RedGlobe Notícies - Sobre la digitalització de l’ensenyament\nEl passat 26 de Març, el conseller d’Educació Josep Bargalló, anunciava que el curs escolar es reprendrà telemàticament després de les vacances de Setmana Santa. Des de la Sectorial d’Educació de la COS, ja s’ha manifestat el rebuig per les mesures adoptades, deixant en evidència que no corresponen a la realitat que viu l’alumnat i les seves famílies a les escoles públiques catalanes.\n“Una vegada més, tornem a carregar contra la mala gestió d’un Departament, que pensa més en com acabar el curs i que no se li solapen els terminis que no en lluitar contra la segregació escolar. És l’administració qui ha de garantir la igualtat d’oportunitats en tot l’alumnat, també en una situació sense precedents.”\nDes de la COS Acció Social ens volem sumar a la denúncia de les companyes de la sectorial d’Educació. Des del sector social, a més, també volem posar el focus sobre les famílies amb infants amb Necessitats Educatives Especials i les professionals que hi treballen realitzant tasques de Suport Educatiu dins de l’aula.\nLa finalització del curs escolar telemàticament perjudicarà els infants amb NEE que fins ara han tingut el suport d’una especialista i la del professorat, oferint una educació especialitzada i individualitzada on es vetllava perquè l’infant pogués créixer acadèmicament i potenciar la seva autonomia. No és una novetat però, que les institucions i administracions públiques oblidin els col·lectius minoritaris posant per damunt els interessos econòmics i polítics, deixant palès que les mesures adoptades són insuficients, segregadores i només van dirigides a una part de la població que té facilitats per accedir-hi.\nTanmateix, aquesta situació no només afecta l’alumnat i professorat, sinó que també afecta les professionals especialitzades que treballen en els centres educatius. Moltes de les Tècniques en Integració Social no formen part de l’equip educatiu del centre o si en formen part, la majoria estan contractades per empreses externalitzades i no tenen reconeguda la seva categoria professional. Arran de la crisi de la Covid-19 i l’obligatorietat de tancar les escoles, les empreses i fundacions privades que gestionen aquest servei, han optat per acomiadar les treballadores o aplicar ERTOs. Aquesta situació agreuja encara més la precarització d’un sector que sempre ho ha estat: privatització de serveis essencials, contractes temporals, convenis de lleure i sous per sota del conveni que ens correspondria.\nLes treballadores del sector social també volem remarcar que la desigualtat d’oportunitats de la infància i adolescència en la represa telemàtica no tan sols és degut a l’accés o no de les tecnologies. Els nens i nenes del nostre país viuen situacions familiars i de context molt diverses. Sovint amb presència de violència a la llar, sent víctimes i observant violència masclista, o dinàmiques familiars conflictives. També angoixes familiars i pròpies en relació amb manca d’aliments, infrahabitatge o por a la pèrdua del domicili. Aquestes situacions generen una desigualtat pel que fa a l’estabilitat emocional, social i familiar que permeti un marc favorable per afrontar el curs escolar telemàticament.\nExigim que la Generalitat de Catalunya garanteixi la igualtat d’oportunitats per tot l’alumnat, també pels que tenen Necessitats Educatives Especials. Que es facilitin els recursos necessaris a les famílies i al professorat per poder garantir una educació de qualitat i no segregadora i finalment, que es validi la professionalitat de les tècniques internalitzant el servei.


Violència masclista Terrassa\nMeteoMar M. Vizcarro\nPeix per dinar o sopar: aquesta és la qüestió per festes\nAquesta és una pregunta que històricament, almenys a casa meva i a la de molts amics, s'ha fet al llarg dels anys, comenta Mario Vizcarro. Evidentment en qüestions de gustos no hi ha normes. També es pot fer un mar i muntanya. Aquí a casa nostra tenim la sort de tenir moltes alternatives dintre del peix i marisc, des d'entrants amb ostres arrissades del Delta, etc. La taula de Nadal ha de ser una festa, i permet fins i tot fer la simbiosi total, com aquell plat famós del Port de Llançà de pollastre de pati amb escamarlans! ·\tPregunta: Hi plats fets amb peix i carn a l'hora? ·\tPremi: Una ampolla de cava Rosat Trepat 2017, gentilesa d'Agustí Torelló i Mata >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nConsells per gaudir dels millors àpats de Nadal amb peix i marisc\nAra que ja és temps de fer la compra del àpats de Nadal descobrirem uns quants consells per evitar la gran pujada de preus del peix i el marisc. I un cop el tenim a casa, Mario Vizcarro ens explicarà com el podem conservar de la millor manera sense perdre cap propietat. ·\tPregunta: Cal congelar el peix? ·\tPremi: Xec regal per una experiència de 2 hores i per a dues persones a l'ESPAI CEL, amb 7 piscines termals i una piscina exterior. Gentilesa del Balneari Termes Victòria de Caldes de Montbui, dates a concretar amb el Balneari. >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nEl peix de tardor, el roger o moll\nSempre som partidaris dels peixos de temporada i de casa nostra. A més, són més econòmics. Mario Vizcarro ens porta el moll amb les seves característiques i ens explica de quina manera el podem cuinar per treure el màxim profit al seu gust. ·\tPregunta: el roger o moll és peix blanc o peix blau? ·\tPremi: 2 pots de fumet de peix, 100% natural, ideal per a sopes, arrossos i fideuàs, gentilesa dels Pescadors de Roses. >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nLa salinada al delta de l'Ebre, l'or blanc de casa nostra\nAl Mediterrani, des de sempre, s'han desenvolupat processos per extreure la sal de l'aigua de mar. Quan a les basses l'aigua arriba a una salinitat unes deu vegades superior a la del mar, precipita el clorur sòdic i es pot recollir amb pales o amb maquinària. La producció de sal té una llarga tradició al delta de l'Ebre. Albert Juanola, conseller de la Societat Infosa, ens posa al dia d'aquesta explotació del calendari per collir la sal i ens posa xifres de les quantitats recollides. Pregunta: Quin és el producte estrella de la secció gourmet? Premi: 2 pots de fumet de peix, 100% natural, ideal per sopes, arrossos i fideuàs, gentilesa dels Pescadors de Roses. >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nEl suc, una part del que es pesca es reparteix\nEl suc no té res a veure amb el líquid espremut d'una fruita. És una prima sobre la feina feta d'alguns oficis. Maria Vizcarro ens explica què és el suc i com funciona en el món de la pesca. Pregunta: El suc és només per als pescadors ? Premi: 2 pots de fumet de peix, 100% natural, ideal per sopes, arrossos i fideuàs, gentilesa dels Pescadors de Roses. >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nLes espardenyes, les del fons marí\nL'espardenya és juntament amb les garoines un dels pocs equinoderms comestibles. A la llotja els pescadors el porten net, li treuen la part de fora, obren els exemplars amb un ganivet i extreuen l'espardenya, és a dir, la carn. Mari Vizcarro ens descriu on viu i les seves característiques culinàries. Pregunta: on es pesquen les espardenyes? Premi: 2 pots de fumet de peix, 100% natural, ideal per a sopes, arrossos i fideuàs, gentilesa dels pescadors de Roses. >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nAmplia el catàleg de peixos que menges amb la veta\nQuants peixos acostumes a consumir? Afegeix un altre peix a la teva cuina. És ideal per fer fumets i per a fritura. Mario Vizcarro ens mostra aquest peix, amb les seves característiques i tot el que en podem treure. Pregunta: De quin color són majoritàriament les vetes? Premi: 1 pot de fumet de peix, 100% natural, ideal per sopes, arrossos i fideuàs, gentilesa dels Pescadors de Roses + un estoig de Catalunya Ràdio. >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nSaps diferenciar un calamar d'una canana? Mario Vizcarro ens mostra les diferències, on i com viu la canana i les característiques. A més, no poden faltar els consells culinaris per treure el màxim profit d'aquest cefalòpode. Pregunta: A quin altre animal s'assembla la canana? Premi: 1 pot de fumet de peix, 100% natural, ideal per a sopes, arrossos i fideuàs, gentilesa dels Pescadors de Roses + un estoig de Catalunya Ràdio. >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nEl calamar de potera\nEl calamar de potera no és una raça de calamar. Mario Vizcarro ens ha donat tota mena de detalls de la seva temporalitat, característiques, curiositat i de consells culinaris per treure'n el màxim profit. Pregunta: La potera és una espècie de calamar? Premi: 2 pots de fumet artesanal, gentilesa de la Confraria de Pescadors Verge del Carme de Sant Carles de la Ràpita. >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nÉs temps de galeres\nLa galera és un crustaci que viu en fons arenosos on fa cavitats que ella mateixa excava. Mario Vizcarro ens diu on viu a casa nostra, algunes curiositats, quan és la millor temporada de captures i, sobretot, com presentar-la als fogons. Pregunta: On es pesca la galera? Premi: 2 pots de fumet artesanal, gentilesa de la Confraria de Pescadors Verge del Carme de Sant Carles de la Ràpita. >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nEls efectes del canvi climàtic a la pesca i aqüicultura catalana\nL'augment de les temperatures associat a l'escalfament del planeta té conseqüències reals sobre la pesca a les costes catalanes. Mario Vizcarro ens dona exemples clars i reals dels l'efectes del canvi climàtic. Pregunta: A quina temperatura mort la cria del musclo? Premi: 2 pots de fumet artesanal, gentilesa de la Confraria de Pescadors Verge del Carme de Sant Carles de la Ràpita. >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nConsells per a un bon peix i marisc per Nadal\nEls preus del peix i el marisc es disparen quan s'acosten les dates més assenyalades de l'any. Mario Vizcarro ens dona uns quants trucs per comprar al millor preu, per congelar, com congelar, per descongelar i per cuinar. Pregunta: Cal congelar el peix? Premi: 2 pots de fumet artesanal, gentilesa de la Confraria de Pescadors Verge del Carme de Sant Carles de la Ràpita. >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\nUn pla experimental de pesca exitós a Castelló i la Ràpita\nUs presentem un projecte experimental de pesca a les aigües de Castelló i la Ràpita que es va dur a terme fa molts anys. En Mario Vizcarro ens el detalla per valorar els plans de gestió, que tenen un resultat molt positiu per a la mar i per a les persones que hi treballen. Pregunta: Quants anys va durar aquest pla d'arrossegament? Premi: 2 pots de fumet artesanal, gentilesa de la Confraria de Pescadors Verge del Carme de Sant Carles de la Ràpita. >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognoms i població.\nLa sípia, pla de gestió a les badies de Pals i Roses\nEl 21 de setembre passat es va constituir el Comitè de Cogestió del Pla de Gestió de la sèpia a les badies de Pals i Roses. La sèpia és una espècie de mol·lusc de rellevància i importància socioeconòmica per a la pesca artesanal de la zona. Mario Vizcarro ens parla de la necessitat del pla de gestió, les mesures i els objectius. Pregunta: Quina modalitat pesquera s'adreça aquest pla? Premi: 2 pots de fumet artesanal, gentilesa de la Confraria de Pescadors Verge del Carme de Sant Carles de la Ràpita. >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.\n311  El cranc blau, què cal fer?\nFa dos anys, el setembre del 2016, us vam presentar la novetat de la comercialització del cranc blau del delta de l'Ebre. La seva velocitat de colonització, la seva comercialització i la problemàtica, amb Mario Vizcarro. Pregunta: Quina és la millor època per menjar-ne? Premi: 1 pot de fumet de peix, 100% natural, ideal per a sopes, arrossos i fideuàs, gentilesa dels Pescadors de Roses + un buf d'ICat >>Envia la resposta a meteomauri@catradio.cat amb el teu nom, cognom i població.


