The Daily Avalanche: Mares i no\nLa creixent presència de les dones en el conreu de la ficció només ha fet que confirmar la importància que té la maternitat dins de l’àmbit de la seva experiència. Ja no és però la maternitat (o no només) contemplada des del punt de vista de l’exaltació acrítica de les seves virtuts, sinó que els nous relats contenen també moltes males mares o fins i tot dones que refusen categòricament aquest paper. De tot això va «Boulder» (Club Editor, març de 2020), la novel·la d’Eva Baltasar que segueix el seu èxit «Permagel» (que no he llegit), i que sembla voler dinamitar la idea que els fills serveixen per a consolidar les parelles.\nLa protagonista, anomenada «Boulder» (còdol, pedra, roca…) per la seva amant geòloga, és una dona independent (o desarrelada, si voleu), que al principi del llibre treballa de cuinera en un vaixell al sud de Xile i que redueix la seva vida sentimental als encontres esporàdics amb les dones dels ports: un clàssic de la vida marinera, aquí amb el gènere canviat. Samsa, una d’aquestes amants, aconsegueix deixar en suspens aquesta vida nòmada i la parella acaba instal·lant-se a Islàndia. L’inevitable pas que segueix a aquest sedentarisme sembla ser la consecució de descendència, a la qual Samsa es llença amb delit, però Boulder només com una concessió de consens.\nUn cop arribada la criatura (gestada de forma assistida), la protagonista fa el cor fort i intenta complir amb els deures que s’esperen d’ella com a mare putativa; però es trobarà relegada al paper de mera espectadora davant d’una Samsa que converteix la seva vida en un monocultiu obsessiu. És fàcil veure aquí com l’autora ridiculitza una mica aquestes mares que ho centren tot en el nadó amb l’objectiu d’assolir una maternitat ultraperfecta.\nLa Samsa ha enquibit totes les cadires i butaques de la casa a la sala. La tauleta al mig, amb pastes i begudes i mugroneres i xopadors. Quilos i més quilos de dones i nadons. Seuen i es despullen. La calefacció islandesa sempre al màxim. Els pits enormes deixats anar, sostinguts amb una mà per embocar-los als nadons. Riuen, alleten, mengen, es miren, es toquen, es comparen. Mugrons de totes les mides, alguns de petits com baies, altres d’amples i foscos com el pa. Llengüetes anhelants que els llepen i els exciten. Ara entenc per què la Samsa no se’n perd ni una, d’aquestes trobades. Són orgies. En tenen l’excés, la desmesura, la carn i el delit de la carn, que se sublima quan és compartit.\nEm feia una mica de mala espina l’Eva Baltasar, com me la fan tots aquells escriptors que gaudeixen d’un èxit ràpid i abassegador, però la veritat és que aquest «Boulder» m’ha deixat força satisfet. Està escrit de forma àgil i econòmica, però fa interessant tot el que explica. En algun moment s’excedeix pel cantó de la poesia [«La beso com si pogués desfer-li les capes de desig confitades als llavis i a les dents.], cosa que atribueixo a deformació professional; però són febleses que minven quan passen les efusions amoroses. La protagonista m’ha semblat poc freqüent a la literatura catalana (no és professora d’institut!) i la seva peripècia poc convencional, punts sempre refrescants. A més es tracta d’una novel·la molt breu, un fet que només puc agrair, envoltat com estic de totxos pendents de llegir. Que serveixi tot això de recomanació.\nmatilde urbach 27 de setembre de 2021, a les 8:16\nA mi Permagel em va durar sis pàgines. Exagero, de fet, crec que en van ser dues. Potser amb aquest allargaria una mica més, però la vida és tan curta...\nAllau 27 de setembre de 2021, a les 8:28\nAquest no et roba gaire temps de vida. És una aposta raonable.\nSergi 5 d’octubre de 2021, a les 15:58\nVaig mostrar els mateixos recels que tu en començar a llegir aquesta autora i, sorprenentment, hem arribat a les mateixes conclusions sobre les seves obres, la seva en el teu cas, que no has llegit Permagel, pel que dius. Jo ja espero Mamut.\nAllau 5 d’octubre de 2021, a les 19:22\nDe totes maneres, malgrat la bona impressió que m'ha fet "Boulder", no penso afanyar-me a llegir "Permagel".


27 noviembre, 2017 /0 Comentarios/en News, Som Penedès /por Christian Gómez\nÉs l’única Fira del Gall de tota Catalunya on podem viure tot el procés complet. Tot i tractar-se d’una fira centenària i tradicional, la Fira del Gall cada any introdueix alguna novetat. Per tant, us convidem a fer-hi una visita per viure en directe aquesta gran festa.\nQuè trobaràs a la Fira del Gall\nA la Fira del Gall de Vilafranca del Penedès hi trobaràs les següents activitats:\n1. El Mercat d’aviram\nÉs l’essència de la Fira del Gall on el visitant hi podrà trobar tots els exemplars de la raça Gall Negre del Penedès. Alhora també trobarà tota mena d’aviram: gallines, galls de pagès, ànecs, galls d’indi, etc.\nUna de les característiques de la Fira del Gall que la fan diferent i única és el servei d’Escorxador. Això és gràcies al servei gratuït d’escorxador que funciona durant dissabte i diumenge al matí. A més, els serveis veterinaris de la Generalitat de Catalunya vetllen per l’estat higiènic-sanitari de tot l’aviram que es posa a la venda.\nA la carpa del Superceller i la Botiga de Nadal, es podran degustar diversos vins negres de la D.O. Penedès, comprar tota mena de vins, escumosos, etc., o bé participar en les activitats que s’articulen al voltant del vi.\nA l’Espai Gastronòmic hi ha la Mostra de Cuina d’Aviram i Vins de la D.O. Penedès. S’ofereix a tots els visitants la possibilitat d’escollir entre 21 propostes gastronòmiques a base d’aviram i maridar-les amb qualsevol dels vins de la D.O. Penedès que s’ofereixen.\n4. Fira d’Artesania\nA més d’aquests tres grans espais, a la Fira d’Artesania hi trobaràs productes naturals, brocanteria i pintura i altres parades d’artesans.\nAvui en dia, la Fira del Gall és una de les activitats de més envergadura i, paral·lelament amb la Festa Major, la que atrau un més gran nombre de visitants a la ciutat de Vilafranca del Penedès.\nNo et pots perdre la festa més important de l’aviram que es fa a Catalunya. Tens tot un cap de setmana per visitar-la, el 16 i 17 de desembre. T’hi esperem!\nEtiquetas: Fira del Gall, Penedès, vilafranca, vilafranca del penedès\nCom controlar l’estrès a través de la meditació Quins són els millors aliments per combatre el fred


Els alumnes de cicle mitjà de l’escola Dr Joaquim Salarich ‘S’INSPIREN’\nEscrit per Administrador el novembre 4, 2011 . Desat a Notícies\nEls dies 2 i 3 de novembre els alumnes de cicle mitjà de l’escola Dr Joaquim Salarich han utilitzat el recurs de ‘INSPIRA’T i RESPIRA’ dintre dels treballs de coneixement del medi que realitzen.\nEn total prop de 100 alumnes han desenvolupat l’activitat.\nLa valoració que han fet els mestres que han portat a terme l’activitat ha estat molt bona\nPresentació dels continguts del programa educatiu de medi ambient per al curs 2011/2012\nEscrit per Administrador el setembre 22, 2011 . Desat a Notícies\nAvui a les 11.00h s’ha realitzat la presentació dels continguts del Programa Educatiu de Medi Ambient per al curs 2011/2012 adreçat a tots els centre d’ensenyament de la ciutat.\nDurant la presentació s’han explicat les principals novetats tan a nivell de gestió com de continguts.\nEntre les novetats hi ha l’ampliació de la oferta de recursos educatius, bàsicament per la transformació de les activitats que abans es realitzaven amb educador en recursos a utilitzar i realitzar pels propis mestres.\nEs mantenen les visites als equipaments.\nLa reserva dels recursos s’ha de realitzar abans del 14 d’octubre, i esperar la confirmació de les mateixes abans del 22 d’octubre.\nTotes els continguts es poden trobar en el present bloc.\nDocument de presentació del programa de medi ambient 2011/2012\nRecursos educatius curs 2011 – 2012\nEscrit per Administrador el setembre 20, 2011 . Desat a Notícies\nPer aquells recursos que van acompanyats de material per poder portar-los a terme, és necessari realitzar una reserva (R) prèvia a l’inici del curs (fins al 14 d’octubre de 2011) enviant un correu a l’adreça programamediambient@vic.cat\nInspira’t i respira (R)\nResidus amb cultura (R)\nEl Gurri. El pont del Bruguer (R)\nEl Puig dels Jueus. Panoràmic (R)\nEndinsa’t en el verd urbà (R)\n• Exposició Apunta’t a les energies renovables (R)\n• Exposició Natura de tots colors (R)\nEscrit per Administrador el setembre 16, 2011 . Desat a Notícies\nEl programa s’integra en la Xarxa d’Escoles per al Sostenibilitat de Vic, formada per 9 centres i l’Ajuntament.\nEl Programa ofereix :\nEspais d’interrelació entre alumnes, docents i centres\nPer fer-nos arribar les vostres sol·licituds, peticions d’assessorament, dubtes, comentaris, informació d’interès per compartir… podeu contactar per telèfon o per correu electrònic amb:\nFabiola Mora – Tècnica d’educació ambiental de l’Ajuntament de Vic\nTel. 93 702 72 83\nJordi Boadas – Tècnic de medi ambient de l’Ajuntament de Vic


La Val d'Aran s'emporta fins a 7 premis al Concurs de Raça\nLa Val d'Aran s'emporta fins a 7 premis al Concurs de Raça Bruna dels Pirineus\nAmb la participació de ramaderies de tot l'àmbit pirinenc des de l'Aran, el Pallars Jussà i Sobirà, fins al Berguedà o el Ripollès\nper Redacció dimarts, 16 d’abril 2019 - 15:50h\nEntrega dels premis | LleidaDiari.cat\nCom ja és tradició dins dels actes del Mercat del Ram de Vic, dissabte es va celebrar una nova edició del Concurs Nacional de la Raça Bruna dels Pirineus amb la participació de ramaderies de tot l'àmbit pirinenc des de l'Aran, el Pallars Jussà i Sobirà, fins al Berguedà o el Ripollès.\nPel que fa als animals premiats i les ramaderies d'on procedien, l'explotació de la Val d'Aran i el Berguedà, Vallnova-Espanholet va obtenir el segon premi en la categoria de terçona amb vedell, el primer i el segon premi en la categoria de brava (octubre 2016 - juny 2017), i va fer un ple en la categoria de vedella (gener-març 2018). També va resultar premiada en la categoria de vedella (abril-juny 2018) i es va emportar el premi Gran Animal Campió Jove.\nPremis pel Pallars i la Cerdanya\nMentrestant, el Pallars Sobirà a més d'obtenir el tercer premi en la categoria de toros (Casa Coix), es va imposar també en la categoria de vaca amb el primer i el tercer premi (Casa Beta i Casa Coix). I el Pallars Jussà, es va endur el primer premi en la categoria de vaca amb vedell (Casa Fransi) i el primer en la categoria de toros (Casa Mestrepere), amb un animal molt ben valorat pel jutge del concurs. La Cerdanya va sumar dos premis; el segon en la categoria de toros (Cal Duc) i el tercer en la de brava (Can Margall).\nPer la seva banda, el Ripollès també va obtenir una bona dosi de premis: el primer i el tercer en la categoria de terçona amb vedell, i el segon en la categoria vedella (abril-juny 2018); el de Gran Campió del Concurs el va obtenir Mas Pinós, mentre que Cal Tubau es va endur el tercer premi de la categoria de vedella (abril-juny 2018). Finalment, des del Berguedà, Casa Barbats es va endur el segon premi en la categoria de vaca i el segon i tercer premis en la de vaca amb vedell. Cal Font, gran triomfadora de l'edició anterior del concurs, enguany va obtenir el primer i el segon premi en la categoria de vedella (octubre-desembre 2017).\nAixí doncs, els més guardonats de la jornada van ser Vallnova-Espanholet i Mas Pinós, els quals a més d'altres premis van obtenir els de les màximes categories: Gran Animal Campió Jove i Gran Animal Campió del Concurs.\nEl pavelló del bestiar va exhibir uns cent cinquanta caps de bestiar\nEl pavelló del bestiar va exhibir uns cent cinquanta caps de bestiar. Enguany, però, no es va celebrar a la capital vigatana la subhasta de vedells procedents del centre de testatge de la raça, ja que aquest esdeveniment tan rellevant per als ramaders associats a la Februpi es reserva per a celebrar-lo el pròxim 3 de maig, dins dels actes d'inauguració del nou centre de testatge situat dins de la finca de Bellestar, a Montferrer i Castellbò (Alt Urgell).\nUna altra de les novetats del concurs d'enguany va ser el tastet de pinxo de carn de vedella bruna que es va fer a la carpa situada a l'entrada del recinte, al davant de la botiga de marxandatge i roba que sempre obre l'espai de la Bruna dels Pirineus, al costat del ring i la graderia. Durant el recorregut inaugural pel recinte firal l'alcaldessa de Vic, Anna Erra, la Consellera d'Agricultura, Ramaderia i Pesca, Teresa Jordà i el President de la Generalitat de Catalunya, Joaquim Torra, van fer estada al pavelló de la Bruna on van degustar els pinxos-tastet en companyia del President de la Federació Catalana de la Raça Bruna dels Pirineus (Februpi), Josep Maria Moga. Des d'allí van poder seguir una part del concurs, en l'apartat de vedelles, des de la primera fila.\nEl jutge del concurs d'aquest any, Maurici Camprubí, veterinari amb una llarga trajectòria professional a la comarca del Ripollès, comentava que tant el concurs com l'estàndard racial dels animals presentats a Vic no tenien res a envejar a d'altres de nivell internacional amb molt més volum i pressupost, com el celebrat recentment a París. Més informació: www.brunadelspirineus.org.\nTambé et pot interessar: Engeguen una campanya per promoure el consum de carn autòctona del Pirineu\nBONA INICIATIVA: La localitat del Pla d'Urgell que habilita una nau per animals


