els regidors de la Partit a la comarca, així com càrrecs locals i comarcals, en una jornada de formació e informació amb l’objectiu de donar eines per poder realitzar amb més eficàcia i rigor la feina que els regidors fan dia a dia als seus municipis.\nLa entrada Dolors Montserrat: “L’avantprojecte de llei de reforma de l’Administració Local serveix per clarificar competències: Una administració, una competència” aparece primero en Partido Popular de la Provincia de Barcelona.


Setmana del #Comerç – Del 19 al 25 de març de 2018. #comerçincreïbe @UBEsplugues @PimeComerc #Esplugues – Unió de Botiguers i Comerciants d'Esplugues\nSetmana del #Comerç – Del 19 al 25 de març de 2018. #comerçincreïbe @UBEsplugues @PimeComerc #Esplugues\nHome / Setmana del #Comerç – Del 19 al 25 de març de 2018. #comerçincreïbe @UBEsplugues @PimeComerc #Esplugues\n16 marzo, 2018 Campanyes Comercials\nCom bé sabeu, el Consorci de Comerç Artesania i Moda de Catalunya (CCAM) organitza la segona edició de la Setmana del Comerç, que se celebrarà del 19 al 25 de març a tot Catalunya. L’objectiu és apropar al sector, especialment al comerç urbà i de proximitat, noves eines per millorar la seva competitivitat.\nLa Setmana del Comerç s’iniciarà dilluns, 19 de març, a l’espai Endesa (Roger de Flor, 38-52), amb una conferència inaugural a càrrec de Xavier Sala-i-Martin, amb el títol “La Invasió dels robots intel·ligents. És aquest cop diferent?. Del 20 al 23 de març, tindran lloc les Jornades Comerç Increïble, articulades al voltant d’aquests 4 eixos: Construint experiències (Dimarts, 20 de març); Gestió orientada a les persones (Dimecres, 21 de març); Comerç, territori i vida urbana (Dijous, 22 de març) i Solucions digitals (Divendres, 23 de març). Durant la Setmana també estan previstes més de 200 activitats organitzades per les associacions i entitats que s’han sumat a la iniciativa.\nA més de les presentacions, ponències i taules rodones, dins les activitats de la jornada de divendres, 23 de març, destaca l’Espai 1×1, unes trobades personalitzades de 15 minuts amb diferents experts en temes digitals.\nNova web App de la Setmana del Comerç\nAmb motiu de la Setmana del Comerç s’ha creat el web app setmanadelcomerc.cat. La nova aplicació permet consultar els programes de les jornades #comerçincreïbe i inscriure’s-hi, així com les més de dues-centes activitats que organitzen les associacions de comerciants d’arreu del territori.\nMuntsa Vilalta i Cambra


Tamudo, a cor obert | Román Martínez | barcelona | Espanyol | L'Esportiu de Catalunya\nTamudo, a cor obert Tamudo, a cor obert Tamudo, a cor obert Tamudo, a cor obert + Tamudo, a cor obert E-mail\nbarcelona - 10 maig 2021 18.24 h\nRaúl Tamudo, l’ex davanter, ha estat un dels membres de l’Espanyol que més es va emocionar. RCDE.\nVÍDEO:\tEls mites de l'Espanyol parlen de l'ascens a primera divisió\nTamudo, a cor obert Tamudo, a cor obert Tamudo, a cor obert Tamudo, a cor obert Tamudo, a cor obert E-mail\nL’Espanyol va viure ahir un dia de celebració per l’ascens. Una comunió total entre jugadors i afició. En aquella celebració també hi havia els familiars dels futbolistes i, com no, mites blanc-i-blaus com Raúl Tamudo, Rafa Marañón o Tommy N’Kono.\nRaúl Tamudo, ara ajudant del director esportiu, Francisco Joaquín Pérez Rufete va ser un dels que més es van emocionar amb l’ascens de l’equip. El màxim golejador de la història del club es va fer una càlida abraçada amb Vicente Moreno. No podia amagar la seva emoció i els seus ulls plorosos el delataven. Ja està retirat del futbol en actiu però ha viscut, de primera mà, un any molt dur a segona divisió. Amb l’ascens a la Romareda es va treure un pes de sobre. “Estem molt feliços, han estat dues temporades complicades. Ha estat increïble el que han fet tots perquè l’Espanyol pugui estar avui on deu i d’on no havia d’haver-se anat mai. Ara toca gaudir, perquè els jugadors s’ho mereixen. Donar les gràcies també a l’afició, que sense ells no sé on estaríem avui dia. Que continuïn fent costat a l’equip com sempre, que són una afició súper especial, que els adoro i que els estimo molt. Seguim així la pròxima temporada.”\nTommy N’Konno, entrenador de porter, també ha dit la seva després de l’ascens. Una temporada que ha viscut de ple en el dia a dia amb els jugadors. “Objectiu aconseguit, no ha estat fàcil. Hem tornat a viure el que és la Segona Divisió, amb equips molt diferents, amb formes de joc diferents. Hi ha hagut que adaptar-se i el que ha fet l’equip ha estat un gran esforç.”\nPer últim, l’exdavanter i ambaixador del club, Rafa Marañón, s’ha mostrat satisfet per aconseguir el gran objectiu de la temporada i ja ha posat deures immediats. “Això és el més important, era l’objectiu. Ara cal posar la cirereta i aconseguir ser campions, per orgull i per sensacions”.


Més de 250 persones i un total de 64 projectes es presenten a IdeaRàdio 2019 | SER Catalunya | Cadena SER\n02 de diciembre de 2021 Actualizado a las 04:41 CET\nMés de 250 persones i un total de 64 projectes es presenten a IdeaRàdio 2019\nSER Catalunya reuneix aquest dissabte els finalistes de la cinquena edició dels Premis\n03/05/2019 - 16:34 h. CEST\nAquest dissabte 4 de maig, l’Estudi Toresky de Ràdio Barcelona reunirà els finalistes de la cinquena edició dels Premis IdeaRàdio. Des de fa cinc anys, SER Catalunya organitza aquest concurs per donar una oportunitat als estudiants i apassionats de la ràdio, i oferir una sortida a idees radiofòniques innovadores i originals.\nEn aquesta edició s’han inscrit 255 persones i s’han presentat 64 treballs, proposant nous programes o seccions, formats innovadors en narració esportiva, nous conceptes de radiofórmula musical, peces creatives de radioteatre i programes en format podcast.\nEls concursants dels 30 projectes seleccionats per a la fase final hauran de defensar la seva proposta davant d’un jurat presidit per Jaume Serra, Director de la Cadena SER a Catalunya, i integrat per Ramon Iglesias, Director de continguts de SER Catalunya; Carles Peña, Coordinador de programes de SER Catalunya; Marta Delcor, Responsable de projectes de SER Catalunya; Sique Rodríguez, Cap d'esports de SER Catalunya; Laia Colomer, Redactora d'Aquí, amb Josep Cuní i Cristina Dalmau, Locutora de Cadena Dial.\nLa cinquena edició dels Premis IdeaRàdio ha comptat amb l’apadrinament de Josep Cuní, director del magazine matinal “Aquí, amb Josep Cuní”. Dilluns 5 de maig, i durant el seu programa, Cuní donarà a conèixer els guanyadors, els quals obtindran un assessorament i tutorització dels seus projectes de la mà dels professionals de SER Catalunya. A partir d’aquí, s’elaboraran uns programes pilot que posteriorment s’emetran a SER Catalunya.\nDijous 9 de maig tindrà lloc la cerimònia d’entrega de premis a l’Estudi Toresky de Ràdio Barcelona.\nJordi Finazzi pren possessió com a nou director de Ràdio Barcelona i SER Catalunya