SERVEIS COL·LEGIALS - CoDiNuCat – Col·legi de Dietistes-Nutricionistes de Catalunya\nSERVEIS COL·LEGIALS, DESCOMPTES I AVANTATGES\nEl CODINUCAT ofereix els següents serveis a les seves col·legiades i col·legiats:\nTots els col·legiats/des tenen accés a informació legal bàsica sobre la normativa vigent i d’aplicació per al desenvolupament de l’activitat professional. Per tal d’accedir a aquest servei, només cal enviar la consulta al correu electrònic a assessoria@codinucat.cat.\nI identificar-vos amb el número de col·legiat/da.\nEl CODINUCAT disposa d’un servei de biblioteca presencial amb material i documentació de totes les àrees d’estudi de la nutrició.\nEl CODINUCAT ofereix la possibilitat als seus col·legiats/des a donar-se d’alta en l’enviament d’ofertes exclusives per a col·legiats/des. (+informació)\nEls col·legiats/des podran gaudir opcionalment de la pòlissa col·lectiva d’A.M.A. a un preu molt reduït. (+informació)\nDescomptes amb entitats privades\nFruit dels diversos convenis amb diferents empreses de serveis, els col·legiats/des del CODINUCAT, poden gaudir d’avantatges i descomptes especials.\nEl CODINUCAT facilita la formació de manera gratuïta o bé amb descomptes avantatjosos, tant pels seus propis cursos, com per la formació externa oferta per entitats amb conveni.\nSón delegacions que reuneixen professionals amb un interès d’estudi i desenvolupament professional comú, oferint al Col·legi i als col·legiats/des assessorament i informació relativa a la temàtica.\nEl CODINUCAT ofereix l’opció al col·legiat/ada de publicar i anunciar els seus serveis a la plana web del Col·legi.\nDescompte exclusiu del 10% per la compra d’entrades per l’espectacle de BILLY ELLIOT El Musical\nBILLY ELLIOT El MusicalBILLY ELLIOT El Musical, arriba al Teatre Victòria de Barcelona després d’oferir onze temporades de gran èxit a Londres, quatre a Broadway i tres a Madrid. A partir de la seva estrena en el Teatre Victòria, Billy Elliot només podrà veure’s a Barcelona.\nIncloent l’exquisida banda sonora composta per Elton John, amb increïbles coreografies, una posada en escena espectacular i una història emocionant, BILLY ELLIOT ofereix una experiència teatral única i extraordinària que ha conquistat els cors de milions d’espectadors a tot el món. BILLY ELLIOT és un espectacle recomanat per a majors de 8 anys.\nPer sol·licitar el codi promocional contactar amb comunicacio@codinucat.cat\nCONVENI Conveni: Gaudeix del preu especial del servei de SEGURdades SL\nCom tots sabem, el 25 de maig de 2018 es va començar a aplicar el nou reglament europeu de protecció de dades personals (RGPD 2016/679), que va acompanyat d’una nova Llei Orgànica de Protecció de Dades, que desenvolupa part de la nova normativa.\nDescomptes especials: Espai Boisà\nDescomptes especials: EXPOSICIÓ “HUMAN BODIES” prorrogat fins a nou avís!\nDescomptes especials: Museu Europeu d’Art Modern\nDescomptes especials: Revista “Serra d’Or


No imiteu Macron, por Francesc-Marc Álvaro\nNo imiteu Macron\n30/06/2020 00:28 | Actualizado a 30/06/2020 07:24\nEmmanuel Macron va sortir com la vacuna perfecta contra tota mena de populismes a dreta i esquerra. Va provocar entusiasmes. Tots volien ser com el francès, també aquí. Era impossible resistir-se al dolç encant d’una política que encarnava, embolicada en cel·lofana, una promesa elegant de racionalitat i equilibri, tot amanit amb la sal de la transversalitat, superadora –es va dir– dels partits. Un moviment regenerador, polit. Busqui, compari i si troba alguna cosa millor, compri-ho. Ara, Macron s’ha fotut una trompada de les que fan època. El segon torn de les municipals dona uns pèssims resultats al partit del president, la República en Marxa (LREM).\nLa periodista Anne Fulda explica com actuava el nen prodigi que avui dorm al palau de l’Elisi quan el va fitxar David de Rothschild per al seu banc: “Exerceix el seu encanteri en tothom i, malgrat algunes travetes i petites enveges naturals, aconsegueix aplegar rere seu joves i no tan joves; i ho fa mostrant-se encantador amb tothom”. L’encanteri. El tipus encisador. La República que fa olor de Nenuco. Macron va connectar i va ser descrit com la gran esperança europea. A l’hora de la veritat, ha estat la cancellera Merkel la que ens permet alimentar esperances assequibles. Però Merkel sí que té un partit, una màquina que exerceix sobre cada pam de la nació, amb terminals en fàbriques, escoles, esglésies i associacions veïnals. Una cosa seriosa, vaja.\nSi un partit no aplega persones en barris i pobles, picant pedra, som davant un bluf\nEl no-partit de Macron ens regala avui una lliçó lluminosa, que en prenguin nota els que vulguin estalviar-se la patacada: la política és gent sobre\nel terreny, persistint durant molt de temps, a les verdes i a les madures, i fora dels focus. Les xarxes socials creen el miratge d’una implantació que, a la mínima de canvi, es volatilitza i queda en res perquè, en realitat, mai no va transcendir la bombolla autoreferencial. Si un partit no aplega persones en barris i pobles, picant pedra, som davant un bluf. Per exemple, Cs a Catalunya.\nNo hi ha misteris, no hi ha miracles. Hi ha suor i trepitjar fins a l’últim racó de la comarca més recòndita. Sembrar. Michael Ignatieff, el canadenc que va aspirar a primer ministre i va perdre, ho resumeix d’aquesta manera: “Si internet substitueix la política, desapareixerà tot contrast amb la realitat i ja no hi haurà cap ocasió perquè un votant contempli en persona un polític i prengui la decisió de confiar en ell o no, de creure’l o no”. El professor rebla el clau així: “La política ha de continuar sent una cosa corpòria perquè la confiança és corpòria”.


Sarrià – Sant Gervasi feminitza quatre espais públics recordant dones fins ara oblidades\nEl 19 de juny es farà a la Seu del Districte un acte obert al veïnat per presentar els quatre espais amb nom de dona\nEl Consell de Dones de Sarrià – Sant Gervasi va proposar a la Ponència de Nomenclator de la ciutat incrementar la presència de noms de dona als espais públics del districte, en una iniciativa que va ser aprovada a finals del 2018. Es tracta de figures amb una trajectòria professional i vital reconeguda, tal com explicava El Jardí a principis d’aquest any.\nUns jardins i tres places amb noms de dona\nAixí, el districte passarà a comptar amb els Jardins de Maria Carbonell i Mumbrú (en l’espai situat entre els carrers del Comte de Sert, de Josep Garí, de Collserola i de Carles Pirozzini), la plaça de Carme i Enriqueta Soriano i Tresserra (l’espai situat entre el carrer Santa Fe de Nou Mèxic i la plaça de Sant Gregori Taumaturg), la placeta d’Angelina Alòs i Tormo (l’espai situat entre el passeig de la Bonanova, Via Augusta i els carrers de la Mare de Déu de Núria i de Salvador Mundí) i la plaça de Maria Luisa Granero (l’espai situat entre els carrers de Pomaret i de Terré i el passatge d’Holanda).\nMaria Carbonell i Mumbrú (Barcelona, 1911 – 1988) va ser una pianista catalana formada a l’Escola Municipal de Música de Barcelona, l’actual Conservatori, on també va ser professora de piano, va destacar per la interpretació de les 32 sonates de Ludwig van Beethoven. Durant un temps va formar duet amb el seu marit, el violinista Joan Massià. Va viure al carrer de la Ciutat de Balaguer.\nCarme Soriano i Tresserra (Barcelona, 1917 – 1996) va ser la primera gran figura de la natació femenina catalana que va dominar tots els estils i distàncies. Va aconseguir 31 rècords individuals i 13 més en equip, que no es van superar fins al cap de 20 anys. Als 10 anys, ella i la seva germana Enriqueta es van fer sòcies del Club Natació Barcelona, i va participar en les travessies del Port de Barcelona, organitzades per aquest club, que va guanyar sis vegades.\nEnriqueta Soriano i Tresserra (Barcelona, 1920 – 1983), juntament amb la seva germana Carme, va ser una de les grans figures de la natació femenina catalana durant els anys 1930 i 1940. Va ser campiona d’Espanya en 10 vegades en la categoria individual. Les seves especialitats van ser el crol i les llargues distàncies.\nAngelina Alòs i Tormo (València, 1917 – Barcelona, 1997) va estudiar a l’Escola del Treball de Barcelona, on el seu pare era professor de ceràmica, i on el 1945 va obtenir una plaça de professora. L’any 1951 va fundar el propi taller i va esdevenir una gran representant de la ceràmica contemporània. Va fer nombroses exposicions tant a Espanya com a l’estranger. L’any 1998 es va celebrar la primera Biennal de Ceràmica d’Esplugues Angelina Alòs.\nMaria Luisa Granero (1924-2012) va encarnar la imatge de la superació i també de la discreció en el tarannà de la seva vida i, per això, es diferencia però es fon entre les altres dones del seu temps que van dedicar les seves vides a la creació. L’experiència la va adquirir treballant per l’escultor Monjo. Va exposar la seva obra per primera vegada el 1942 i des de llavors no va parar de rebre premis i reconeixements. La seva obra es pot trobar per tot Espanya i part d’Europa. Va ser membre de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi.\nEl dimecres 19 de juny, a les 19 h, la Seu del Districte acollirà la presentació d’aquests quatre espais del districte que passen a tenir nom de dona, en un acte obert a tot el veïnat.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Stoupa Entrada:\nKalogria...Habitacions per nit per només80 EUR Katikies Manis...Habitacions per nit per només866 EUR Polismata...Habitacions per nit per només117 EUR Maniatiko Village...Habitacions per nit per només428 EUR Kastro-Zoi...Habitacions per nit per només337 EUR Vardia Hotel...Habitacions per nit per només78 EUR Melitsina Village Hotel...Habitacions per nit per només701 EUR Apartments Elena...Habitacions per nit per només467 EUR 1 ComentarisKaterina's Studios...Habitacions per nit per només58 EUR Kolokotronis Hotel & Spa...Habitacions per nit per només1.091 EUR Maison Viros...Habitacions per nit per només992 EUR 1 ComentarisLefktron Hotel...Habitacions per nit per només467 EUR Olympia Villas...Habitacions per nit per només1.542 EUR Stella Rooms...Habitacions per nit per només312 EUR Pleiades...Habitacions per nit per només701 EUR Liodentra...Habitacions per nit per només195 EUR Palataki...Habitacions per nit per només483 EUR 1 ComentarisNotos Hotel...Habitacions per nit per només104 EUR Papanestoras Apartments...Habitacions per nit per només65 EUR Remvi Hotel - Apartments...Habitacions per nit per només467 EUR Més zones a Stoupa\nMés de 1.225.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 32.000.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 57.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Stoupa Restaurants i cafeteries\nStoupa és una de les destinacions més visitades de Stoupa. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, Stoupa és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Pels millors allotjaments a la ciutat i els preus més baixos a comparar, no miri més enllà d'agoda.com. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a Stoupa i us direm els preus ideals disponibles.\nHotels destacats a Stoupa, Stoupa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Kalogria està situat idealment a Stoupa; una de les...\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Stoupa, Katikies Manis és l'el·lecció...\nDissenyat tant per oci com per negoci, Polismata està situat idealment a Stoupa; una de les...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Stoupa, no busqui més enllà de Maniatiko...\nAl visitar Stoupa, vosté es sentirà com a casa a Kastro-Zoi, què li ofereix un allotjament de...\nConvenientment situat a Stoupa, Vardia Hotel és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat...\nDissenyat tant per oci com per negoci, Melitsina Village Hotel està situat idealment a Stoupa; una...\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Stoupa, Apartments Elena és...\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Katerina's Studios és una elecció...\nAl visitar Stoupa, vosté es sentirà com a casa a Kolokotronis Hotel, què li ofereix un allotjament...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Stoupa, no busqui més enllà de Maison Viros....\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Lefktron Hotel és una elecció...\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Stoupa, Olympia Villas és l'el·lecció...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Stoupa, no busqui més enllà de Stella Rooms....\nConvenientment situat a Stoupa, Pleiades és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Stoupa, no busqui més enllà de Liodentra. Des...\nDissenyat tant per oci com per negoci, Palataki està situat idealment a Stoupa; una de les...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Stoupa, no busqui més enllà de Notos Hotel. Des...\nDissenyat tant per oci com per negoci, Papanestoras Apartments està situat idealment a Stoupa; una...\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Stoupa, Remvi Hotel - Apartments és...\nTots els hotels de Stoupa\nHotels a Stoupa: Apartments ElenaKalogriaKastro-ZoiKaterina's StudiosKatikies Manis\nLlocs d'interès a Stoupa: Yesterday & TodayPanorama Taverna


