Piqué i el braçal\nActualitzada el 30-01-2018 00:17\nEl Barça ha escenificat avui amb tota la solemnitat que mereix la renovació de Gerard Piqué fins al 2022. Futbolísticament crec que es tracta d’una decisió impecable alhora que indiscutible: Assegurar el futur de Piquenbauer al club.\nEstem parlant segurament del millor central que pot tenir el Barça, pel seu futbol i per com coneix la casa. De fet, crec Piqué pot presumir d’haver aconseguit gairebé tot el que s’ha proposat: formar-se aquí, provar sort a la Premier, guanyar una Champions amb Fergusson, tornar i a més per ser un fix a l’onze del millor Barça de la història. És evident que pocs reptes se li han resistit però segurament un d’ells és no haver estat mai un dels capitans de l’equip.\nDes de fora sovint ens hem preguntat com pot ser que un jugador amb el seu currículum i la seva ascendència, no hagi dut encara el braçal. Doncs ell mateix ens ha donat la resposta ara que torna a ser protagonista per les seves declaracions on parlava de “l’Espanyol de Cornellà”. Ho va dir a l’anada, ho va repetir a la tornada i ha insistit avui després que Valverde mirés de rebaixar la tensió que havia generat. La reacció del club-blanc i blau, amb denúncia de per mig, em sembla totalment desproporcionada però les seves declaracions crec també em semblen innecessàries pensant en la pressió que pot afegir a l’equip en un derbi que pel que fa a punts no té excessiva transcendència.\nA Piqué sempre li he aplaudit que digui les coses amb aquesta naturalitat i prefereixo sempre jugadors com ell als que no diuen res. Però a vegades també es passa de frenada com ho demostra el fet que fins ara, el vestidor no li veiés qualitats de capità. I aquesta és la resposta a la pregunta de per què no ha dut el braçal: la repercussió que tenen pel grup, les seves decisions, accions o declaracions.\nDit això, crec que Piqué és com Alves, que si el vols l’has de comprar tal com és. I sent així, jo ho tinc clar: Me’l quedo encantat (amb el pack complet) fins al 2022. Amb tot, la seva renovació només es pot considerar una gran notícia pel Barça. Amb braçal o sense.


La Susi i en Paul són amics des de petits, però la vida i les circumstàncies personals en què es troben els separen. Els dos escriuen un diari perquè necessiten expressar pensaments que no poden comunicar als altres, ja que els sembla que no ho entendrien.@import url(http://ecat.gesm.net/CuteSoft_Client/CuteEditor/Load.ashx?type=style&file=Syn...\nColección Barco de Vapor Naranja #44\nDesprés de passar una llarga temporada vivnt en un poble amb els pares, en Paul torna a Viena només amb la seva mare, ja que els seus pares s'han separat. En Paul no s'hi sent a gust, no li agrada la vida a la ciutat. A més, la Susi, la seva amiga de tota la vida, ja no és la mateixa d'abans i no li fa gaire cas, ja que té altres amics. Les coses es compliquen perquè en Paul no s'enfronta a les dificultats que se li presenten, sinó que diu mentides, fa campana a classe, i fins i tot s'escapa de casa per anar a buscar el seu pare, que el torna immediatament a Viena. En Paul comprèn, finalment, que s'haurà d'acostumar a viure a la ciutat perquè és on hi ha les persones que l'estimen.\nPer la seva banda, al principi la Susi no es pren gaire bé que en Paul torni a anar a la seva classe. Les últimes vacances que van passar junts es van mig barallar, i ara ella té una colla de nous bons amics. Sobretot l'Ali, amb qui pot comptar per a tot. Però hi un problema: l'Ali i en Paul no se suporten, i es barallen contínuament. Finalment, però, la Susi entén que en Paul no accepta que els seus pares s'hagin separat, i que per això actua d'una manera tan estranya. I decideix ajudar-lo perquè s'integri a la seva colla i perquè tornin a ser amics.


Arreveure polítics, benvinguda societat civil: Per la llibertat i el respecte, VOT NUL!\n30 de gener de 2006 Política [Categoria antiga]\nEl 19/11/1995 vaig publicar la meva primera carta a un diari. La segona va arribar el 23/06/2000, i des d’aleshores n’he publicat una quarantena. Aquesta segona -acompanyada de 18 firmes més, i publicada al diari AVUI- feia així:\n"Registre per la independència:\nS’ha parlat molt de la impossibilitat legal de dur a terme un plebiscit en el nostre país per que sigui el poble qui decideixi quin camí vol seguir, si seguir formant part dels estats espanyol i francès o recuperar la independència política. Aquest fet d’il·legalitat ha donat ales als nostres representants polítics per tal de no mullar-se sobre el tema, deixant així la situació del tot paralitzada i creant una total divisió social en les formes per a arribar a aquesta fita (sorgeixen constantment tot tipus d’iniciatives, però les bones intencions desapareixen amb el pas del temps). Des de la nostra posició de ciutadans no inscrits a cap partit polític ni organització sindical o social, els aquí sotassignants proposem la creació d’un "Registre per la Independència dels Països Catalans", el qual tindria, entre altres, les següents característiques: 1) Seria intemporal, és a dir, no tindria data de caducitat; 2) Estaria obert a tots els ciutadans amb dret a vot (segons les actuals legislacions espanyola i francesa); 3) Tothom podria donar-se d’alta i baixa, a voluntat; 4) Només hi tindrien cabuda els ciutadans en quan a individus, en cap cas hi podrien accedir partits polítics ni cap tipus d’organització representativa. Aquesta iniciativa permetria tenir una visió constant de la voluntat del nostre poble. Això sí, caldria una important implicació participativa per a informar de l’existència d’aquest a tothom i establir el màxim de facilitats per poder-se donar d’alta (i de baixa, si es canvia d’opinió)."\nRellegint escrits meus de fa anys, a vegades no em satisfan prou, o els modificaria aplicats a la realitat actual. Ara bé, aquest el subscric igual que fa onze anys.\nPosteriorment vaig conèixer de l’existència del Cens Nacional del Poble Català. Semblava una bona idea, però el fet que demanessin "una contribució mínima del 0,6% (6 per 1000) dels ingressos per treball, subsidis, pensions, rendes, etc…" per a poder-s’hi inscriure em va fer pensar que no era una eina prou útil (la pela és la pela!).\nAra se’ns ha presentat una oportunitat que no podem deixar passar per alt: El referèndum de ratificació de la reforma de l’Estatut del Principat. Mentres ho llegia al bloc de’n Marc Belzunces (http://blocs.mesvilaweb.com/bloc/5830) [Posts: "Transformació del referèndum del nou estatut de Catalunya en un Referèndum d’independència" (http://blocs.mesvilaweb.com/node/view/15413 ) i "Referèndum estatut: el NO no és una opció vàlida" (http://blocs.mesvilaweb.com/node/view/15448 )], i considerant dues coses: a) Passi el què passi guanyarà el SI, i b) Adéu partits polítics, benvinguda societat civil activa!\nHE DECIDIT DECANTAR-ME PEL VOT NUL.\nÉs impossible -a hores d’ara- lluitar contra la sociovergència, els seus mitjans de comunicació (només cal llegir els titulars de La Vanguardia dels darrers dies, targiversant la realitat i pressionant impúnement a ERC), dos anys de grans discursos per acabar claudicant, etc… El NO no pot guanyar, l’abstenció quedarà diluïda amb els que "passen de la política" i els "desmoralitzats" i el vot en blanc no és un vot actiu en aquest cas. Per tant, NOMÉS EM QUEDA EL VOT NUL, en el qual hi posarà quelcom com ara: LLIBERTAT (ho prefereixo, és més neutre i demana el mateix), INDEPENDÈNCIA, O ALGUNA COSA PER L’ESTIL. Llavors que comptin els vots nuls, i com més siguem, més i més aviat hauran de reaccionar els polítics. Fins ara ells movien els fils de les marionetes (nosaltres, el poble), a partir d’ara nosaltres mourem els fils -no sé amb quina força, però un percentatge alt pot fer canviar les coses. La gràcia és que no cal guanyar, no cal que els vots nul siguin més d’un 50%, n’hi ha prou en què siguem molts.\nAlgunes coses per aconseguir-ho:\nFacilitar butlletes idèntiques a les oficials (no és bo que ho haguem d’escriure) que, a ser possible, ens poguem baixar per internet i poguem fer un "mailing" al major nombre de llars del Principat.\nNo permetre l’entrada als partits polítics -ni parlamentaris ni extraparlamentaris- ha de ser una decisió fora de la disjuntiva debat ideològic (dreta-esquerra) debat identitari (nacionalistes catalans-nacionalistes espanyols-regionalistes-independentistes).\nImplicar el màxim d’organitzacions civils unides sota un mateix objectiu, amb un mínim denominador comú: Aconseguir el màxim de vots nuls possibles.\nEnviar mails a amics, coneguts, familiars, etc…, fer difusió de la campanya a través de webs personals, webs col·lectives, blocs, cartes als diaris, etc…\nHi ha temps per crear opinió, només cal creure que és possible.\n[Miquel Martí i Pol dixit, "Ara mateix"]\nNOTA 1: Ho sento per tot aquest text en vermell, l’original és en negre. Intentaré solucionar-ho.\nNOTA 2: Qui ha aconseguit el domini .CAT? I, el retorn dels papers de Salamanca? Els polítics? NO. La societat civil.\nMés info sobre el tema: Bloc El Llamp: http://blocs.mesvilaweb.com/node/view/15453.\n10 Respostes a "Arreveure polítics, benvinguda societat civil: Per la llibertat i el respecte, VOT NUL!"\n30 de gener de 2006 a les 20:53\nEl meu comentari a la proposta d’ahir feta per en Marc.\n30 de gener de 2006 a les 22:31\njo tenia entès que el vot nul afavoreix el partit més votat.\ntu dius "Llavors que comptin els vots nuls, i com més siguem, més i més aviat hauran de reaccionar els polítics. Fins ara ells movien els fils de les marionetes (nosaltres, el poble), a partir d’ara nosaltres mourem els fils". El k estàs dient és que et vols fer polític.\n30 de gener de 2006 a les 23:16\nL’Estatut esclau de Catalunya només mereix un vot nul! Em sembla bastant bé, és el que pot donar la millor interpretació del que pretenem: Foragitar els polítics mesells i ben aviat procalamar l’estat català!\nGràcies pel teu comentari i connexions. Cert xicot, ets una màquina i coneixes i domines això dels blocs a la perfecció. Fins aviat!\nCatalunya et necessita: Vine i uneix-te, actua ! http://www.catalunyaaccio.org Visiteu la web i el bloc de mes vilaweb núm 4389, bloc dels destacaments de Vilada i Berga (Berguedà)\n30 de gener de 2006 a les 23:36\nNo em sembla pas mala idea. Cal aprofitar aquest referendum com sigui i aquesta podria ser una bona manera.\n31 de gener de 2006 a les 0:43\nTotalment d’acord amb tot el que dius Marcús. Només un petit comentari, crec que si es fa una campanya a favor del vot nul, el missatge que s’hauria d’enviar és: "SI a l’Estatut aprovat pel Parlament de Catalunya".\nCrec que aquest seria el missatge correcte per aconseguir el màxim d’adhesions a la campanya, car hi pot haver molta gent que sense ser independentista estigui en contra de l’Estatut PSOE-CIU i estigui disposat a donar el seu vot a l’estatut aprovat pel Parlament. Penseu que aquest missatge podria ser vàlid tant per votants de ERC, com de ICV, PSC o CIU, que de socialistes i convergents també n’hi ha molts d’emprenyats. Si es vol canviar alguna cosa lo important és tindre el màxim de recolzament possible, i després que cadascú escrigui el que vulgui si ho creu convenient: INDEPENDÈNCIA, LLIBERTAT o PAÏSOS CATALANS.\nO Com diuen per ahí la gaira nulitat de l’Estatut; VOT NUL.\n19.04.2019 | 01:50\nQUAN TREBALLAREM JUNTS PER COMPLETAR LA DUI CATALANA DEL 27 oct 2017 ?\nFou un corralet\nEls llibres de i amb l'Amat Pellejà, a Falset\nLIMERICK DEL DOFI\nEl procés d'independència català explicat al públic lusòfon\nCEO 2019.1. Grups d'edat i independència\nNôtre Dame crema!\nBreviari contra els servils (Calima Edicions): dietari de la postransició\nNeus Català - Els Guiamets - Móra d'Ebre\nCongost de Fraguerau-Pantà de Margalef - Colla d'Amics GR