rba salut i gestió: 17a Jornada d’estiu de la professió mèdica a Puigcerdà (I)\n17a Jornada d’estiu de la professió mèdica a Puigcerdà (I)\nLa falta de metges va ser objecte d’un ampli debat, molt interessant, atesa l'actualitat del problema.\nSi alguna cosa va quedar clara és que la facultat d’arreglar la situació està en mans dels polítics i de les administracions públiques, i que avui en dia, ni els uns ni els altres, tenen en la seva agenda el donar resposta a les necessitats de metges que es plantejaran d’aquí a pocs anys.\nEl passat divendres 14 de juliol, va tenir lloc a Puigcerdà la 17a jornada de la professió mèdica organitzada per la Universitat d’Estiu Ramon Llull a Puigcerdà, pel Consell de Col·legis de Metges de Catalunya, pel COMB i per l’Ajuntament de Puigcerdà. Primerament els organitzadors varen donar la benvinguda als assistents i tot seguit es varen iniciar-se les Jornades. El programa presentava, com en edicions anteriors, punts de força interès, i entre ells val la pena destacar un tema candent, que va obrir la primera taula de la Jornada en la seva sessió del matí, moderada per Ramon Pujol degà de la Facultat de Medicina de la UVic-UCC. El títol era: “Els reptes demogràfics de la professió mèdica. Falten metges?”\nVa intervenir en primer lloc el Sr. Albert Esteve, director del Centre d’Estudis Demogràfics que va enfocar la seva xerrada des d’una doble vessant. En primer lloc va fer evident com la demografia provocarà aquests propers anys una major demanda de cures de la societat com a conseqüència de l’allargament de l’esperança de vida dels ciutadans. Seguidament Albert Esteve es va centrar en presentar una radiografia de la demografia per edat i sexe del metges.\nRespecte a la primera de les qüestions el Sr. Esteve va posar sobre la taula que cada any que passa es guanyen 2,5 anys d’esperança de vida. La pregunta és si aquests més anys de vida els viurem amb bona o mala salut , i referint-se a les dones va dir que en els propers 20 anys de cada 4 dones majors de 65 anys 2,5 presentaran alguna discapacitat mentre 1,5 no en tindran. També va assenyalar que la taxa de mortalitat està relacionada amb el nivell d’estudis de les persones: com més estudis es tenen més baixa la taxa de mortalitat en aquest col·lectiu. Quan s’analitza la piràmide d’edats es constata que la part alta concentra molta població (tota la generació de la època del baby-boom) , per tant la demanda d’atenció sanitària creixerà. Va assegurar que a l’any 2036 hi haurà 220.000 persones més de les que hi ha avui amb necessitats de cures.\nSegons el Sr. Esteve, les persones que envelliran aquests propers anys estaran molt més instruïdes que les que avui tenen aquestes edats, i també estaran més soles que ara. Hi haurà 50.000 dones més que en l’actualitat, que viuran soles i segons els recursos de que disposin tindran accés a un determinat tipus de sanitat. El Sr. Esteve va mostrar un gràfic en el que quedava clar que a partir dels 65 anys les dones avui treballen més hores que els homes. Va acabar la seva intervenció anunciant jubilacions massives de metges en els propers anys i aquest fet implica la necessitat de planificar amb urgència la nova situació que es generarà.\nTot seguit va intervenir Marc Soler, director corporatiu del COMB. El Dr. Soler fa temps que treballa en l’anàlisi de les necessitats de metges, i és un molt bon coneixedor de la situació. En la seva intervenció va dir que la situació que es crearà els propers anys es pot planificar. “Planificar és molt difícil va dir”. Per poder-ho fer cal conèixer que ha succeït en el passat i a partir d’aquí poder intentar preveure el futur. D’entrada per Marc Soler, més que discutir si calen o no més metges, el que si que es pot afirmar és que “cal contractar més metges”. En l’actualitat la professió té reconegudes 47 especialitats i la necessitat de fer aquestes contractacions es diferent en cada una d’elles.\nQuè ha passat aquests últims anys? El nombre de col·legiats a Barcelona s’ha incrementat des de l’any 2006 al 2016 en 5.700 nous col·legiats, i s’ha constatat que l’edat mitjana de jubilació dels metges col·legiats es situa en els 68 anys, i en aquest període el nombre de metges extracomunitaris que han vingut a Catalunya ha crescut un 110%. Marc Soler va oferir unes xifres comparatives:\nNombre de metges per 1.000 habitants: Alemanya 4,1; Noruega 4,4; Barcelona 4,1; Espanya 3,9; OCDE 3,4. Per tant la situació de Barcelona no és pot titllar de deficitària.\nDe què depèn el nombre de metges d’un país? En opinió de Marc Soler, el nombre de metges depèn del balanç entre els que entren a la professió i els que surten, depèn també de l’eficiència de les organitzacions, de la qualitat de l’assistència que es presta, amb el nombre d’especialitats existents, etc.\nEl Dr. Soler va voler explicar que ha passat a Barcelona a l’any 2106 amb els 1.400 metges nous que es varen col·legiar: un 40,7% són espanyols que han volgut fer el MIR i un 9,4% són estrangers que també han vingut a fer el MIR. L’altre 50% restant són metges que s’incorporen al món del treball sense haver fet el MIR. Com a conseqüència d’això hi ha un 43,4% de metges estrangers que no tenen treball i la seva situació és molt complicada perquè tampoc tenen permís de treball. Hi ha països que posen limitacions per entrar a aquells metges que no van al país a formar-se, mentre que a Espanya només cal homologar el títol de metge, tot i que l’homologació del títol d’especialista és molt complicada. A Catalunya, avui en dia, tots els estudiants que acaben medicina tenen plaça per poder accedir a la formació MIR. Tanmateix en opinió de Marc Soler, de cara al futur cal reclamar més recursos per poder formar més residents.\nSi aquestes han estat les entrades, que ha succeït amb les sortides? Durant l’any 2016 varen marxar de Catalunya 220 metges a la UE i als USA, i el 25% dels metges que han acabat la formació MIR retornen als seus països d’origen una vegada formats com a especialistes a casa nostra. També s’ha constatat que el 40% dels metges catalans que marxen acaben tornant a Catalunya. El nombre de metges estrangers que venen a Catalunya creix en les èpoques en les que creix el nombre d’ofertes de treball dels hospitals i centres sanitaris catalans. El Dr. Soler va acabar al seva intervenció assegurant que una solució a les deficiències actuals passa per “flexibilitzar”. Cal flexibilitzar el sistema d’especialitats i la troncalitat, cal flexibilitzar l’edat de jubilació dels metges, cal flexibilitzar la dotació de places MIR, cal flexibilitzar la gestió de la immigració, etc.\nPublicat per Ricard Bosch a 10:32


CF REUS 2ªB GRUP III: Jornada 25ª | CF Reus - CE L'Hospitalet\nM'agradaria saber el criteri que utilitza la RFEF per triar els àrbitres, n'hi ha 120 a 2a B, i ens toca el mateix que contra el Villarreal B, que si ens en recordem del nom per alguna cosa serà... També cal dir que va xiular el partit entre el Reus i Hospi de la temporada passada.\nSol falta per estrenar-se Edgar Badia, a la plantilla del Reus, sense contar juvenils o Reddis, i ho farà aquest diumenge, ja que Angel estarà sancionat, ja que va veure la 5a groga en el partit contra el Sant Andreu. Emili Vicente, tampoc es podrà seure a la banqueta, ja que l'àrbitre el va expulsar en el passat encontre, el seu lloc l'ocuparà Josep Gil.\nPer part de l'Hospi, que des de l'arribada de Kiko Ramirez, que va sonar pel Reus a l'estiu, sol ha perdut un encontre. La setmana passada, s'enfrontaven a casa contra el Nàstic i van guanyar per 2-0. En el partit de la 1a volta, a la banqueta s'asseia Martín Posse, que va ser destituït unes setmanes després, el Reus va vèncer per 1-2.\nL'últim partit jugat entre els dos equips a Reus, va ser la temporada passada, on va guanyar el Reus per 3-2, dels últims 15 encontres del campionat, el Reus sol va saber capaç de guanyar aquest partit; l'Hospi, va quedar líder, però als play-off no va poder pujar.\nEl partit és disputarà el diumenge 9 de febrer a les 12h al Municipal de Reus.