Els nous rellotges de PLATA DE PALO ens introdueixen en un univers de peces contundents, innovadors i atemporals.\nPlata de Palo presenta una línia de rellotges amb col·leccions contundents i atemporals, detalls i acabats que caracteritzen la marca i materials resistents de qualitat.\nPlata de Palo Watch R6M col·lecció 1943\nEl nou rellotge Plata de Palo de la col·lecció 1943, és llegenda en estat pur de James Carson. La caixa d'acer inoxidable amb acabat vintage PLATADEPALO, recorda els cascs de vaixells de ferro maltractats pel temps....\nPlata de Palo Watch R2B2 col·lecció 1943\n289,00 € (amb impostos)\nEl rellotge Plata de Palo de la col·lecció 1943, és llegenda en estat pur de James Carson. La caixa d'acer inoxidable amb acabat efecte vintage PLATADEPALO, recorda els cascs de vaixells de ferro maltractats pel...\nPlata de Palo Watch R2M1 col·lecció 1943\n269,00 € (amb impostos)\nPlata de Palo Watch R2B1 col·lecció 1943\nPlata de Palo Watch R1B1 col·lecció INITIAL\nEl rellotge Plata de Palo de la col·lecció Initial esbossa i revela les línies essencials per on transita aquest nou projecte de PLATADEPALO. Són els bàsics, peces d'aparença senzilla, despullada de tot artifici però...


FITXER. Al restaurant - Revista (Pausa.) Quadern de teatre contemporani\nTítol: Al restaurant\nEditorial (o forma de localització): Edicions 62 (Els llibres de l’Escorpí, Teatre/El Galliner, 133).\nTraduccions: Al castellà. Revista ADE. Febrer 1994.\nPàgines: 55 pàgs.\nPersonatges: Tres dones i nou homes. Hi ha alguns personatges secundaris que podria fer un mateix actor. Cambrer (55 anys), funcionari (50 anys), captaire (vell, recull cartons), universitari, prostituta (jove). També una dona de 45 anys, un noi de 15 anys, una noia de 25 anys, dos homes joves i dos nois d’aspecte marginal. El vell, la prostituta, els nois marginals, els homes joves i l’universitari no parlen.\nEspais: Un. Interior d’un restaurant amb visió del carrer (una placeta o àrea peatonal sense circulació de cotxes) a través d’un gran finestral que divideix l’escenari en dues meitats.\nTemps representat: Unes hores (amb una aturada fora del temps real).\nSinopsi: Una dona arriba al restaurant. Arriba d’hora, espera el seu ex-marit i el seu fill. Pel carrer passen els dos homes, el vell dels cartrons, la noia, i després, altre cop la noia acompanyada de l’universitari. Mentrestant, la dona conversa amb el cambrer, que és l’amo del local. Arriben el marit i el fill.\nComença la segona part: la dona, l’home i el fill són gairebé al final del dinar. Pausa: el temps real s’atura -el cambrer atura el rellotge-, desapareix la frontera entre el restaurant i el carrer, la dona i el cambrer conversen en un espai i un temps irreals. La resta de personatges de la comèdia els observa des del banc que hi ha al carrer. El rellotge torna a funcionar. La dona, l’home i el fill encara són als postres.\nComença la tercera part, és de nit, la noia entra al local i conversa amb el cambrer, fan l’amor, la noia se’n va. Quan surt, el cambrer fa proposicions a la puta, que el rebutja. Apareixen dos nois d’aspecte marginal, apunyalen el cambrer i li roben la cartera. La puta s’ajup, l’agafa, li posa el cap damunt la falda i l’acaricia. Fosc.\nAnotacions: Al pròleg que encapçala la peça, Ramón Simó cita Bernard-Henri Lévy a propòsit de la seva biografia novel·lada de Baudelaire. Diu així:\n“Ni ha sentit ni ha vist el vell que l’atrapava. De l’única cosa que pot estar segur és que això ha passat, recentment per una misteriosa acceleració del temps que de sobte cristal·litza en ell.”\nEs tracta, doncs, de la sobtada consciència del pas del temps, del temps passat irrecuperable (idealitzat o perdut) i del temps present que no s’atura, que cada dia ens allunya més dels propòsits i de les esperances, d’una vida plena. Segurament, l’existència de l’home té sentit en la mesura que compta amb la penyora del temps futur: l’assegurança enganyosa que sempre és a punt per justificar els fracassos i la mandra, l’ajornament pesant de projectes i obligacions. Una assegurança que, de mica en mica, es va exhaurint fins a deixar-nos indefensos davant d’un present que s’escapa veloçment cap al no-res.\nA Al restaurant, Casas, com ja havia fet a Nus, juga deliberadament, des del punt de vista formal, amb una organització temporal complexa, una temporalitat que té molt a veure amb els anhels i les preocupacions dels personatges: quanta gent no desitjaria poder aturar les agulles del rellotge tal com fa el personatge principal d’aquesta peça? Tot consisteix a obtenir uns instats de recapitulació, una petita treva, un armistici que serveixi per aturar, encara que només sigui durant una breu estona, aquests minuts implacables que s’escolen vertiginosament i no ens deixen temps per ordenar les idees, per organitzar el futur, per reflexionar. És per això que els personatges volen “fer una pausa per saber on som”, que volen organitzar-se, planificar el temps que els queda: ara, en la maduresa, de sobte, s’han adonat que sempre han viscut “pensant que la vida començava demà”.\nMots clau: Al restaurant (obra), català (teatre), Joan Casas\nEntrada anteriorFITXER. Valeria y los pájaros Entrada posteriorRetrovisor. Què he esperat?


31 gener, 2022 18 febrer, 2022 ~ alls\nDijous 17 de febrer, 19h\n«La bicicleta verde», de títol original «Wadjda», és una pel·lícula dramàtica saudita de 2012 dirigida per Haifaa Al-Mansour basada en la vida de la neboda de la directora. Va ser el primer llargmetratge filmat íntegrament a l’Aràbia Saudita i el primer llargmetratge realitzat per una directora saudita. El film no va poder estrenar-se al seu país, ja que a Aràbia Saudíta les sales de cinema són il·legals.\nWadjda, la protagonista del film, té 10 anys i viu en una societat tradicional i sotmesa al règim islàmic on les dones tenen restriccions a molts drets, entre d’altres, anar en bicileta. Cada dia, camí de l’escola, s’atura davant de l’aparador d’una botiga a contemplar la bicicleta verda que hi ha exposada. Si tingués una bicicleta podria competir contra l’Abdullah en una cursa, un amic del seu barri, però les noies no poden anar amb bicicleta.\nPosant a prova les figures d’autoritat i les regles del joc socials, Wadjda tractarà d’aconseguir els diners per si mateixa.\nPaís de producció: Aràbia Saudita