Supera amb èxit el cas - Ressenyes - Pràctiques de l'àmbit d'Economia i Empresa (UPF)\nSupera amb èxit el cas\nSupera amb èxit el cas - Ressenyes\n7 passos per sobresortir en una entrevista de consultoria\nSi vols formar part del món de la consultoria saps que t’espera un tipus d’entrevistes: la realització d’un cas.\nUna entrevista amb cas pot ser de dues formes: es pot donar un problema de negoci ( Com podria la companyia doblar el seu creixement?) o a través d’un trencaclosques ( Quantes pilotes de tennis poden cabre a una limusina?).\nAquetes són les passes per superar amb èxit aquest tipus d’entrevistes.\nPregunta des del principi\n En el començament et donen informació important sobre el cas on has d’escoltar i prendre notes. En cas que l’entrevistador pregunti si tens alguna pregunta abans de continuar has de respondre afirmativament.\nPrimer, sintetitza la situació i el problema i pregunta per clarificar aspectes que siguin poc clars. D’aquesta manera ressaltes les teves capacitats de comprensió i t’assegures que has entès el cas abans de començar. Abans de començar pots fer una pregunta de contextualització al cas, és a dir, una pregunta que fica el cas en context i ajuda a tenir una major visió del problema. Per exemple, si t’han donat un cas sobre una empresa està decidint entre adquirir o no adquirir una companyia, una pregunta pot ser: “ aquesta empresa està també buscant altres adquisicions en la industria i, per tant, avaluant aquest objectiu en vers altres? D’aquesta manera destacaràs i semblarà que estàs genuïnament interessant en comptes de només prestar atenció al cas per superar l’entrevista.\nInvolucra a l’entrevistador\nPreguntar és una bona forma de construir una bona comunicació amb l’entrevistador des del principi. Pensa en el cas no com un examen sinó com una conversació en la que has de resoldre un problema. Tenint aquesta mentalitat, pregunta a l’entrevistador per més informació quan la necessitis, explica les teves assumpcions i perspectiva i escolta els seus consells o suggeriments al respecte. Tot això tendirà a una conversa productiva on l’entrevistador gaudirà de fer el cas amb tu.\nUna bona estructura és la clau per realitzar un bon cas. El més important no és la resposta sinó el coneixement que aportes. L’entrevistador vol saber que pots sintetitzar informació i crear una estructura lògica, processar-la i arribar a una bona resposta.\nEn ser preguntat per la resolució del problema, demana un moment per pensar i ordenar els teus pensaments. Després agafa paper i bolígraf per estudiar-ho, el teu objectiu és tenir una estructura lògica en els pròxims 30 segons que t’ajudi a resoldre el cas.\nPer exemple, si et demanen per augmentar beneficis pots dividir-ho en 2 components: augmentar ingressos i reduir costos. D’allà pots dividir-ho encara més, augmentar ingressos significa augmentar el preo o augmentar el número de productes. Reduir costos significa reduir els costos fixes o els costos variables. Si et demanen per el creixement de la companyia, la resposta es pot dividir en vendre més de que es ven avui i vendre nous productes o vendre en els mercats actuals o obrir a nous mercats.\nEscriu l’estructura i explica-la a l’entrevistador, en aquell moment és quan has de detallar i explicar concretament com determinaries el preu, reduiries els costos o obriries nou mercat a Àsia.\nReconeix els casos arquetípics\nHi ha pocs casos que puguin donar per a realitzar. Entre aquests existeixen:\nEntrar en un nou mercat\nDesenvolupar un nou producte\nEstratègies de creixements\nEstratègies d’establiment de preus\nAugmentar els beneficis ( o augmentar vendes o reduir costos)\nAdquisició d’una empresa\nPer això, has de plantejar-te prèviament estructures clares de com resoldràs cada tipus de cas. No hi ha una estructura clara per resoldre-ho però sempre has d’adaptar-te a l’estructura del cas proposat.\nPractica amb números\nMoltes persones tenen angoixa en la part de números, per això, una bona forma és practicar-los. S’expliquen una sèrie de consells:\nEscriu les formules i processos mentals mentre fas les matemàtiques. Això permetrà veure si necessites més informació per resoldre el problema. A part, si t’estanques l’entrevistador podrà ajudar-te més fàcilment.\nPractica amb els números i percentatges.\nQuan et donin una pregunta amb números, demana un moment per pensar-ho bé i estructurar-lo. No et sentis pressionat de respondre ràpidament.\nEstigues informat dels diferents sectors\nNo saps quin tipus de sector estarà situat el cas. Nogensmenys, si pots fer les preguntes i respostes més rellevants al sector millor. Hi ha 2 formes per practicar, estudia atributs específics per diferents industries i estigues al corrent de les noticies.\nPractica amb un col·lega\nFes cassos tu mateix, amb amics o practica amb casos de la pàgina web de la companyia i simula l’entorn de l’entrevista, d’aquesta manera estaràs millor preparat i menys nerviós per realitzar l’entrevista.


El projecte Digitus II, premi a la millor idea de negoci del Parc de Recerca UAB - Universitat Autònoma de Barcelona - UAB Barcelona\nEl projecte Digitus II, premi a la millor idea de negoci del Parc de Recerca UAB\nInvestigadors del Centre de Visió per Computador han guanyat el primer premi de la cinquena edició del Programa de Generació d'Idees amb un projecte que ofereix un servei automàtic per a la transcripció i indexació de documents manuscrits procedents d'arxius històrics.\nEl Parc de Recerca UAB ha lliurat els premis als tres projectes guanyadors de la cinquena edició del Programa de Generació d'Idees, una iniciativa que reconeix les millors idees de negoci del sector de les indústries culturals i creatives desenvolupades per investigadors del campus de la UAB a partir de la seva recerca.\nEl primer premi, guardonat amb 2.500 euros i sis mesos d'incubació a l'edifici Eureka del Parc de Recerca UAB, ha estat per al projecte Digitus II, impulsat per Pau Riba, Marçal Rossinyol i Juan Ignacio Toledo, del Centre de Visió per Computador de la UAB. Els investigadors han desenvolupat un sistema per transformar de forma automàtica imatges de manuscrits en documents digitalitzats i indexats.\nCom han destacat, "només a Catalunya hi ha més de 300 arxius des del segle novè fins al present que emmagatzemen 840 quilòmetres lineals de documents". La tecnologia de Digitus II permet transcriure automàticament aquests documents i ajudar a difondre en línia el seu contingut. D'aquesta manera facilitaria notablement als arxius municipals, estatals, eclesiàstics, acadèmics, i fins i tot a empreses, donar accés i difondre els seus documents antics al públic en general facilitant-ne també l'accés a estudiosos i acadèmics.\nEl segon premi s'ha atorgat al projecte Caduf, liderat per Helena Kirchner, Manuel Pica, Ignacio Díaz, Núria Pacheco i Montserrat Rovira, del Departament de Ciències de l'Antiguitat i de l'Edat Mitjana de la UAB. El seu projecte consisteix en un servei d'estudi de paisatges agraris tradicionals, amb un diagnosi de l'estat de conservació i un estudi històric i arqueològic, per tal de donar una proposta de gestió, conservació, rehabilitació i difusió cultural. El seu objectiu és involucrar el paisatge històric i tradicional dins l'oferta cultural tant d'institucions públiques com empreses agroalimentàries interessades en aportar valor a la seva marca per diferenciar-se de la competència, a través de valoritzar el seu entorn.\nEl premi que han obtingut consta de 1.500 euros en metàl·lic i 6 mesos d'incubació a l'edifici Eureka del Parc de Recerca UAB per a desenvolupar la idea i convertir-la en una oportunitat de negoci.\nEls guanyadors del tercer premi, dotat amb 1.000 euros, han estat els investigadors Marta Ávila i Harold Moreno, investigadors del Sincrotró Alba, Núria Morera i Ivan Campana, del Departament de Prehistòria de la UAB, i Carlos Alonso, llicenciat en Administració i Direcció d'Empreses a la UAB. El seu projecte, anomenat Zephyrus, té l'objectiu de millorar la conservació de les obres d’art, com pintures, arxius, mostres arqueològiques o tèxtils. Per això, han desenvolupat un kit professional de desinfecció per anòxia que elimina els microorganismes presents en béns patrimonials de forma no invasiva. Es caracteritza per la seva fàcil aplicació ja que no requereix de personal tècnic especialitzat, a més de ser compacte, portable i respectuós amb el medi ambient.\nEls projectes guanyadors han estat escollits per un jurat d'experts en valorització d'idees de negoci format per Marta Ysern, del Departament de Desenvolupament de Negoci de Barcelona Media Cluster (Eurecat), Roger Blanch Alsina, consultor del programa BStartup de recolzament emprenedor del Banc Sabadell, Raül Blanc, gerent d’Estratègia Industrial a Generalitat de Catalunya, Eduard Bech, responsable de comunicació dels Museus d'Olot, Laura de Bonis Freixes, coordinadora del Premi Internacional d'Innovació Cultural del CCCB i Eduard Vandellòs, CEO i director d'art de l'empresa Creactivitat.\nEnguany el Programa de Generació d'Idees s'ha organitzat conjuntament amb el CORE de Patrimoni i el CORE de Smart Cities de la UAB i ha comptat amb el suport d'ACCIÓ, Eurecat i l'Arxiu Nacional de Catalunya.\nL'estudiant Víctor Pérez, distingit per Huawei per haver creat una novedosa app\nL'estudiant d’Enginyeria Informàtica, Víctor Pérez Jiménez, ha guanyat -d'entre 180 estudiants espanyols- el programa Huawei Student Developers per l’aplicació mòbil que ha creat anomenada Clover, un assistent que recorda i precisa a l'usuari els tractaments mèdics que ha de prendre. El software es llançarà a escala internacional.\nTorna en línia el 'Taller d'Emprenedoria Social i Col·laborativa', amb reconeixement d'1 crèdit ECTS\nOrganitzat per UAB-Emprèn i la Federació de Cooperatives de Treball de Catalunya, ensenya com emprendre un projecte d'economia social i col·laborativa. S'impartirà de forma telemàtica tots els dijous de març, en horari de matins. Inscripcions fins el 24 de febrer.


23 de juliol del 2000: Gaspart, president - FC Barcelona\nHomeClubNotícies23 de juliol del 2000: Gaspart, president\n23 de juliol del 2000: Gaspart, president\nUrnes i vots al Miniestadi, en un dia en què es va establir un nou rècord de participació\nJoan Gaspart, vencedor de les eleccions a la presidència de l'any 2000 / HORACIO SEGUÍ - FCB\nLes eleccions a la presidència del FC Barcelona van confrontar a les urnes el sector continuista, abanderat per Joan Gaspart, fins aleshores vicepresident de l’Entitat, i Lluís Bassat, publicista. La victòria va somriure al primer, que va comptar amb 25.181 vots (54,87%), mentre que el segon se’n va emportar 19.791 (el 43,13%). Dels 93.006 socis amb dret a vot van exercir-lo 45.888, que van acudir al Miniestadi per dipositar el seu vot. Representaven el 49,34% de l’electorat, una xifra de participació rècord aleshores.\nGaspart s’assegurava la presidència del Club per a un període de cinc anys, i al seu primer discurs com a vencedor va assegurar: “Donaré la vida pel Barça. Seré el president de tots i prometo treballar per la unitat del Club”. A més, va dir: “Garanteixo la renovació del Barça i un nou estil”. Núñez, que feia poc havia dimitit després de vint-i-dos anys al capdavant de l’Entitat, estava content pel qui havia estat durant tants anys la seva mà dreta. “T’ho mereixes i et desitjo tots els èxits”, va declarar. L’endemà, la junta directiva de Gaspart va prendre possessió.