Els estudiants es mouen a peu, en bus i metro | infouniversitat\nPosted by Redacció on 17 setembre 2014 in Mobilitat · 0 Comments\nToni Zamora, Nuria Quiralte i Paco Puchol.\nREDACCIÓ. En transport públic i a peu, i en menor grau en cotxe i bicicleta, són els mitjans que l’estudiantat de la Universitat utilitza en els seus desplaçaments als centres d’estudi. Un informe de mobilitat basat en les dades aportades pels estudiants en l’automatrícula d’aquest curs revela, així mateix, que Blasco Ibáñez és el campus més sostenible, que dues terceres parts dels futurs titulats no empren mai el cotxe ni la moto, i que el PDI i el PAS són menys sostenibles que l’estudiantat.\nMarina, estudianta d’Infermeria.\n“Solc vindre en bus, i per a mi la Universitat està molt ben comunicada”, diu Antonio Darder, de tercer de Medicina, qui assegura que la majoria dels seus amics i coneguts també es mouen en autobús. El cas de Paco Puchol és diferent. A ell el porten els seus pares, però per a tornar al seu poble ha de fer un transbord en metro i la tornada s’allarga de manera considerable en relació amb la vinguda en cotxe. Nuria Quiralte també arriba en cotxe, ja que el metro fins on viu està a quaranta minuts. De la mateixa opinió, en el mateix grup de Medicina, és Toni Zamora, qui destaca les virtuts del bus. “Per huitanta cèntims i en deu minuts estic ací, però quan vinc d’un lloc diferent d’on visc ja em costa més”, assegura.\nJoan Antoni García Albiñana.\nEls mitjans més utilitzats per l’estudiantat, per aquest ordre i segons l’informe de mobilitat citat, són anar a la Universitat a peu, en metro i en cotxe, i classificats en grans categories, l’alumnat accedeix als campus principalment en transport públic, seguit pels mitjans no motoritzats (a peu i en bici), mentre que la menor part es desplaça en transport privat (cotxe i moto).\nLes dades, a més, són aclaridores: només una sisena part de l’estudiantat utilitza el cotxe i la moto a vegades i també una sisena part els utilitza sempre. El que destaca especialment, tal com es pot veure en les gràfiques que acompanyen aquesta informació, és que la part de l’estudiantat que es desplaça a la Universitat en moto i principalment la que ve en cotxe utilitza més de set mil vehicles, que són els que comporten la majoria dels problemes sobre la mobilitat universitària.\nPatricia Plata, de primer de Medicina, diu: “La mala comunicació està en el meu poble, que es troba lluny, però també s’ha de dir que ací al campus no hi ha aparcament i això és un problema”. Gema Benito, al seu torn, accedeix a Blasco Ibáñez en metro.\nBárbara, Jose, David i Ana.\nMarina, d’Infermeria, que es mou en bicicleta, considera que el campus està ben comunicat, però en canvi Joan Antoni García Albiñana, que accedeix al Campus de Blasco Ibáñez en moto, destaca que li falta un “bon lloc per a aparcament”. I afegeix: “Si véns en bici o en metro està bé, però si véns en cotxe has d’aparcar i la zona blava et costa diners”. Zoé Tello, de Geografia i Medi Ambient, agafa primer el tren i després el metro.\nL’estudiantat, més sostenible\nEl que també s’ha pogut constatar en l’informe, segons Alberto de la Guardia, tècnic superior de Medi Ambient, és que la mobilitat del col·lectiu estudiantil és molt més sostenible que la del PDI i PAS, els quals accedeixen als tres campus de la Universitat en vehicles motoritzats, com també apunten altres estudis.\nGràfica que mostra en percentatges els mitjans que utilitza l’estudiantat per accedir als diversos campus.\nÉs precisament el campus que té un menor nombre de places d’aparcament per a vehicles, el de Blasco Ibáñez, el més sostenible, sobretot per la seua ubicació cèntrica, que afavoreix els desplaçaments a peu i en bicicleta des dels barris més propers, i és el millor comunicat pel transport públic.\nAixí, Bárbara, estudianta de Filologia, hi acudeix a peu perquè es queda a València, encara que el seu poble es troba a una hora i quart de camí. Per contra, David, també de Filologia Catalana, acudeix en metro. Diu que caldria millorar l’accessibilitat, i demana que el campus estiga millor senyalitzat, així com una major freqüència de pas del metro. Jose, de Guadassuar, agafa el cotxe, després el tren i, finalment, accedeix a peu. En total, una hora i mitja de camí. David viu a València i és usuari de la bicicleta. I Ana, d’Alboraia i estudianta també de Catalana, es mou en bicicleta i insisteix en la necessitat de millorar la xarxa de carril bici per a facilitar l’accés al campus universitari.\nTarongers, el campus menys sostenible\nTarongers és el campus menys sostenible dels tres de la Universitat de València. La seua situació és intermèdia, però tot i que està millor connectat que Burjassot pel transport públic, els seus estudiants són els que fan més ús del cotxe. La principal causa d’aquest comportament és la major disponibilitat de places d’aparcament lliures, la qual cosa incentiva els desplaçaments en cotxe.\nGràfiques que comparen els mitjans de transport per accedir a cada campus de la Universitat.\nFinalment, Burjassot-Paterna ocupa també una posició intermèdia. Tot i ser el campus més allunyat de la ciutat i el pitjor connectat pel transport públic, hi ha moltes persones que fan ús del metro i del tramvia per accedir-hi.\nEs poden consultar diverses informacions sobre mobilitat en la pàgina http://www.uv.es/uvweb/servei-prevencio-medi-ambient/ca/medi-ambient/area-medi-ambient/mobilitat/vindre-1285902759767.html.\nI dins de l’anterior, la pàgina amb els informes de mobilitat: http://www.uv.es/uvweb/servei-prevencio-medi-ambient/ca/medi-ambient/area-medi-ambient/mobilitat/estudis-mobilitat-1285902774009.html.\nPrevious Post La realitat palestina i els drets humans, a la Nau Article següent Gastrobotànica, arboricultura, jardineria, iniciació a la fotografia del paisatge... al Botànic