Eduard Antentas | oson@corre\nEncarna Núñez 2ª a Ripoll\nDurant la jornada del diumenge 21 de novembre ha tingut lloc el 32è Campionat Internacional d’Atletisme de Fons del Ripollès amb la participació de l’atleta del Club, Encarna Núñez que amb un temps de 1h23’10 ha estat la segona dona classificada a la mitja marató per darrere de Mari Carmen Auñón. L’Ester Ferrer ha estat 7ª amb 1h30’36\nAlguns dels corredors de l’equip de muntanya també hi van participar com en Ramon Corominas amb 1h20’48 i en Miquel Morales amb 1h22’45.\nTambé cal destacar la participació d’en Jordi Puigdollers amb 1h25’54, en Carles Escarré amb 1h34’09. I d’Oson@corre, en Gerard Costa amb 1h30’32, en Gabi Cunill amb 1h35’58 i l’Aureli Gòmez amb h35’58.\nVictòries i podis al Cros de Girona\nEl diumenge s’ha disputat un cros més, en aquest cas ha estat el torn del 13è Cros de Girona en el que cal destacar la 2na posició d’en Miquel Pujol en categoria veterà C, la 18na posició d’en Salvador Arrabal en veterà B i la 5na posició de l’Andreu Moreno en categoria júnior. En categoria sènior, en Lluís Ginebra ha estat 25è\nEntre les noies cal destacar la victòria de la Magda Vicens en sènior femení i la de l’Encarna Garcia en veterà A.\nVictòria de Roger Puigbó i 3r lloc de Jana Aguilar a la Jean Bouin\nEl diumenge 21 ha tingut lloc la 87na edició de la mítica prova de ruta Jean Bouin a Barcelona, on es donen cita els millors atletes de cada categoria. Cal destacar la important 3ra posició de la Jana Aguilar en categoria aleví a tan sols 6 segons de la guanyadora. També hi ha participat la Laia Aguilar que ha estat 18na en categoria cadet.\nCal destacar una nova victòria d’en Roger en aquesta prova amb la que ja suma 12 victòries.\nEn la prova internacional masculina van participar-hi l’Abel Casalí que ha estat 27è amb 33’52’’, en David Pont, 28è amb 33’52’’ i en David Marsol 30è amb 33’55’’.\nA la prova open, la participació dels nostres atletes va ser força alta amb en Jordi Ribas amb un temps de 35’15’’, l’Albert Fumanya amb 38’54’’, en Daniel Pujadas, d’oson@corre, amb 41’13’’, l’Alvar Solà amb 42’09’’.\nMolts podis a Prats de Lluçanès\nEn categoria pre-benjamí, cal destacar les dus primeres posicions de la Rita i la Míriam Viñolas i la 12na de la Jana Solé. Entre els nois d’aquesta categoria, en Nil Llopart ha estat 14è, en Nil Gutiérrez 16è i l’Oleguer Pladevall 19è.\nEn categoria benjamí, la Laura Gutiérrez ha estat 12na, en Pol Rovira 11è, en Marçal Comajoan 17è i també hi ha participat en Xavier Dot.\nEn aleví femení també s’han adjudicat les dues primeres places la Violeta Vila i la Núria Selva, la Judit Sepúlveda ha estat 15na, la Martina Massagué 18na i la Júlia Antentas 19na. Entre els nois alevins, l’Albert Sañé ha estat 12è i també hi han participat en Francesc Salvat i en Carles Martínez.\nLa Cora Sepúlveda ha estat la guanyadora en categoria infantil, seguida de la Júlia Massegué i en Genís Ferràndez també s’ha endut la victòria a Prats, en Guillem Pinyol ha estat 7è, l’Eduard Antentas 15è i l’Enric Martínez 19è.\nEn Roger Pallàs ha estat el guanyador entre els cadets, l’Eloi Pinyol 3r, l’Eloi Codina 4rt, en Marc Sañé 5è i l’Arnau Prat 6è\nGran paper de Roger Puigbó a la Marató japonesa d’Oita\nDiumenge passat es va celebrar a Oita (Japó) la 30a edició de la Marató Internacional en cadira de rodes, la prova més veterana i important de la modalitat, amb una participació de 139 atletes a la marató i 211 a la mitja. En Roger Puigbò i en Jordi Madera van ser els únics participants catalans. En Roger, que venia de fer una discreta 11a plaça a la Marató de Nova York, el diumenge anterior, va poder escapar-se amb un reduït grup d’atletes que va anar prenent avantatge sobre la resta de participants, rodant a un ritme altíssim. Va intentar, juntament amb el sud africà Ernst Van Dyk, una escapada que no va prosperar i van continuar amb els suïssos Hug i Frei, i els japonesos Kota, Hiroyuki i Nobukazu, augmentant el seu avantatge sobre la resta. Van passar per la mitja marató amb poc més de 40 minuts i es van plantar a l’entrada de l’estadi d’Oita en un grup compacte que va disputar un renyit esprint, en el que es va imposar el suís Marcel Hug, amb 1h 23m i 28s, seguit pels japonesos Kota i Hiroyuki. En Roger va ocupar la 7a plaça, amb 1h 23m i 34s, tancant el grup capdavanter, i darrera seu, a 7m i 28s arribava el japonès Masazumi, segon classificat a Nova York.\nEtiquetes: Abel Casalí, Albert Fumanya, Albert Sañe, Alvar Solà, Andreu Moreno, Arnau Prat, Aureli Gómez, Carles Escarré, Carles Martinez, Cora Sepúlveda, Cros Girona, Daniel Pujadas, David Marsol, David Pont, Eduard Antentas, Eloi Codina, Eloi Pinyol, Encarna Garcia, Encarna Núñez, Enric Martinez, Ester Ferrer, Francesc Salvat, Gabriel Cunill, Genís Ferràndez, Gerard Costa, Guillem Pinyol, Jana Aguilar, Jana Solé, Júlia Antentas, Jean Bouin, Jordi Puigdollers, Jordi Ribas, Judit Sepúlveda, Julia Massagué, Laia Aguilar, Laura Gutiérrez, Lluis Ginebra, Magdalena Vicens, Marçal Comajoan, Marc Sañe, Mari Carmen Auñón, Martina Massagué, Míriam Viñolas, Miquel Morales, Miquel Pujol, Mitja Ripoll, Nil Gutiérrez, Nil Llopart, Nuria Selva, Oita Marató, Oleguer Pladevall, Pol Rovira, Ramon Corominas, Rita Viñolas, Roger Pallàs, Roger Puigbó, Salvador Arrabal, Violeta Vila, Xavier Dot\nCategories : General, Notícies Atletisme Adaptat, Notícies Club Atlètic Vic, Notícies Cros, Notícies ECO-MITJA MARATÓ OSON@ CORRE, Notícies Ruta


LA FURA. Casal Popular de SOLSONA: A en Cala\nA en Cala\nHi ha hagut gent que ha donat tota una vida a la lluita per l’alliberament social i nacional dels Països Catalans. Gent, normalment poc coneguda fora dels cercles independentistes, que amb el seu esforç i tossuderia quan tothom pactava molles amb Espanya durant la falsa transició van dir que no era allò i que no podien aspirar a res que no fos el pa sencer. Gent que ha patit en la pròpia pell el pes de la repressió, la tortura i la presó d’aquesta mala anomenada democràcia espanyola, quedant amb seqüeles de per vida, havent d’agafar el camí de l’exili o fins i tot deixant-hi la vida.\nUna d’aquestes persones, en Josep de Calasanç Serra “Cala”, va morir aquest diumenge passat a Montpeller als 61 anys després d’una operació al cor. En Cala és un d’aquests exemples de compromís, lluita i dignitat amb el país i amb la seva gent, una persona que ha donat una vida per uns Països Catalans lliures dels jous espanyol i francès i per una societat justa.\nLa seva trajectòria s’inicia el 1969 amb la fundació del Partit Socialista d’Alliberament Nacional (PSAN). Potseriorment passà pel PSAN-Provisional i Independentistes dels Països Catalans (IPC) i a Terra Lliure, tenint-hi un paper molt actiu als seus inicis i de la que serà expulsat el 1982 per diferències tàctiques amb la resta de l’organització. La seva militància el va portar a passar llargues temporades refugiat a la Catalunya Nord, on finalment s’instal·là definitivament agafant el camí d’un exili en terra catalana. Allà la seva activitat i implicació no s’ha aturat mai fent una gran feina de promoció de la cultura catalana, sent president del Casal Jaume I de Perpinyà, impulsor de la Coordinadora d’Associacions per la Llengua (CAL), fundador de Ràdio Arrels, de l’Associació Aire Nou de Bao i dels Castellers de Bao, localitat on residia.\nEns ha deixat un dels pares de l’independentisme modern, una figura històrica. Una d’aquelles persones que si no hagués estat per elles, que van plantar cara en un moment advers, actualment l’independentisme no tindria el pes en la societat que té.\nBon viatge pels guerrers que al seu poble són fidels. L. Llach\nPublicat per Casal Popular la Fura a 15:52\nassegut a la seva cuina, va arribar, ens varem mirar i ell va esclatar a riure. Així va ser com ens varem coneixer.\nLa sort dels que hem aprés d'ell\nL'unic homenatge que el pot satisfer es la nostra victorià com a poble!!!\n19 de desembre de 2011 a les 23:07


Atlas en construcció: De la burrocràcia\nDe la burrocràcia\nSé que a aquestes alçades ja hauria d'estar curat d'espants, i més si m'hi dedico professionalment des de fa força anys, però he de reconèixer que la burrocràcia1 no deixa de sorprendre'm amb pràctiques irracionals per a fer-me perdre el temps i els nervis.\nVaig decidir matricular-me en un master a la mateixa universitat on em vaig llicenciar, i on dono classes. O, més exactament, vaig decidir intentar-ho, perquè encara no està clar. Disposat a fer passes, m'armo de paciència i entro a la xarxa per intentar saber què cal fer per a fer la pre-inscripció. Després d'uns quants clics -amb bucles inclosos- arribo a una pàgina amb els requisits, escrits, no cal dir-ho, amb el llenguatge incomprensible habitual. Faig alguna trucada per aclarir coses, i trobo una persona amable, educada, i amb ganes de resoldre -una raresa- que, tot i això, opta pel camí ortodox, malgrat que sigui incongruent.\nI és que resulta que he d'aportar còpia compulsada del meu títol i del meu expedient acadèmic. Expedits, ambdós, per la mateixa universitat on pretenc matricular-me. A partir dels expedients que tenen a la mateixa universitat. I, el títol, inscrit en un registre del qual puc facilitar el número i data d'inscripció, que consten al revers del títol. Doncs he de demanar-ho tot, malgrat el que diu la llei sobre no demanar documents que ja es tenen. I quan manifesto la meva sorpresa -ingenu que és un- em diuen “és que així és més fàcil”. I un bé negre! Consulta a Secretaria, registre, torna a Secretaria -on topo amb el contrari de la persona d'abans- i tot amb les respectives cues i en horaris impossibles de conciliar amb la vida laboral (la meva, no la seva). Més visita a la Caixa per pagar la corresponent taxa, és clar.\nI ara rebo la comunicació que no n'hi ha prou, perquè com que sóc d'una universitat diferent -quan em vaig llicenciar aquesta no existia, però en va ser l'antecedent- he de portar una còpia compulsada del meu DNI. Deu ser la que fa trenta, que els he portat, amb els anys que hi he estudiat i que hi dono classes! I què coi en deuen fer, del meu DNI, més enllà de posar una creueta en una llista de papers i arxivar-lo? He treballat en prou oficines per a saber que es demanen dotzenes de còpies de DNI que no es fan servir absolutament per res, però com que, un dia, algú va decidir que calien, es continuen demanant fins a la fi del món.\nAra que les universitats estan també de retallades, seria bo que aprofitessin per a revisar circuits i suprimir tràmits inútils. En un món on puc confirmar la declaració de renda amb un SMS, resulta que la universitat no pot consultar les seves pròpies dades, i ens obliga a fer un via crucis als soferts usuaris. I a pagar la taxa, és clar.\n1No, no està mal escrit!\nPublicat per Robert Casadevall a 9:41


Quan arriba setembre, temps de nous reptes i nous propòsits\nLes entitats d’educació en el lleure generen uns espais privilegiats de creixement personal i de desenvolupament de la identitat\nXavi Nus i Garrell\nEns trobem a les portes d’un nou curs escolar, ja ha arribat el setembre i amb ell deixem endarrere l’estiu i retornem amb les piles carregades. L’inicií de curs es moment de nous reptes i nous propòsits.\nPer a les entitats de lleure, amb el bon regust de boca i la nostàlgia de les activitats d’estiu on els infants i joves han viscut experiències inoblidables, és el moment de revisar les avaluacions del curs passat i programar–n’he un de nou, continuar realitzant aquelles activitats que van funcionar, millorar els punts febles, buscar activitats noves, pensar en aquella sortida de cap de setmana o l’activitat ordinària del dissabte. En les sortides, en els tallers, les gimcanes i els jocs, els infants i joves aprenen i creixent com a persones, és per això que els monitors/es i educadors/es en la programació d’aquestes tenen molt present la importància educativa que tenen.\nPer les famílies, que inicien el curs és un bon moment per valorar aquelles activitats que realitzaran els seus fills i filles i complementaran l’educació formal rebuda a l’escola. Participar de les activitats d’un entitat de lleure educatiu a l’esplai, el cau, dels centres socioeducatius és una experiència que té molt valor.\nUn valor gairebé infinit però que podríem concretar en 10 motius que per participar en un de l’esplai:\nAdquirir valors i competències com l’entusiasme, l’alegria, la creativitat, el treball en equip, la participació, l’esperit crític, l’autoaprenentatge, la descoberta, la sostenibilitat,…\nTrobar un marc de relació i un entorn saludable basta en el respecte, la tolerància, la responsabilitat, el compromís i l’acolliment.\nBeneficiar-se d’una proposta educativa i enriquidora.\nConèixer les tradicions, la cultura popular i l’arrelament a l’entorn.\nDescobrir l’entorn natural, gaudir de nous paisatges i adquirir el respecte pel medi ambient\nFormar part d’entitats i projectes que esdevenen espais inclusius, de llibertat i igualtat d’oportunitats, i on es té cura dels més vulnerables.\nGaudir de l’experiència de conèixer noves persones.\nParticipar en un ambient lúdic i diferent de trobada entre petits i grans.\nSentir-se estimat per part d’un grup de joves, monitors/es, que també vetllen per la dimensió transcendent dels infants.\nViure experiències noves, divertides i enriquidores que beneficien l’autonomia personal.\nLes entitats d’educació en el lleure esdevenen veritables agents socialitzadors, és per això que com a societat hem de vetllar: per la formació dels educadors i educadores, per un treball conjunt entre escola, família i entitat de lleure, per la universalització de l’accés al lleure (els problemes econòmics no han d’ésser un impediment), per facilitar espais on realitzar les activitats i per alentir els ritmes accelerats que portem i invertir temps als nostres infants, l’educació és temps\nLes entitats d’educació en el lleure generen uns espais privilegiats de creixement personal i de desenvolupament de la identitat, d’adquisició de valors, d’aprenentatges, on es potencien les relacions personals, la gestió de les emocions, l’assumpció de responsabilitats i on s’experimenten moments de felicitat i d’amistat. I tot això gràcies al compromís, entusiasme, energia i temps de milers de monitors/es voluntaris/es.\nEn les entitats de lleure els monitors/es deixem petjada en els infants i joves (són significatius), n’esdevenen referents de compromís i responsabilitat. Som una societat afortunada de poder comptar amb aquests referents positius pels nostres infants i joves. Aquest any és el moment, que no t’ho expliquin, apunta’t a l’esplai! On els infants viuen com a infants i creixen com a persones\nAbout Xavi Nus i Garrell\nPresident del Moviment de Centres d’Esplai Cristians Catalans (MCECC) de la Fundació Pere Tarrés More Posts\nPer un dret al lleure infantil i juvenil El lleure educatiu és un entorn destacat per al creixement…\nL’estiu no és tan divertit en el món dels trastorns Les ofertes educatives de lleure són molt poques per a…