Saúl García debuta amb «ganes de tenir més minuts» - Diari de Girona\nSaúl García debuta amb «ganes de tenir més minuts»\nEl carriler esquerrà cedit pel Deportivo de la Corunya es va estrenar contra l'Elx i confia anar guanyant protagonisme amb les jornades\ngirona | m.b. 29.08.2016 | 08:52\nJordi Balcells dóna indicacions a Saúl García durant l´escalfament. girona fc\nLa incontestable victòria contra l'Elx va servir perquè debutessin dos jugadors més en partit oficial aquesta temporada amb el Girona. L'un, un habitual i dissabte capità com Pere Pons, que s'havia quedat a la banqueta dissabte. L'altre va ser una cara nova com Saúl García, un dels fitxatges d'aquest nou curs. El carriler esquerrà va gaudir dels seus primers minuts amb la samarreta blanc-i-vermella. El càntabre va entrar al minut 78 i es va convertir en el 16è jugador que fa debutar Pablo Machín aquesta temporada. El jugador cedit pel Deportivo de la Corunya va entrar en substitució d'Aday, titular aquestes dues primeres jornades al carril esquerre.\nMalgrat que admet que vol tenir més protagonisme, Saúl García és conscient que va incorporar-se tard a l'equip i que ha de seguir treballant per a de mica en mica anar entrant més als plans del tècnic. "Em vaig trobat fatigat al principi en les primeres accions. Costa entrar des de la banqueta", deixa el càntabre al final del partit. Saúl García aposta per tenir paciència tot i que no veu l'hora de sortir d'entrada a l'onze. "Tinc ganes de tornar a competir i de tenir més minuts", deia.\nAmb l'estrena de Pere Pons i Saúl García dissabte contra l'Elx, ja només resten vuit jugadors per debutar aquesta temporada amb el Girona. Un és René Román, que ho farà amb força probabilitat dissabte a Valladolid degut a l'absència de Bounou, convocat amb la selecció del Marroc. La resta de jugadors que encara no han participat aquesta temporada són Eloi Amagat, Felipe Sanchón, Javi Álamo, Pablo Marí i els lesionats Richy Álvarez i Carles Mas. De la seva banda, Albert Vivancos, tampoc ho ha fet ni sembla que ho hagi de fer ja que és a punt de concretar la seva sortida en forma de cessió. Un problemes de llicències disponibles fa que la seva cessió al Mestalla s'hagi gairebé descartat i ara sigui el Llagostera el més ben posicionat per incorporar-lo.


Ciutadans guanya, l’independentisme suma | betevé Web\nLaia Balasch Solé dijous 21 de desembre, 2017 , 23.22\nLa participació supera el 81 %, la més alta de la història\nLa formació liderada per Inés Arrimadas ha estat la vencedora de les eleccions al Parlament de Catalunya amb 37 escons i el 98 % escrutat. Junts per Catalunya ha obtingut 34 diputats, per davant d'Esquerra Republicana, que n'ha sumat 32. El PSC n'ha aconseguit 17; Catalunya en Comú - Podem, vuit; i la CUP quatre i el PP, tres.\nLa formació taronja ha obtingut 12 diputats més respecte a les eleccions del 2015: ha passat de 25 a 37 i ha donat així la victòria a Inés Arrimadas amb 1.091.257 vots.\nLes forces independentistes han obtingut 70 diputats, dos menys que fa dos anys, i mantenen, per tant, la majoria al Parlament de Catalunya que se situa als 68. Els escons s'han repartit entre Junts per Catalunya (34), Esquerra Republicana (32) i la Candidatura d'Unitat Popular, que ha caigut en picat de 10 a quatre diputats.\nGlobalment, les forces sobiranistes han obtingut 2.044.717 vots i han superat així els vots del 'sí' al referèndum de l'1 d'octubre.\nEl PSC ha aconseguit aturar la tendència a la baixa dels darrers anys i l'aliança amb Unió li ha donat 17 escons, un més que en els darrers comicis. Són 600.183 vots, 76.900 més que al 2015.\nLa formació liderada per Xavier Domènec ha perdut tres diputats i s'ha situat en vuit però la patacada més gran se l'han endut els populars, que han passat d'11 a tres diputats i ha perdut més de 167.000 vots.\nLa ciutadania ha acudit a votar massivament als col·legis electorals, una acció que s'ha traduït en la participació més alta de la història en unes eleccions al Parlament de Catalunya en què s'ha superat 81 %, mentre que el 2015 va ser del 77,08 %.\nNou president de la Generalitat abans del 6 de febrer\nEl Parlament s'ha de constituir durant els 20 dies hàbils després de la celebració dels comicis, és a dir, abans del 23 de gener. Un cop constituïda la cambra és el torn del debat d'investidura del nou president de la Generalitat, que s'ha de fer, com a màxim, el proper 6 de febrer. Ara bé, si les forces parlamentàries no arriben a cap acord, el Parlament es dissol i es convoquen uns nous comicis.


La transformació de Castellbell i el Vilar, des de el final de la II Guerra fins als nostres dies – Castellvilarenc.info\nMolts es deuen preguntar com ha evolucionat el nostre poble en els últims 70 anys, la veritat és que el poble ha evolucionat tant ràpid en aquest període, això ara se sap gràcies a una web creada recentment per l’Institut Cartogràfic i geològic de Catalunya. En el que es poden veure a les fotografies aèries és que es van fer el 1946, el 1957 i els nostres dies. Aquestes fotografies van ser preses per l´exèrcit dels Estats Units. Gràcies a un conveni de col.laboració, ara la web catalana, ha tret a la llum fotografies aèries que es van fer un any després d´acabar la gran Guerra, el 1957, en plena Guerra Freda, les actuals són d’un conegut recercador de pàgines.\nEn el cas del nostre poble, es pot veure a les 3 fotografies, com ha canviat el poble, a les antigues fotos es pot veure el Borràs amb les primeres cases, i a on actualment hi ha la fabrica Burés II, era un camp de segar i molta zona boscosa.\nCom deia la cançó de Sau, «El temps han canviat«\nLa foto de la primera per l´esquerra pertany a l´any 1946, la del centre al de l´any 1957 i el de la dreta a l actualitat .


IMO Grup Miranza, referent en les complicacions oculars de la diabetes - Diari de Terrassa\nIMO Grup Miranza, referent en les complicacions oculars de la diabetes\nCoincidint amb el Dia Mundial de la Diabetis, el Dr. Borja Corcóstegui, especialista en retina i fundador i director mèdic de l'IMO Grup Miranza, recorda la importància de fer revisions oculars per detectar i tractar les complicacions que produeix la malaltia en la retina. Aquestes poden ser molt greus, sense un tractament encertat i eficaç. L'Institut és líder en oftalmologia en l'àmbit nacional, amb més de 30 anys de trajectòria i amb presència a l'Àptima Centre Clínic (Hospital Universitari Mútua Terrassa), des de 2019 i compta amb reconeguts experts en retina, que tracten, entre altres patologies, les conseqüències oculars de la diabetis.\nActualment, s'estima que més del 90% dels pacients amb retinopatia diabètica poden experimentar millores o aconseguir frenar l'avenç de la malaltia amb un tractament precoç. "No obstant això, també sabem que 2 pacients de cada 3 acut a les nostres consultes massa tard. Per això, la nostra recomanació principal és que qualsevol pacient amb diabetis inclogui l'oftalmòleg en la seva rutina de revisions", aconsella Corcóstegui.\nTractament expert de la retinopatia diabètica\nSovint, el pacient no és conscient de la malaltia fins que el dany és sever, els símptomes més freqüents són:\nPrecisament, els experts en retina de l'IMO Grup Miranza són especialment reconeguts per tractar amb èxit les complicacions oculars produïdes per la diabetis. El doctor Carlos Mateo, el Dr. José García-Arumí i el mateix Corcóstegui fa més de trenta anys que tracta pacients amb aquesta malaltia: "Durant aquest temps, hem compaginat la nostra activitat clínica i quirúrgica amb la posada a punt de nous instruments i fàrmacs, dirigits a tractar amb èxit aquesta i altres patologies de la retina. Tot això, amb l'objectiu comú de poder oferir als nostres pacients els millors resultats visuals, perquè tenir una bona visió és sinònim d'una bona qualitat de vida", conclou Corcóstegui.\n1. Tests periòdics a tot el personal.\n2. Rentat de mans amb solució desinfectant abans i després de cada consulta.\n3. Estructures protectores per evitar qualsevol contacte directe durant l'exploració ocular.\n4. Ús de mascareta per dur a terme els exàmens oftalmològics.\n5. Desinfecció de totes les superfícies i instruments de la consulta entre pacient i pacient, i de quiròfan, entre cirurgia i cirurgia.\n6. El material que entra en contacte amb la còrnia es desinfecta/esterilitza després de cada ús o és d'un sol ús.\n7. Mesures de neteja i desinfecció extraordinàries en zones comunes.


Puçol s'oposa per unanimitat al transport de mercaderies perilloses pel seu terme municipal\nEl 26 d'octubre, el ple municipal va aprovar per unanimitat dir no que cada mes passen per Puçol tres transports de material radioactiu amb destinació al magatzem temporal centralitzat de Villar de Cañas, en Conca. Un transport 6.700 tones de residus nuclears a l'any, procedents de 7 centrals nuclears, que afecta 216 pobles i més de 6 milions de veïns… perquè el transport d'este tipus de mercaderies sempre és perillós.\nJuanjo Manzaneque, regidor de medi ambient, recorda “els 800 accidents que hi ha hagut al Regne Unit en els últims 50 anys, una cosa que no cal oblidar perquè els contenidors que van en els camions no suporten les caigudes o el foc i, sobretot, no hi ha un pla d'emergències en el cas d'un accident nuclear en ruta… pel que si es produïra un prop de Puçol generaria perjuís incalculables per a les persones, però també per a l'horta i el turisme a mitjà i llarg termini”.\nSensibilitzar els veïns perquè es posicionen en contra del pas de camions carregats de material radioactiu, tres vegades cada mes és, perque és, per al regidor, jugar massa vegades a la loteria.\nDe fet, hui Espanya paga més de 23 milions d'euros cada any a França, per a emmagatzemar allí els nostres residus nuclears. Però esta situació pot canviar en qualsevol moment, pel que cal buscar alternatives al transport de material radioactiu previst des de totes les nuclears cap a Conca: “una opció és que cada central nuclear tinga el seu propi magatzem temporal i una altra és que el nou govern no autoritze la construcció d'un magatzem únic centralitzat a Villar de Cañas”.\nEn tot cas, l'aposta de Manzaneque va més enllà, perquè la clau és abandonar l'energia nuclear i triar altres opcions de què ja disposem: “Cal apostar per energies netes i renovables. El futur no passa per les energies nuclears, sinó pels valors mediambientals”.\nAixí l'han entés tots els components de l'actual corporació municipal, pel que el 26 d'octubre van aprovar per unanimitat la proposta d'oposar-se al transport radioactiu per Puçol.


De Suïssa estant: No ens diuen la veritat Estadisticas Gratis\nVivim temps complicats, i cada dia es destapen afers que demostren la incompetència o la mala fe d’institucions i persones que semblaven expertes i gairebé infal·libles en el seu terreny.\nNo vull caure en la temptació de fer el moralista perquè ni en tinc vocació ni puc donar consells a qui no me'ls ha demanat. De totes maneres, com a partícip d’algunes de les conseqüències negatives que ens cauen i ens cauran al damunt, em demano perquè és tan difícil que els que manen diguin la veritat.\nEls milers de milions d’euros en garanties que l’EU han donat a Grècia no són res més que un intent de salvar els bancs que es van carregar d'obligacions i emissions estatals gregues. Uns bancs que no van estar atents a l’evolució financera i econòmica i no van vetllar les seves inversions. I ara, amb la pèrdua de valor dels seus papers grecs han plorat i han rebut dels països solidaris, és a dir de la gent normal i corrent, garanties de recuperar els diners que ells van fer volatilitzar, amb la seva arrogància i ineptitud. De cap manera s’han donat les garanties per tal de salvar Grècia sinó per salvar els bancs. No han dit la veritat.\nEn una escala molt, però molt menor, l’alcalde de Barcelona senyor Hereu ha tingut moltes dificultats per dissimular la fallida de la Consulta sobre la Diagonal i sobre si va votar o no. Ha expulsat del seu entorn a alguns personatges implicats en la Consulta i s’ha col•locat per damunt del bé i del mal. I també diu que, de moment, s’ha de retardar el procés de candidatura pels Jocs Olímpics d’Hivern, un dels seus invents destinats a fer badar el personal. En cap de les dues coses ha dit la veritat, o almenys tota la veritat, i després es sorprèn de la poca estima que la gent demostra envers ell.\nN.B.. L’acte al Palau de la Música recordant els cinquanta anys dels Fets del Palau m’ha demostrat que no tothom ha perdut la memòria i que, com vaig escriure ahir, el sentiment català que aquells joves van ajudar a créixer és un fet que avui tenim d’agrair de tot cor. I anar endavant.\nPublicat per Ramon Boixet a dijous, de maig 20, 2010