Advanced and Convenient X4 Pro perforadora i fresadora - Taiwan Xina - SYIL Machine\nLa fresadora CNC X4 Pro tapping és la interfície de comunicació màquina-màquina més avançada, mostra la informació de tant en tant mitjançant el control electrònic de cada eix de moviment del volant MPG. La fresadora de màquines-eina CNC basada exclusivament en el disseny i la fabricació, reflecteix la ...\nLa fresadora CNC X4 Pro tapping és la interfície de comunicació màquina-màquina més avançada, mostra la informació de tant en tant mitjançant el control electrònic de cada eix de moviment del volant MPG. La mecanització de màquines-eina CNC basades exclusivament en el disseny i la fabricació, reflecteix la integritat estructural de facilitar futures idees de disseny. Una col · lecció de cargol de boles de doble cargol, coixinets i acoblaments amb posicionament d'alta precisió, alhora que afegeix un sistema de lubricació d'oli automàtic per protegir la precisió de la màquina, el disseny de cos de la xapa tancada de vida life.device és modular, compacte i fàcil de moure . Per assegurar que l'ús del medi ambient es netegi. X4 Pro utilitza un sistema servo motor de 3 eixos. Alimentació de fins a 166mm / s, utilitzant motor de 7.0Nm amb inversor de freqüència per aconseguir el funcionament eficaç de la màquina, eix de NT30 5000 rpm, rígida de rosca a 2000 rpm, l'estructura es pot utilitzar amb canvi pneumàtic d'eines. És la màquina de fresat i màquina de tall CNC servo més rendible del mercat.\nSi esteu interessats en la nostra avançada i convenient x4 pro perforadora i fresadora, us convidem a contactar amb les nostres fàbriques que s'estenen àmpliament a Taiwan, Xina, Japó i molts altres llocs del món. Es pot utilitzar per a la fabricació de benzògraf, joieria, escriptori, bobby i productes dentals. Preu baix i econòmic i alt rendiment, benvingut a obtenir la nostra petita màquina fresadora CNC Tormach assequible.


Agenda Organitzador Open Club 2021\nAgenda professional d'anelles amb mecanisme niquelat i sistema d'organització. Disseny clàssic i elegant. Amb departaments per a targetes, carnets, etc. Inclou portamines. Tancament amb fermall. L'anualitat conté la informació útil relativa a: onomàstica (excepte ed. portuguesa), festius nacionals, canvis d'estació i canvis d'hora. Aquesta agenda permet canviar el recanvi anualment. Consulta els recanvis i accessoris disponibles per a aquesta agenda i personalitza-te-la al teu gust i necessitats.


El 21 de febrer es commemora arreu el Dia Internacional de la Llengua Materna | FES\nEl 21 de febrer es commemora arreu el Dia Internacional de la Llengua Materna\nL’efemèride, promoguda per la UNESCO, vol donar reconeixement a la diversitat lingüística i cultural i al plurilingüisme\nLa llengua és l’instrument més poderós per a la preservació i el desenvolupament del nostre patrimoni cultural, tant el tangible com l‘intangible.\nPer això és molt important reconèixer el valor de la diversitat lingüística i cultural i la promoció del plurilingüisme. Amb cada iniciativa dirigida a difondre les llengües maternes, s’augmentarà la consciència sobre les tradicions culturals arreu del món.\nAl món s’hi parlen més de 7.000 llengües, però és probable que més de la meitat desapareguin en unes poques generacions. Només pocs centenars d’idiomes han tingut el privilegi d’incorporar-se als sistemes educatius i al domini públic, i menys d’un centenar s’utilitzen en el món digital.


El curiós lapsus de l'home del temps manresà de TVE a la cavalcada - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl curiós lapsus de l'home del temps manresà de TVE a la cavalcada\nEl presentador va protagonitzar un dels moments més comentats de la retransmissió de la desfilada de Madrid\nc.d. 06.01.2018 | 16:16\nUn Albert Einstein gegant es va convertir de forma inesperada en el gran protagonista de la cavalcada dels Reis Mags de Madrid, que va retransmetre La 1 de TVE. La titella del físic alemany va sorprendre tant als teleespectadors com als presentadors de la cavalcada, el manresà de naixement Jacob Petrus i Marta Solano.\nTwitter, com és habitual en aquests casos, es va omplir de comentaris sobre aquest Einstein de vuit metres, especialment quan Petrus va ficar la pota amb el nom de l'autor de la teoria de la relativitat.\nEl presentador d''Aquí la terra' es va dirigir a un nen per preguntar-li si sabia qui era aquest senyor. El nen va dir que no i Petrus li va confessar: "Es diu Alfred Einstein".\nNo cal dir que les xarxes socials es van omplir de bromes i acudits a compte de la relliscada de climatòleg.


Castell i església de Santa Maria de Muro de Roda\nMuro de Roda i església de Santa Maria\n42º 21,534'N ; 0º 13,902'E\nVa ser edificat vers l'any 1007 per ordre del rei Sancho III, quan estenia els seus dominis per la Ribagorça i pel Sobrarbe. És en aquest moment que es construeixen diverses fortificacions per protegir la frontera i permetre l'avanç de la reconquesta. En aquest cas, el castell de Muro de Roda es comunicava visualment amb el de Samitier i permetien controlar la vall del Cinca. Els seus fills, Gonzalo i Ramiro I d'Aragó van ampliar aquestes fortaleses, entre elles la de Muro de Roda.\nRebien el nom de Muro aquelles fortificacions situades en la part més alta de les muntanyes, mentre que les que es situaven en un nivell inferior eren conegudes com a Murillo. En aquest cas era conegut com a Muro Mayor, el que indica la seva autoritat sobre les altres fortificacions de la zona. En 1134 va ser donat pel rei Ramir II al bisbat de Roda de Isábena i a partir d'aquest moment va ser conegut com a Muro de Roda.\nLes seves dimensions són molt grans en comparació amb les fortaleses de la zona, fent uns 170 metres de llarg per gairebé 50 d'ample en la part més gran de la seva planta ovalada. L'absència de torres en els seus murs i la poca alçada d'aquests fa pensar en que més que un castell ofensiu, es tractava d'un refugi per a les gents i ramats de la zona.\nEl mur est, que arriba gairebé als 4 metres d'alçada per la part exterior, es reforça amb quatre cubs semicirculars, que van ser afegits durant les reformes realitzades en el segle XVI. El mur oest no és tant alt, ja que el penya-segat existent fa les funcions de muralla natural.\nÉs també en el segle XVI quan es construeix una nova porta d'accés, substituint a l'anterior que estava en un nivell superior.\nAquesta nova porta estava protegida per la gran torre de l'església de Santa Maria. El temple es va edificar durant la segona meitat del segle XII en el sector nord del castell.\nDestaquen els seus tres grans absis, que formen part de la muralla, a l'estil de la catedral de Roda d'Isábena.\nInicialment va ser concebuda amb tres naus i una cripta, també dividida en tres espais. En el segle XVI es va reformar el seu interior, eliminant la separació entre les naus i creant un únic espai o nau de tipus saló. També es va decorar amb pintures al gust de l'època.\nEl presbiteri queda elevat respecte de la nau. A través d'ell s'accedeix als dos absis laterals, que han quedat ocults. En el del costat sud es conserven dos recipients de pedra, segurament destinats a guardar olis. En cadascun d'aquests absis s'obria una finestra de mig punt i doble esqueixada. El central va ser cegat durant la reforma del segle XVI.\nEn els absis de la cripta, responent a necessitats defensives, les finestres són de tipus d'espitllera.\nMalauradament no podem oferir-vos imatges de la cripta, ja que el seu estat, la poca o nul·la il·luminació en un dia de pluja i el sentit comú ens van desaconsellar baixar-hi. En la meva segona visita, en 2010, el dia era encara més plujós i emboirat i tampoc vam poder baixar a la cripta.\nCom ja hem comentat, en el segle XVI es va bastir la nova torre de campanar. Es tracta d'una autèntica atalaia, que permet controlar totalment el territori. Aquesta va substituir a l'anterior romànica, que tenia planta circular i estava entre els absis sud i central. Encara es poden veure les restes de la seva traça.\nAls peus de la nau, sota el cor, es conserva una interessant pila baptismal i altres elements de pedra esculpida.\nEn el segle XVI es va construir un altre temple en el recinte fortificat. En aquest cas en el sector sud. Es tracta de la capella de Santa Bàrbara.\nEn el segle XVIII es van produir diverses reformes en els edificis i en les muralles. Un segle més tard, amb la desamortització, va desaparèixer el control de la zona per part del temple de Roda. Posteriorment el temple va ser saquejat en 1936 i els seus retaules cremats. La despoblació de la zona en la dècada dels seixanta del segle XX va contribuir a la ruïna i l'abandó del conjunt. L'ensorrament d'una part de la muralla en 1997, va accelerar la recuperació d'aquets important monument. Malauradament les obres avancen lentament i encara no se li ha retornat la dignitat que es mereix a aquest conjunt monumental. Actualment s'estant consolidant els edificis situats a l'oest del temple.\nA uns 400 metres al nord, trobem la capella de San Bartolomé.