CASA DE LUXE A MONTJUÏC, GIRONA. 375M² CONSTRUÏTS, SOL I VISTES - Gènion Immobles\nConstrucció 375 m2\nTerreny 1450 m2\nCasa de luxe a Montjuïc, Girona. Superfície construïda de 375m², damunt parcel.la de 1.450m². Enlairada, amb total privacitat, sol, llum i vistes sobre Girona i la Vall de Sant Daniel. Planta principal: sala d’estar amb llar de foc, cuina i menjador, 4 habitacions dobles (la principal tipus suite, amb bany i 2 vestidors), bugaderia i 3 banys. Planta inferior: menjador estar i cuina d’estiu, gimnàs, despatx, lavabo de cortesia i habitació de servei amb bany. Acabats i equipament de qualitat. Exterior amb porxos, terrassa amb vista panoràmica, piscina i jardí a diferents nivells. Entorn residencial de qualitat, rodejat d’espais verds, amb tots els serveis i a un pas del centre de Girona. Per altres cases a Girona consulti les nostres ofertes.\nCASA A GIRONA, PALAU. 424M² CONSTRUÏTS I PARCEL·LA DE 1.638M²


Landhotel Butjadinger Tor Nordenham Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nButjadinger Str. 62-69, Nordenham, Nordenham, Alemanya - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Landhotel Butjadinger Tor\nAl visitar Nordenham, vosté es sentirà com a casa a Landhotel Butjadinger Tor, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Landhotel Butjadinger Tor, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de express check-in/check-out, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar, restaurant.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, escriptori, mini bar, telèfon, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Landhotel Butjadinger Tor és una selecció idònia per a la vostra estada a Nordenham.


Comunicació Palafrugell - Llibre dedicat a Josep Bañeras, qui fou gran coneixedor de la toponímia i el territori palafrugellenc\nJosep Castelló (Palafrugell, 1965) un gran enamorat de la geografia i la toponímia del litoral gironí. L’autor ha col·laborat amb diferents articles a la Revista de Palafrugell, al Nou Palafrugell, a Es Còdol i al Diari de Girona. És autor del web Costa Brava singular, dels llibres El perfil de la costa. Palafrugell, Mont-ras i les illes Formigues (2003), Costa Brava autèntica (2009) i coautor amb Jordi Plana i el mateix Josep Bañeras del mapa La costa de l’Empordanet.\nEl llibre ens presenta la biografia d’un personatge discret i fa un inventari de la seva feina en els camps de la toponímia local, les fonts, els termes municipals i els camins, de la seva col·laboració desinteressada per tal de conservar el patrimoni cultural local. També recupera textos (alguns manuscrits i enviats a les persones amb qui col·laborava) que ens permeten conèixer o recordar el seu tarannà, una manera de ser bonhomiosa, pulcre i precisa i amb un gran sentit de l’humor.


Les directores d'orquestra dels casaments\nEl cost mínim per a 100 convidats és de 25.000 euros\nActualitzada 01/02/2019 a les 17:10\nUn dels dies més importants d’una persona és el del seu casament. Una data assenyalada en què tothom vol que surti tot rodat i perquè això passi, moltes parelles opten per deixar en mans d’especialistes la seva organització. “La meva tasca comença des del moment que decideixen casar-se fins que comença el ball”, relata Elisabeth Arajol, gerent de BethEvents. “Som com directores d’orquestra, ens encarreguem que tots els elements del casament flueixin correctament”, afegeix Lara Castellà, fundadora de Lara Cos, Wedding and Event Planner. “M’encarrego de tot, des de contractar el càtering, reservar els espais, els fotògrafs, fins a la música i la decoració”, explica Arajol. “Però abans de començar a organitzar has de conèixer la parella i saber quina idea tenen del casament, no amb totes hi pots treballar de la mateixa manera”, afegeix Lara Castellà. Per aquest motiu, un dels punts essencial d’aquesta professió és posar-se en la ment de la parella per “dissenyar el lloc per a cada persona i personalitat. Per això hi ha d’haver feeling, perquè si des del primer moment no connectes ja saps que el procés no fluirà”, relata la gerent de l’agència Lara Cos.\nDecidir deixar en mans d’un tercer el casament també requereix assumir un cost afegit a l’organització. El cost mínim d’un casament, segons les expertes, per a uns 100 convidats és de 25.000 euros, el qual s’incrementa a mesura que es contracten serveis. “Però depèn del poder adquisitiu, és clar”, remarca Castellà. Aquest preu també inclou el pagament de l’organització del casament, que es fa en forma d’honoraris que poden augmentar segons el nombre de convidats. “Nosaltres tenim uns honoraris fixos de 3.000 euros, però com que per cada 50 convidats nosaltres hi portem un assistent, és clar que el preu augmenta”, explica la gerent de Lara Cos.\nUna planificadora de noces es pot encarregar de diversos casaments en un mateix més, ja que la temporada preferida per casar-se al país és entre el juny i el setembre i, per tant, es concentren gairebé totes aquests mesos. “No acostumo a acceptar més de deu enllaços l’any per poder dedicar-m’hi al 100% i intento que no coincideixin dos en un mateix cap de setmana, perquè és impossible implicar-se de la mateixa manera”, assegura Elisabeth Arajol. “Sempre has de tenir en ment que cada parella és un món. No es tracta d’organitzar noces com a xurros, sinó dedicar-li a cadascuna el seu temps”, afegeix Lara Castellà.\nEntre les tasques de les wedding planners es troba l’elecció de l’espai ideal. Elisabeth Arajol assegura que al Principat, el lloguer de bordes per celebrar enllaços és el servei “estrella” contractat als casaments. Per contra, Lara Castellà afirma que “els hotels amb encant i personalitat com l’Hermitage són el que més es demana, perquè llogar una borda té molts inconvenients”. Els hàndicaps amb els quals han de jugar les planificadores del país són la mancança de bordes amb gran capacitat i el temps canviant característic de l’estiu andorrà. “El més comú és contractar una carpa, per solucionar el tema de la capacitat i de les pluges estivals, però, és clar, això fa pujar bastant el cost final”, assegura Elisabeth Arajol. “Davant aquests entrebancs, molta gent decideix anar al Castell de la Seu o celebrar el casament a Barcelona, perquè sumant totes les dificultats es troba què les possibilitats al país s’acaben reduint”, afegeix Castellà.\nA diferència dels casaments que s’organitzen en països veïns, des de fa uns anys la temàtica que més es demana al Principat és la rústica amb tocs bohemis i romàntics. “Aquí a Andorra són més tradicionals, pel que fa a la decoració, però, en canvi, quan organitzo les noces d’andorrans a la Costa Brava o a Menorca la temàtica preferida és la marinera. La muntanya demana de tocs més tradicionals, òbviament”, assegura Elisabeth Arajol. “Encara que en la primera reunió els nuvis et diuen que volen un casament diferent, sempre acaben caient en el caràcter rústic. No s’atreveixen a innovar i quan t’ensenyen les idees són com el que es veu a les xarxes socials”, afegeix Lara Castellà. “Llavors tu, com a planificadora, intentes que la parella vegi que s’han superat les expectatives que tenia”, sentencia.\nMÉS ENLLÀ DEL DIA ESPECIAL\nEl dia del casament no és l’únic que és important, l’organització del comiat de solter o soltera és un dels serveis que ofereixen les wedding planners. “Aquí, a Andorra, però, encara costa que contractin el servei, les parelles s’estimen més deixar-les en mans dels amics”, assegura Elisabeth Arajol. Les llunes de mel també són un servei que deixen cada vegada més en mans dels experts.