“Ni idea del franquisme” (Germà Bel)\n“Ni idea del franquisme”\nA alguns progressistes els falta empatia quan a l’adversari se li aplica el dret penal de l’enemic\n5 min. Economista 09/05/2018 19:04\nEm voltava pel cap Marcelino Camacho, que per haver infringit les lleis vigents a Espanya va patir presó entre 1967 i 1976. I va arribar un Sacristán qualsevol i li va dir, cap allà el 1975, “No et queixis, Marcelino, que no tens ni puta idea de què era el franquisme dels 40; allò sí que eren presos polítics”. Què li hauria contestat el bo de Marcelino? ¿Li hauria reconegut que aquells dels 40 eren els presos polítics de veritat, que ho sabia també per experiència? Us l’imagineu admetent que el 1975 no era un pres polític, sinó un polític pres, ja que altrament tots els comunistes i sindicalistes espanyols serien a la presó el 1975? I és un fet històric que no hi eren.\nL’argument “No sabeu què era el franquisme” l'usen persones de suposada sensibilitat progressista (a l’altre cantó no calen coartades) per menystenir la repressió política que es viu a Catalunya, amb presos que són presos polítics als ulls de ben bé tot el món, excepte el sistema polític i institucional espanyol i els seus adherents. També, de passada, per minimitzar la intensitat de l’onada repressora (el geni repressor, un cop solt, ja no té aturador) que arrasa a Espanya tot aquell que s’atreveixi a qüestionar els veritables pilars institucionals del règim: la monarquia, els cossos policials de l’Estat i les altes instàncies judicials. La millor mostra és l’atrocitat que algunes institucions de l’Estat perpetren contra els joves d’Altsasu, que porten ja més de 500 dies de presó preventiva per una baralla de bar.\n“Ni idea del franquisme” reflecteix dues coses, que ens serveixen per entendre moltes aparents paradoxes, i més enllà. En primer lloc, que la Transició no només va ser un pacte sobre el que era possible llavors. També es va pactar amb els hereus del franquisme que aquest no seria deslegitimat més endavant, ni que arribés a ser possible. Com va dir fa poc el ministre franquista Fernando Suárez, “Deslegitimar el franquisme posa en risc la Corona". És això el que explica que el PSOE impedís aprovar la reforma de la llei d’amnistia de 1977 fa unes setmanes, “per no crear inseguretat jurídica”. ¿Algú s’imagina l’esquerra (o centreesquerra) xilena obstaculitzant les accions judicials contra Pinochet quinze anys després que aquest deixés el poder?\nEls que es van sentir herois de la Transició no poden ni volen entendre que els que ara no acceptem els límits imposats llavors no ho fem per deslegitimar el que es va fer fa 40 anys, sinó precisament perquè ja fa 40 anys que es va fer\nAllò que els demòcrates van poder obtenir en matèria de llibertats civils i polítiques a la Transició, i que va obrir esperances als 80, és l’estàndard de màxims que apliquen els que se senten pares, mares i hereus de l’època. Per això, per ser considerat pres polític a l’Espanya del 2018 has de ser torturat físicament i tenir tots els teus correligionaris a la presó, com passava en el franquisme... del quart de segle posterior a la guerra, per cert... compte amb les comparacions, que també les carrega el diable... Crec que els que es van sentir tants anys herois de la Transició no poden ni volen entendre que els que –40 anys després– no acceptem els límits imposats llavors no ho fem per deslegitimar el que es va fer fa 40 anys, sinó precisament perquè ja fa 40 anys que es va fer.\nEls estàndards de llibertats i drets civils i polítics no poden quedar congelats en el que va ser viable a la mort de Franco. I la reacció a la impugnació dels límits de la Transició ha estat el ressorgiment d’allò que mai havia marxat, i estava ben emboscat i controlant la sala de màquines de l’Estat: els partidaris d’un règim vertical i amb el poder ben jerarquitzat, d’un Estat monolític i autoritari. Ara, han pres el timó. És realment la impugnació de la Transició la que 'desperta' el feixisme, i no "l’independentisme", diguin el que diguin líders de l’esquerra convencional (Felipe González i Montilla, per exemple) i de la que es pretén nova (Pablo Iglesias). Si en el cas d’aquest últim introdueix un dubte més sobre el potencial de canvi real d'‘allò que és nou’, en el cas de González i Montilla és tota una confessió d’impotència, com si diguessin: li heu tret el cloroform al nacionalisme espanyol i al feixisme, cosa que, per cert, deixa clar que ells no el van arribar a dominar, si mai ho van pretendre realment.\nLa segona cosa que ens mostra allò de “No teniu ni idea de com era el franquisme” és la voluntat de minimitzar la situació de persones amb mesos de presó provisional per, com a molt, un delicte de desobediència, que no comportaria pena de presó. Hi ha ‘progressistes’ que s’omplen la boca d'"Es van saltar la Constitució", com si això fora 'per se' un delicte, amb tipus penal inclòs. És en realitat l’absència d’empatia quan a l’adversari se li aplica el dret penal de l’enemic. És típica dels conflictes exteriors, de la qual cosa ja ens donava pistes allò de l'“A por ellos”. Perquè es tracta d’un conflicte entre diferents grups nacionals encapsulat dins un estat; és a dir, un conflicte ‘inter-nacional’ però intraestatal. I en els estats que persegueixen unificar nacions, seguint el model francès, és normal que als exonacionals se’ls menystinguin els drets que –teòricament– se’ls han ‘concedit’ per compartir ciutadania dins l’estat. A això hi tornarem, perquè obre molt de camp.


Catalan! Arts: L'ELECTRÒNICA CATALANA ANIMA LA PRIMERA NIT DEL SÓNAR\nL'ELECTRÒNICA CATALANA ANIMA LA PRIMERA NIT DEL SÓNAR\nContactar en un ambient relaxat amb professionals de tot el món mentre sona la millor música electrònica catalana. Aquest és l’objectiu de Digital Sessions: Electronic Music from Catalonia @ the Pulitzer, la trobada que, en el marc del Sónar 2010, ha convocat CATALAN! MUSIC en col•laboració amb Digital Music 2.0, les jornades sobre la música i els nous formats que organitza el 17 i 18 de juliol el Servei de Desenvolupament Empresarial (SDE) de l’ICIC. La cita és dijous 17, a partir de les 20.30h, a la terrassa de l’Hotel Pulitzer (Bergara, 8) i està oberta a tots els acreditats de SónarPro i del Digital Music 2.0.\nLa trobada servirà per presentar la nova recopilació editada per CATALAN! MUSIC, Electronic Music from Catalonia 2010, un recull de la millor producció en el gènere apareguda als últims mesos. La tria ha estat realitzada pel periodista Javier Blánquez, en col•laboració amb Luis Lles (Festival Periferias), Enric Palau (Sónar), Rob Young (The Wire) i l’emissora scannerFM. Els artistes, els seus mànagers i els representants dels segells discogràfics en els quals han publicat els seus treballs seran presents en les Digital Sessions per poder així promocionar la seva obra entre els professionals internacionals assistents al Sónar.\nSi esteu interessats en rebre el CD, demaneu-nos-el a internacional.icic@gencat.cat. També el podeu escoltar a una de les nostres ràdios a la xarxa: http://www.catalanarts.cat/web/index.php?q=sectors/musica/radios.\nPublicat per Promoció Internacional a 14:52\nSACRED CONVENÇ A LONDRES\nITÀLIA ACULL LES ARTS ESCÈNIQUES CATALANES\nEINES DIGITALS D'INTERNACIONALITZACIÓ


Com funciona... la T-Verda, la targeta de viatge més ecològica | TMB Notícies\nInici » Transport » Com funciona... la T-Verda, la targeta de viatge més ecològica\n2. Quins requisits s'han de complir per obtenir-la ? Ser major d'edat, estar empadronat en algun dels prop de 300 municipis de l'àmbit ATM i acreditar que has portat a desballestar un vehicle contaminant sense etiqueta ambiental del qual siguis titular. Un altre requisit és haver pagat l'impost sobre vehicles de tracció mecànica en algun d'aquests municipis. I no s'ha d'haver adquirit cap vehicle durant els sis mesos anteriors a la data de presentació de la sol·licitud.\n5. Quins tràmits s'han de fer per sol·licitar-la? Al web de l'AMB hi ha els impresos de sol·licitud que s'han d'omplir i les instruccions per adjuntar-hi el certificat de desballestament del vehicle. Des de la resta de l'àmbit ATM la tramitació es pot fer als centres d'atenció de l'Associació de Municipis amb Transport Urbà (AMTU). Encara que la vigència de l'abonament sigui triennal, cada any es renova el certificat per ratificar que no has adquirit cap nou vehicle.\n10. On es poden fer consultes i ampliar la informació? Al telèfon gratuït 900 70 00 77, de dilluns a divendres de 9 h a 14 h. També al web de Mobilitat de l'AMB.\nConceptes: Medi ambient|Tarifes|Ticketing|Institucions: AMB|ATM|TMB|Anys: 2017