L'Espanyol no pot amb un Sevilla superior i perd el primer partit de la temporada (2-0) - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nL'Espanyol no pot amb un Sevilla superior i perd el primer partit de la temporada (2-0)\nPrimera derrota de la temporada de l'Espanyol. Va arribar al Sánchez Pizjuán, contra el Sevilla, per un clar 2-0 que va fer justícia al que es va veure sobre el terreny de joc. Tot i que els blanc-i-blaus van poder avançar-se amb un gran xut de Luis García, els locals van dominar de cap a peus i van tenir les millors ocasions. La represa va ser un monòleg dels amfitrions, que van marcar mitjançant Maresca (56') i Chevantón (86').\nÒscar Sielva, amb 17 anys i 44 dies, es va convertir en el jugador més jove de l'Espanyol que debuta a la Lliga. La seva entrada a l'onze, juntament amb la de Finnan al lateral, va ser el canvi més destacat en l'alineació de Tintín Márquez respecte a l'equip que va empatar contra el Getafe.\nEl Sevilla va sortir decidit a sentenciar el partit com més aviat millor, però es va trobar amb un Espanyol ben plantat. La defensa estava ordenada i no patia gaire per contenir els atacs locals. Tot i així, Kanouté va marcar un gol -anul·lat per clar fora de joc- i Navas va trencar literalment Finnan, que va haver de ser substituït per una estrebada muscular. Això sí, a mesura que passaven els minuts, l'Espanyol també creava perill i Luis García es va quedar amb la mel a la boca amb un xut que va llepar l'escaire de Palop.\nLa milloria de l'Espanyol va ser, però, un miratge. A la represa, el Sevilla va incrementar el seu domini i el va concretar en gols. El primer, en el minut 56, obra de Maresca, que va rematar de cap des de la frontal de l'àrea petita sense l'encert de Kameni. El segon, quan el matx ja s'acabava, en el 86, gràcies a una gran jugada de Navas que va culminar Chevantón.\nRes a dir. Victòria justa del Sevilla i primera derrota de la temporada d'un Espanyol que, tot i així, continua prop de la zona europea.


La Verge, una finestra a l’univers profund. – Quadern d'astronomia\nA l’esquerra, el rombe de la Verge; i a la dreta el Lleó (foto pròpia)\nLa Verge, el Lleó i la Cabellera de Berenice a la part superior (foto pròpia)\nPrendrem com a referència la constel·lació del Lleó i, concretament les estrelles Denebola, la β del Lleó, i θ. Si dibuixem una línia des de θ a β i l’allarguem cap a l’esquerra, trobarem una estrella que és el vèrtex superior d’un quadrat molt irregular, gairebé un rombe, és Vindemiatrix, l’ε de La Verge.\nEl quadrat que veiem a sota d’aquesta estrella està format per:\nα (la que està més allunyada de la β del Lleó, i a la part inferior de la figura),\nγ (entre α de la Verge i β del Lleó),\nε (a sobre de γ i gairebé a la mateixa alçada que la β del Lleó) i\nζ (a la mateixa alçada de γ i a sobre d’α.\nForma de la constel·lació.\nAquest quadrat, com tots els asterismes i figures, quan l’has vist una vegada, ja és fàcil localitzar-lo, i més a partir del Lleó.\nCompleten la constel·lació, la β que està just a sota de la β del Lleó, i la δ (entre γ i ε). La η està a mig camí entre γ i β).\nNormalment es parla del quadrat format per α, γ, δ i ζ, i de dos braços formats un per γ, η i β, i l’altre per δ i ε; però és més fàcil veure un quadrat format per α, γ, ε i ζ trobant les altres tres a partir d’aquí.\nNoms de les estrelles.\nLa Verge (foto pròpia)\nL’α de la Verge reb el nom de l’Espiga (Spica en llatí), perquè la constel·lació apareix a la primavera, quan espiguen els cereals, i l’ortus helíac (1) de l’estrella marcava el període de la sembra, mentre que l’ocàs helíac (2) d’aquesta mateixa marcava l’inici de la sega. És una estrella de color blanc-blavós perquè és un sol d’hidrogen pur que està situat a 220 anys-llum de nosaltres, i té una magnitud absoluta de -2, molt més brillant que Sírius, encara que la magnitud visual sigui d’1,0. És una estrella doble i la més brillant de la constel·lació amb escreix, ja que la resta estan al voltant de la magnitud 3 o superior. És un dels vèrtex del Triangle de Primavera.\nLa β és de magnitud 3,8 i no és la segona en brillantor, sinó la sisena. És la estrella més propera a nosaltres, a uns30 anys-llum, i està sobre mateix de l’eclíptica.\nLa γ de la Verge és una estrella doble amb dues components bessones de magnituds 3,5b i 3,6 de color crema que estan a 35 anys-llum de nosaltres. El conjunt es de magnitud 2,9.\nLa δ és de 3,7; ζ és de 3,4 i η arriba a la 4,0.\nLa ε es diu la Veremadora ( Vindemiatrix en llatí), perquè a la tardor, quan aquesta estrella està en conjunció amb el sol, comença a la verema. De fet, en època romana l’ortus helíac (1) d’aquesta estrella indicava l’inici de la verema. És l’estrella que està a més alçada de la constel·lació. És una geganta roja de magnitud 3,0.\nDegut a la precessió dels equinoccis, actualment l’ortus helíac i l’ocàs helíac no coincideixen amb la sembra o recollida del blat ni de la verema, com sí que passava fa 2000 anys.\nUna finestra a l’univers.\nNius de galàxies entre el Lleó i la Verge (imatge de l’aplicació “Cartes du Ciel”)\nLa Verge és una constel·lació pobre en objectes de cel profund a l’interior del quadrat i, a la vegada, és una constel·lació amb poques estrelles i molt extensa. Tot això fa que aquesta zona entre el Lleó, les Balances, Coma Berenices, el Bover i el Corb, sigui una “finestra” oberta a l’univers.\nLa majoria d’objectes de del profund es concentren entre la β del Lleó i ε de la Verge. J.L. Comellas, al seu llibre “Guia del Firmamento” n’assenyala una vintena quan dibuixa el mapa de la zona, i a l’aplicació “Cartes du Ciel” se’n poden comptar més de 50.\nDe fet no hi ha un niu de galàxies sinó que n’hi ha més d’un, el més proper a uns 40 o 45 milions d’anys-llum de nosaltres. Malauradament cap d’elles ni el conjunt poden ser vistes a ull nu, però amb un petit telescopi i una nit fosca i sense lluna ni contaminació lumínica podem localitzar desenes de galàxies, encara que necessitarem grans obertures per veure’n els detalls. Aquesta “finestra” ens dona una idea de la magnitud de l’univers. Per tant qui tingui un telescopi pot entretenir-se a observar aquestes meravelles.\nLa Cabellera de Berenice.\nLa Cabellera de Berenice (foto pròpia)\nMolt a prop de la Verge hi ha un altre objecte destacable que, encara que no formi part pròpiament de la constel·lació, val la pena parlar-ne. Per sobre del grup allargat de galàxies esmentades hi ha la “Cabellera de Berenice”, una petita constel·lació d’estrelles molt poc brillants (totes per sobre de la magnitud 4), però que conté un cúmul obert i molt extens visible en part a ull nu format per una cinquantena d’estrelles que estan entre la cinquena i la desena magnitud. Aquest cúmul, que està a uns 255 anys-llum de nosaltres, no té un nom als catàlegs Messier ni NGC i se’l coneix simplement pel nom de cúmul de la Cabellera o Melotte 111 (Mel 111). El podem localitzar molt a prop de l’estrella γ, just a la seva esquerra. Si unim les estrelles α i ε de la Verge i seguim allargant la línia cap al nord passarem per l’esquerra del cúmul.\nEl Pol Nord Galàctic (imatge de l’aplicació “Cartes du Ciel”)\nUn altre fet destacable d’aquesta petita constel·lació és que a la seva zona hi ha el Pol Nord Galàctic (3), just entre les estrelles β i γ.\nSembla ser que la constel·lació de la Verge fa referència a Ceres, la deessa de la fertilitat, i la Cabellera seria un feix d’espigues que la coronaven.\nCom sempre, per fer l’article m´he basat en el llibre “Guia del Firmamento” de J. L. Comellas i de la Viquipèdia,les fotos les he fet amb una Nikon D5100 i objectiu 18-55 mm des del nucli urbà de Tiana i els vídeos estan fets amb aquestes fotos. Les captures de pantalla son del programa per ordinador “Cartes du Ciel”.\nAlbert Castany Tresserras\nTiana, 11 de maig de 2022.\nOrtus helíac: és la primera aparició d’una estrella o qualsevol altre objecte estel·lar per l’horitzó est després del seu període d’invisibilitat i es produeix en els crepuscles matutins abans de fer-se de dia.\nOcàs helíac: és la primera vegada que l’estel es pon just després de la posta del Sol.\nPol Nord Galàctic: situat a 12h 49m d’ascensió recta, i +27.4° de declinació segons les coordenades equatorials. Assenyala el Nord de les Coordenades Galàctiques, segons les quals l’equador correspon al pla galàctic de la Via Làctia. Més informació a https://ca.wikipedia.org/wiki/Coordenades_gal%C3%A0ctiques\nConstel·lacions, Primavera, Ull nu, Zodiac