Tancament dels Murs Lliures a Madrid\nAquest cap de setmana Wallspot va posar fi al projecte pilot d’activació dels primers dos murs lliures a la ciutat, impulsat per Ayuntamiento de Madrid i gestionat per l’entitat cultural Rebobinart. Després de dos mesos de recorregut d’aquesta iniciativa municipal, el 23 i 24 de gener es van intervenir sengles parets amb la participació simultània de 56 artistes urbans, la majoria de l’escena madrilenya. Els dos murs, un al districte de Moratalaz i un altre a Pont de Vallecas, queden així intervinguts amb peces conegudes de l’escena urbana madrilenya, almenys fins que s’activi un sistema de murs lliures permanent.\nA Moratalaz, el mur amb més afluència durant els dos mesos de durada del projecte, els 160 metres de llarg van comptar amb un total de 27 intervencions per part d’artistes seleccionades a través d’una convocatòria oberta. Totes les persones que van intervenir aquest mur han estat assídues del projecte i han aprofitat l’espai que brindava Wallspot en diverses ocasions. Així, la crew d’artistes que van participar en Womart Madrid 2020 va repetir experiència (Shara Limone, Its Mancho, Iris Draws Stuff, Savelga, Rubix, Ele Zissou, Elisabeth Karin, Miss M. Smith, Sra.D i Ana Devora), així com altres artistes de la ciutat vinculats a l’graffiti i a l’art urbà (Risketto, Gerbos, Drogoff, Creto, Willy Boy, Jueves, Alice Mazzili o Korbe).\nA Puente de Vallecas, d’una banda, al mur sud van intervenir 19 artistes amb un mural col·laboratiu de personatges i ninots. De l’altra, 10 reconeguts grafiters van elaborar una peça complexa en homenatge a barri: un pirata gegant que defensa Vallecas de monstres i criatures temibles. El mural, en col·laboració amb els Bukaneros, és una picada d’ullet al resistent equip de futbol de barri, el Rayo Vallecano.\nEn el mur sud, intervingut amb pintura de Montana Colors, es donen la mà gairebé una vintena de Kekos. La peça col·laborativa és un recull d’alguns dels personatges i estils més recognoscibles de les parets de la ciutat: Fatuo Fantasma, El Rei de la Ruïna, Antoñito, Krasy, Pyramid Eye, Grid, Fum, Coni, Larry, Marta Tuuk, Glossy o Chincheta, entre d’altres.\nEn el mur nord, reservat per a una col·laboració amb pintura de Writers Madrid, va resultar un ambiciós mural amb esperit 100% vallecà- Un gran pirata de més de 25 metres quadrats de superfície i gran detall tècnic creua la seva espasa amb la de diverses criatures temibles a l’altre extrem del mur. La participació dels Bukaneros deixa el segell d’un gran escut de l’emblemàtic equip local de futbol.\nL’actuació del cap de setmana tanca una iniciativa única a la capital i el testatge de dos murs lliures per primera vegada a Madrid. Gràcies a totes les persones que han fet possible el projecte, als més de 200 participants, als que heu compartit fotos i a les persones que han treballat darrere de la part visible i artística del projecte per fer-lo viable i a l’àrea d’Art Públic de la direcció General de Patrimoni Cultural de l’Àrea de Cultura, Turisme i Esport de l’Ajuntament. Ens veiem als carrers!\nPrevious Project (p)\tMural de les AUS by Irene López León


Vint anys per esquarterar un ancià al carrer Sant Ruf de Lleida | Ràdio Lleida | Cadena SER\n10 de mayo de 2021 Actualizado a las 22:47 CEST\nL'Audiència de Lleida condemna a 20 anys i 5 mesos de presó Àngeles Sala per haver assassinat i profanat el cadàver de Josep Millas, l’avi de 83 anys, al novembre del 2012. El jurat la va declarar culpable per unanimitat\nImatge de l'acusada, el 22 d'octubre, quan el jurat popular la va declarar culpable d'assassinat / ACN\n04/11/2014 - 11:58 h. CET\nLa sentència considera provat que després de matar l’home va intentar desfer-se del cadàver i amb aquest objectiu “va intentar trossejar el cadàver” per treure’l per la vivenda”. Amb alguna cosa molt tallant amb dents de serra li va amputà completament la cama dreta a més de produir-li altres ferides a la zona genital. En el relat dels fets, segons la sentencia, “per alguna raó” l’acusada va canviar d’opinió i “va decidir cremar.lo”. Per aquest afer, li va extirpar les vísceres i les va deixar a la banyera, i “va introduir a l’interior de cos papers de diaris ruixats amb un líquid inflamable”.\nEl 21 de novembre del 2012 la policia va torbar el cadàver de José Millas emmordassat i en avançat estat de descomposició en una habitació del carrer Sant Ruf de Lleida on vivia amb l’acusada. L’acusada va anar aquell dia al CAP de Rambla Ferran on va explicar que a casa seva hi havia un cadàver i que havia estat segrestada per uns desconeguts\n.El jurat no va creure la versió de la dona, , diversos testimonis la van veure fent vida normal, com ara baixant la brossa o efectuant trucades i enviant missatges de mòbil. I va reiterar la importància de la declaració incriminatòria de la filla de la acusada\nUn cop coneguda la decisió del jurat, la fiscalia va demanar que se li imposés a l'acusada la pena màxima de 20 anys de presó pel delicte d'assassinat. La defensa, en canvi, demanava que es reduís la pena a la mínima de 15 anys. Finalment l'Audiència s'ha pronunciat i ha fet cas del ministeri públic, condemnant Ángeles S. A 20 anys de presó per un delicte d'assassinat i 5 mesos de presó més pel delicte de profanació de cadàver.\nA la primavera del 2012, Angeles Sala de 48 anys, va conèixer a Igualada a José Millas de 83 anys, i que en aquell moment vivia en un pis d’aquella població. Alguns mesos després amb l’excusa de cuidar-lo es va a traslladar a viure amb ell al pis d’Igualada.\nL’acusada sabia que Jose Millas era propietari del 50 per cent del pis d’Igualada i volia aconseguir que li deixés en herència.\nEl dia 3 de setembre del 2012, l’acusada va llogar un pis al carrer Sant Ruf de Lleida, on s’hi van traslladar el 5 de novembre


La tria dels estudis superiors està marcada pels estereotips de gènere i això no afavoreix la igualtat La paradoxa de la divisòria de gènere: com més igualtat de gènere hi ha, més baix és el percentatge de dones que estudien enginyeries i titulacions tècniques. Aquest divendres 11 d'octubre és el Dia Internacional de la Nena\nLa dècada que ve, 600 milions de nenes adolescents accediran al mercat laboral, segons l'Organització de les Nacions Unides (ONU), i no ho faran en igualtat de condicions respecte als nois de la seva edat. «S'enfronten amb la discriminació sistemàtica i els prejudicis, però també amb la manca de la capacitació que requereixen les professions del futur», adverteixen des de l'ONU. Pel que fa a aquest últim punt, també hi insisteixen des de la Unicef: «Una de les vuit grans amenaces amb què s'enfronten les nenes actualment és no poder obtenir les habilitats necessàries per a exercir les feines del futur».\nAquesta realitat, a Espanya i als països del nostre entorn, no té a veure amb el fet que les nenes abandonin els estudis quan arriben a l'etapa universitària. De fet, segons dades d'Eurostat, a les aules de les facultats hi ha 115,6 dones per cada cent homes. Malgrat això, la tria dels estudis superiors està marcada pels estereotips de gènere. Hi ha titulacions feminitzades i titulacions masculinitzades —especialment les que tenen relació amb l'àmbit STEM (ciència, tecnologia, enginyeria i matemàtiques, en la sigla en anglès)— i això no ajuda a fomentar la igualtat. Però a poc a poc pot ser que aquesta tendència vagi canviant: les dones graduades en carreres tecnològiques a la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) s'han triplicat en deu anys.\n«Hi ha molts estereotips de gènere pel que fa als rols que els homes i les dones han d'exercir i de les professions que han d'ocupar idealment. Això fa que moltes noies no se sentin atretes per alguns àmbits STEM, per exemple, per l'enginyeria i la informàtica», apunta Milagros Sáinz, directora del grup de recerca Gènere i TIC (GenTIC), de la UOC.\nPer a Sáinz, que també és investigadora principal del projecte GESTEMI, en què s'estudien l'eficàcia i els efectes de les intervencions orientades a augmentar l'interès de les joves pels estudis STEM, «les dones s'interessen per àmbits de la ciència vinculats a la vida i la química, congruents amb l'atenció, rols que s'han associat tradicionalment amb elles. Per això n'hi ha tantes que es matriculen de medicina, biotecnologia, biologia o química. Malgrat això, aquests estereotips qüestionen la capacitat que tenen per a formar-se i exercir d'una manera competent en altres àmbits científics. Es continua pensant, per exemple, que les dones tenen menys competències per a les matemàtiques que els homes. Com és ben sabut, les matemàtiques són una matèria clau dins de la ciència i la tecnologia».\n«Les vocacions STEM es consideren les carreres del futur per les quals han d'apostar els joves. Partint del fet que les nenes senten menys interès per aquestes matèries, en el futur es generarà un biaix elevat en el mercat laboral. Les dones seran menys competitives i estaran menys representades en la presa de decisions, que majoritàriament seran decidides pels homes, amb el risc de discriminació que això pot comportar», diu María Teresa Ballestar, professora dels Estudis d'Economia i Empresa de la UOC, investigadora a ESIC i experta en ciència de dades (data science).\nPer la seva banda, Milagros Sáinz coincideix a assenyalar que «les professions STEM masculinitzades (l'enginyeria i la informàtica) són les que a priori seran les encarregades de canviar la societat digital. Si no hi ha dones en aquests àmbits, es corre el perill de no cobrir les necessitats de les dones. Si no canviem aquesta idiosincràsia, continuarem essent testimonis d'una segregació immensa, en la qual les dones no prendran part en les decisions lligades al disseny i la producció de tecnologies. Això seria un desastre per a una societat cada vegada més dependent del món digital i de les sinergies que hi pot haver entre les disciplines estrictament tecnològiques i les que no són estrictament tecnològiques».\nEn relació amb la manca de vocacions STEM entre les dones, hi ha una cosa que crida especialment l'atenció dels investigadors. «Sorprèn que en llocs que tenen uns nivells d'igualtat elevats com els països nòrdics, les noies fugen dels àmbits STEM masculinitzats, com les enginyeries o la informàtica. Malgrat això, països com el Pakistan o l'Índia, amb taxes més baixes d'igualtat efectiva entre homes i dones, tenen una participació alta de dones en aquests àmbits», apunta la investigadora de la UOC.\nUn estudi del 2018 publicat a Psychological Science va constatar aquest fet, que des de llavors s'anomena paradoxa de la igualtat. Segons l'estudi, basat en els resultats acadèmics de 472.242 adolescents de 67 països, com més igualtat de gènere hi ha en un país (segons l'índex d'igualtat de gènere del Fòrum Econòmic Mundial), més baix és el percentatge de dones que estudien enginyeries i titulacions tècniques. Per a donar-ne un exemple, als Estats Units les enginyeres no arriben al 14%, mentre que a Algèria les dones representen el 41% dels graduats universitaris en els camps de l'enginyeria, les ciències o la tecnologia. Els països més igualitaris solen ser estats del benestar, amb un nivell de seguretat social elevat, de manera que les dones poden triar lliurement sense por de les conseqüències econòmiques que pugui comportar la tria que facin. En els menys igualitaris, en canvi, s'afegeix una pressió extra a les dones perquè treballin en disciplines ben pagades, que solen ser les científiques i les tecnològiques.\n«Les noies, quan poden triar en entorns més desenvolupats, prefereixen fugir de les professions o els estudis que els suposaran haver de lluitar contra estereotips que qüestionen les seves capacitats i les seves competències, tant a la universitat com en l'àmbit laboral. Prefereixen no enfrontar-se amb la dificultat de ser l'excepció més que no pas la regla. També perquè les diferències salarials respecte a les altres professions (per més que siguin una mica millors) no són tan grans per a triar aquest tipus de professions. Malgrat això, en els països menys desenvolupats les professions tecnològiques estan més ben retribuïdes que en la resta de països i permeten a les dones ser un suport per a les seves famílies per mitjà d'aquestes professions», afegeix Sáinz.\nPer revertir la situació als països occidentals, els experts apunten mesures en diverses direccions. «Si volem generar un canvi, els primers que hem de canviar som els adults», diu María Teresa Ballestar. «Primer, hem de ser conscients que hi ha un problema i, en segon lloc, hem d'implantar les mesures que serveixin per a corregir-lo. Els nens absorbeixen informació i repliquen els comportaments com una part del seu procés d'aprenentatge. Res no canviarà si nosaltres mateixos no mirem de canviar. No podem transmetre el missatge que "una nena pot fer el que vulgui", si després anem a comprar joguines i ens trobem que hi ha joguines per a nens i d'altres per a nenes».\nA més, «la manca de referents femenins en els rols cientificotècnics, especialment en les primeres etapes de desenvolupament, fa que les nenes no se sentin identificades amb aquests rols i no tinguin ningú al qual puguin emular», continua explicant la professora dels Estudis d'Economia i Empresa de la UOC. «No han de ser necessàriament referents famosos, poden ser familiars, amistats o professors. Si els nens no veuen dones en algunes posicions determinades, deduiran inconscientment que aquests llocs de treball no són per a dones».\n«Actualment, observem iniciatives que intenten intervenir-hi per a pal·liar la situació», assenyala per la seva banda Milagros Sáinz, «però no estan desenvolupades per a unir esforços ni per a ser sostenibles al llarg del temps. S'enfoquen en un moment de l'ensenyament formal, normalment en algun curs de secundària obligatòria o postobligatòria».\n«És molt difícil per a les famílies educar en igualtat si a l'escola no ho fan i a l'inrevés. Els mitjans de comunicació també exposen els joves de manera contínua a imatges que reforcen els estereotips de gènere, i els videojocs contribueixen a posar més èmfasi en aquesta divisió de rols pel que fa al paper que els homes i les dones han d'ocupar en la nostra societat. Hi diem alguna cosa?», conclou la investigadora principal del projecte de recerca GESTEMI, finançat pel Ministeri de Ciència, Innovació, i Universitats.\nArxivat a: UOC FUTUR LABORAL