Golden Retriever: informació sobre la raça de gos i guia del propietari: races de gossos perfectes - Les Races\nPrincipal/Les Races/Golden Retriever: informació sobre la raça de gos i guia del propietari\nGolden Retriever: informació sobre la raça de gos i guia del propietari\nEsteu buscant la mascota familiar perfecta?\nNo busqueu més, ja que el Golden Retriever és tot el que la vostra família pot demanar a un gos.\nAquest amor americà es pot trobar gairebé a tot arreu: són un dels tres primers Els Goldens tenen una personalitat suau i extrovertida que els converteix en l’acompanyant familiar perfecte.\nVoleu obtenir més informació sobre aquest gatet familiar?\nSeguiu llegint per aprendre tot el que cal saber sobre aquesta raça ...\nQuè és un Golden Retriever? (Visió general)\nMida Golden Retriever\n5 dades divertides sobre Goldens\nPersonalitat i temperament del Golden Retriever\nEl Golden Retriever és un bon gos familiar?\nCuidar un Golden Retriever\nCom entrenar Goldens\nEl Golden Retriever és una meravellosa mascota familiar que originalment va ser criada per recuperar el joc.\nAquests gossos són agradables per a les persones naturals i són famosos per ser amables amb tots els humans que coneixen.\nVa començar el seu llinatge a finals del 1800 gràcies a Lord Tweedmouth que volia el gundog perfecte per a les seves sessions de caça. Va criar el seu Yellow Retriever amb l’extint Tweed Water Spaniel, a més d’afegir a alguns Bloodhound i Irish Setter.\nEl resultat va ser un encantador i gos francament fiable.\nEls Golden Retriever també són ben coneguts per les seves capes daurades que poden anar des de l’or clar fins a l’or fosc. Aquestes capes són llargues, denses i contenen dues capes: una capa interna que proporciona calor i una capa exterior que repel·leix l'aigua.\nA l’hora de tenir cura d’un Golden, cal donar-los molta estimulació mental i física. Sense aquesta estimulació es poden posar en boca i tenir problemes.\nPerquè els agrada agradar a l’entrenament sol ser una brisa.\nTot i que avui són companys, pot ajudar-vos a donar feina a Golden. Els Golden Retrievers són gossos de teràpia excel·lents, ja que la seva personalitat social brilla al voltant d’altres persones.\nSi podeu gestionar els seus requisits de vessament i exercici, el Golden podria ser el gos per a vosaltres.\nVisió general: De raça pura.\nPes: 65-75 lliures.\nMida: 22-24 polzades.\nTemperament: Amable, alegre i intel·ligent.\nGran company de família.\nTé una personalitat amable i sociable.\nNo borda molt.\nMolt fàcil de trobar criadors de bona reputació.\nSón bocats naturalment i els encanta mastegar.\nNo apte per a apartaments.\nPot lluitar en climes càlids.\nUn Golden Retriever en forma i saludable es veurà atlètic.\nQuan mireu de prop, us adonareu que el seu cos està dissenyat per a l’activitat. Els seus peus palmats i el seu abric impermeable els fan molt adequats per nedar.\nSegons les normes oficials, un Golden Retriever ha de ser equilibrat i elegant.\nEl seu rostre sempre portarà una expressió amable i acollidora. I la seva personalitat hauria de desprendre una sensació d’autoconfiança i vigilància.\nEl Golden Retriever té una alçada de 22 a 24 polzades i pesa al voltant de les 65 a 75 lliures.\nEl seu color de la capa serà des de clar fins a daurat i fosc.\nTot i que existeixen Golden Golden Retriever, no són un color oficial.\nEl pelatge d’un Golden és llarg i dens.\nLa seva doble capa és impermeable, cosa que significa que poden sobreviure fora a la majoria de les condicions meteorològiques. Tanmateix, és propens a un fort vessament a la primavera i la tardor i es redueix moderadament tot l'any.\nEl Golden Retriever ha estat sempre un dels Les races més populars d’Amèrica.\nEls encanta ajudar la gent i el seu afany per complaure els converteix en uns grans gossos guia.\nA causa de les seves personalitats lúdiques, se sap que els Golden Retrievers actuen com a cadells fins ben entrada la vellesa.\nEls Goldens no només són populars a les llars nord-americanes, sinó que també són populars a moltes pel·lícules i programes de televisió nord-americans com Air Bud i Full House.\nEl 38è president dels Estats Units, Gerald Ford, tenia un Golden Retriever adequadament anomenat Liberty. En un moment donat, després de treure-la per fer un petit descans, el president Ford i el seu gosset es van trobar tancat fora de la Casa Blanca!\nQualsevol que hagi estat al voltant d’un Golden Retriever sap com de lúdic i sociable és.\nSi hi ha alguna característica que coneixem i estimem dels Golden Retriever, és la seva jovialitat i al cadell li agrada l’energia.\nSón activitats extremadament lúdiques i amoroses.\nAquests gossos només els encanta passar temps amb la seva família i són molt afectuosos amb els seus éssers estimats.\nUn dels efectes secundaris de la seva alegria és la seva tendència a saltar. Tot i que això pot ser adorable al principi, un cop creixi pot ser perillós. Assegureu-vos de dedicar el vostre temps a entrenar les maneres bàsiques del vostre gos i establir límits clars.\nNo us heu d’esperar que bordin molt.\nSi hi ha alguna cosa a tenir en compte en un Golden Retriever, és el seu comportament de boca. Com que són recuperadors, són més feliços amb alguna cosa a la boca.\nAssegureu-vos de donar-los mastegar joguines i fer molt d’exercici per ajudar-los a evitar la temptació de l’avorriment.\nEn termes de socialització, el Golden Retriever aconsegueix una estrella d'or. Els encanta estar al voltant d’éssers humans de totes les edats i animals de totes mides. A l’hora de ser un gos de família, no hi ha cap raça com el Golden Retriever. Les parts iguals, lúdiques i suaus, poden convertir-se en el company perfecte per a la vostra família.\nSón els papallones socials del món caní i m’encanta estar al voltant de la gent (especialment els nens petits amb els quals poden jugar).\nUn cop socialitzat correctament, al Golden Retriever li encantarà fer companyia a vosaltres i als vostres fills durant els propers anys.\nEn general, el Golden Retriever no és un gos intens per cuidar.\nAquest gos familiar pot actuar com una gran oportunitat per ensenyar als nens la responsabilitat.\nTal com estan el Grup Esportiu hauríeu d’esperar mantenir-los ocupats.\nTot i que fan grans gossos familiars, tots els membres de la família haurien d’estar preparats per fer-los exercici regularment per evitar l’avorriment.\nNetejar un Golden Retriever també és fonamental.\nVegem-ho ara amb més detall ...\nAtès que els Golden Retrievers es van construir per treballar, aquesta no és una raça que es pot esperar feliç amb una petita caminada al dia. Per mantenir el vostre Golden feliç, necessiten almenys una hora de senderisme, córrer o alguna altra activitat moderadament intensa.\nRecordeu que aquest gos estava fet per treballar.\nTot i que Golden Retrievers no serà tan fort com a gossos pastors, encara desitgen estimulació mental i física.\nSi no és possible fer una o dues hores d’exercici, sempre podeu dividir les passejades al llarg del dia.\nTanmateix, com el seu nom implica, els Golden Retrievers són els més feliços quan recuperen: els gossos Flyball i Diving són excel·lents opcions.\nTot i que és possible guardar un Golden en un apartament, la mida i els requisits d’exercici poden ser excessius. Una casa amb jardí funcionarà millor per a ells, sobretot si tenen una família amb la qual jugar.\nNombre de passejades al dia: 2-3.\nExercici total necessari per dia: més de 60 minuts.\nTot i que el sedós abric daurat del teu cadell és una cosa per meravellar-te, hauries d’estar preparat per gastar molt de temps netejant.\nNecessitaran un raspallat diari per ajudar a eliminar la pell morta de la capa interior.\nLa freqüència amb què banyeu el vostre Golden depèn del que fa. És possible que els gossos més actius necessitin un bany cada sis setmanes, però els cadells menys actius només hauran de ser banyats un cop cada dos mesos.\nCom passa amb qualsevol gos, una higiene dental adequada, retallades d’ungles i neteja de les orelles són essencials per a aquesta raça.\nRecordeu també que cal estar atents a la insolació, ja que aquest gos té un pelatge dens.\nTot i que el Golden Retriever és una raça activa, heu de tenir precaució per evitar la sobrealimentació.\nAquests gossos ho són propens a l’obesitat i la displàsia de maluc, de manera que realment voleu controlar el seu pes amb cura.\nEviteu l’alimentació amb excés de farcits i cerqueu-ne els que tinguin un alt contingut en proteïnes i vitamines i minerals essencials.\nTambé si el vostre veterinari ho aprova, considereu suplements articulars com la glucosamina. Es tracta d’un compost natural que ajuda a alleujar el desgast de les articulacions en gossos susceptibles a l’artritis i la displàsia de maluc.\nTot i que es tracta d’una raça relativament sana, hi ha alguns problemes de salut que cal tenir en compte:\nLa displàsia de maluc és una preocupació per als gossos d'aquesta mida. Aquesta deformitat és el resultat de moltes coses, com ara la genètica, l’obesitat, la nutrició inadequada i l’exercici massa / massa baix.\nA més, també heu de tenir en compte els problemes cardíacs. Això es pot comprovar fàcilment mitjançant visites regulars de veterinaris i evitar-ho comprant a un criador de confiança que detectaria aquests problemes.\nFinalment el càncer és un problema que poden afrontar els Golden Retrievers. Segons un estudi publicat al Journal of the American Animal Hospital Association, els Golden Retrievers eren una de les cinc races principals, amb més del 20% de les seves morts atribuïdes al càncer. Les visites regulars del veterinari per comprovar si hi ha creixements són crucials.\nQuant de temps viu un Golden Retriever?\nPodeu esperar que el vostre Golden visqui entre 10 i 12 anys.\nQuant costa un Golden Retriever?\nNormalment, aquests cadells costen almenys 2.000 dòlars.\nL’entrenament precoç de la socialització i l’obediència és imprescindible per a aquesta raça.\nAfortunadament el seu afany de complaure i la seva alta intel·ligència faciliten la formació.\nCom passa amb qualsevol gos Reforç positiu funciona millor per a aquesta raça. Tot i que podeu seguir la ruta tradicional i utilitzar llaminadures, aquest mètode sovint pot provocar obesitat si s’utilitza de manera excessiva. Per reduir les calories, feu servir el temps de joc com a recompensa.\nTambé utilitzar el joc com a recompensa pot ajudar al vostre gos a ser més interactiu amb vosaltres durant l’entrenament i ajudar-lo a recordar les ordres.\nLa socialització d’aquesta raça també és una brisa.\nTot i així, heu d'assegurar-vos que es troben amb diversos humans i animals com a cadells joves.\nAixò els ajuda a convertir-se en el Golden Retriever amable i sociable que molts coneixen i estimen.\nEn termes d’estimulació mental, donar-los feina els mantindrà feliços i sans.\nEls esports de gossos són una manera excel·lent d’estimular físicament i mentalment el vostre Golden Retriever. Els gossos d’Agility, Flyball i Diving incorporen els seus desitjos d’activitat física.\nEsperança de vida: 10-12 anys.\nAbric: Dens i llarg.\ncolor: Diversos tons daurats.\nEs desprenen: Sí.\nTemperament: Sociable, intel·ligent i amable.\nSocialització: Fàcil de socialitzar, però alguns poden resultar enganxosos.\nComportament destructiu: Pot ser bo si no se li dóna estimulació.\nHabilitats de la gent: Molt extrovertit i amable.\nNivells d'activitat: Mitjà.\nTot i que les seves necessitats energètiques són més elevades que el gos mitjà, el Golden Retriever no té igual en la seva simpatia.\nA causa de la seva mida i demanda d'energia, és possible que no els vagi bé en un apartament.\nL’exercici i l’estimulació mental són una part important de la cura d’un Golden Retriever. Estant al grup esportiu, prosperaran quan se’ls doni una feina.\nÉs important assegurar-se que adquireix el Golden Retriever d’un criador de renom que analitzi problemes de salut com la displàsia de maluc i el càncer.\nSens dubte, el Golden Retriever mereix el seu lloc entre les tres races més populars i serà un complement meravellós per a la vostra llar. Tant si sou una família activa com si sou una persona a l’aire lliure, el Golden Retriever segur que us enganxarà entre tots.\nTé alguna pregunta sobre Goldens? Feu-nos-ho saber a la secció de comentaris següent ...\nbarreja de llop de pastor alemany\npreu de curs de canya blava\npastor alemany negre


Un error nacional | Francesc Cabana | Barcelona | Articles | El Punt Avui\nUn error nacional Un error nacional Un error nacional Un error nacional + Un error nacional E-mail\nUna dona mirant-se samarretes de Messi quan era jugador del Barça. Ingressos que es perden J.P.\nUn error nacional Un error nacional Un error nacional Un error nacional Un error nacional E-mail\nEl Futbol Club Barcelona diu que és més que un club. Em sembla que des que Lionel Messi l’ha deixat no ho pot dir més. Un club de futbol que té un actiu com el de Messi i que diu que és més que un club, no pot deixar marxar aquest jugador, que té una importància internacional i que farà molt de mal no tan sols al Futbol Club Barcelona sinó també a Catalunya.\nAquest és un article econòmic i, per tant, haig de deixar al marge els aspectes polítics de l’afer, que són tan importants com els econòmics. Però l’economia també té la seva importància i em sap greu que l’actual directiva no hi hagi trobat una solució. De tècnica futbolística en sé molt poc, tot i que m’agrada molt aquest esport, però de finances en sé una mica més i probablement m’hauria vist amb cor de trobar una solució econòmica a l’afer Messi, malgrat el desnivell de la massa salarial i de l’actitud del president de la Liga de Futbol, Javier Tebas, que és un personatge del qual no m’agradaria fer elogis.\nLa responsabilitat del president Bartomeu i del seu equip és molt clara i, en aquest sentit, les declaracions de Laporta han estat també molt clares. Aleshores em pregunto: com és possible que un club que pertany als seus socis arribi a fer les bestieses que sembla que han arribat a fer en Bartomeu i companyia? Els socis no es poden limitar a assistir a una junta d’accionistes i aprovar el balanç que els presenten. Tal com van les coses, em sembla que és necessari que els socis demanin una auditoria del balanç, sempre que el president de la firma auditora no sigui el cunyat o el cosí germà del president del Barça. Si s’hagués fet l’auditoria en el seu moment, no s’haurien fet 500 milions de pèrdues ni els fitxatges estúpids que va fer el darrer equip directiu del club.\nTenim el Barça en una situació de fallida i que no podia renovar Messi sense una operació especial. No podia augmentar la seva massa salarial tot i que sembla que es van fer gestions per reduir la plantilla. De totes maneres, no es podia perdre un Messi, que representa molt, fins i tot econòmicament per al Barça. Quantes samarretes es deixaran de vendre? Quants patrocinadors donaran diners ara al Barça? Quants aficionats a Tailàndia o al Japó es perdran? Els patrocinadors pagaven diners perquè sabien que a Tailàndia i al Japó hi ha admiradors del Barça perquè tenia un jugador que es deia Messi.\nEls milions que feien falta es podien trobar en alguna entitat financera, en algun fons d’inversió o en un grup de fanàtics –ho dic positivament– del nostre club. He dit que m’hauria vist amb cor de trobar una solució i ho continuo pensant. Cinc milions d’euros no són gran cosa per a una entitat financera o per a molts grups catalans. S’hauria d’haver fet gestions fa molts mesos, ja que la junta de Laporta devia conèixer perfectament les normes de la Lliga espanyola i els inconvenients que la renovació de Messi provocaria.\nLa no renovació de Lionel Messi és un error nacional. Vull dir amb això que el primer club de Catalunya ha fet un mal immens al que en diem El Procés. L’ha fet adjudicant tota la culpa a l’equip executiu anterior, però hauria d’haver assumit la culpa de no haver trobat una solució. Per Déu, senyor Laporta, hi ha financers en el club i a Barcelona que li haurien buscat i donat solucions! Fa uns anys li hauria dit que amb una gestió a La Caixa ja tenien el problema resolt, però des que s’ha castellanitzat és més difícil. Es podia demanar també ajut a la Generalitat, que podia fer accions no directes però sí indirectes.\nEnyoraré molt el club que era més que un club. Ara és simplement un club i poc agosarat per les qüestions nacionals.\nEl Punt Avui. Girona 17-08-2021, Pàgina 14\nEl Punt Avui. Nacional 17-08-2021, Pàgina 14