USTEC reclama 600 docents més a les comarques tarragonines i que es reverteixin les retallades\ninici / notícies / USTEC reclama 600 docents més a les comarques tarragonines i que es reverteixin les retallades\nPublicat dijous 12 de Setembre de 2019 18:44\nEl sindicat USTEC-STEs ha reclamat aquest dijous, coincidint amb l'inici del curs escolar, que s'ampliï la plantilla en 610 docents al Camp de Tarragona i el Baix Penedès.\nEl sindicat ha demanat revertir les grans retallades dels darrers deu anys, el retorn de les pagues extraordinàries del 2013 i 2014, i la reducció de les ràtios. USTEC també ha denunciat que no s'han cobert totes les places que preveu el nou decret de l'escola inclusiva i el tancament d'una línia al centre educatiu de Sant Pere i Sant Pau.\nSegons el portaveu d'USTEC –STEs a Tarragona, Juan Carlos Fejoo, la xifra de 7.357 docents està per sota de la que correspondria per mantenir el nivell qualitatiu en el sistema educatiu. Fejoo considera que encara estan molt afectats per les retallades que encara no s'han recuperat.\nEl portaveu Ha lamentat que el nombre de vetlladores és insuficient i ha criticat que es tracti d'un servei externalitzat. A banda, el portaveu sindical ha subratllat que molts centres educatius de les comarques tarragonines estan obsolets i molt antiquats, i que alguns de nova construcció han patit humitats.\nProperament està prevista una nova trobada de la mesa sectorial per decidir si es convoquen futures mobilitzacions de protesta.


Concha Amorós: EU reclamarà al Congrés un referèndum sobre monarquia o república\nEU reclamarà al Congrés un referèndum sobre monarquia o república\nConcha Amorós, candidata d’EU per Castelló, considera “inacceptable” que la família reial continue “gaudint de privilegis que conculquen els drets fonamentals de la resta de la ciutadania”\nLa cap de llista d’Esquerra Unida per Castelló assegura que “la veu dels republicans i les republicanes se sentirà amb més força que mai al Congrés dels Diputats” i adverteix que “reivindicar la República no és un exercici de nostàlgia sinó una reivindicació amb plena vigència al segle XXI. Elegir mitjançant el vot al màxim representant de l'Estat, no és cap capritx, és una imperiosa necessitat de salut democràtica”.\nPer això, Amorós avança que demanarà al Congrés la convocatòria d’un plebiscit per tal que els ciutadans i les ciutadanes puguen dir la seua i “triar lliurement entre monarquia o república. Un debat que ens va ser usurpat a al transició frustrada perquè Franco ho va deixar tot nugat i ben nugat amb la imposició dels seu successor”.\nPerò també adverteix que “els valors republicans van molt més enllà del model d’Estat. República significa, en primer lloc democràcia, perquè si no se'ns reconeixen tots els nostres drets individuals i col·lectius podrem parlar de dictadura o de despotisme, però no mai de democràcia plana. Però també vol dir llibertat, igualtat i solidaritat. Un sistema just, un camí cap a l'emancipació”.\nIgualment, la candidata d’esquerres considera “inacceptable” que la família reial continue “gaudint de privilegis que conculquen els drets fonamentals de la resta de la ciutadania”. EU impulsarà l’eliminació del delicte d’injúries al rei: “És inconcebible que a aquestes altures del segle XXI es continue condemnant a gent pel fet d’exercir el seu dret a la lliure expressió”, tal i com ve passant als darrers mesos.\nAmorós considera que “la tricolor espanta als del pensament únic. En primer lloc, preocupa i molt a la monarquia, perquè els republicans ens oposem a que el cap de l'Estat ho siga a causa del seu particular codi genètic. Però també amenaça als qui tenen segrestada la democràcia a punta de bitllets”.\nFeia falta gent com vosté, defensant les llibertats i la República. Tenia dubtes abans de conéixer les candidatures, però ara sé que la gran alternativa en Castelló sou vosaltres! Us desitjo el millor en les eleccions, i ja teniu un votant més!


Conferència de Jordi Cortada a la Seu sobre la sanitat al Pirineu — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Conferència de Jordi Cortada a la Seu sobre la sanitat al Pirineu\nConferència de Jordi Cortada a la Seu sobre la sanitat al Pirineu\nL'acte s'ha emmarcat en la campanya 'Construir una nova república', d'ERC. El gerent de la Regió Sanitària de l'Alt Pirineu i l'Aran creu que Catalunya pot assolir un bon sistema de salut si té la capacitat de gestionar la seva economia\nJordi Cortada durant la xerrada a la Seu d'Urgell (Foto: ERC)\nEl gerent de la Regió Sanitària de l'Alt Pirineu i l'Aran, Jordi Cortada, ha ofert aquest dimecres al vespre al Centre Cívic El Passeig de la Seu d’Urgell una xerrada-debat sota el títol “Millorarà la sanitat a la Nova República?”. L'acte, emmarcat en la campanya "Construir una nova república", va aplegar ciutadans individuals i professionals de l’àmbit sanitari.\nL'exposició va incloure informació sobre l’estructura actual del sistema sanitari català, amb els diferents organismes que el conformen (Institut Català de la Salut, CatSalut, etc) i les seves competències. Cortada també va referir-se a les problemàtiques específiques del territori i als serveis de l’Hospital de la Seu i la seva organització. En aquest sentit, el polític republicà va afirmar que "per a nosaltres és prioritari que cal garantir el mateix grau de supervivència si tens un infart, tant si vius a l’eixample de Barcelona com si vius a l’Alt Urgell".\nEl director territorial va repassar les mancances actuals del sistema i què caldria corregir en una futura Catalunya independent. "Recaptant la totalitat dels recursos que ara no ens són retornats, es podrien millorar molts més serveis", va indicar Cortada.\nPrèviament a l’acte, Cortada es va reunir amb dirigents de la Fundació Sant Hospital, així com amb els regidors del grup municipal d’ERC a la Seu d’Urgell i membres de la sectorial de salut de la formació republicana. "Una república que tingui capacitat de gestionar els seus diners, no ha de tenir dificultat per tenir un molt bon sistema de salut", va assegurar.