Manual e-TAULER: 2.1 Configuració - Dades generals – e-TAULER\nManual e-TAULER: 2.1 Configuració - Dades generals\nA. Signatura de l’anunci:\nDes d’aquesta opció es decideix si els fitxers PDF adjunts seran signats automàticament mitjançant segell electrònic, en el moment de ser publicats. Aquesta signatura es duu a terme sempre que el fitxer en qüestió no hagi estat signat prèviament. Aquesta decisió afecta la totalitat dels fitxers publicats.\nB. Definició del format (electrònic o paper) i l’idioma (català, castellà o aranès) per defecte de les diligències:\nAquestes opcions també es poden tornar a definir en crear un anunci, però llavors només afecten l’anunci en qüestió, exclusivament.\nC. Idioma de publicació:\nEl català és l’idioma per defecte de l’e-TAULER, però hom pot, a més, activar l’aranès i el castellà a fi de permetre la publicació d’anuncis traduïts en aquestes dues llengües oficials. L’activació d’aquests idiomes també activa, de retruc, els mecanismes necessaris, tant als elements de classificació com a l’edició, per tal que els usuaris amb el perfil d’editor incorporin textos en els idiomes corresponents. Les versions multiidioma dels anuncis són accessibles des del portal ciutadà.\nEls elements que, opcionalment, poden ser traduïts a altres idiomes són els Criteris de Classificació i el Títol, la Descripció, les Referències i el fitxer PDF dels anuncis. En cas que aquests elements no es tradueixin, apareixeran en l’idioma oficial per defecte que és el català. No obstant això, els literals de les respectives interfícies en castellà i en aranès, accessibles des del portal ciutadà, apareixeran sempre en els idiomes corresponents.\nIMPORTANT: Els administradors dels ens dependents no tenen accés a les opcions de configuració de Dades generals.\nManual e-TAULER: 2.2 Configuració - Programació


potencial biomarcador per a la predicció de la progressió virològica - Agenda - IISPV\npotencial biomarcador per a la predicció de la progressió virològica\nEls pacients infectats pel VIH controladors d'èlit mantenen la replicació viral a nivells indetectables sense rebre tractament antirretroviral. No obstant, un 25% d'aquests pacients perden aquesta capacitat en el temps.\nL'objectiu principal d'aquest treball va ser estudiar la possible existència d'un perfil proteòmic associat a la pèrdua de control virològic així com la identificació de possibles biomarcadors. Dels resultats obtinguts es va poder concloure que existeix una signatura proteòmica que precedeix la pèrdua de control virològic i que està caracteritzada per un increment de la inflamació, la migració transendotelial i els processos de coagulació. A més, la proteïna d'unió a la galectina 3 es proposa com a potencial biomarcador per a la predicció de la progressió virològica, així com a possible diana terapèutica.


Collserola - Nits d'astronomia. El triangle de primavera es situa al zenit. - Agenda\nPreu: 5,30 €\nDescripció:Nits d'astronomia. El triangle de primavera se situa al zenit. Arcturus és la tercera estrella més brillant del cel nocturn i pertany a la constel·lació del Bover. Veurem com va aparèixer i quina és la seva eterna missió. Arcturus, junt amb Spica i Regulus, forma el triangle de la primavera que ha servit de guia al llarg de la història.\nCategories: Collserola, Educació ambiental, Astronomia, general,


'Una mente maravillosa' rep l'Oscar a la millor pel·lícula i es converteix en la gran triomfadora\nDenzel Washington, pel seu paper a 'Trainning Day', ha rebut l'Oscar al millor actor i Halle Berry, l'Oscar a la millor actriu per la seva interpretació a 'Monster' s Ball'\nDenzel Washington i Halle Berry, molt feliços.\n'Una mente maravillosa', basada en la biografia del genial i esquizofrènic matemàtic John Nash, ha estat premiada amb l'Oscar a la millor pel·lícula en la 74 edició dels Oscars, celebrada aquesta matinada a Teatre Kodak, de Los Angeles. Ron Howard, que uns minuts abans havia estat premiat amb el guardó al millor director, ha estat l'encarregat de rebre l'Oscar de mans de l'actor Tom Hanks. D'aquesta manera, l'obra d'Howard es converteix en la triomfadora d'aquest any. No obstant, al palmarøs de guardons 'Una mente maravillosa' ha empatat amb 'El senyor dels anells', ja que totes dues produccions han rebut quatre Oscars. 'Black Hwok Down' i 'Moulin Rouge' han aconseguit dos guardons. Quant a la categoria de millor pel·lícula estrangera, 'En tierra de nadie', de Bòsnia Herzegovina, ha estat la sorpresa de la nit, a l'imposar-se a la francesa 'Amelie' i a l'argentina 'El hijo de la novia'.\nEl premi al millor guió adaptat també requeia en aquesta pel·lícula, Akiva Goldsman ha rebut el guardó per adaptar la biografia del matemàtic i premi Nobel, Forbes Nash. Jennifer Connelly rebia el primer premi de la nit, a la millor actriu de repartiment, Benicio del Toro li lliurava l'Oscar pel seu treball en la pel·lícula que protagonitza Russel Crowe.\nL'actor australià també competia pel guardó al millor actor per interpretar el matemàtic, no obstant aquest premi ha anat a parar a mans de Denzel Washington, pel seu paper a 'Trainning Day'. «Vint anys he estat perseguint Sidney (Poitier) i ara la Acadèmia m'ha donat l'Oscar a la mateixa nit en què li han donat a ell», ha afirmat Washington al rebre l'estatueta.\nL'actriu afroamericana, Halle Berry, ha estat premiada amb l'Oscar a la millor actriu per la pel·lícula 'Monster' s Ball', «Oh Déu meu, Oh Déu meu. Aquest moment és massa gran per a mi» ha sanglotat al sortir a l'escenari.\nL'actor britànic Jim Broadbent ha rebut el premi al millor actor de repartiment per la seva interpretació en la pel·lícula 'Iris', Broadbent també treballava a 'Moulin Rouge', interpretant el propietari del cabaret parisenc. Durant la 74 cerimònia dels Oscars, Artxur Hiller, director conegut per 'Love Story' ha estat homenatjat per les seves nombroses accions humanitàries.\nL'oscar honorífic requeia aquest any en l'actor i director de raça negra Sidney Poitier en homenatge a la seva carrera cinematogràfica, la seva dignitat i la seva intel·ligència.\nAixí mateix, el veterà actor, director i defensor del cine independent Robert Redford ha rebut un altre Oscar d'honor pel seu suport incondicional als «cineastes independents i innovadors en tot el món».


per Marta Romera / ACN 01/02/2021 13:10h\nFamílies de la Vall de Boí tornen a portar els fills a l'escola | ACN\nLes famílies de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) han tornat a portar els fills a l'escola aquest dilluns. Després de les vacances de Nadal els 25 nens i nenes d'infantil de l'escola de la Vall de Boí, a Barruera, no es van incorporar a les classes.\nLes famílies van optar per aquesta mesura com a protesta per la reincorporació d'un docent. Tot i no haver trobat cap «solució satisfactòria» al conflicte aquests dilluns han portat els nens al centre per tal de reprendre l'activitat lectiva. Els pares i mares han manifestat que en cap moment han dubtat de la professionalitat i confiança per la resta de docents del centre. Com també han assegurat que continuaran buscant vies per trobar una solució convincent pel futur de les seves filles i fills.\nDe fet, els alumnes de l'escola de la Vall de Boí ja van començar el curs escolar actual més tard que la resta d'alumnes del país. I és que, malgrat que el centre va obrir les portes amb normalitat, alguns pares i mares no van portar els seus fills a l'escola fins al cap de dos dies, quan van conèixer que el docent havia agafat la baixa. Ja llavors, les famílies van demanar a Educació que canviés el professor, però el Departament només va oferir la contractació d'un supervisor. L'AMPA va sol·licitar la substitució del docent per «falta de confiança» i «problemes de convivència» viscuts el curs 2013-2014.\nEn aquell moment el Departament va assignar a una professora de reforç perquè li supervisés la feina de prop, mesures que al setembre van reclamar de nou. Així mateix, l'AMPA va explicar que centres de Sort, la Vall Fosca o Tremp també van tenir «problemes» amb aquest docent que van marcar, ja aleshores, l'inici del curs escolar amb protestes similars. Els pares també van recordar que l'any 2017 Educació va expulsar el professor de la borsa d'interins durant dos anys considerant que hi havia una «evidència de falta de competències professionals».\nEls 4 pobles lleidatans que tindran fibra òptica durant el 2021


Les compravendes d'habitatges van caure un 22,9% al juny | Consumer\nLes compravendes d’habitatges van caure un 22,9% al juny\nAquesta reculada va ser conseqüència sobretot del descens en les transaccions d'habitatge lliure\nEl nombre de compravendes d’habitatge va ascendir a 28.612 al juny, la qual cosa representa una caiguda del 22,9% enfront del mateix mes de 2010. En aquesta forta reculada del mercat immobiliari, la cambra consecutiva que es registra, va influir sobretot el descens en les transaccions d’habitatge lliure (-26,1%), mentre que les compravendes de cases protegides van augmentar un 5,1%, tal com recullen les dades publicades per l’Institut Nacional d’Estadística (INE).\nEn total, els registres de la propietat van inscriure 142.008 transmissions de finques tant rústiques com a urbanes -entre les quals s’inclouen els habitatges-, un 9% menys que en el mateix mes de l’any passat i un 3,4% menys que al maig de 2011. En el cas de les compravendes de finques registrades, el nombre de transmissions es va elevar a 63.526, la qual cosa suposa un descens interanual del 19,3% i del 6,5% respecte al mes precedent.\nEl 86% de les compravendes registrades al juny va correspondre a finques urbanes i el 14% a finques rústiques. En el cas de les urbanes, el 52,4% van ser compravendes d’habitatges. El nombre de transaccions de finques rústiques va augmentar un 7,3% en taxa interanual, mentre que el de finques urbanes va disminuir un 22,4%. En aquestes últimes, la compravenda d’habitatges va baixar un 22,9%.\nEl 86,3% de les cases transmeses per compravenda al juny van ser lliures (-26,1%) i el 13,7% protegides (+5,1%). A més, el 51,3% dels habitatges que es van vendre en el sisè mes de 2001 van ser usades, mentre que el 48,7% restant van ser noves. El nombre d’operacions sobre cases noves va disminuir un 21,4% i el d’usades va baixar un 24,3% respecte a juny del passat exercici.\nEl nombre total de finques transmeses inscrites en els registres de la propietat per cada 100.000 habitants al juny va resultar major en les comunitats autònomes de Castella i Lleó (634) i Aragó (621). Si s’atén a les compravendes d’habitatges registrats, les comunitats autònomes amb el major nombre de transmissions per cada 100.000 habitants van ser Cantàbria (107) i Múrcia (100).\ncompravendes fincas-ca protegides rústiques urbanes