El cap dels Mossos en una carta a tots els agents: «sé que vau sentir també vergonya» - Regió7\nEl cap dels Mossos en una carta a tots els agents: «sé que vau sentir també vergonya»\nSallent diu, en referència als fets de Sant Feliu, que són «casos aïllats» i que no toleraran cap actitud racista\n«Sé que quan vàreu sentir la gravació vau sentir també vergo-nya i indignació per una conducta que no ens representa i que atempta contra la professionalitat i la bona feina que quotidianament duem a terme». Així s'expressa el comissari en cap dels Mossos d'Esquadra, Eduard Sallent, en una carta enviada a tots els membres del cos.\nEn la missiva, Sallent assegura que són casos «aïllats» però que els perjudiquen perquè «generen recel» en la professionalitat de la feina dels Mossos i «desconfiança» de la ciutadania vers la policia. Sallent assegura que en una policia democràtica «no hi tenen cabuda actituds o conductes contràries als seus principis o valors» i alerta que no es tolerarà «cap actitud o conducta racista, xenòfoba o discriminatòria». Reivindica també que el cos se sent plenament vinculat als principis legals i deontològics de la professió «que estableixen l'obligatorietat d'actuat sense fer cap discriminació per raó de raça, religió, opinió, sexe, llengua, lloc de veïnatge, lloc de naixença o qualsevol altra condició o circumstància personal o social». «És per això que rebutgem enèrgicament aquesta actuació, que és contrària als principis i valors del cos de Mossos», assegura.\nSallent expressa el compromís per seguir treballant per la construcció d'una societat justa i cohesionada i per fomentar l'edificació de ponts que garanteixin la cooperació i la confiança entre la policia i la ciutadania.\nFinalment, encoratja els agents «a seguir essent especialment curosos a garantir que es tracta de manera apropiada a tothom, que s'utilitza un llenguatge neutre en tot moment i que no es permeten conductes o actituds discriminatòries».\nUn periodista agredit per manifestants, a Manresa\nEl periodista bagenc Sergio López ha denunciat a les xarxes socials una agressió que va patir aquest dilluns al vespre en la manifestació antiracista de Manresa. López estava gravant imatges per a Canal Taronja quan un individu va colpejar la càmera per evitar, segons el periodista, que s'enregistressin imatges d'un «moment de tensió».\nEls fets van passar a la Muralla del Carme. En declaracions a Regió7, el periodista relata que «pujàvem pel carrer seguint la manifestació i una persona, des d'un bar, va començar a dir coses als manifestants», diu. Ell i un periodista de TV3 van fixar el seu objectiu en l'escena fins que un manifestant, que descriu com «un noi jove d'uns 30 anys», «va començar a empentar la gent i a cridar 'càmeres fora, càmeres fora' perquè no ho gravéssim; es va llançar sobre meu i em va trencar la càmera, però a mi no em van fer res», assegura.


MapVall 5km - Marxa Popular de Vall-llobrega 2020 | Runedia\nMapVall 5km - Marxa Popular de Vall-llobrega\nApertura inscripciones: 09/03/2020\nInstrucciones inscripción: Inscripicó anticipada www.runningcampus.com o l?Ajuntament de Vall-llobrega\nFecha límite inscripciones: 10/04/2020\nAquest any tenim 3 recorreguts kids, curt i llarg\nLa Kids aprox. 5km sense desnivell positiu, per poder-ho fer amb els més petits de la família.\nLa marxa curta(aprox. 9km) és de nivell fàcil per diferents nivells de marxaires i corredors.\nLa marxa llarga (aprox 18km) té més desnivell, corriols i kms, però el nivell és moderat, per gent que normalment camina o corre per muntanya.\nPròximament més informació de tracks.


Àrea de fitness / INSTAL·LACIONS / Piscines Municipals Manresa\nInici INSTAL·LACIONS Àrea de fitness\nEspai esportiu de 470m2 habilitat amb maquinària d'última generació per a poder treballar tan en l'ambit cardiovascular com muscular.\nLa zona cardiovascular consta d'estacions d'el·líptiques, cintes de córrer, bicicletes verticals i horitzontals i el revolucionari VARIO: el primer equip d'entrenament cardiovascular que segueix el pas de l'usuari i s'adapta automàticament al moviment desitjat.\nA la sala de fitness hi trobaràs una zona d'entrenament funcional equipada amb material específic (TRX, plataforma vibratòria...) i la DAP (Dual Adjustable Pulley), una estructura inèdita, vertical i oberta que ofereix infinitat d'exercicis per a treballar la potència i tonificació amb moviments útils i funcionals.\nLa zona muscular i de força compta amb màquines per a treballar i tonificar tots els músculs del cos de forma eficient. Consta d'un grup de màquines PURE STRENGTH (màquines convergents) que proporcionen un ampli rang de moviment natural i de major amplitud. Aquestes es combinen amb un complet grup de MÀQUINES ISOTÒNIQUES les quals presenten la possibilitat de treballar un gran nombre d'exercicis dels membres superior i inferior amb càrrega guiada. Completa la zona un important equipament de discos, barres, manuelles...\nLa sala es completa amb la zona d'entrenament col·lectiu on s'ofereixen activitats dirigides en al mateixa sala de fitness. Aquesta zona està formada per un circuit de treball cardiovascular (CARDIO CIRCUIT) i un de màquines hidràuliques (EASY CIRCUIT) on els nostres tècnics imparteixen sessions per a grups reduïts.\nL'àrea de fitness compta amb tres sales d'activitats dirigides on es desenvolupen activitats guiades per a totes les edats i objectius, des de les últimes novetats en sessions coreografiades fins a sessions de tonificació, pilates, ioga... La sala 2 està equipada per a proposar sessions de ciclisme indoor a grups de fins a 50 persones.


La formació dels futurs mestres, a debat | Rosa Sensat\t';\nLa formació dels futurs mestres, a debat\ndijous, 8 novembre, 2018\nL’Associació de Mestres Rosa Sensat ha organitzat una trobada aquest dimecres 7 de novembre per parlar amb els representants destacats de cada branca de la comunitat educativa sobre les conclusions de l'informe MIF. El debat s'ha centrat en tres aspectes especialment controvertits en l’informe: el pràcticum amb residència, el diàleg entre escola i universitat, i la creació d’un cos únic de docents.\nPer iniciar el debat, el coordinador de l’informe MIF, Enric Prats, ha aclarit la confusió generada per la proposta d’un màster intensiu resident, del qual s’ha dit equivocadament que seria «un MIR per als docents». La proposta del màster intensiu resident forma part d’una proposta de canvi de model de base, fonamentat en la flexibilitat, tant en l’entrada als estudis de magisteri com en la seva organització i en la sortida de cara a la incorporació a la professió. Prats afirma que «cal que hi hagi moltes passeres per facilitar la transferència d’interessos entre itineraris» i ha destacat que professors universitaris, experts i treballadors del Departament d’Ensenyament hagin col·laborat en l’elaboració d’aquesta proposta.\nLa pedagoga i investigadora en formació de mestres Pilar Benejam ha opinat que s’ha de replantejar el procés de tria dels docents que han de formar mestres a les universitats. El criteri, segons Benejam, per esdevenir formador de formadors no pot ser el nombre de publicacions en revistes d’impacte, sinó la capacitat pedagògica del docent. En paraules de la pedagoga, «no pot ser que un professor universitari sigui formador de futurs mestres sense haver trepitjat una escola». Per altra banda, «calen entrevistes d’accés als estudis d’educació, que tinguin en compte el domini de la llengua dels aspirants, així com la seva cultura general», ha afegit.\nLa sociòloga Marta Comas, directora de l’Àrea d’Innovació, Programes i Formació del Consorci d’Educació de Barcelona, ha posat de relleu la necessitat de revisar amb franquesa l’accés a la professió dels futurs mestres: «La qualitat de l'educació depèn dels seus professionals. Cal ser valents, debatent com ha de ser l'accés a la professió i acceptant que no tothom val per ser mestre.» Comas coincideix amb Benejam en la necessitat de fer entrevistes d’accés als estudis, així com en el valor d’un pràcticum de qualitat per als futurs mestres. Amb aquest objectiu, segons subratlla, «cal que es busquin centres de referència en termes de formació de futurs professionals, que tinguin una certa cultura de centre i que estiguin oberts a la reflexió i la formació continuada». Comas ha puntualitzat també un punt de fricció amb altres entitats, especialment sindicals, que és la proposta de fer el pràcticum a través d’un màster. Si es fes aquest canvi, segons Comas, «caldria assegurar-se també que tothom qui vulgui hi pugui tenir accés, perquè en cas contrari només persones de classes mitjanes i altes podrien esdevenir mestres».\nNatàlia Mayor, professora d’Educació Secundària i membre del Consell de Formació de l’Associació de Mestres Rosa Sensat, ha posat l’accent en la necessitat d’establir vies de coordinació entre secundària i universitat que actuïn una mica com les que hi ha entre infantil i primària, i primària i secundària. Abans de res, comenta Mayor, «necessitem fer una reflexió profunda sobre el model d’escola que volem».\nMaite Pujol, mestra d’Educació Infantil i professora de la UVic, ha valorat positivament l’informe MIF i ha destacat la necessitat de portar les accions descrites a la pràctica. Quant als perfils del professorat universitari que ha de formar mestres, Pujol ha afirmat que s'ha de reivindicar el paper del professor universitari que també exerceix com a mestre: «Això les universitats ho haurien d'establir de forma sistemàtica.»\nToni Tort, doctor en pedagogia i professor de la UVic, afirma que s’ha avançat molt en l’aspecte de la formació de formadors, però que «cal un procés de reflexió acompanyat». Quant a les pràctiques, Tort creu necessari que les pràctiques dels nois i noies siguin part del projecte pedagògic del centre: «Hem d'anar cap a unes pràctiques que siguin útils per al futur professorat, reforçant els acompanyaments a les pràctiques, afavorint que coneguin experiències d'altres països, etc.»\nFrancina Martí, presidenta de l’Associació de Mestres Rosa Sensat, valora que l’informe sigui fruit d’un consens entre diferents actors de la comunitat educativa, i destaca la urgència d’aplicar-ne les accions estratègiques per part de les institucions implicades.


Risto el rondinaire: Entrada 2 de viatge: Museu "Casa Pueblo" de l'artista Carlos Paez Vilaró.\nEntrada 2 de viatge: Museu "Casa Pueblo" de l'artista Carlos Paez Vilaró.\nLa casa museu "Casa Pueblo" és l'antiga residència d'estiu de l'artista uruguaià Carlos Paez Vilaró (Montevideo, 1923 - Punta Ballena, 2014), reconvertida en una petita ciutadella amb hotel, galeries d'art i museu. Es troba ubicada al poble de Punta Ballena, un paratge de costa idíl·lic a l'estat de Maldonado, replet de xalets i mansions de luxe, només a l'abast de les classes socials mes pudents de l'Uruguai, Argentina o Brasil.\nLa casa s'inspira en les construccions de l'illa de Santorini a Grècia, i l'artista va trigar 36 anys a acabar-la. Explicava l'autor: "La construí (Casapueblo) como si se tratara de una escultura habitable, sin planos, sobre todo a instancias de mi entusiasmo. Cuando la municipalidad me pidió hace poco los planos que no tenía, un arquitecto amigo tuvo que pasarse un mes estudiando la forma de descifrarla."\nCarlos Paez Vilaró amb Picasso a Franca.\nCarlos Paez, va practicar diversos arts (escultura, pintura, ceràmica, cinema, lletres...), i va ser un viatger empedreït que va fer llargues estades a l'Africa, Sud-America, i més, i va coincidir amb alguns grans artistes i actors de cinema de l'època com ara Picasso, Astor Piazzola, Brigitte Bardot...\nUn altre dels fets que va marcar profundament la vida de l'artista va ser l'accident aeri que va patir el seu fill Carlos Miguel Paez, als Andes, "La tragèdia dels Andes", que va donar la volta al mon sencer i que es va viure al país amb gran angoixa i perplexitat final. Desprès de 72 dies desapareguts a les nevades muntanyes andines, un pastor xilè va topar-se amb dos dels supervivents i van poder ser rescatats 16 dels 45 passatgers que hi havia a bord.\nPosta de sol des d'una de les terrasses de la casa.\nAnònim 5 d’agost de 2016 a les 11:08\nvivia bé aquest Pablo\nRisto 5 d’agost de 2016 a les 14:18\nDiguéssim que pobre pobre no era...