BLOC II - Evolució i Adaptació  | Etologia i Evolució de la Conducta (UB) | Unybook\nBLOC II - Evolució i Adaptació (2015)\nBLOC II - Evolució i Adaptació\nBLOC II – EVOLUCIÓ I ADAPTACIÓ Tema 3 – Teories i procesos evolutius Abans de Darwin...\nFins el segle XVIII dominava la visió del món natural com espècies invariables i de creació independent. A finals del segle XVIII, principis del XIX apareixen diferents autors evolucionistes.\nLamarck (1744-1829): La Terra és molt antiga i l’evolució és un procés gradual: 1. Principi de l’ús i desús (els individus mostren capacitat d’adaptació als canvis del medi.\n2. Impuls intern cap a la perfecció (evolució finalista) 3. Herència dels caràcters adquirits (passen a la descendència) Evolució, les evidències Darwin (1809-1882) viatja en el ‘Beagle’ com a naturalista Dades empíriques: -gran diversitat d’espècies i similitud entre aquelles que viuen en indrets propers -distribució diferencial de les espècies -registre fòssil (variacions graduals) -presència d’elements morfològics inútils Wallace (1823-1913) arriba a unes conclusions similars.\nEls primats veuen en color, però només els diürns (el Lemurs no, perquè són nocturns) 1. TEORIA DE LA SELECCIÓ NATURAL L'origen de les espècies segons la teoria de la selecció natural es basa en els principis de variació, herència, adaptació, selecció i especiació Variabilitat. En totes les poblacions alguns individus presenten variacions fenotípiques (morfològiques, fisiològiques, conductuals) que no són degudes a l'ambient, és a dir, cada individu presenta variacions des del naixement.\nHerència. Moltes d'aquestes variacions s'hereten: els organismes engendren organismes similars. Es pot observar que els fills s'assemblen més als seus pares que a qualsevol altre adult de la generació anterior.\nAdaptació. En la majoria de poblacions, la quantitat d'individus que sobreviu i es reprodueix és petita en comparació amb la quantitat d'individus que es produeix.\nL'elecció dels individus que han de sobreviure i reproduir-se depèn de la interacció entre les variacions que presenten els individus i l'ambient. Sobreviu l’individu més apte.\nSelecció natural. Algunes variacions fan que els individus que les presenten puguin tenir més fills que la resta. Aquestes variacions, anomenades favorables per Darwin, es van fent cada vegada més freqüents en les generacions successives.\nHi ha exemples molt clars com la polilla, tot i que Darwin no va pensar mai que ho pogués demostrar.\nEls postulats de la teoria de l’evolució Especiació. Amb el temps, aquestes variacions que s'hereten poden arribar a transformar una espècie en una altra similar, però diferent de l'espècie originària.\nÉs una teoria gradualista quan es donen pressions selectives extremes, es pot observar un procés d'adaptació i selecció natural en poques generacions.\nLa teoria sintètica de l’evolució A la teoria de Darwin li manquen coses i per això ha passat a ser la Teoria sintètica de l’evolució, la qual afegeix la genètica.\nAportacions de la genètica Mecanismes que expliquen l'origen i manteniment de les variacions hereditàries.\nLa unitat d'estudi va passar de ser l'individu, (Darwin i Wallace, supervivència del més apte) a ser la població.\nLes variacions en el fenotip (característiques observables) són degudes a variacions en el genotip (conjunt de gens de l’organisme) en interacció amb l’ambient. Gen: és un tros més o menys llarg de la cadena d’ADN que conté la informació dels caràcters hereditaris Locus: és el lloc precís que ocupa un gen en un cromosoma Al·lel: són les formes alternatives d’un mateix gen Cromosomes homòlegs -> gens homòlegs (informació pel mateix caràcter).\nAl·lelomorfisme múltiple: Hi ha gens amb més de dos al·lels o formes diferents, com a resultat de mutacions en un mateix gen.\nInteraccions d’al·lels: – al·lel dominant: es manifesta en el fenotip de l’heterozigot – al·lel recessiu: per manifestar-se en el fenotip ha de trobar-se en homozigosi – codominància: ambdós al·lels es manifesten en el fenotip de l’heterozigot. Són els caràcters mixtes – dominància intermitja: quan de l’encreuament de dues línies pures s’obté un entremig Conceptes bàsics Població: és un grup d'individus de la mateixa espècie que viuen en el mateix temps i espai Reservori genètic: conjunt d'al·lels de tots els gens de tots els individus que formen una població Les poblacions estan sotmeses a la influència de l'atzar i de factors ecològics, socials, etc. que determinen canvis que, a la llarga, poden implicar modificacions en el reservori genètic.\n2. LLEI DE L’EQUILIBRI GÈNIC Les freqüències gèniques (al·lels) i genotípiques (gens) d’una població és mantenen constants generació rera generació si s’acompleixen els següents requisits: La mida de la població ha de ser gran (evitar errors de mostratge) Els aparellaments han de ser a l’atzar No s’ha de donar immigació ni emigració d’individus No hi ha d’haver diferències en la capacitat reproductora dels genotipus (igual fertilitat, igual viabilitat) No es dona mutació d’un al·lel a un altre, no apareixen nous al·lels a partir dels ja existents, ni aquest es transformen els uns en els altres Fonts de variabilitat genètica El reservori genètic d'una població pot canviar a causa de: Mutació: Canvis en els gens per l'acció d'agents mutàgens o de causes desconegudes (mutacions espontànies). A nivell de gen o d’individu la taxa de mutació espontània és baixa, però des d'un punt de vista de la població, el nombre de noves mutacions per generació pot ser força elevat.\nMigració: Els moviments migratoris d'individus reproductors són els responsables del flux de gens entre poblacions. Es poden introduir al·lels nous en una població o modificar les freqüències dels al·lels ja existents. Reduir les diferències entre poblacions i mantenir-ne l'homogeneïtat Aparellament no aleatori: selecció sexual En la majoria d’espècies hi ha una selecció de la parella sexual. Sovint són les femelles les que escullen el mascle i poden preferir aparellar-se amb un individu que presenta un atribut determinat (color, grandària, etc.). Si totes les femelles d'una determinada població només s'aparellen amb mascles que tinguin aquest atribut, es poden donar canvis en les freqüències gèniques.\nDeriva genètica: Consisteix en un canvi en el reservori genètic com a resultat de l'atzar.\nDues situacions que poden donar lloc a un fenomen de deriva genètica són l'efecte del fundador i el coll d'ampolla.\nEfecte fundador. Cal que una població petita se separi d'una gran. Aquesta població, per atzar, pot no ser representativa de la població originària, ja sigui perquè alguns al·lels rars hi són presents o perquè d'altres més comuns no hi estan representats. Quan aquesta població petita creixi, tindrà una composició genètica diferent de la de la població de procedència Coll d'ampolla. Es dóna quan el nombre d'individus d'una població es redueix dràsticament i pocs supervivents són capaços d'adaptar-se a les noves condicions.\nSelecció natural: És el procés mitjançant el qual determinades variants genètiques es van incorporant a una població (les favorables) o desapareixent-ne (perjudicials). La selecció natural és font de variabilitat genètica i ho és a la vegada.\n3. ESPECIACIÓ El concepte d'espècie és controvertit. Una espècie és una categoria biològica. Els organismes que pertanyen a la mateixa espècie són similars en morfologia i conducta i diversos d'altres organismes d'espècies diferents. Però n’hi ha prou amb els trets fenotípics per definir una espècie. Una espècie és un grup natural d'organismes que es poden encreuar entre si i que es troben reproductivament aïllats de la resta d'individus.\nEspeciació: mecanismes Una conseqüència del procés evolutiu és l'aparició de noves espècies. Les espècies poden ser el resultat: d'un procés evolutiu lent -> anagènesi o evolució filètica d’un procès força més ràpid i diversificador -> cladogènesi Anagènesis Implica un llarg procés de transformació a través de múltiples generacions d'una espècie originària a una altra. Sota les pressions de la selecció natural, una espècie va acumulant canvis fins que es fa tan diferent dels seus predecessors que es pot considerar un nou tipus d'organisme. El problema de l'anagènesi és que no pot explicar l'aparició d'espècies molt divergents en períodes relativament curts.\nCladogènesis Una espècie originària dóna lloc a dues o més espècies.\nPot involucrar diverses generacions o unes poques (una o dues).\nUna població originària s'escindeix en dues o més poblacions que presenten diferències gèniques (p.ex. resultat de la deriva genètica).\nL’especiació es dona quan s'arriba a una situació d'aïllament reproductor ( l'intercanvi de material genètic entre les noves poblacions es fa impossible).\nEn la història evolutiva de les espècies s'han donat períodes de radiació adaptativa: un llinatge únic es diversifica en moltes espècies amb característiques distintives.\nAquestes característiques són el resultat de l'adaptació a nous hàbitats i particularment a la conquesta de nous nínxols ecològics.\nEstasigènesis Sovint s'empra l'expressió fòssil vivent per a referir-se a una espècie que ha sobreviscut durant un llarg període (milions d'anys) sense experimentar canvis rellevants en les seves característiques morfoconductuals. Serien casos d’estasigènesi l'ornitorinc, el celacant, el tauró blanc… Especiació: tipus Especiació simpàtrida. Esta es la formación de una especie sin que se establezca previamente una barrera geográfica entre poblaciones, a diferencia de lo que ocurre en la especiación alopátrica.\nEspeciació al·lopàtrida (L’especiació al·lopàtrida és la més freqüent en els animals. Cal una barrera que separi una població.) Fases: 1. Aïllament geogràfic de la població originària. S’interromp l'intercanvi de gens entre dues poblacions d'una mateixa espècie.\n2. Adaptació a les condicions locals en el transcurs del temps, mitjançant la selecció natural que actua sobre la variabilitat individual. Aquesta etapa sol ser lenta i gradual, i pot ser reversible si la barrera inicial desapareix abans que s'hagi establert l'aïllament reproductor entre els individus.\n3. Establiment d'uns mecanismes que garanteixen l'aïllament reproductor entre els individus d'espècies diferents Mecanismes d’aïllament reproductor Mecanismes prezigòtics: Temporal o estacional: les poblacions són simpàtrides, però el període reproductor dels mascles i les femelles de les dues poblacions no coincideix en el temps [Es pot donar en estacions diferents (primavera/tardor) o en moments diferents (dia/nit)] Ecològic: les poblacions viuen en la mateixa zona geogràfica, però ocupen nínxols ecològics diferents.\nEtològic o comportamental: les diferències de comportament en el festeig i l'aparellament fan que l'atracció sexual entre mascles i femelles de poblacions diverses sigui mínima o inexistent.\nMecànic: la incompatibilitat morfològica dels òrgans reproductors impedeix o dificulta l'acoblament entre els mascles i les femelles de les dues poblacions.\nGamètic: les característiques fisiològiques de les cèl·lules sexuals masculina i femenina dels mascles i les femelles de les dues poblacions impossibiliten la fecundació, o bé els espermatozoides moren en el tracte reproductor de la femella abans d'abastar l'òvul.\nMecanismes postzigòtics: Mortalitat dels híbrids: els zigots híbrids no s'arriben a desenvolupar o els individus resultants no assoleixen la maduresa sexual Esterilitat dels híbrids: els híbrids no es poden reproduir perquè són estèrils, ja sigui perquè les gònades presenten anomalies, el procés de meiosi és incomplet o les cèl·lules sexuals presenten aberracions cromosòmiques Degradació dels híbrids: encara que els híbrids de primera generació es poden reproduir, els seus descendents són inviables o presenten una fertilitat reduïda 4. EXTINCIÓ El reservori genètic de les poblacions és limitat i es poden donar canvis ambientals en què l'adaptació no sigui possible. Les espècies actuals només són una petita mostra de totes les espècies que han viscut en el nostre planeta. L'extinció de les espècies es produeix quan la variabilitat genètica de les poblacions no permet de fer front als canvis ambientals. Les espècies es troben en perill d'extinció quan llurs poblacions són molt petites (i la variabilitat genètica reduïda) i/o es produeix una destrucció dels seus hàbitats naturals.\n5. MODALITATS D’EVOLUCIÓ Evolució divergent: Es dóna quan una població queda aïllada de la resta de l'espècie i, a causa de determinades pressions de selecció, emprèn un camí evolutiu diferent. Ex: El comportament tròfic dels óssos polars és molt diferent del de la resta d'óssos. A causa de les condicions ecològiques extremes de les zones polars on viu, és un carnívor exclusiu, mentre que els seus parents són omnívors.\nEvolució convergent: Moltes vegades, els organismes que ocupen ambients similars, s'assemblen força, encara que filogenèticament no estiguin emparentats. En estar sotmesos al mateix tipus de pressió de selecció, presenten adaptacions similars. Ex: Les semblances en la morfologia externa dels taurons i dels dofins són el resultat de l'evolució convergent.\nEvolució paral·lela: Descriu una situació en què els llinatges han evolucionat de manera similar i els descendents contemporanis s'assemblen molt entre si. Ex: L'evolució dels marsupials australians va ser paral·lela a la dels mamífers en altres llocs del planeta, gràcies a la seva adaptació a nínxols ecològics similars.\nPatrons d’evolució El concepte d'analogia/homologia es deu a Owen, un naturalista del segle XIX. El va desenvolupar per referir-se a les similituds en les característiques morfològiques que presentaven les diverses espècies animals.\nAnalogia morfològica Les ales de les aus i dels insectes són anàlogues: compleixen una mateixa funció, però no són versions modificades de les extremitats d'un antecessor comú. Les extremitats superiors dels mamífers i de les aus tenen una estructura òssia similar i la raó d'això és que deriven d'un antecessor comú (un rèptil). Homologia morfològica: els animals tenen un avantpassat comú.\nPot ser a la vegada una homologia funcional o no.\nAnalogies i homologies conductuals Filogènia de la conducta: evidències indirectes. Perspectiva comparada, anàlisi de similituds conductuals entre espècies més o menys emparentades genèticament. Aquestes similituds poden ser: Analogies conductuals: Les condicions de l'entorn on viuen són molt similars i els animals han trobat una estratègia comportamental equivalent per fer front als problemes que els planteja un hàbitat determinat. Així, les similituds entre dues espècies són el resultat de l'evolució convergent.\nHomologies conductuals: Les dues espècies es troben força relacionades genèticament i presenten la mateixa conducta d'un antecessor comú a totes dues.\nRelacions filogenètiques i característiques morfoconductuals Caràcters ancestrals: apareixen abans en el desenvolupament de l'organisme i també en el registre fòssil i s'observen en espècies filogenèticament properes.\nCaràcters derivats: apareixen tard en l'evolució d'un llinatge Característiques primitives: es fa referència als caràcters ancestrals Especialitzacions: es consideren els caràcters derivats.\nEs parla d'espècies primitives si conserven molts trets ancestrals o espècies especialitzades si presenten molts trets derivats. A l'hora de construir la història filogenètica d'una espècie, els trets ancestrals són poc útils. Per a establir la proximitat entre espècies hem de considerar les semblances en els trets derivats.\n6. ORIGEN I EVOLUCIÓ DE LA CONDUCTA La conducta és el conjunt de manifestacions observables, regulades pels sistemes nerviós i endocrí, mitjançant les quals l’animal, en resposta a un estímul intern o extern, es relaciona adaptativament amb el medi ambient.\nL’evolució dels animals: fites destacables Precàmbric (4500 a 544 m.a.) 3800 m.a. : primeres cèl·lules procariotes 2500 m.a. : cèl·lules eucariotes – 1000 m.a.: reproducció sexual 750 m.a.: organismes pluricel·lulars (750 m.a.), primeres neurones Agregats multicel·lulars -> especialització segons distribució espacial -> cèl·lules especialitzades en la comunicació: protoneurones -> origen del sistema nerviós.\nCelenteris: xarxa neuronal difusa Característiques clares i diferencials d’un primat (van aparèixer fa 60m d’anys) Mans i peus prènsils Miren en pla frontal (els ulls miren endavant, visió tridimensional) La majoria són arbolícoles Sentits de la vista i del tacte més desenvolupats Estratègia de la K: tinc poques cries però les cuido molt bé. Ex: els orangutans tenen un fill cada 5 anys.\nCervells grans i complexes (en proporció al cos). Més encefalitzats.\nTema 4 – Hominitzacio He fet un resum, per que moltes coses ja estan al quadre.\n1. BIPEDISME Avantatges: Adaptació a la marxa de resistència Camp de visió més elevat, per sobre de la vegetació de la sabana.\nMenys despesa energètica que els quadrúpedes.\nAllibera les mans durant la locomoció: transport d’objectes, aliments.\nAugmenta l’abast de les extremitats superiors.\nMillor refrigeració corporal Inconvenients: És una forma de locomoció lenta: vulnerabilitat en front dels depredadors i ineficàcia en la competència tròfica Hipòtesis: associades a la vida en la sabana oberta: Hipòtesi del caçador Hipòtesi de la recol·lecció Hipòtesi del carronyerisme Hipòtesi del comportament vigilant Hipòtesi de la termorregulació Hipòtesis associades a la vida en boscos: Hipòtesi de l’exhibició fàl·lica Hipòtesi de la monogàmia i el mascle aprovisionador Hipòtesi de l’alimentació als arbres 2. EL DESCOBRIMENT DELS AUSTRALOPITHECINS Laetoli, Tanzania: Els Leakey troben petjades fòssils pertanyents a un primat bípede (antiguitat: 3,5 ma).