PortadaCULTURA I OCINatura i tradició2.-Herbes costums i tradicionsDelphinium peregrinum ssp. gracile\nCreat el Dijous, 30 abril 2020 10:27\nAbans d’eixir el sol, com solia ocórrer cada dia, ella i la seua família mamprenien el camí de la muntanya. I, en girar la vista enrere, esdevenia inevitable la visió de la plana que s’hi podia ataüllar des de dalt del pla on els pobles es confonen i desapareixen entre boirines mentre que al capdavant les muntanyes ameraven les ninetes jovenívoles d’uns ulls blaus, blaus com la mar, amb els penya-segats i la Garriga; a la mà esquerra, les mallades i, a la dreta, les llomes dolces de les coves del Truig i el cau rabosser. Ella sentia un deler indescriptible per aquell indret esquerp carregat d’històries màgiques que el iaio solia contar-li al caliu del foc amb què apaivagaven les llargues matinades de fred hivernal. Històries de les plantes que ja li les contava el iaio del seu iaio i que ell, investit de la gràcia i de l’enginy d’un vertader rapsode, revivia a una embadalida xiqueta que s’amelava deixant volar la tendra fantasia.\nI aixó és el primer que ens colpeix quan trobem una caputxina roscana, la imaginació, junt al color blau intens dels pètals de la flor i la forma allargada del calze que segons com la mires s’assembla a un esperò i per això també és coneguda com a esperó de cavaller o esperó de sembrat. Per al seu descobridor tenia forma de dofí i és per això que el seu nom científic comença per Delphinium, jo, personalment, quan l’observe detingudament hi veig una fila de menudetes libèl·lules de color blau fosc volant entre les herbetes i em complau veure que no estic gaire lluny d’altres com els gallecs que la denominen paxariños.\nI, tant que dic menudes perquè la planta ens mostra una tija prima recta i ramificada que cap a la mitjania presenta 2 o 3 ramificacions primetes. Les primeres fulles només mesuren 2 cm i tenen forma punxeguda, les sosté un pecíol menudet també de 2 cm; les següents encara són més primes i es tornen a ramificar. El cap de les ramificacions, que s'enlaira uns 30-40 cm, s’ompli de flors blaves de sis pètals cadascuna proveïdes d’una corol·la punxeguda cap arrere envoltada per nombrosos estams.\nEls mesos d’estiu quan tota la natura sembla quieta, dormint i indolent deixant passar la xafogor estival, la caputxina esclata en una bonica i exòtica floració que, així i tot, ha passat desapercebuda a l'Alcúdia on tan sols alguns hòmes la coneixen i malgrat no haver-ne fet cap ús l’han anomenada caputxina perquè la flor s’assembla als barrets que porten els germans confrares en les processons de la Setmana Santa.\nAl nostre terme la podem trobar en tres llocs diferents del paratge del Corral de Rafel, allunyats els uns dels altres i el més curiós és que aquestes plantes no se n’eixen d’un espai d’uns deu metres quadrats on en viuen una trentena compartint amb les timonedes els terrenys plans, pedregosos i secs cobejades per l’ombra d’arbres o arbustos de mitjana alçada com l’olivera, l’ullastre o el ginebre.\nPerò compte! Darrere d’aquesta bellesa s’amaga una planta tòxica sobretot en les llavors que contenen delfinida, alcaloide que a més de brindar el color blau a les flors és molt tòxic, provoca el vòmit i si es consumeix en excés, fins i tot, mata. Ara bé, no tot ha de ser dolent perquè si el prenem en xicotetes dosis s’ha usat com una medicina antineuràlgica per a atenuar les palpitacions, el mal de queixal i les neuràlgies facials entre d’altres. Antigament també s’emprava com un insecticida per a eliminar les molestes puces.\nL’esperò de cavaller, la caputxina, l’esperò de sembrat o com hom haja volgut batejar-la no ha de passar-nos desapercebuda perquè malgrat el verí que amaga, paga la pena la bellesa que ofereix al bell mig de les amoroses terres resseques, eixutes i esquerpes al cor de l’estiu mediterrani, on conviu amb el card enreixat Atractylis cancellata, i la papallona blanc i verdosa. Pontia daplidice. Linné, 1758.


ODS - Can Trona - Centre de Cultura i Natura de la Vall d'en Bas Can Trona Centre de Cultura i Natura de la Vall d'en Bas\nCan Trona avança cap a la sostenibilitat local\nDes de Can Trona volem que la sostenibilitat es converteixi de forma permanent en guia i base de la nostra oferta d'activitats. Seguint el que ens marca l'Objectiu de Desenvolupament Sostenible (ODS) 11.4, hem d'augmentar els esforços per salvaguardar el patrimoni cultural i natural del món. Així doncs, tallers i sortides naturals, entre d'altres, s'han convertit en la forma regular de promoció de la sostenibilitat local, posicionant-nos com agents de canvi al món rural. Amb aquesta proposta volem reivindicar la cultura popular, l'artesania i la necessitat de retornar als orígens i d'apostar per un desenvolupament social i econòmic alineat amb els ODS.\nEls ODS 5 i 10 per la igualtat de gènere i la reducció de desigualtats són temes crucials dins els nostres tallers divulgatius. Mitjançant diverses activitats, cerquem visualitzar no només la realitat de les dones catalanes, sinó també d'altres països i regions del món. Tot sovint acollim exposicions fotogràfiques i documentals que pretenen mostrar als assistents a quins reptes s'enfronten milions de dones en el seu dia a dia i com s'obren camí en un món que tot sovint, els hi és hostil. A més a més, oferim tallers formatius adreçats a un públic femení amb la intenció també de protegir el planeta (tallers de confecció de compreses naturals, de sabons, etcètera, no perjudicials amb el medi). La desigualtat social s'està convertint també en objecte de gran preocupació. Mitjançant concerts musicals, lectures de poemes i obres de teatre compromeses amb la reducció de la pobresa, entre d'altres formes d'expressió, volem visualitzar la realitat de milers de persones al nostre país que pateixen els efectes de la seva posició social més desafavorida.\nD'altra banda, ens hem proposat oferir als vallbasencs tècniques per aprendre a fer productes naturals per afavorir un autoconsum responsable (ODS 8 i 12). Artesans i productors locals o de la comarca són sovint els protagonistes dels diferents cicles que organitzem des del Centre. L'objectiu darrere aquesta iniciativa és no només promoure un consum respectuós amb el medi ambient, sinó també propiciar un teixit empresarial entre els artesans i artesanes de la zona. Amb aquesta acció volem ajudar a que els diferents professionals implicats col·laborin entre ells per connectar-los amb el potencial mercat comarcal que, cada cop més, demana productes sostenibles, amb una cadena de producció justa. Gràcies a les sinergies que s'han creat, els i les assistents han pogut gaudir de propostes diverses i innovadores.\nEls cicles de natura també tenen un gran èxit. Mitjançant diverses activitats divulgatives volem arribar als diferents segments de la població perquè tots i totes aprenem sobre la delicada relació que existeix entre la fauna i flora i els humans (ODS 3, 13 i 15). Les sortides d'observació d'aus migratòries, de neteja de la llera del riu Fluvià o el descobriment dels insectes i altres invertebrats, han estat fonamentals perquè els i les participants entenguin millor el ric i sensible patrimoni natural que tenim a la Vall d'en Bas. També som punt de trobada de diverses associacions i organitzacions que defensen un territori i una mobilitat més sostenible, amb menys infraestructures per vehicles rodats i major inversió en la protecció ambiental i la salut. Les famílies i els més menuts són igualment, ben presents a Can Trona, convertint-se en grans protagonistes a les nostres activitats de sensibilització (ODS 4). A principis de 2021 vam editar el llibre infantil 'El Secret de la Vall' que, juntament amb altres actuacions, han fet que molts infants aprenguessin el valor de tenir cura del nostre medi, donat que es tracta d'una responsabilitat comuna, independentment de la nostra edat. Amb les sortides pedagògiques organitzades conjuntament amb l'àrea d'educació i joventut de la Vall d'en Bas, joves d'escoles i instituts de tota la comarca coneixen millor el nostre incalculable patrimoni històric i cultural. També hem signat un conveni de col·laboració amb la Càtedra de Renovació Pedagògica de la UdG per fomentar i potenciar una educació experiencial, integrada en el medi i connectada al món.\nDes del Centre, volem expressar la nostra satisfacció amb la feina feta i agrair la excel·lent rebuda que tenen les activitats que proposem. Un convidem a seguir participant i a reforçar aquesta feina comunitària tan important pel nostre territori. Fer dels ODS una realitat és un compromís de tots i totes. Caminem plegats cap a un món més just, sostenible i equitatiu.


La selecció espanyola de Zacarias Oualid guanya una inoblidable primera edició del Catalunya Amputee Football Experience - Garrotxa Digital\nLes Preses - Publicat a les 13:29h\nComentaris tancats a La selecció espanyola de Zacarias Oualid guanya una inoblidable primera edició del Catalunya Amputee Football Experience\nLa selecció on milita Zacarias Oualid, gran precusor i impulsor d’aquest torneig, ha guanyat el Catalunya Amputee Football Experience per davant de Polònia -l’altre finalista- i França. La competició ha estat un èxit rotund, amb ple a les graderies a la gran final i un ambient de luxe durant un cap de setmana on les emocions han estat a for de pell per a públic i participants.\nEl garrotxí Zacarias Oualid ha complert un somni. Una il·lusió per la qual feia molts anys estava lluitant, i que aquest cap de setmana a Les Preses s’ha fet realitat. La primera edició del Catalunya Amputee Football Experience ja s’ha acabat, amb la selecció espanyola proclamant-se campiona davant Polònia en una gran final que ha descrit molt bé tot el que s’ha viscut aquest cap de setmana. esperit de superació, amor per l’esport i pel futbol i una frase que ha marcat i marcarà de per vida a tots aquests herois: No hi ha res impossible.\nDesprés de la fase de grups, on Polònia es va classificar primera i Espanya segona per davant de França, la gran final enfrontava aquest matí a les dues primeres seleccions. Amb un ambientàs de luxe, les instal·lacions del Club Escola de Futbol Bosc de Tosca s’han omplert de gom a gom, i han fet goig per presenciar el que ha estat un autèntic partidàs. Un gol de David ha obert el marcador per a la selecció espanyola, que jugava millor i es trobava més ben situada sobre el camp que una Polònia potser desgastada per l’esforç del dia anterior. Un altre gran gol del davanter espanyol posava costa avall el partit per als amfitrions, però abans del descans el conjunt polonès ha escurçat distàncies posant emoció al segon temps. A la represa, ocasions, bones intervencions dels dos porters i un gol, després d’un penal, que sentenciava definitivament el matx.\nEl trofeu, per la selecció espanyola. Igual que el premi al millor jugador, per central Adrian, i al millor porter. Això sí, la imatge amb la qual s’ha quedat la gent no ha estat aquesta de la selecció guanyadora alçant la copa, sinó amb les llàgrimes d’un emocionat Zac, que avui ha complert un somni.\nEn poc temps la organització ha estat capaç de quadrar-ho tot i el torneig ha estat un èxit gràcies a la implicació de tots. OLOT TELEVISIÓ era un dels molts patrocinadors que han recolzat el Catalunya Amputee Football Experience. Una experiència única, una mostra que no hi ha res impossible per a l’esperit d’aquests valents, d’aquests herois, i una primera edició que s’acaba amb ganes que tingui continuïtat i, a poder ser, que es faci més gran en el futur.\n– Les visites dels jugadors a centres educatius garrotxins comencen l’activitat del Catalunya Amputee Football Experience\n– Les Preses acollirà el primer torneig de futbol internacional per a amputats de Catalunya\nfutbol per a amputats\nAquest divendres al vespre el col·lectiu Electrocircle ha organitzat a la plaça de Can Joanetes la primera festa chill out a Olot, anomenada Chill at Sunset. Al llarg de la vesprada hi han passat prop d'una cinquantena de persones, i tot i que s'hi esperava…