La Diputació de Lleida signa un préstec de 10 MEUR destinat a despesa d'inversions - Teleponent\nInici Economia La Diputació de Lleida signa un préstec de 10 MEUR destinat a...\nLa Diputació de Lleida signa un préstec de 10 MEUR destinat a despesa d’inversions\nImatge del president de la Diputació de Lleida, Joan Talarn, durant la signatura del préstec de 10 MEUR amb Cajamar Caja Rural\nLa Diputació de Lleida ha signat aquest dilluns un préstec per valor de 10 milions d’euros amb l’entitat Cajamar Caja Rural.\nAquests diners que rebrà la Diputació van destinats al Pla d’Inversions per a Ens Locals que s’aprovarà al pròxim Ple de setembre, i que té com a finalitat ajudar els ajuntaments i EMD de la demarcació en l’execució d’inversions a les respectives poblacions i, al mateix temps, impulsar l’economia productiva del territori.\nEl crèdit té una durada de 10 anys a un interès variable d’Euribor a tres mesos més 0’80 punts de diferencial. Cajamar ha estat l’escollida d’entre cinc entitats bancàries a les quals la Diputació de Lleida va demanar oferta, per ser la qual “ha proposat millors condicions“.\nLa signatura ha anat a càrrec del president de la diputació lleidatana, Joan Talarn, i s’ha dut a terme aquest dilluns per tal que la institució pugui disposar d’aquesta 10 milions d’euros al més aviat possible per poder aprovar el nou Pla d’inversions.\nTalarn ha explicat que la pretensió de la Diputació de Lleida és que el Pla d’Inversions per a ens locals es pugui fer efectiu arran de l’aprovació en el pròxim Ple de les bases i de l’assignació econòmica a cada ens local.\nSeguint el mateix criteri com ha fet la Diputació en la resta de plans d’aquest mandat, la voluntat del govern de la institució és que el repartiment d’aquests diners “sigui equitatiu, seguint factors de discriminació positiva per lluitar contra el despoblament i l’envelliment dels municipis i eliminant els ajuts discrecionals”.\nArticle anteriorEl Baix Segre celebra que bars i restaurants puguin reobrir l’interior però la decisió arriba “tard”\nArticle següentLa víctima mortal de l’accident d’aquesta matinada a l’A-2 és un veí de Fraga de 26 anys


CAPITALITZACIÓ DE L'ATUR - Tràmit Sant Cugat\nSi està pensant en iniciar un treball per compte propi, pot beneficiar-se de l’pagament únic per muntar la vostra empresa. Aquesta mesura facilita les iniciatives d’ocupació autònoma abonant en un sol pagament l’import de la prestació per desocupació a les persones beneficiàries.\nEs tracta d’una mesura per fomentar i facilitar iniciatives d’ocupació autònoma entre persones que estiguin percebent la prestació d’atur de nivell contributiu, abonant el valor actual de l’import de la prestació que resti per percebre a aquelles persones beneficiàries que pretenguin:\n– Incorporar de forma estable com a socis/es treballadors/es o de treball en cooperatives o en societats laborals ja constituïdes, o constituir-les.\n– Desenvolupar una activitat com a persones treballadores autònomes.\n– Destinar l’import a fer una aportació al capital social d’una entitat mercantil de nova creació o creada en un termini màxim de 12 mesos anteriors a l’aportació.\nEs pot finançar amb l’atur la inversió necessària per a desenvolupar aquesta activitat\nEs pot sol·licitar el total (100%) de la prestació per desocupació que quedi pendent de cobrar.\nLes despeses que es financen amb el pagament únic cal justificar-los després documentalment amb factures, contractes, etc. No es pot crear una reserva per a despeses futures.\nTambé es poden pagar amb aquest pagament únic les càrregues tributàries i taxes necessàries per a l’inici de l’activitat i utilitzar fins al 15% del pagament únic per a contractar serveis d’assessorament, formació i informació.\nTambé es pot utilitzar el que quedi per cobrar de prestació per desocupació per a constituir o incorporar-se a una societat:\nEn el cas de constitució o incorporació a una societat cooperativa, la quantia màxima a percebre serà l’establerta com a aportació al capital, incloent la quota d’ingrés en la cooperativa.\nSi es tracta d’una societat laboral, la quantia màxima serà el capital desemborsat per a l’adquisició d’accions o participacions d’aquesta.\nSi és per a l’aportació del capital social d’una entitat mercantil, com una SL, haurà de ser una societat nova o que s’hagi creat en els 12 mesos anteriors i que es vagi a tenir el control d’aquesta.\nEl treballador que està cobrant l’atur pot preferir que en lloc de finançar la inversió de la posada en marxa del seu negoci, se li pagui les quotes mensuals de cotització com a autònom a la Seguretat Social. Per a això, el treballador haurà de presentar els justificants d’aquesta cotització del mes de l’inici d’activitat i el Servei Públic d’Ocupació abonarà mensualment l’import de la quota d’autònoms.\nÉs important tenir en compte, especialment per l’autònom que vulgui exercir de professional liberal, que no se subvencionaran quotes ingressades a Col·legis Professionals o Mutualitats de Previsió Social, per ser sistemes alternatius al Sistema Públic de Seguretat Social; i també és fonamental saber que sempre hi ha demanar primer la capitalització de l’atur i després, donar-se d’alta com a autònom. Mai a l’inrevés. Aquest és un dels errors més greus que comentin milers d’emprenedors: es donen primer d’alta en autònoms en Seguretat Social i després, quan demanaran la capitalització de l’atur, es troben amb la desagradable sorpresa que el SEPE els denega la sol·licitud.\nSer persona beneficiària d’una prestació contributiva per desocupació per cessament total i definitiu d’una relació laboral, pendent de rebre a data de sol·licitud de l’pagament únic, d’almenys tres mensualitats.\nIniciar l’activitat en el termini màxim d’un mes des de la resolució que concedeixi el pagament únic, i sempre en data posterior a la sol·licitud.\nSi s’ha impugnat davant la jurisdicció social el cessament de la relació laboral que ha donat lloc a la prestació per desocupació, la capitalització de la qual es pretén.\nEls qui en els 24 mesos anteriors a la sol·licitud del pagament únic hagin compatibilitzat el treball per compte propi amb la prestació per atur de nivell contributiu.\nA l’oficina de prestacions (demanant cita prèvia a la seu electrònica del SEPE).\nLa data de la sol·licitud ha de ser anterior a la data d’incorporació a la cooperativa o societat laboral o a la de l’inici de l’activitat com a persona treballadora autònoma o com a soci o sòcia de l’entitat mercantil. Pot presentar la sol·licitud d’el pagament únic alhora que sol·licita la prestació contributiva per desocupació, o en qualsevol moment posterior.\nS’abonarà com a pagament únic la quantitat de la prestació, calculada en dies complets, restant l’import que correspongui a l’interès legal de diners. Si no obté la prestació en la seva totalitat, l’import restant el podrà rebre mitjançant abonaments mensuals per a subvencionar la seva cotització a la Seguretat Social.\nSi percep la seva prestació en la modalitat de pagament únic, no podrà tornar a percebre la prestació per desocupació fins que no transcorri un temps igual al què correspongui la capitalització de la prestació, ni sol·licitar una nova capitalització en els quatre anys següents.\nEspanyols i espanyoles: Document Nacional d’Identitat (DNI) o passaport.\nEstrangers i estrangeres amb residència legal a Espanya: Nacionals de la Unió Europea: Certificat de registre de ciutadà / a de la Unió Europea en què consta el NIE, juntament amb el passaport o document identificatiu al seu país d’origen.\nNo nacionals de la Unió Europea: targeta d’identitat d’estranger / a (TIE) en la qual consta el NIE, i el passaport.\nMemòria explicativa sobre el projecte de l’activitat a desenvolupar i de la inversió a realitzar, llevat que es sol·liciti exclusivament la modalitat de subvenció de quotes a la Seguretat Social.\nUn cop percebut l’import de la prestació, iniciar l’activitat en el termini màxim d’un mes.\nPresentar davant el Servei Públic d’Ocupació Estatal la documentació que justifiqui l’inici de l’activitat.\nDestinar la quantitat percebuda a l’aportació social obligatòria, en el cas de cooperatives o societats laborals o mercantils, o a la inversió necessària per desenvolupar l’activitat, en el cas de persones treballadores autònomes.\nEn el cas que la cooperativa prevegi en els seus estatuts la possibilitat de que els socis i sòcies hagin de superar un període de prova, haurà d’aportar, dins de l’termini d’un mes des de la notificació de l’aprovació del pagament únic, certificat de l’acord previ del consell rector de la cooperativa pel qual se li admetrà com a soci treballador o sòcia treballadora amb caràcter estable, en cas de superació del període de prova.


Universitat de Barcelona | Diari per a Tècnics Lingüístics\nXavier Rull ens fa conéixer, a través d’Infozèfir, una pàgina ben interessant sobre la història del lèxic català elaborada per Maria-Pilar Perea i Germà Colón:\nL’«Estratigrafia dialectal» té l’objectiu de cartografiar el lèxic antic. Es pretén de representar l’evolució diatòpica i cronològica d’una mostra de seixanta paraules catalanes. El projecte s’inicia en el període més primerenc del català escrit i mostra la ubicació geogràfica de les paraules seleccionades, la seva forma gràfica i la possible progressió semàntica que han experimentat amb el pas del temps fins arribar als nostres dies. A diferència dels atles sincrònics convencionals, que utilitzen sols l’espai com a eix, aquesta metodologia permet de fer servir simultàniament dos eixos: l’espai i el temps. La distribució de cada paraula en el mapa es representa en forma de capes, les quals mostren el canvi lingüístic que el mot ha experimentat tant des d’una perspectiva temporal com des d’una perspectiva espacial.\nEn la llista de diatopismes, si s’activa el símbol corresponent a una base de dades, apareix l’evolució cronològica del diatopisme seleccionat; si s’activa el símbol corresponent a un mapa, se n’observa dinàmicament l’evolució cronològica i geogràfica.\nFont: Maria-Pilar Perea\nPublicat en Documentació, RecercaEtiquetat història, lèxic, Universitat de BarcelonaFeu ací els vostres comentaris\nPublicat en Formació, General, Recerca, SociolingüísticaEtiquetat jornades, Universitat de BarcelonaFeu ací els vostres comentaris\nEl vídeo de l’última classe de Joan Solà Cortassa\nPer completar la informació sobre l’última classe de Joan Solà Cortassa, podem vore-la en vídeo a través del web de la Universitat de Barcelona:\nEl catedràtic de Llengua Catalana Joan Solà pronuncia la seva última lliçó com a docent, sota el títol «Construcció d’una sintaxi normativa: criteris. Exemples», en el marc el màster d’Estudis Avançats i Aplicats de Llengua i Literatura Catalanes que imparteixen conjuntament la ub i la uab. Presenta la ponència el professor del Departament de Filologia Catalana Lluís Payrató. Joan Solà es jubila enguany, però no abandona l’activitat universitària ja que prosseguirà el seu mestratge a la ub en qualitat de professor emèrit.\nPublicat en Comunicació, Ensenyament, Formació, General, RecercaEtiquetat Universitat de Barcelona, UniversitatsFeu ací els vostres comentaris\nL’útima classe de Joan Solà Cortassa\nJoan Solà: última classe\nA partir del curs que ve, el catedràtic de filologia catalana de la Universitat de Barcelona Joan Solà, passarà a ser professor emèrit d’aquesta Universitat. Dijous vinent, 17 de juny, a les 6 de la tarda, impartirà la seva última classe a l’Aula Magna de l’Edifici Històric de la Universitat de Barcelona. Al mateix temps, aquesta classe serà l’acte de cloenda del màster oficial interuniversitari en Estudis Avançats i Aplicats en Llengua i Literatura Catalanes (UAB-UB) i del postgrau en Assessorament Lingüístic i Serveis Editorials (UB).\nFont: Neus Nogué i Lluís Payrató (Departament de Filologia Catalana de la UB)\nVegeu: «Joan Solà: “Gràcies, noi”» (dtl, 27.10.2010)\nPublicat en Comunicació, Ensenyament, Formació, GeneralEtiquetat Universitat de Barcelona, UniversitatsFeu ací els vostres comentaris\nPublicat en Formació, GeneralEtiquetat jornades, Universitat de BarcelonaFeu ací els vostres comentaris\nXavier Rull ens fa arribar a través d’InfoZèfir la informació següent:\nPresentació oficial de l’espai web Els Sons del Català\nDia: dilluns, 9 de març del 2009\nLloc: Aula Magna de la Universitat de Barcelona (pl. Universitat, Barcelona)\nActe públic, a càrrec de Joan Solà, Josefina Carrera i Clàudia Pons, presidit per la Vicerectora de Docència i Convergència Europea de la Universitat de Barcelona, Amelia Díaz, el Degà de la Facultat de Filologia, Adolfo Sotelo, i el director del Departament de Filologia Catalana, Sebastià Bonet.\nEn aquests moments, els materials de l’espai web estan basats en els sons del dialecte oriental central i constitueixen una primera fase d’un projecte més ambiciós que acollirà els dialectes més importants i contindrà exercicis generals i específics per a cada dialecte. El web s’organitza en tres pàgines:\n1) Una pàgina inicial que conté uns quadres de sons animats en Flash. Quan l’usuari es desplaça per damunt dels sons de la taula, apareixen unes finestretes en què s’expliquen les característiques de cada so i l’origen del símbol que el representa. Quan l’usuari es desplaça per damunt de les altres parts de les taules, també troba explicacions relacionades amb el punt i mode d’articulació dels sons consonàntics, l’anterioritat i l’elevació lingual de les vocals i l’origen i funció dels diacrítics.\nc) un espectrograma i un oscil·lograma acompanyats d’un arxiu de so que corresponen a cadascuna de les paraules pronunciades pels parlants nadius. Aquestes tres parts de la segona pàgina, que presenten tres nivells de dificultat, van adreçades a usuaris amb diferents coneixements de fonètica.\n3) La tercera pàgina del web, destinada a comparar sons, conté tres diagrames articulatoris animats en Flash. L’usuari, mitjançant taules de sons, pot escollir els diagrames articulatoris de les consonants o vocals que vol visualitzar i comparar.\nEls responsables del projecte han estat els professors Joan Solà, Josefina Carrera i Clàudia Pons, que han comptat amb l’assessorament de diferents professors de fonètica de les universitats catalanes. A més dels dos informants, hi han participat diferents tècnics per a la representació acústica, els dibuixos i animacions en Flash, el disseny i l’estructura de l’espai web i els enregistraments de so i d’imatge. La realització d’aquest projecte ha estat possible gràcies al finançament de la Universitat de Barcelona, l’Institut Ramon Llull i la Casa de les Llengües.\nFont: Josefina Carrera (UB)\nPublicat en Comunicació, Formació, GeneralEtiquetat fonètica, Universitat de BarcelonaFeu ací els vostres comentaris\nCorpus oral dels sis dialectes catalans\nSegons ens informa Xavier Rull a través d’InfoZèfir:\nEl Departament de Filologia Catalana de la Universitat de Barcelona ha editat el CD Corpus oral dialectal.\nAquest CD ha estat elaborat per Joaquim Viaplana, Maria-Rosa Lloret, Maria-Pilar Perea i Esteve Clua. Conté informació sobre morfologia i fonètica dels 6 dialectes catalans (amb entrevistes fetes a tots els caps de comarca entre el 1994 i el 1996). Aquestes dades es poden localitzar amb el cercador que conté el CD. És una eina útil per a la recerca dialectal però també per a la docència.\nPodeu trobar més dades en el web del projecte.\nPublicat en Comunicació, Formació, General, RecercaEtiquetat dialectologia, Universitat de BarcelonaFeu ací els vostres comentaris