L'ús de l'autopista com a ronda gratuïta redueix fins a cinc minuts el trajecte al sud del Bages - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'ús de l'autopista com a ronda gratuïta redueix fins a cinc minuts el trajecte al sud del Bages\nSegons els controls que en fa Territori, de Cabrianes a Castellbell es tarda fins a 21 minuts per la C-55 en hores punta, i 15,5 per la C-16\ndavid bricollé 29.12.2017 | 23:52\nTrànsit de vehicles circulant per la carretera C-55 a l´altura dels Comtals arxiu/d. b.\nFer el recorregut amb cotxe des de Sallent fins a Castellbell passant per la C-55 o utilitzant l'autopista en les franges que aquesta és gratuïta suposa que, en la segona opció, s'arriba a reduir fins a cinc minuts i mig el temps de trajecte. Dit d'una altra manera, passar en tot aquest tram per la C-16 equival a estalviar-se una quarta part del temps que es requereix per la car-retera general.\nAixí ho posen de manifest les dades dels controls automatitzats que des del setembre té instal·lat el departament de Territori al llarg d'aquest corredor del sud del Bages per tenir dades de com es distribueix el flux de vehicles entre les dues alternatives.\nTal com va explicar Regió7 (vegeu edició del 20 d'octubre), la Generalitat va posar en marxa el setembre un seguiment mitjançant 19 sensors que detecten se-nyals de bluetooth i Wi-Fi dels conductors o ocupants dels vehicles, el que permet analitzar l'origen i la destinació d'una bona part dels desplaçaments (la dels vehicles que duen aquests dispositius) que es fan pel corredor que formen la C-16, la C-55 i també la C-58 . Un dels aspectes que aporta és el temps que, de mitjana, tarden els conductors a fer el recor-regut per cadascun dels dos itineraris segons la franja horària. I les diferències arriben a ser de fins a 5,5 minuts, segons les dades facilitades pel departament. En l'anàlisi de trànsit de pas des de Cabrianes (Sallent) fins a Castellbell es detecta que, per exemple, en la franja de les 8 del matí (hora d'alta freqüència i en què l'autopista està bonificada), un vehicle que passi íntegrament per la C-16 tarda de mitjana 15,5 minuts a fer aquest recorregut, mentre que per la C-55 el temps en el mateix horari és de 21 minuts. Hi ha les diferències equivalents de temps al voltant de les 3 de la tarda (llavors no hi ha gratuïtat) i entre 5 i 6.\nLes dades recollides també posen de manifest que en franges de menor trànsit (com ara a les 6 del matí) aquesta diferència es redueix a 3 minuts perquè el temps que es necessita per fer el recorregut per la C-55 baixa a 19 minuts de mitjana.\nTal com ja va informar aquest diari, la creu de les dades recollides fins ara és que la proporció d'usuaris potencials que podrien passar per l'autopista accedint als descomptes i que no ho fan és encara molt elevada. Mitjançant el sistema de seguiment abans esmentat, es detecta que milers de conductors al dia que, pel seu trajecte i franja horària, podrien passar gratuïtament per l'autopista, utilitzen en canvi la C-55.\nEn concret, del seguiment fet al trànsit de vehicles que circulen (com a mínim) entre Cabrianes (C-16) i Monistrol de Montserrat (C-55) es desprèn que utilitzen en el 68% dels casos la C-55 en les franges que podrien passar per l'autopista sense haver de pagar. Per tant, només el 32% fa ús de les bonificacions del total que hi podria accedir.\nLa dada més positiva de l'ampliació dels descomptes aplicats des del gener passat a l'autopista és que del gener fins al setembre d'aquest any el nombre d'usuaris que n'han fet ús s'ha duplicat, amb relació al de l'any anterior, quan eren més delimitades.\nEn concret, al llarg del 2016 van accedir a aquests descomptes un total de 423.941 vehicles, el que suposa una mitjana diària de 1.710 usuaris. Del gener al setembre d'enguany, la xifra total ja superava de 160.493 vehicles la de l'any anterior (el 38% més), el que suposava una mitjana diària de 3.240 vehicles.


Societat Catalana de Geografia : miscel·lània : A tall d’homenatge a Horacio Capel\nEl dimarts dia 3 de novembre de 2015 se celebrà l'acte d'homenatge al professor Horacio Capel Sáez, el qual va ser anunciat oportunament en aquest Obrador Obert SCG. L'esdeveniment va tenir un ressò ben merescut, i els amics, coneguts i saludats del professor Capel vam omplir l’Aula Magna de l’Edifici Històric de la Universitat de Barcelona. En el seu decurs van parlar, per a esbossar-ne la semblança, els professors Carles Carreras, Eulàlia Ribera, Luis Urteaga i Vicente Casals, a més a més del propi homenatjat i el rector, que el va presidir. Tanmateix, les contribucions per a glossar la tasca ingent d'Horacio Capel no van acabar, ni en nombre ni en extensió, amb la conclusió de l'acte. En restarà un record perenne en el volum votiu editat per la Universitat de Barcelona, que aplega una bona colla de treballs específics sobre la transcendència i l'abast de l'obra docent i investigadora del professor Capel, tots ells de gran qualitat i interès. Un llibre, de l'edició acurada del qual ens felicitem, perquè ens evitarà perdre o confondre les veritables coordenades capelianes en el domini geogràfic.\nEl volum d'homenatge es clou amb un petit àlbum fotogràfic, prou revelador de la projecció humana i acadèmica de l'homenatjat. A títol personal, m'ha satisfet trobar-hi una fotografia de finals de juny o primers de juliol de 1972 presa a la plaça major de Bagà (no pas de Navàs), en la qual figuro de conjunt amb l'Horacio, la Mercè Tatjer i el Josep Oliveras. Ens la podia haver fet en Galzeran de Pinós. Però em sembla que aleshores encara no hi tenia plantada l’estàtua. Sigui com vulgui, valdrà la pena estendre's sobre el context més ampli que la va fer possible. Altrament, no se sap ben bé a quin sant encomanar-la.\nTot just acabades les classes i els exàmens del curs 1971-72, la Mercè ens va enxampar, a l'Oliveras i a mí, al foyer (quin bon record!) del Departament de Geografia UB, amb porta al pati de Ciències de l'edifici d'Elies Rogent, per a proposar-nos de col·laborar amb els arquitectes encarregats de projectar i dirigir les obres del nou poble que havia de substituir el de Sant Salvador de la Vedella, de propera inundació, a causa de la construcció i emplenament de l'embassament de la Baells. Els facultatius volien conèixer de millor manera la geografia física i humana de l'alt Berguedà, en la perspectiva d'aplicar materials i tipologies constructives avingudes de millor manera amb l'entorn de l’entitat que pocs anys després esdevindria Sant Jordi de Cercs. A bodes ens conviden! Vam acceptar, esbojarradament entusiasmats. Si n'érem de joves i inconscients!\nAlegre Nadal, Pau (2015): "A tall d'homenatge a Horacio Capel, a propòsit del volum d'aportacions (23 de desembre de 2015)". Obrador Obert. El butlletí digital de la SCG, http://scg.iec.cat/Scg9/Scg92/S91711.htm\nJa en la primera conversa mantinguda amb el Jordi Viola i l'Alfons Roca, a Barcelona mateix, es va plantejar la conveniència de reunir-nos amb la Comissió Directiva del Patronat Municipal de la Vivenda de Cercs, amb la finalitat d'obtenir la informació més completa possible sobre el procés endegat per a traslladar el miler de persones de la Vedella al nou poble. Dit i fet. I, és clar, l'Horacio també s'hi va apuntar, entusiasmat. Les sessions informatives amb la gent del Patronat van tenir lloc a l'edifici de l'ajuntament de Cercs durant tres llargues tardes sabatines del mes de juliol. Encara ara, més de quaranta anys després, continuo pensant que va ser una sort impagable poder-hi estar present. La capacitat dialèctica de l'Horacio Capel feia molt bon joc, fins i tot amb algun arravatament, amb el pou de ciència, el sentit pràctic, l'equilibri polític i, per sobre de tot, la finor de tracte del Sr. Ignasi Camps, president del Patronat, alcalde de Cercs i aleshores director de la coneguda central tèrmica, l’embalum de la qual encara esclafa el paisatge d'aquell sector prepirinenc. L'enriquiment de coneixements que em van suposar les confrontacions d'opinions, mai enfrontaments, expressades pels dos actorassos d'aquelles sessions, en relació amb els pros i els contres del trasllat poblacional i altres temes, va ser molt considerable. Em limitava a estar quiet i callat al meu seient. Els protagonistes eren gent més gran i més formada. Escoltava, prenia notes, aprenia.\nCom es pot suposar fàcilment, els viatges d'anada i tornada per les torturades carreteres de l'època, efectuats sempre en el sis-cents marengo de l'Horacio, donaven per a molt. Encabits a la cofurna del vehicle, els quatre discutíem sobre estratègies, tàctiques i altres dèries crítiques del moment i de la circumstància. No faltava, tampoc, un bon tiberi. No puc recordar si el dia de la foto de Bagà ens havíem restaurat a can Batista o a ca l'Amagat. Però això no té importància. No ens hi encantàvem pas menjant. Perquè havíem de tenir temps per a visitar llocs diversos de la comarca. Prou que ens convenia. Bé s'hauria d'omplir el document de presentació de l'àmbit geogràfic centrat en el nou embassament que el Patronat ens va encarregar només desembarcar el primer dissabte: "Quan anem a Madrid, no tenen ni idea d'on és Cercs".\nDesprés d'un mes de treball de camp, i un altre de redacció i dibuix, tasques de les quals vaig tenir cura, vam lliurar el treballet cap primers d'octubre d'aquell mateix any 1972. Les famílies de Sant Salvador en van rebre còpia ciclostilada, i alguna altra es devia perdre pels despatxos oficials de Madrid i Barcelona. Si més no, les excursions havien servit per a posar Cercs a lloc. Ara, en rememorar-ho breument, també he procurat posar a lloc la foto esmentada, inclosa a l'obra d'homenatge al professor Capel, i afegir-m'hi des d’aquestes ratlles [Pau Alegre, 23 de desembre de 2015].