“M’ha sorprès que els nins d’aquí siguin tan calmats” - CENT PER CENT\n[pullquote] Una vintena de mestres de Turquia i Romania passen una setmana a l’illa acollits pel C.P. Mestre Pere Garau, de Son Macià, gràcies a un programa europeu d’interacció educativa\nA l’escola de Son Macià, aquesta setmana han rebut una visita molt especial. El centre educatiu participa d’un programa d’Erasmus de la Unió Europea, a través del qual han pogut compartir un projecte amb una escola de Romania i dues de Turquia.\nL’objectiu principal d’aquesta casta de programes és posar en comú idees entre els diferents països, compartir experiències educatives i poder fer conjuntament investigació-acció. La temàtica concreta que han treballat els quatre centres ha estat la de la immigració.\nS’han desplaçat fins a Mallorca divuit mestres i un inspector educatiu d’aquests dos països. Abans d’això les escoles implicades ja havien fet diferents trobades: una reunió transnacional a Romania, que va servir per presentar el programa, avaluar les necessitats de formació, desenvolupar maneres de fer, etc. I una mobilitat d’aprenentatge a Turquia, en la qual varen visitar i analitzar diferents escoles i varen mirar l’aplicabilitat dels acords presos. Aquesta tercera trobada, que té lloc a Mallorca, servirà entre d’altres coses per fer l’avaluació de tot plegat.\nEl director del centre, Jaume Adrover, conta: “En aquesta visita participa tota la comunitat educativa, perquè un dels objectius del programa és el coneixement i el reconeixement de la cultura de cada lloc. Així, per exemple, vàrem celebrar la festa de les verges, conjuntament amb els pares i els Erasmus. O també, l’altre dia, els dimonis de Son Macià, varen ballar de manera extraordinària i els van poder conèixer…”\nEl grup de mestres estarà una setmana a l’illa. Sens dubte, han après i s’han sorprès de moltes coses. Mireia, de Romania, diu: “Al nostre país, els mestres estan molt preocupats per les proves estatals, aquí pareix que ho viviu amb més tranquil·litat. Una altra cosa que m’ha sorprès són les ràtios. Allà són més altes. Hi pot arribar a haver grups amb 37 alumnes per aula.”\nPer la seva banda, Özgür, diu: “M’ha sorprès que els nins d’aquí siguin tan calmats i facin tanta bonda. També és una cosa nova per jo veure com mesclau nins de diferents edats i feis grups interactius. Per últim, encara que s’allunyi una mica del tema principal, m’ha sorprès veure la semblança que hi ha entre el clima i la fauna d’aquí amb la de Turquia”.\nTots els participants se’n mostren satisfets i agraïts. Sens dubte haurà estat una experiència positiva i enriquidora per tota la comunitat educativa.\nprevious post: “Pareix que tu no t’has de morir mai”\nnext post: Les flors i els morts, tradicions que no vacil·len


Caixa forta de seguretat d'acer ignífuga amb claus 45 x 37 x 33 cm beix\n"Caixa forta de seguretat d'acer ignífuga amb claus 45 x 37 x 33 cm beix"\nCaixa forta per a guardar diners, documents i objectes de valor. Ideal per guardar i protegir els diners en comerços, oficines, hotels, apartaments, llar, despatxos, etc.\nFabricada en acer d'alta resistència, gruix i qualitat. Resistent al foc (ignífuga). Amb doble capa d'acer i revestiment interior. Pintada en color beix.\nSistema de tancament mitjançant clau deseguretat de gorges. Disposa de dos bulons a l'interior (diàmetre de cada boló: 20 mm). Es subministren dues claus úniques.\nInclou prestatgeria metàl·lica regulable en alçada, que permet separar el contingut de la caixa en dues altures. L'usuari la pot treure si no és necessària.\nMida exterior (ample x profunditat x alçada): 450 x 374 x 327 mm. Mida de la porta frontal (ample x alt): 380 x 260 mm. Gruix de la pu\n160,93 € PVP amb IVA -- Ports no inclosos --\nCaixa forta per a guardar diners, documents i objectes de valor. Fabricada en acer d'alta resistència, gruix i qualitat. Ideal per guardar i protegir els diners en comerços, oficines, hotels, apartaments, llar, despatxos, etc. També pot ser utilitzada com a joier o per guardar petits objectes personals de valor. Sistema de tancament mitjançant clau de seguretat de gorges. Disposa de perforacions per ancorar la caixa forta a la paret usmocador.\nPes: 32.02 Kg.\nAmplada: 45 x Profunditat: 37.4 x Alçada: 32.7 cm.\nCaixes cabals > Caixa de cabals ignífuga\nProductes similars a Caixa forta de seguretat d'acer ignífuga amb claus 45 x 37 x 33 cm beix\nCaixa forta de seguretat d'acer ignífuga amb claus 49 x 41 x 47 cm beix\nCaixa forta de seguretat d'acer i amb claus 35 x 25 x 25 cm beix\nCaixa forta de seguretat d'acer i amb claus 31 x 20 x 20 cm beix\nCaixa forta de seguretat d'acer i amb claus 35 x 36 x 38 cm beix\nCaixa forta de seguretat d'acer i amb claus 44 x 38 x 23 cm beix\nCaixa forta de seguretat d'acer i amb claus 38 x 30 x 30 cm beix\nCaixa forta de seguretat d'acer i amb claus 36 x 33 x 50 cm beix\nCaixa forta de seguretat d'acer amb claus i ranura 36x36x52cm negra\nCaixa forta de seguretat d'acer i amb claus 43 x 35 x 20 cm negre\nCaixa forta de seguretat d'acer i amb claus 35 x 25 x 25 cm negre


Harry potter i les reliquies de la mort - Librerías Calamo\nEn Harry ha rebut l'encàrrec de complir una missió sinistra, perillosa i aparentment impossible: localitzar i destruir la resta d'horricreus d'en Voldemort. En Harry no s'havia sentit mai tan sol ni s'havia enfrontat a un futur tan carregat d'amenaces com aquesta vegada, però ha de treure forces de flaquesa per completar la tasca que se li ha encomanat. Ha de deixar enrere el caliu, la seguretat i la companyia del Cau per seguir sense por ni vacil·lació el camí inexorable que li han marcat...En aquesta setena i última novel·la de la sèrie de Harry Potter, J.K. Rowling revela de forma espectacular les respostes a les moltes preguntes que havien quedat pendents fins ara. El relat, amb una trama rica i captivadora, es descabdella a un ritme trepidant i confirma l'autora com una mestra de la narrativa, amb uns llibres dignes de ser llegits i rellegits una vegada i una altra.á


Nou en Bitcoin 1 | Catalan.Lamareschale.org\njo sóc del Canadà i nova a cryptocurrencies. He estat estudiant i prenent els vídeos Curs accelerat per obtenir una millor comprensió de com funciona. He de dir que he guanyat molt més coneixement, però encara hi ha àrees clares per a mi.\nQuin seria el millor canvi que jo faci servir al Canadà? Coinbase? i què passa amb els intercanvis que ofereixen ondulació i altres monedes més petites?\nEstic decidit invertir en una cartera de maquinari - tenint en compte el Ledger Nano S (esperem disponible al Canadà)\nAixò podria ser una simple pregunta, tinc $ 5000 per invertir i m'agrada la seva idea de diversificar el 70% en bitcoin i la resta en dues a quatre altres monedes més petites de suport. Si compro aquestes monedes i moure'ls a la meva cartera, i el preu de bitcoins augmenta / disminueix, significa el valor en la meva cartera augment / disminució de la variació del valor de Bitcoin? Suposo que estic tractant d'esbrinar si això és similar a la inversió en accions i la compra d'accions, l'única diferència és que aquesta és la moneda de xifrat?\nUna vegada que tinc aquestes monedes a la cartera (el meu interès és més inversions a llarg termini - Tinc una feina a temps complet i amb l'esperança de contínua Invest), com retirar aquestes monedes per tenir diners fiduciari de nou? Vaig notar que Coinbase està vinculada amb el canvi Visa, crec que es pot vendre aquestes monedes a eBay. Quines altres opcions hi ha? Puc transferir una certa quantitat de monedes per coinbase per aconseguir un canvi de Visa? S'observarà mica més d'informació sobre aquest tema.\nEspero sentir de vostè ben aviat, estic només en el primer dia del curs ràpid però molt contents de començar a invertir. Gràcies per un gran lloc web, molt útil.\nKraken és bastant bo! QuadrigaCX està bé també, encara que els seus preus no sempre són tan bons com Kraken. No obstant això, Quad té més flexibilitat en els mètodes de pagament i, almenys per a mi, la seva verificació va ser més ràpid.\nSí, ja sigui un llibre o una Trezor són una excel·lent inversió i mantindran els seus fons d'assegurança sempre que segueixi les seves instruccions. Definitivament val la pena el preu.\nLa quantitat que té en termes de la moneda no canviarà en funció del preu de la moneda. Per exemple, si tinc 1 BTC avui a un preu de $ 17000 USD, si el preu puja a $ 100 o $ 50 bilió, jo encara a tenir 1 BTC en la meva cartera. El tipus de canvi de la moneda regular és l'única cosa que canvia.\nVostè pot vendre les seves monedes en cap borsa canadenc i retirar el CAD en el seu compte bancari. És igual que la compra al revés. També pot vendre en privat individual - llocs com LocalBitcoins.com i aplicacions com Bisq són molt útils per establir i assegurar aquest tipus d'operacions.\nBona sort amb la criptografia, sembla que estàs en el camí correcte!


Un home és condemnat a 12 anys de presó per deixar en coma la seua exparella en l'intent de matar-la - Diari La Veu\nEscriba el número 111205\nUn home és condemnat a 12 anys de presó per deixar en coma la seua exparella en l'intent de matar-la\nLa sala imposa a l'agressor un any de presó per assetjament, ja que controlava els moviments de la víctima i es va fer passar per un agent per a aconseguir més dades\nLa Secció Primera de l'Audiència Provincial de València ha condemnat a 13 anys de presó un home que va deixar en estat de coma la seua exparella després d'intentar matar-la a colps. La sala li imposa una pena de 12 anys de presó per un delicte de temptativa d'assassinat i d'un any de presó per un d'assetjament.\nSegons explica el Tribunal Superior de Justícia valencià, l'Audiència aprecia la circumstància agreujant de discriminació per gènere per al delicte d'assassinat i considera que el condemnat no va acceptar la decisió de la víctima "de posar fi a la seua relació" i que això "va ser el que el va portar a perpetrar l'acció, perquè no consentia que, com a dona, portara una vida independent".\nL'agressor haurà d'indemnitzar la dona, que va quedar incapacitada permanent per a qualsevol tipus de treball, amb 740.000 euros pels dies d'hospitalització i les seqüeles de l'agressió. A més, abonarà les despeses necessàries, fins a 100.000 euros, per a adequar la casa a les noves circumstàncies personals de la víctima. La resolució també preveu indemnitzacions per als familiars de la dona per l'atenció continuada que necessita i pels danys morals.\nLa pallissa es va produir en setembre de 2015 en el domicili de la víctima a Manises (l'Horta) quan, després d'una discussió, el condemnat va colpejar la seua exparella a la cara, la va agafar del coll i la va llançar contra la paret. La dona va caure a terra i l'home la va colpejar contra una cadira del menjador, acció que la va deixar inconscient i malferida.\nLa jove, que va ingressar a l'Hospital La Fe en estat de coma i va passar més d'un any en diferents centres sanitaris, pateix seqüeles permanents que la incapaciten per a treballar i la fan dependre de segones persones.\nDos mesos abans de la pallissa, la dona va decidir deixar la relació, que havia durat mig any, després d'una discussió en què ell li va escopir. Com explica la sala en el relat de fets, l'acusat no va acceptar la ruptura i va començar a controlar els moviments de la seua exparella a casa, quan baixava a passejar al gos o en altres llocs on acudia.\nTambé va telefonar al treball de la víctima i es va fer passar per agent de la Guàrdia Civil per a aconseguir dades relacionades amb ella que, segons relata la sentència, sempre es va negar a denunciar l'assetjament per la por que li tenia.\nEscriba el número 166702