\nAfar, Etiopia: White i Johanson descobreixen ‘Lucy’, un esquelet gairebé complet a nivell postcranial de sexe femení. (Aus. Afarensis).\n3. L’ENCEFALITZACIÓ DE L ’ÉSSER HUMÀ El ‘cervell costós’. Conductes complexes i diverses requereixen un cervell gran, que necessita aliments molt rics en energia (com la carn) que requereixen conductes complexes per ser obtinguts que requereixen un cervell gran...\n4. EL CONTROL DEL FOC PER L’HOMO ERECTUS Avantatges: Protegir-se dels depredadors Allunyar els insectes Conservar la carn, fumant-la Cuinar els aliments (millor sabor, millor digestió) Escalfar-se Dirigir animals (preses) cap a un lloc determinat Allargar el període d’activitat Les evidències més antigues de foc intencional s’han trobat a l’Africa Oriental a Koobi Fora, al llac Turkana (1,5 ma).\n5. ORIGEN DEL LLENGUATGE Hipòtesi origen gestual -> postura erecte, mans lliures. Les vocalitzacions acompanyarien els gestos.\nHipòtesi origen vocal -> de les crides i vocalitzacions emocionals al llenguatge articulat: canvis anatòmics de l’aparell fonador i control de la producció dels sons.\n1. Origen molt antic (fa 2,5 m.a.): Australopithecus: motlles endocranials: asimetries anatòmiques 2. Origen antic (fa, 1,8 -1,1 m.a): Homo (H. habilis, H. erectus): Grandària del cervell; solcs que delimiten l’àrea de Broca (motlles endocranials); inici de flexió a la base dels cranis (descens de la laringe) 3. Origen modern (fa 150.000 ,100.000 anys): Homo (H. neanderthalensis, primers H.\nsapiens ): Funció especialitzada. Cal el control de l’aparell fonador, del diafragma i de la musculatura del tòrax. I una laringe en una posició baixa. Les reconstruccions dels tractes vocals dels H. neanderthalensis indiquen que no podien fer tots els sons del llenguatge 4. Origen molt recent (fa 40.000 anys): Homo sapiens. El llenguatge és una activitat simbòlica -> desenvolupament de l’art i de la tecnologia.\nMini resum de l’evolució de l’home (els seus passos) 1.\nBipedisme Ús i fabricació d’instruments de pedra Dieta omnívora (amb carn) Encefalització Ús, control i producció del foc 6. Campaments estables (punts fixes) 7. Organització social (infància perllongada, pèrdua d’estre en les femelles, distribució de l’aliment les tasques) 8. Llenguatge articulat 9. Art Tema 5 – Adaptacions filogeniques i ontogeniques 1. CONDUCTA I ADAPTACIÓ Les variacions de conducta que s’observen en els animals són el resultat de: L'adaptació filogenètica (canvis en el genotipus) proporciona unes pautes de comportament (programades genèticament) adequades a les circumstàncies ambientals més probables. Són adaptacions avantatjoses en ambients estables.\nL'adaptació ontogenètica permet una adaptació ràpida i flexible als canvis ambientals mitjançant l'aprenentatge individual i/o l’aprenentatge social. Són adaptacions avantatjoses en ambients canviants.\nEspècies estenotípiques: Altament especialitzades, Cervells rudimentaris amb escàs o nul desenvolupament de l’escorça (invertebrats, peixos, amfibis, rèptils, algunes aus...) Escassa capacitat d’aprenentatge Espècies eurotípiques: Escorça cerebral més desenvolupada (mamífers, psitàcids, còrvids).\nCapacitat d’aprenentatge individual i social desenvolupada Generalistes, estratègies conductuals diverses i variables 2. ADAPTACIÓ FILOGÈNICA (ACTUALITZACIÓ DELS CONCEPTES ETOLÒGICS CLÀSSICS) Etologia clàssica Objectiu dels fundadors de l‘Etologia (Lorenz, Tinbergen, anys 50): Elaborar una taxonomia basada en els trets comportamentals de cada espècie.\nInterès per l'estudi de les conductes innates (instintives) -> Adaptació filogenètica.\nPoc interès per les variacions individuals i per l’aprenentatge.\nConceptes de l’etologia clàssica que segueixen vigents: Estímul signe, estímul senyal o estímul clau Estímul signe supernormal o estímul senyal supranormal Patró fix de conducta o FAP (fixed action pattern). També reben el nom de pautes de conducta espècie-específiques Activitat desplaçada Ritualització Etologia moderna La dicotomia conductes innates i conductes apreses és fictícia. Ja no es parla de l’instint. – L’expressió de qualsevol genotipus depèn de l’ambient L’expressió dels trets conductuals sol ser més sensible a les condicions ambientals que les expressions dels trets morfològics o fisiològics Hi ha alguns comportaments amb un component innat força important: Els reflexes: La conducta reflexa seria el comportament més bàsic. Són reaccions musculars a estímuls locals i sovint formen part de conductes més complexes. Per desencadenar un reflex sempre cal un estímul ambiental (extern o intern) i la motivació del subjecte no és rellevant.\nLes FAP (fixed action patterns) o patrons fixes de conducta: Són els actes motors innats més complexos. També se’ls anomena pautes de conducta especie-específiques o FAPs (Fixed Action Patterns). Son desencadenats per un estímul extern (l’estímul signe) i l’estat motivacional del subjecte sí és important.\n3. L’ESTÍMUL SIGNE També s’anomena estímul senyal o estímul clau. Són aquells estímuls externs que, en un entorn favorable i en un subjecte amb un estat motivacional adequat, són capaços de desencadenar un patró fix de conducta. L’umweldt de l’espècie i les seves capacitats perceptives són els que determinen que un estímul concret (estímul signe) pugui desencadenar un patró fix de conducta. Hi ha estímuls signe per a totes les modalitats sensorials (acústics, visuals, químics, tàctils...). Els més freqüents són una combinació d’estímuls: forma i color; forma i moviment; so i moviment....\nExemple 1: el color vermell del pit dels mascles de pit-roig (Erithacus rubecula) desencadena el comportament d'atac en els mascles d'aquesta espècie, però només durant l’època reproductora.\nExemple 2: Els mascles de peix espinós ataquen a altres mascles que entren en el seu territori.\nEl color vermell del ventre del mascle invasor és l’estímul signe que desencadena la conducta d’atac de l’altre mascle. Quan s’introdueix un model realista però sense el ventre vermell, no es produeix l’atac. En canvi, models no realistes però amb la part inferior vermella sí que el provoquen.\nEstímul signe supernormal Els estímuls supranormals són aquells estímuls que sobrepassen en efectivitat l'estímul signe normal i desencadenen una resposta preferent i/o més intensa.\nExemple: Els cucuts (Cuculidae), utilitzen amb èxit els estímuls supranormals. Les marques de l'interior del bec d'una cria de cucut són molt més efectives que les de les cries de l'espècie hoste a l'hora de provocar la resposta de lliurar menjar en els pares adoptius.\nL’estímul signe i l’aprenentatge Resposta de fugida en els pollets a l’ombra d’un rapinyaire. 1.Pollets de gallina i d’ànec: fugien de l’ombra d’un falcó però no de l’ombra d’una oca. 2.Pollets de paó: fugien de qualssevol ombra fins que s’habituaven a les ombres familiars.\nImportància de l’espècie estudiada: fins i tot les respostes apreses poden ser desencadenades per models molt senzills.\n4. PATRONS FIXES DE CONDUCTA Són espècie-específics: tots els individus de la mateixa espècie presenten comportaments idèntics (poden variar en funció del sexe o l’edat).\nSón innats, no s'adquireixen per aprenentatge, tot i que l'experiència els pot modular i/o completar.\nEs produeixen en resposta a un determinat estímul ambiental, que rep el nom d'estímul signe, sempre que el subjecte presenti un estat motivacional adequat.\nPoden comportar seqüències conductuals força complexes.\nSón estereotipats en morfologia i duració.\nÉs una resposta del tipus tot o res (iniciat el FAP es duu a terme fins al final), però la intensitat de l’acció pot ser variable.\nLa retroalimentació és relativament poc important En circumstàncies excepcionals, un FAP es pot realitzar en el buit, és a dir, en absència d'estímuls externs desencadenants En situacions de conflicte o frustració, es pot produir un FAP fora del seu context habitual. Aquest FAP irrellevant rep el nom de conducta desplaçada.\nUn FAP es pot provocar experimentalment mitjançant estimulació cerebral Dels FAPs als MAPs Els estudis empírics mostren que el comportament és menys constant del que creien els etòlegs clàssics i el grau d’estereotípia menor. S’ha proposat el terme de MAP (Modal Action Pattern) o Patró Modal de Conducta per tal d’indicar aquesta possibilitat de variabilitat conductual. Fa referència a la moda de la pauta i pot ser caracteritzada estadísticament.\nConductes desplaçades i ritualització del comportament Conductes desplaçades: es donen en situacions de frustració o conflicte entre dues conductes incompatibles. Inicialment no tenen significació ni finalitat, però poden donar informació als observadors (context sexual, agonístic...).\nSelecció natural: selecciona les conductes amb contingut simbòlic.\nConductes ritualitzades: senyals comunicatius.\n5. ADAPTACIÓ ONTOGÉNICA L’aprenentatge com adaptació L'adaptació ontogenètica és la conseqüència de l'aprenentatge (Procés d’adquisició de noves habilitats i coneixements com a resultat de l’experiència). L'aprenentatge es manifesta per mitjà de canvis adaptatius en la conducta individual. Aquests nous comportaments no estan codificats genèticament. Els requeriments cognitius associats als diversos tipus d'aprenentatges són molt diversos. La majoria d’aprenentatges requereixen: Memòria Capacitat per aprendre: programació genètica per relacionar experiències positives i negatives amb la supervivència Tendència a l’exploració: capacitat d’investigar l’entorn Mentre tots els animals mostren capacitat per als aprenentatges més simples (habituació) i una majoria per als aprenentatges associatius (condicionaments) només algunes espècies són capaces de fer aprenentatges més complexos (insight, imitació, ensenyament…).\nEls aprenentatges individuals 1. Habituació i sensibilització: Són dos aprenentatges molt simples, no associatius.\nHABITUACIÓ: disminució d’una resposta en front d’un estímul neutre repetit SENSIBILITZACIÓ: increment d’una resposta en front d’un estímul moderat de diferent naturalesa precedit d’estímuls intensos o aversius. Implica la generalització d’una resposta 2. Aprenentatge perceptiu: També rep del nom de priming (és una mena de memòria no conscient, facilita associacions posteriors). Reconeixement d’estímuls anteriorment experienciats (persones: cares, veus..., objectes, situacions...).\n3. Condicionament clàssic: És un aprenentatge estímul-estímul. Implica l’associació contingent entre dos estímuls (cal que es doni una continuïtat temporal entre ells). Un estímul actua com a predictor de l'altre.\n4. Condicionament operant: És un aprenentatge estímul-resposta. També rep el nom de condicionament instrumental o aprenentatge per assaig i error. És l'associació entre una conducta i les conseqüències d'aquesta conducta (reforçant). També hi ha d’haver contingència.\n5. Aprenentatge procedimental: És l’aprenentatge de procediments motors. Les conductes motores s’adquireixen i es perfeccionen amb la pràctica (Anar en bicicleta, nedar...).\n6. Aprenentatge relacional: Es basa en avaluacions, comparacions i inferències conscients entre informacions diverses. Implica memòria explícita. Discutit en animals no humans. Exemple: l’insight.\nINSIGHT: Els ximpanzés es mostraven capaços de resoldre les proves de manera immediata, sense emprar l’assaig i error. És una habilitat cognitiva molt rara en el món animal, encara que sigui freqüent en la nostra espècie. Un requisit fonamental perquè es pugui donar un aprenentatge per insight és que el subjecte tingui un coneixement previ dels elements que conformen la situació problema.\n7. Aprenentatge social: L’aprenentatge social consisteix en percebre, integrar i reproduir una conducta realitzada per un altre individu de la pròpia espècie (o d’una espècie aliena amb la que es comparteix l’hàbitat).\nNo tot és aprenentatge social La influència social és un fenomen de contagi o facilitació social que no implica cap aprenentatge -> es produeix l’activació d’una conducta espècie-específica. Aprenentatge: adquisició d’informació, d’un comportament nou o d’una modificació novedosa d’una conducta ja adquirida.\nPrincipal tipus d’aprenentatge social 1. L'empremta (imprinting): consisteix en una forma d'aprenentatge ràpid i molt estable que es dóna en un determinat període de la vida d'un animal, anomenat període sensible o crític. Tot i que la majoria d'aprenentatges per empremta són socials, n'hi ha alguns –les empremtes ecològiques– que no requereixen la presència de coespecífics perquè es duguin a terme.\nEmpremtes ecològiques: Consisteixen en l'adquisició d'una preferència estable pel tipus d'hàbitat en què es va néixer o per l'aliment que va formar part de la dieta del subjecte durant el període sensible.\nEmpremtes socials: Empremta filial o de seguiment: Consisteix a apropar-se i seguir el primer objecte en moviment que es percep immediatament o poc després del naixement. L'empremta ajuda a crear un vincle entre la prole i (generalment) la mare. És característica d’espècies precocials.\nExemple: S'ha pogut observar l'existència de períodes crítics (pollets de gallina 13 i 16 hores de la sortida de l’ou). L'absència de reforços positius no afecta aquest tipus d'aprenentatge (model mecànic). Hi ha una sèrie de factors (grandària, color, velocitat del moviment i sons de l'estímul) que són determinants a l’hora de provocar la resposta de seguiment. En triar entre diversos models presentats en el mateix moment, els pollets es decanten per aquells que presenten unes característiques més properes a les del model real.\nEmpremta sexual: Determina la selecció de la parella reproductora en arribar a la maduresa sexual. Es dóna tant en espècies precocials com altricials. En el moment d'aparellar-se, l'individu busca un company que presenti unes característiques similars, però no iguals, a les dels individus presents durant l'època infantil (que solen sert els progenitors i els germans). Equilibri òptim entre l'endogàmia i l'exogàmia: evita els riscos de la consanguinitat i de la hibridació. Tot i que es manifesta en arribar a la pubertat, el període crític de l’empremta sexual es dona en l’època infantil. L’empremta sexual explica comportaments aberrants.\nEmpremta maternal: Es dóna en femelles adultes, immediatament després del naixement de la cria. És la responsable del vincle de la mare amb la cria. Es dóna en espècies precocials, en què el nounat es pot allunyar de la mare i perdre's entre altres individus.\nEmpremta canora: És la responsable de l'aprenentatge del cant en algunes espècies d‘aus, com els pinsans. N'hi ha prou que durant el període crític el pollet senti el cant complet d'un adult perquè sigui capaç de reproduir-lo quan arriba a la maduresa sexual. L’absència de l’estímul adequat durant el període crític impedeix el desenvolupament posterior del cant.\nPrecocials: aquelles amb cries prou madures per desplaçar-se per sí soles després del naixement.\nAltricials: aquelles amb cries immadures en el moment del naixement, que no són capaces de desplaçar-se per si soles i amb una forta dependència dels seus progenitors.\n2. Focalització de l’atenció: És un cas complex de facilitació social combinat amb l’aprenentatge per assaig i error. Consisteix en l’augment de la resposta d’un individu sobre un objecte (o subjecte) a conseqüència de l’observació del comportament d’un coespecífic sobre aquest objecte (subjecte).\n3. Emulació d’objectiu 4. Imitació: La imitació vocal està força estesa en el món animal i és relativament simple des d’un punt de vista cognitiu ja que es basa en una comparació directa entre el propi comportament vocal i el del model. Moltes espècies d'aus aprenen variacions geogràfiques (dialectes) del cant de la seva pròpia espècie mitjançant imitació.\nLa imitació d'accions implica sovint posar-se en el lloc de l'altre individu per tal de comprendre quina és la seva perspectiva espacial. És una habilitat cognitiva complexa. S’ha demostrat en grans simis i cetàcis (dofins). Cal distingir-la de l’emulació.\n5. Instrucció intencional: La instrucció activa pot incitar a dur a terme conductes noves, però també pot impedir la realització de conductes poc adequades o potencialment perilloses. En la nostra espècie és molt important però és molt rara en els animals no humans. Per a que es produeixi una situació d'ensenyament, cal que la conducta de l'instructor s'adeqüi les seves mancances i progressos de l’alumne amb l'objectiu d'aconseguir un determinat canvi en el seu repertori conductual.\nAprenentatges culturals Cultura: és informació transmesa per aprenentatge social (Mosterín, 1993).\nInconvenient: cal que l’espècie presenti aprenentatge social (tots???).\nAvantatges No tots els individus tenen la mateixa capacitat d’invenció Experimentar directament amb l’ambient pot ser perillós Algunes situacions són poc freqüents El coneixement social té caràcter acumulatiu L’aprenentatge social afavoreix la conquesta de nous nínxols ecològics Criteris operacionals de la cultura (requisits) 1.\nEspontaneïtat Innovació Difusió tipus d’aprenentatge social Estandarització Estabilitat Transmissió generacional Tradició ‘Irrellevància’ Difusió i transmissió generacional Fase de difusió Adult Juvenil (Innovació) Juvenil (Innovació) Juvenil Juvenil Juvenil Adult Fase de transmissió generacional Juvenil ...\nEtologia i Evolució de la Conducta - Tema4 BLOC II Homanització (2015) Apunte\nEtologia i Evolució de la Conducta - Tema3 BLOC II (2015) Apunte\nEtologia i Evolució de la Conducta - Tema5 BLOC II (2015) Apunte