The Daily Avalanche: La fi de l’homínid europeu\nA aquestes altures les novel·les de Michel Houellebecq difícilment sorprendran ningú, i en aquest sentit «Serotonina» (Llibres Anagrama, gener de 2019, traducció catalana d’Oriol Sánchez Vaqué) resulta un cas paradigmàtic. El narrador i protagonista és en Florent-Claude Labrouste, de quaranta-sis anys, ex-assessor del Ministeri d’Agricultura i ara sumit en una depressió profunda que pal·lia amb un medicament de nom Captorix, el qual li provoca impotència i mort de la libido.\nProu sabem ara que la depressió no requereix de causes observables, que li basta un desequilibri químic per fer acte de presència; però no es pot negar que la vida de Florent-Claude va a mal borràs per qüestions ben constatables. S’hi barreja la fi de la joventut, la pèrdua de l’atractiu sexual, una relació amorosa insatisfactòria, l’abandonament d’assolir les il·lusions primeres, la decadència de l’agricultura francesa i l’escepticisme davant de l’eficàcia de la Unió Europea.\nLa veu de Florent-Claude és amarga i lúcida, immersa en un espiral descendent que ja des de les primeres pàgines anuncia tendències autodestructives. Com tot protagonista arquetípic d’Houellebecq, és mascle madur, pertany a l’alta burgesia i té contactes amb la noblesa més o menys tronada. Es mou per impulsos materialistes —no hi faltaran discussions sobre propietats immobiliàries, vehicles de motor, o bonances en l’oferta alimentària d’un o altre supermercat—; no sol tenir problemes econòmics; i dona una importància primordial al sexe en les seves accepcions més evidents.\nTambé és altres coses directament menys agradables; perquè Florent-Claude és misogin, homòfob, classista i xenòfob. Misogin, per exemple, quan calcula la viabilitat econòmica com a puta de la seva actual amant. Homòfob per la insistència a tractar de «marietes» tots aquells homes que mostren alguna feblesa (o simplement alguna deriva artística) i perquè entra a una botiga i qualifica al dependent com a «homosexual» (?) sense més explicacions (i no consta que hagin anat al llit plegats). I xenòfob per la manera insultant com parla de les moldaves i dels romanesos en general.\nMalgrat tota aquesta incorrecció política que ens frena als lectors de bon cor, el cert és que Michel Houellebecq escriu sempre amb una malícia/gràcia innata; els seus textos ens atrapen irresistiblement. Potser perquè sol escriure de polles i de conys, sense censura prèvia. I això ens agrada, fins i tot quan no pretenem anar de simples.\n— (…) Havia aixecat els braços per acompanyar les meves paraules, una mica com el dia abans amb el pedòfil alemany, però per desgràcia no es tractava de pedofília, allò era molt pitjor, n’estava segur, aquell últim dia de l’any havia volgut comunicar-se per Skype amb Londres, segurament no amb la Cécile sinó amb les seves filles, es devia comunicar per Skype amb les filles un cop per setmana. «Com va tot, pare?», jo ho veia com si hi fos, i entenia perfectament la posició de les nenes, que potser un pianista de concerts clàssics els podia donar una imatge paterna viril?, en cap cas evidentment (Rakhmàninov?) un marieta londinenc com tants altres, mentre que el seu pare tractava amb vaques adultes, grans mamífers en tot cas, cinc cents quilos pel cap baix.\n«Serotonina» és el típic/atípic llibre que t’agradaria odiar, i segurament l’odiaràs. Però amb un gran somriure dibuixat als llavis.\nmatilde urbach 11 de març de 2019, a les 10:14\nAviam, m'hauríes de fotre un cop de mà. Resulta que no hem fet mai cap Houellebecq al club de tortura i en tinc moltes ganes. Vaig fer una enquesta al truiter i va guanyar Plataforma. Tu que en dius?\nAllau 11 de març de 2019, a les 10:22\nSí, jo diria que "Plataforma" està bé. Aquest "Serotonina" també es pot recomanar.\nmatilde urbach 11 de març de 2019, a les 10:34\nSigui Plataforma, doncs. Merci!\nAllau 11 de març de 2019, a les 23:55\nLes addictes lectores vigatanes segur que no t'ho perdonaran mai. Com tantes altres vegades.\nmatilde urbach 12 de març de 2019, a les 7:27\nÉs a fi de bé. Sempre.