Una ciutat on es juga és més segura, saludable i inclusiva | Info Barcelona | Ajuntament de Barcelona\nUna ciutat que convida a jugar al carrer és una ciutat on es viu millor. Vol dir que ha esdevingut un entorn amable i saludable, en què els nens i nenes poden córrer, aprendre i conviure. Un lloc més saludable, verd i inclusiu. Perquè, més enllà dels parcs infantils, la canalla ha de poder sentir que les places i els carrers també els pertanyen.\nPosar al centre el benestar dels infants i fer de Barcelona una ciutat jugable i on viure i aprendre té un efecte clar en tothom que hi viu. Si hi ha infants jugant al carrer és perquè l’espai públic és inclusiu, saludable i sostenible. Una ciutat millor per a tothom.\nSituar el joc i l’activitat física a l’aire lliure entre les polítiques públiques millora la vida dels infants i adolescents, augmenta les possibilitats d’aprenentatge i fomenta un desenvolupament saludable. Els entorns jugables, a més, són més inclusius i enriqueixen la vida comunitària.\nLes escoles són el punt de partida\nArribar a l’escola i estar-s’hi un cop acaba la jornada ara és més segur amb el programa “Protegim les escoles”. Les pacificacions dels entorns escolars allunyen l’alumnat i les famílies del trànsit, el soroll i la contaminació. Aquest 2021 s’assolirà el centenar d’escoles protegides i el 2022 s’actuarà en 54 centres més.\nA més, aquest curs, amb la pandèmia, hem facilitat espais a les escoles, que han pogut treure les aules als parcs, jardins, interiors d’illa, places, pistes i, fins i tot, platges. I no han esdevingut espais només per a l’oci, el 65% dels centres hi fan activitats lectives, sobretot amb els cicles d’infantil i primària.\nAlhora, dins de les escoles també es viu una transformació verda. Onze patis ja s’han convertit en refugis climàtics, amb més verd i amb punts d’aigua, que ajuden a regular la temperatura. A partir del 28 de juny s’obriran al barri i el veïnat podrà accedir-hi durant els mesos més calorosos. Es preveu transformar deu patis en refugis climàtics cada any.\nLes àrees de jocs infantils, renovades!\nEn els darrers dos anys s’han rehabilitat o reconstruït 56 àrees de jocs infantils. Totes incorporen criteris d’accessibilitat i d’inclusivitat i tres són totalment accessibles. Són zones més diverses i creatives, que permeten avançar en el dret al joc.


Luxury Center Two-Bedroom Apartment with Private Parking *Non Smoking* Rotterdam Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nLuxury Center Two-Bedroom Apartment with Private Parking *Non Smoking*oppert 124, Centre, Rotterdam, Països Baixos, 3011 HV - Veure al mapaExcepcional9,6Basada en23comentarisLuxury Center Two-Bedroom Apartment with Private Parking *Non Smoking*Veure més fotos"Being so central, it was a perfect location, great restauran..."DeborahSouth AfricaVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nSituat a City Center, Luxury Center Two-Bedroom Apartment with Private P és el lloc perfecte per gaudir de Rotterdam i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Luxury Center Two-Bedroom Apartment with Private P, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, ascensor. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Luxury Center Two-Bedroom Apartment with Private P.


A Seleção Sport Hotel Setúbal Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRua da Manteigada nº 2, Setúbal Centre, Setúbal, Portugal - Veure al mapa\n"Not in tthe city centre but easily accessible by car. Modern..."\nHabitació Individual - Paquet Business (Single Room - Business Package)\nBarri Setúbal Centre Setúbal Centre\nConvenientment situat a Setúbal, Hotel Manteigadas és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Manteigadas també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Setúbal. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen camp de golf (a 3 km), pistes de tennis, billar estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Hotel Manteigadas és una selecció idònia per a la vostra estada a Setúbal.\nNúmero de Identificación Fiscal: 4959\nNúmero de llicència: 4959\nTots els tipus de viatgers (203) Parelles (137) Viatgers en solitari (27) Famílies amb infants petits (21) Famílies amb infants grans (6) Grups (13)\nLarge cosy room, easy acces to the highway to airp”\nNew , good beds, hotel, friendly owner\nYou needa car if you go there, no restaurant near and little far from the city center. Bu for the price it is a very good choice.\nAtendimento com simpatia, bastante acolhedor


Crítiques a l'alcaldessa per "obviar les mesures sanitàries de la Covid" en una reunió amb veïns - Diari de Sabadell\nReunió de l'alcaldessa amb veïns al barri de Ca n'Oriac / ERC Sabadell\nL'alcaldessa Marta Farrés va presentar davant de més d'una vintena de veïns un projecte de la plaça de la Fuensanta, a Ca n'Oriac, tal com ella mateixa va publicar a Twitter. Durant la reunió, va escoltar diferents necessitats del barri.\nAvui hem presentat el projecte de 𝗹𝗮 𝗽𝗹𝗮𝗰̧𝗮 𝗱𝗲 𝗹𝗮 𝗙𝘂𝗲𝗻𝘀𝗮𝗻𝘁𝗮 als veïns i veïnes del districte 3.\nÉs un projecte molt necessari a la ciutat i és un dels nostres compromisos de mandat.\nGràcies per venir i compartir-nos les necessitats del barri.#Sabadell pic.twitter.com/vr22FuHbi8\n— Marta Farrés/❤ (@socmartafarres) September 17, 2020\nEncara que en la trobada tots els presents portaven mascareta, l'alcaldessa ha rebut crítiques per haver convocat una reunió amb presència de més d'una desena de veïns i amb poca distància de seguretat entre ells. "Trobo una irresponsabilitat i un mal exemple que l'alcaldessa de Sabadell obviï les mesures sanitàries Covid per fer-hi un míting", ha expressat el portaveu d'ERC, Gabriel Fernàndez, sobre l'acte al barri de Ca n'Oriac.\nHe demanat per escrit a @socmartafarres el projecte presentat per a la plaça Fuensanta (barri de Ca n'Oriac); el valorarem.\nAra, trobo una irresponsabilitat i un mal exemple que l'alcaldessa de #Sabadell obviï les mesures sanitàries #COVID19 per fer-hi un míting. #EvitemRebrots pic.twitter.com/K3lCNTFxOh\n— Gabriel Fernàndez🎗 (@GabrielFerDiaz) September 19, 2020\nAmb la intenció de "fer de Sabadell una ciutat millor", Farrés ha estat escoltant propostes i necessitats que han expressat veïns a trobades a peu de carrer. Aquesta setmana, l'alcaldessa ha estat al barri de la Roureda, per exemple.


Montjuïc Challenge: Gimcana d’orientació | Experience Catalunya\nPàgina inicial/Montjuïc Challenge: Gimcana d’orientació\nMontjuïc Challenge: Gimcana d’orientació\tPerrine Andersen\t2019-02-18T10:02:47+02:00\nMontjuïc Challenge: Gimcana d’orientació\nGimcana d’orientació a la muntanya de Montjuïc\nCompeteix amb els teus amics i/o família a contrarellotge en aquesta carrera emocionant, que desvetlla els racons més divertits de la muntanya de Montjuïc!\nEls equips han de trobar el seu camí a través de la muntanya barcelonina resolent enigmes, trencaclosques i descobrint objectes per arribar a la meta final al més aviat possible.\nMotxilla amb el material necessari per realitzar la gimcana\nCoordinació per part d’un animador\nTots els dies de l’any, de 9 h a 19 h.\nDurada de l'activitat: 2 hores i mitja\nSortida del Funicular de Montjuïc (Avinguda Miramar, 26-30, 08038 Barcelona).\n*Activitat recomanada per a grups grans.\nEntregar el voucher imprès en el punt de trobada (Sortida del Funicular de Montjuïc, Avinguda Miramar, 26-30, 08038 Barcelona).


Matthew Todd: la crisi de sentir vergonya de la teva sexualitat | CAT.rickylefilm.com\nA mesura que més i més estadístiques revelen que les persones LGBT tenen nivells més alts de depressió, l'ansietat, l'addicció i pensaments suïcides, Matthew Todd explora com créixer avergonyit de la seva sexualitat va afectar a la seva pròpia salut mental. I per què compartir la forma en què realment sentia era el pas més important en la seva recuperació.\nNo va venir del no-res. Aproximadament a partir dels cinc anys que tenia una sensació persistent que havia una cosa dolenta en mi. No és només un moment que passa de la infelicitat, sinó una tensió constant al pit, una sensació que hi havia alguna cosa de gran defecte dins meu i, com guepards, altres persones es donaran compte d'això i em escollir de.\nLa sensació anava i venia. Vaig arribar a entendre que jo podia fer que es vagi - per menjar coses dolces o farinosos, per la recerca d'atenció o aixafament d'altres nois amb l'esperança que em podrien sortir volant com Superman. Mostrant, posant la mà cap amunt primer no li fan un noi popular, però em va fer sentir millor, de manera temporal. Però no importa el que vaig fer no es surt de forma permanent.\nEn donar la volta a l'edat adulta, calmant amb els dolços i el teatre musical es va tornar a les relacions sexuals i els èxits i de la carrera. Per moments es podria alleujar el dolor, però quan un home va marxar, el dolor va arribar a caure de tornada.\nEn els meus trenta i pocs anys vaig arribar a la vora del penya-segat. Després de tenir encara més la teràpia, que no toqui els costats, recordo haver pensat a la dutxa que els meus problemes eren tan complexos que ningú podia solucionar-los. M'he adonat en els anys des que la sensació com 'el major tros de merda que el món dóna voltes' - en altres paraules balanceig de sentir pitjor que tots els altres llavors és millor - és molt comú que les persones que han tractat amb el trauma emocional com una nen. En el meu cas estava creixent homosexual en una societat que li diu que vostè no és acceptable, però res profundament traumàtica pot danyar el sentit d'un nen de l'autoestima: un divorci, algun tipus d'abús, no tenir pares que expressen l'amor i l'afecte de manera adequada i un sens fi d'altres raons.\nUn estudi americà - les experiències infantils adverses estudien - trobar que 'la humiliació crònica recurrent' va ser la més perjudicial. No és sorprenent, oi? Explicar un nen que ell o ella no és prou bona i una altra no va a tenir un final feliç. Però hi ha esperança. Tothom et diu que no es pot estimar una altra persona fins que hagin après a estimar-se a si mateix, però mai explicar com. Per a mi ha estat en una xarxa de reunions de recuperació - hi ha grups de suport disponibles per a les persones amb tot tipus de qüestions basades baixa autoestima - que m'han ajudat a tornar enrere i mirar totes les falses creences que mantenen com un nen. Deixar de beure ha estat clau.\nHe après a valorar-me més i, per tant, capaç de valorar els altres, i deixar que es tanqui. No és un passeig pel parc. Però val la pena. Parlar és el començament. Si tots fem un esforç per rebutjar la forma de Facebook existent: constantment tractant de mostrar tot el que està tenint un moment brillant quan no hi som, i compartir la forma en què realment sentim, apropiadament amb les persones properes a nosaltres, i buscant ajuda quan ens ho necessita, les coses poden canviar. Jo he vist la prova per a mi. Cap de nosaltres està sol. Si cal, recollir aquest telèfon a un grup d'amics o de suport. Donar els primers passos. Val la pena. S'ho mereixen.\nMateu és el director editorial de la revista Actitud i el seu nou llibre, Straight Jacket: Com ser feliç i Gay, està disponible ara de Bantam Press.\nPer suport i assessorament sobre temes de salut mental, visiteu mind.org.uk. Per obtenir informació, suport i serveis de referència per a qualsevol que estigui considerant qüestions al voltant de la seva visita la sexualitat, switchboard.lgbt\nPer a més de # HeyI'mNotOK campanya de salut mental de glamour, feu clic aquí.