Segueixen les exaltacions a les falles de Benicarló – La Calamanda\nInici Express\tSegueixen les exaltacions a les falles de Benicarló\nper Alicia Coscollano Masip 10/02/2019 10/02/2019\nUn nou cap de setmana faller ha encès la metxa de l’emoció continguda en la calendari d’exaltacions d’aquest 2019. En aquesta ocasió, les Falles Els Cremats i Benicarló vivien el seu moment de protagonisme al Pedro Mercader\nEls Cremats compartien germanor i història dissabte donant protagonisme als càrrecs de 2019. En aquesta edició de les festes en honor a Sant Josep, la Fallera Major és Betlem Andero Morales, el Faller Major Infantil és Adrian Sancho García. Completava la representació de l’any 2019 Raquel Barris Herance amb el càrrec de Padrina del Foc; Laura Castell Borràs com a Madrina de l’Estendard i Sabina García Safont com a Madrina de la Falla.\nEl president d’honor és Javier Mejías Pavia i el president Bartolomé Caldés Escuder. La Mantenidora d’enguany de la coneguda família fallera és Marta Palomo Albert\nEl Diumenge al matí la Falla Benicarló centrava totes les mirades amb l’exaltació dels seus càrrecs. La Fallera Major d’enguany és María Salvador González; la Fallera Major Infantil és Balma Matellanes García; el President infantil és Manuel Curto Fabregat; la Padrina de la Falla és Aida Fullera Giner; la Reina del Foc és Sara Rangel Miguel; el President Domingo Roig Marzá i el càrrec de mantenidor ha recaigut aquest any en Salva Orero Soriano.