Mayerling (en directe Royal Opera House) - Cinema Prado Sitges - Cineclub Sitges\nMayerling (en directe Royal Opera House)\nDESITJOS PERILLOSOS, SECRETS FAMILIARS I INTRIGUES POLÍTIQUES aguaiten a cada MOMENT D’AQUESTA AUDAÇ COREOGRAFIA EN EL BALLET DE KENNETH MACMILLAN INSPIRAT EN FETS REALS.\nMayerling és un clàssic del repertori de The Royal Ballet, amb la seva profunditat emocional, les seves evocadores imatges i un dels papers més exigents mai creats per a un ballarí. Kenneth Macmillan coreografiar una obra complexa sobre l’hereu psicològicament turmentat de l’imperi dels Habsburg, el príncep hereu Rodolfo.\nDes del començament del ballet, el glamur de la cort austro-hongaresa contrasta amb el rerefons d’una intriga sexual i política que impulsa la història cap a la seva violent clímax amb un doble suïcidi.\nL’extens repartiment permet l’ús d’impressionants conjunts, a més dels nombrosos sols que conté el ballet, d’un caràcter molt personal, i de pas de deux d’un erotisme pertorbador. Aquest ballet, ple d’intensitat, bogeria i passió, demostra que de vegades la veritat és més escandalosa que la ficció.


Escola MARINADA – Pàgina 3 – Cambrils\nSORTIDA EN BICICLETA DE 6è\nPublicat el 15 Mai 2021 15 Mai 2021 per marinada\nEls alumnes de 6è van fer, ahir, divendres, una sortida en bicicleta fins a la Porta de Ponent, a tocar de la riera de Riudecanyes.\nAquesta activitat combina l’educació física amb l’artística, ja que l’objectiu de la pedalada era arribar a la platja i allí, amb elements de la natura, experimentar i crear, al mateix temps que gaudir de l’aire lliure i del lleure.\nUs deixem unes quantes fotos, que trobareu clicant a la imatge:\nP5 VISITA EL PARC SAMÀ\nPublicat el 15 Mai 2021 per marinada\nDimarts, 11 de maig, malgrat l’incipient vent que començava a bufar, els valents nens i nenes de P5 van pujar a l’autocar, decidits a gaudir d’un dia màgic, tot descobrint les meravelles del Parc Samà.\nPer si no l’heu visitat encara, us deixem que feu un tastet, mentre mireu la galeria de fotos que us hem preparat. La trobareu clicant a la imatge de sota:\nPublicat el 23 Abril 2021 per marinada\nQuina alegria haver pogut celebrar Sant Jordi! I quin bon temps que hem tingut, aquesta tarda!!\nDesprés d’uns dies ben atrafegats, amb manualitats, representacions teatrals, exposicions, gimcanes, trobades dels jurats, … avui ens hem trobat tots els alumnes i mestres a la pista de bàsquet (per poder estar ben separadets) i hem fet l’acte central de la Diada, els lliuraments de premis dels Jocs Florals.\nCom que malauradament no ens heu pogut acompanyar, us convidem ara a que visiteu la galeria de fotos i vídeos que hem fet. La trobareu clicant al drac!\nVisita a DiadeGranja, de Reus\nEls nens i nenes de P4 van visitar, ahir dijous, DiadeGranja, una instal·lació preparada per donar a conèixer als infants com es la vida a una granja i que puguin tenir contacte amb molts i diversos animals.\nPer poder gaudir amb els vostres fills i reviure aquest dia tan bonic, només heu de clicar a la següent imatge:\nPublicat el 2 Març 2021 per marinada\nEscola Marinada. Aires de canvi!!\nPublicat el 13 febrer 2021 per marinada\nPòster del Carnaval 2021\nDivendres, 12 de febrer, malgrat el temps rúfol que ens ha acompanyat tot el dia, hem celebrat el Carnaval 2021 amb tota la il·lusió i ganes de sempre. Ningú hagués dit que la pandèmia ja fa un any que dura… si no fos perquè hem augmentat les mesures de seguretat i no hem pogut convidar els pares i mares a acompanyar-nos.\nAquesta edició del carnaval l’hem volgut dedicar a la pintura, i hem organitzat un museu d’art vivent amb el qual hem recorregut diversos períodes i estils. Vet aquí la desfilada:\nP3 – “El naixement del dia” de Joan Miró\nP4 – “Senecio” de Paul Klee\nP5 – “Composició II” de Piet Mondrian\n1r – “Cercles” de Sonia Delaunay\n2n – “Carabassa” de Yayoi Kusama\n3r – “L’arbre de la vida” de Gustav Klimt\n4t – “Autoretrat cubista” de Pablo Picasso\n5è – “Las Meninas” de Diego Velázquez\n6è – “La persistència de la memòria” de Salvador Dalí\nCom que segur que us heu quedat amb ganes de veure més fotos, després d’aquest tastet, us convidem a visitar la galeria d’imatges del CARNAVAL 2021, que trobareu clicant AQUÍ.\nAIXÍ TREBALLEM A P5\nPublicat el 11 febrer 2021 11 febrer 2021 per marinada\nAvui els nens i nenes de P5 us volen ensenyar com de bé s’ho passen mentre treballen i aprenen. Toquen, miren, mouen, pinten, retallen, compten, s’embruten… i són feliços!!\nLes mestres us han fet uns reculls magnífics, on podeu veure les evidències d’aquest treball. Mireu-les i gaudiu!!\nImatges dels nens de les dues classes, aprenent amb els números.\nAIXÍ TREBALLEN A P5 A i AIXÍ TREBALLEN A P5 B\nTALLER DE PINTURA A P4\nPublicat el 11 febrer 2021 per marinada\nEls nens i nens de P4 són uns grans artistes i ens ho han demostrat al taller de pintura creativa que han fet a l’escola.\nHan estat gaudint de l’art en papers de grans dimensions, per tal de tenir molta més llibertat de moviment, i els resultat ha estat espectacular.\nUs deixem unes fotos, perquè pugueu veure quines estones més divertides han passat! Cliqueu AQUÍ i accedireu a l’àlbum de fotos.\nHEM CELEBRAT NADAL\nPublicat el 21 Desembre 2020 21 Desembre 2020 per marinada\nAvui, 21 de desembre, darrer dia del trimestre i de l’any, hem celebrat Nadal a l’escola, per complir amb la tradició.\nEns ha visitat el Patge de Ses Majestats i li hem donat les cartes dels nens i nenes de P3 fins a 4t, perquè les faci arribar als Reis. També hem fet cagar el Tió, que estava a punt de petar, després de menjar tant, aquests dies. I ens hem fet un munt de fotos, per poder recordar aquest dia tan especial.\nHem agrupat les fotos per cursos, perquè les pugueu trobar amb més facilitat. Cliqueu al botó del curs que us interessa i gaudiu de la festa!!\nBon Nadal, famílies!!\nPublicat el 20 Desembre 2020 per marinada\nBenvinguts a la primera (i esperem que última) edició del Concert de Nadal en format virtual!\nHem trobat a faltar el caliu de la vostra companyia, mares i pares, àvies i avis, família… i també els nervis del directe, que sempre són un afegit a la diversió però, malgrat tot, no hem volgut deixar passar l’oportunitat de celebrar Nadal amb el tradicional concert.\nGaudiu de les gravacions que hem fet, classe per classe, per respectar els grups bombolla.\nP3 canta “He fet un ninot de neu”\nP4 A canta “Bon Nadal Babaclub”\nP4 B canta “Bon Nadal Babaclub”\nP5 A canta “Ja venen els Reis”\nP5 B canta “Ja venen els Reis”\n1r A canta “Camina Maria”\n1r B canta “Camina Maria”\n2n A canta “A Betlem me’n vull anar”\n2n B canta “A Betlem me’n vull anar”\n3r A canta “El Rabadà”\n3r B canta “El Rabadà”\n4t A canta “Tam Pa Ta Pam”\n4t B canta “Tam Pa Ta Pam”\n5è A canta “Esta nit és bona nit”\n5è B canta “Esta nit és bona nit”\n6è A canta “Oh, Tanenbaum”\n6è B canta “Oh, Tanenbaum”