(S'ha redirigit des de: Làctis)\nEls lactis o làctics són un grup d'aliments que inclouen la llet i els seus derivats processats, sovint fermentats. Les indústries que els elaboren estan sotmeses a controls tecnològic i higiènics donat que la llet crua presenta una vida microbiana especialment activa. En alguns productes làctics cal preservar la cadena de fred.\nLa vaca és la principal fornidora de llet la principal raça lletera és la Holstein però n'hi ha moltes més, altres mamífers que proporcionen llet són la cabra o l'ovella el búfal, camell, el iac, l'euga, i altres animals. En l'actualitat la major part dels aliments funcionals es fan a partir de productes làctics. El consum de productes làctics ha experimentat, des de la dècada dels cinquanta del segle XX, un considerable augment en la demanda mundial que ha portat a la indústria a superar reptes tecnològics importants.\n2.1 Contingut proteïnic\nLa llet de vaca té un contingut de proteïna de prop del 3,2% de la qual un 80% és caseïna. Les caseïnes formen complexos anomenats micel·les amb el calci. Les proteïnes del sèrum de la llet formen glòbuls principalment amb la α-lactalbúmina i la β-lactoglobulina. la resta són immunoglobulina, glicomacropèptids, sèrum albúmines, lactoferrina i nombrosos enzims. La llet és una font rica en pèptids biológicament actius (molts d'ells sobreviuen a les condicions del tracte intestinal).\nLa llet, la llet en pols, deshidratada o vaporitzada, la mantega i la crema de llet són làctics sense haver passat per una fermentació. La llet fresca i natural després d'haver estat munyida pot ser sotmesa a una sèrie de processos com l'homogeneïtzació dels greixos i la pasteurització (per reduir els bacteris). Per a la llet tractada així es troben una sèrie de subproductes no fermentats com crema de llet o nata, el kaymak (nata muntada de búfala). Per augmentar el temps de conservació i tenir un producte més uniforme, necessari per a la producció industrial, es van desenvolupar concentrats de llet: com la llet en pols (liofilitzada), la llet condensada i la llet evaporada (inventada per Nicolas Appert l'any 1795). Els concentrats de llet o de mantega (mantega clarificada també anomenada oli de mantega) es fan servir en la indústria agralimentària: confiteria, xocolata, postres, gelat, galetes i pastisseria. Llets funcionals, que pretenen cobrir carències nutritives com la llet maternitzada (llet de vaca alterada per la lactància humana), llet amb reforçament de calci i vitamina D, d'omega-3, etc.\nIogurt de llet de bufala\nInterprofessional Lletera de Catalunya\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Làctic&oldid=19600022»


espaifotografic | Pieter Hugo\nMiquel Bohigas — dijous, 9 de desembre de 2010 @ 8:00\nAl juliol de 2008 en parlar dels Rencontres d’Arles d’aquell any, s’esmentava al fotògraf sud-africà Pieter Hugo, “que presenta unes impressionants fotos de Nigèria”. Aquell any va guanyar a Arles el Premi Discovery amb la sèrie “The hyena & other men”.\nCertament, les fotografies de Pieter Hugo són impressionants, en el sentit que no et deixen indiferent. No són fotos fàcils de digerir, que diria Mourinho. Les seves fotos tenen un aire entre quotidià i apocalíptic que les fa inconfusibles. Podríem dir que són imatges d’una apocalipsi quotidiana, d’una realitat crua, sense gairebé escletxes per a l’esperança. Totes les seves sèries tracten temes relacionats amb l’Àfrica, amb la gent d’Àfrica.\nEl projecte esmentat The hyena & other men, tracta sobre els anomenats homes hiena de Nigèria, una saga de domadors ambulants de hienes i altres animals salvatges que recorren el territori nigerià amb els seus animals ensinistrats.\nHugo explica que s’hi va interessar a rel d’una notícia que va veure en un diari, on es comentava que aquella gent eren lladres de bancs, guardaespatlles, traficants de drogues, cobradors de deutes. El mite estava servit i la seva curiositat també. Va decidir anar-los a veure per fer-los un reportatge. Va resultar que eren una mena de joglars ambulants, artistes que utilitzaven els animals per entretenir les multituds i vendre medicaments tradicionals. Finalment va viatjar i conviure amb ells més d’una setmana, entre hienes, micos i pitons.\nMalgrat que vaig mirar de fotografiar les actuacions de la colla, em vaig adonar que el que realment em fascinava era la hibridació del món urbà i el món salvatge, i la relació paradoxal que els ensinistradors tenien amb els seus animals, a vegades afectuosa, a vegades brutal i cruel. Vaig començar a buscar situacions en què aquests elements de contrast es fessin evidents. I vaig decidir concentrar-me en retrats. M’agradava anar a fer un tomb amb un dels artistes, sovint pels carrers de la ciutat, i, si l’oportunitat es presentava, prendre una fotografia.\nDos anys més tard va decidir tornar a Nigèria per acabar el projecte, aquesta vegada amb unes imatges menys formals i més íntimes.\nMés recent és el treball Nollywood, que reflecteix el món del cinema a la tercera indústria del cinema més gran del món, que produeix al voltant de 1000 pel·lícules cada any. Les condicions en què es fan la majoria d’aquestes pel·lícules farien estremir sens dubte als productors i cineastes occidentals: les pel·lícules es roden i comercialitzen en una setmana, amb un equip de baix cost, amb actors locals i amb decorats reals. Històries dramàtiques amb finals tràgics que fascinen al públic. Una estètica violenta que barreja elements reals i de ficció, que queda molt ben reflectida en les fotos de la sèrie, una galeria d’imatges al·lucinants i inquietants.\nEl projecte Messina/Musina mostra la crua realitat d’una ciutat a la frontera septentrional de Sud-àfrica. Pieter Hugo en parla així:\nMusina és la ciutat més septentrional de Sud-àfrica. Es troba a la vora del riu Limpopo, a la frontera amb Zimbabwe. La ciutat era coneguda anteriorment com Messina, per al 2002 li van canviar el nom per corregir un error ortogràfic colonial del nom del poble Musin que abans vivia a la regió. Situat al cor de la sabana, amb les seves finques de caça i mines de diamants, atreu a un conglomerat de gent ben singular, que s’hi sent atreta per les oportunitats que ofereix, ja sigui treballant a les mines o a les granges, a la vigilància de la porosa frontera, o al contraban material i d’immigrants estrangers, o a la prostitució.\nEn un dels seus treballs més recents, Permanent error, Hugo va fotografiar la gent i el paisatge d’un abocador de tecnologia obsoleta a Ghana. El lloc, als afores d’un barri anomenat Agbogbloshie, és conegut pels habitants locals com Sodoma i Gomorra, una descripció prou eloqüent de la profunda inhumanitat del lloc.\nEls habitants d’Agbogbloshie sobreviuen en gran mesura cremant el plàstic de tota mena de dispositius electrònics, d’on n’extreuen per combustió coure i altres metalls. Les escombraries electròniques contaminen rius i llacunes, amb conseqüències que són fàcilment imaginables.\nL’any 2008 GreenPeace va prendre mostres del sòl cremat a Agbogbloshie i hi van trobar altes concentracions de plom, mercuri, tal·li, cianur d’hidrogen i PVC. Val a dir que aquests residus arriben dels països occidentals.\nSegons les Nacions Unides els països occidentals produïm uns 50 milions de tones de residus digitals cada any. A Europa, només el 25 per cent d’aquest tipus de residus es recull i es recicla d’una manera eficaç. La resta s’envia als països en desenvolupament, suposadament per reduir la bretxa digital, crear llocs de treball i ajudar a la gent.\nLa realitat de les fotos d’aquest reportatge posa en evidència, però, que en llocs com Agbogbloshie, les persones, amb el seu bestiar pasturant entre muntanyes de plaques base, monitors i discs durs rebutjats, està molt lluny dels beneficis atorgats per l’avanç imparable de la tecnologia. D’altra banda, aquest cementiri d’artefactes del món industrialitzat, també ens recorda la fragilitat de la informació i les històries que un dia van ser emmagatzemats en els ordinadors i que ara són només fum negre i plàstic fos.\nPer acabar, un altre reportatge a destacar: Rwanda 2004: vestiges of a genocide. Les fotografies d’aquesta sèrie preses una dècada després del genocidi, ofereixen una vista forense d’alguns dels llocs on hi va haver les execucions massives i de les tombes que es destaquen com monuments persistents als milers de persones sacrificades.\nTot i que només hem esmentat algunes de les seves sèries, a la seva pàgina web i a la de la galeria Michael Stevenson podreu veure la resta.\nPieter Hugo va néixer el 1976 a Sudàfrica, a Ciutat del Cap, on segueix vivint. Ha exposat arreu del món i el seu treball, provocatiu i inspirador, ha estat guardonat amb diversos premis. Fins ara ha publicat quatre llibres: Nollywood (2009), The hyena & other men (2007), Messina/Musina (2007) i Looking aside (2006).\nWarning: file_get_contents(https://graph.facebook.com/?ids=http://www.espaifotografic.cat/2010/12/pieter-hugo/): failed to open stream: no suitable wrapper could be found in /home/espaifo1/public_html/espaifotografic.cat/wp/wp-content/themes/espaifoto2011v23/functions.php on line 814\n← Més recursos fotogràfics per al Twitter\n3 comentaris a “Pieter Hugo”\ndijous, 9 de desembre de 2010 a les 10:32\nUn bon exemple de una realitat, com dius, apocalíptica amb fotografia honesta i potent i que no li calen exageracions posteriors.\nM’ha agradat conèixer aquest fotògraf, mercès!\ndijous, 9 de desembre de 2010 a les 13:24\nuf, una dosis de realitat, no et deixa indiferent.\nUna feina dura, compromesa i que deixa empremta a qui la fa més que a qui la veu.\ndivendres, 10 de desembre de 2010 a les 9:59\nUn fotògraf extraordinari, que fa una feina impressionant. És dur enfrontar-se a algunes realitats, però gent com en Pieter Hugo ens recorda el món que hi ha més enllà de la comoditat del nostre sofà.\nGràcies per l’article, Miquel.


Es presenta un llibre amb la història dels vehicles de Bombers de Barcelona al Poble-sec | EL3 - Portal de notícies de Sants-Montjuïc\nEs presenta un llibre amb la història dels vehicles de Bombers de Barcelona al Poble-sec\nL'obra, amb més de 160 pàgines i 250 fotografies que ens permeten fer un repàs de la trajectòria dels bombers de la ciutat, es va presentar davant el veïnat dimecres a la tarda, a l'Espai Bombers del carrer Lleida del barri del Poble-sec.\nUn nou llibre recull l’evolució de tots els vehicles de Bombers, des dels inicis del Cos de Bombers de Barcelona fins a l’actualitat. Aquest conté més de 160 pàgines i 250 fotografies, que ens permeten fer un repàs de la trajectòria dels bombers de la ciutat. El volum, per alguns, també és un descobriment després de llegir algunes de les experiències i vivències viscudes durant la història d’aquest cos d’emergències.\nL’obra es va presentar davant el veïnat dimecres a la tarda, a l’Espai Bombers del carrer Lleida, al barri del Poble-sec. “El llibre narra des que no hi ha res fins als cotxes actuals”, explicava en Pere Gonzalez de la Plataforma per la Recuperació de la Memòria Històrica, que juntament amb el Cau del Jubilat, han impulsat el projecte.\nEl lector gaudirà d’imatges inèdites dels primers vehicles i dels materials dels bombers del segle XIX, com eren els carruatges i les galledes d’aigua. També veurà com el conegut “segle XX o de l’automoció” va fer aparèixer els primers vehicles, “tal com els coneixem ara, amb dipòsits i bombes”, relatava en Pere durant la presentació. Els Bombers també es van veure colpejats per la Guerra Civil i la Segona Guerra Mundial, ja que “hi ha una desfeta del cos i durant una temporada s’utilitza el mateix material antic”.


República compartida – Resultats | elsot.cat\nAmb tot, la diferència entre el més ben valorat i el que ha rebut una valoració més baixa ha estat de poc més de mig punt, motiu pel qual avui podem dir que els membres del Consell coneixen el Pla de Govern i, molt més important que això, podem afirmar que aquest disposa del màxim grau de legitimitat possible. De fet, dels 10 projectes amb millor valoració ja treballem en 7, i els altres 3 (pertanyents a l’àmbit de Política Internacional) tenen l’activació prevista per al 2021.\nUn cop més el resultat de la iniciativa ens anima a seguir endavant, treballant més que mai per assolir el nostre objectiu: fer efectiu el mandat de l’1 d’octubre. De nou, amb el coratge i l’energia que ens dona saber que hi ets, saber que hi sou. Per això també et volem donar les gràcies, us volem agrair a tots el suport i el coratge que ens doneu cada dia: moltes gràcies!\nPer a seguir duent a terme els projectes del Pla de Govern\nPDF RESULTATS I ANÀLISI