La transició cap a un model d’economia circular ha esdevingut improrrogable – Respon.cat\nEl passat 27 de febrer es va realitzar la vuitena sessió del curs de Responsabilitat Social per a empreses membres de Respon.cat.\nLa sessió va comptar amb Berta Mota d’Anthesis Lavola, Maria Salamero, Bernat Rovira i Elisabet Bergés d’ Aigües de Barcelona, empreses membres de Respon.cat.\nLa sessió es va centrar en el paradigma de l’economia circular i va mostrar bones pràctiques que s’estan desenvolupant en aquesta matèria.\nEl curs d'RSE es planteja com un espai per compartir coneixements teòrics i pràctics amb experiències reals d'empreses o entitats. En aquesta sessió en particular, Berta Mota va subratllar que la transició cap a un model d’economia circular ha esdevingut improrrogable, i que l’economia circular és un model econòmic que no ha de ser vist com un impediment a generar negoci.\nMota va exposar també que cal tenir en compte quin escenari de fi de vida donem als nostres productes, afirmant que “totes les activitats industrials, independentment del potencial de circularitat del sector, poden orientar els seus processos amb una perspectiva de circularitat.”\nMaria Salamero, directora d’Estratègia de Sostenibilitat i Comunicació d’Aigües de Barcelona, va manifestar que “cada cop haurem de fer una gestió més responsable de l’aigua”, fent servir d’exemple l’ODS 6, l’objectiu del qual és garantir la disponibilitat i una gestió sostenible de l’aigua i sanejament per a totes les persones.\nBernat Rovira va explicar el procés que havia desenvolupat per tal de reutilitzar les sorres que Aigües de Barcelona treu de les obres, consistent en portar-les a una planta de tractament d’àrids per assegurar que es pot tornar a utilitzar. Segons Rovira, els beneficis d’aquest nou procés són el foment de l’economia circular, la disminució de l’impacte ambiental, l’estalvi de recursos energètics, la reducció de la petjada de carboni i aconseguir tot això amb un manteniment dels costos de producció.\nElisabet Bergés va realitzar una dinàmica en la qual les empreses assistents van posar diferents exemples de quins mecanismes d’economia circular aplicaven, i van reflexionar sobre quins d’altres podrien implementar.\nTags economia circularesdevenimentsformaciómembres\nEl proper 5 de març de 9.30 a 13.00h, Respon.cat organitza una sessió de Networking amb les empreses participants de les diferents edicions de l’RSE.Pime a la Ciutat de l’Aigüa


Per què es barallen Israel i l'Iran? - Ab Origine Magazine\nMorató-Aragonès, Marc (2018) "Per què es barallen Israel i l'Iran?", Ab Origine Magazine, Actualitat(30 Maig) [en línia].\nGuerra civil siriana., Iran, Israel, Palestina, Saddam Hussein\nDivendres 11 de maig al centre de Teheran. Fa només tres dies que el president nord-americà Trump, en la línia de l’israelià Netanyahu, ha cancel·lat l’acord nuclear amb l’Iran, titllant de terrorista el govern aquest país asiàtic. Davant la postura negociadora del president Rohani, els sectors ultres de la societat iraniana surten als carrers: critiquen durament els EUA, però també a Israel, al qual anomenen «el petit Satanàs». Veient aquest rebombori i tenint present les declaracions de l’anterior president iranià en les quals negava l’existència d’Israel, hom podria pensar que ens trobem davant d’un conflicte religiós de manual: per una banda la teocràcia xiïta iraniana, per l’altre el govern hebreu que ocupa un territori com a conseqüència d’un pacte diví anunciat fa milers d’anys. La realitat, però, té molts matisos.\nPer comprendre les tensions a l’Orient Mitjà és imprescindible tenir present el mapa de la regió. Font: Viquipèdia\nRetrat de l’Aiatolà Suprem Khomeini. Font: Viquipèdia\nA l’Iran però, les coses començaven a complicar-se. El 1979 queia el govern de Mohammad Xa Pahlavi, imposant-se una coalició governamental revolucionaria amb l’aiatol·là Khomeini al capdavant. Dues proclames dominaven la ideologia de la militància iraniana: que els nord-americans havien estat responsables de l’odiat regnat Pahlavi, i que Palestina era una nació oprimida. En un gest cap a les seves bases, el govern revolucionari tancà l’ambaixada israeliana i se l’entregà a l’OLP (Organització per l’Alliberament de Palestina) de Iàssir Arafat. Israel ho aprofità per a deixar de pagar alguna de les factures sobre el petroli que tenia pendents, i que encara es troben en litigi.\nDurant la presidència del reformista Khatami, encara podíem parlar d’un futur escenari d’entesa entre els dirigents d’ambdós països, malauradament, la derrota de Saddam Hussein el 2003, obrí les portes d’una sagnant guerra encoberta. Sense un Iraq amenaçador i amb el sud cobert per l’acord amb Egipte, Israel es trobava en una bona posició per esclafar les aspiracions palestines i posar a ratlla Síria, el seu altre enemic tradicional. Iran, per la seva banda, aprofità la decadència d’Iraq per a fer-hi sentir la seva influencia, així com fer-se indispensable per a Hesbol·là al Líban i Hamas a Palestina. Conscient que mentre existissin aquestes faccions, els aiatol·làs tindrien sempre una posició de força a la regió, Israel llançà dues guerres en pocs anys: la del Líban (2006) i la de Gaza (2008-2009).\nSoldats israelians a la Guerra del Líban. Font: Viquipèdia\nIncapaç de destruir completament aquestes dues formacions, Israel apostà per revisar la seva aliança amb la perifèria: ara el govern d’Azerbaidjan i el del Kurdistan iraquià servien d’escut contra un hipotètic avenç iranià, mentre que el suport a organitzacions com els independentistes balutxis de Jundallah creaven problemes interns al país. En resposta al programa nuclear iranià, el 2010 el Mossad (servei d’intel·ligència israelià) inicià una onada d’assassinats de científics nuclears perses. La guerra civil siriana, però, fou el millor que podia passar a Israel en la seva pugna pel control regional.\nMentre l’Iran s’arruïnava per la guerra i les sancions occidentals, Israel ha guanyat terreny a un preu relativament baix: ha estat un soci menor dels rebels sirians i ha utilitzat l’avinentesa per a ocupar la totalitat dels Alts del Golan, el territori en disputa amb Síria. Malauradament pels seus interessos, Hesbol·là segueix sent una força dominant al Líban i l’Iran ha pogut consolidar la seva presencia al sud de Síria, implicant al govern local en la seva estratègia antiisraeliana. Veient que la guerra s’acaba i que cap més país pensa implicar-se en el conflicte sirià, Israel ha decidit aprofitar la declaració política de Trump per llançar atacs directes contra els interessos iranians. Hi haurà guerra oberta entre aquests dos països, després d’anys d’amenaces? O bé assistirem a un nou esdeveniment històric que capgirarà els interessos geopolítics? El futur ens ho dirà.


Els WICCAC (Webmestres Independents en Català, de Cultura i d’Àmbits Cívics) realitzen la seva trobada anual a Girona, en Temps de Flors | El Dimoni de Santa Eugènia de Ter (Gironès)\nEls wics a l'Ajuntament de Girona, amb la regidora Cristina AlsinaFOTO: PEDRESDEGIRONA.COM\nDissabte passat -14 de maig- l’agrupació dels WICCAC (Webmàsters Independents en Català, de Cultura i Àmbits Cívics) va celebrar la seva 12a trobada, en aquesta ocasió a la ciutat de Girona, coincidint amb el Temps de Flors [fotos: kontrolweb.cat] i amb els 10 anys de constitució del col·lectiu (febrer de 2001).\nUna representació dels wics va ser rebuda a l’Ajuntament de Girona per la primera tinenta d’alcalde de l’Àrea de Desenvolupament Local i Promoció de la Ciutat, Cristina Alsina. Després de la benvinguda institucional, els wics van visitar la ciutat i van realitzar un dinar de treball a Can Lloret de la plaça Independència. L’organització de la trobada va anar a càrrec d’eldimoni.com; les fotografies oficials de la recepció són de pedresdegirona.com.\nWICCAC [wiccac.cat] és una agrupació de webmestres que no estan lligats a organismes oficials ni entitats comercials ni professionals ni grups polítics; que tenen propòsits culturals o cívics, i que treballen en català.\nLa finalitat de WICCAC és posar en contacte els webmestres independents, intercanviar opinions i experiències i ajudar-se mútuament. Així mateix, impulsar la normalització d’ús de la llengua catalana a internet i promoure internet com a àmbit de cultura i civisme.\nEl Baròmetre de l’ús del català a internet és una de les eines més conegudes del treball col·lectiu de WICCAC. La darrera actualització d’aquest Baròmetre és del passat 25 d’abril.\nManel Mesquita (Santa Eugènia de Ter) d’eldimoni.com\n> WICCAC fa la 5a trobada a la Catalunya Nord


L'orgull patriòtic espanyol desbanca la crítica de #resacelebrar a Twitter\nCiència i medi ambient 12/10/2011\nL'etiqueta antiespanyola #resacelebrar queda relegada al cinquè lloc dels 'trending topics' per darrera del 'hashtag' #DiaDeLaHispanidad, que ocupa el segon lloc de la llista. En primer lloc, hi ha #desfile, que la fan servir partidaris i detractors de la festa\nBarcelonaMolts missatges patriòtics per part de seguidors de Twitter han aconseguit posicionar #DiaDeLaHispanidad per davant de l'etiqueta #resacelebrar. L'etiqueta favorable a la festa espanyola només es veu separada per #desfile, que ocupa la primera posició perquè la fa servir tothom per parlar de la desta, tan bé com malament. De fet, amb aquesta etiqueta, hi ha molts usuaris que parlen de la celebració militar sense posicionar-se políticament a favor o en contra.\nEl cas contrari és el de piulades com aquesta del líder del Partit Popular, Mariano Rajoy, que expressa l'orgull davant del dia de les forces armades espanyoles. Rajoy ha desitjat un dia feliç a tothom per a la Festa Nacional i també ha felicitat "les nostres Forces Armades". Per acabar d'arrodonir el seu tuit, l'encara cap de l'oposició ha penjat una foto al costat de la seva muller en la qual es pot observar, en primer terme, al Rei Joan Carles.\nEn aquest sentit, s'han manifestat també moltes persones anònimes. Per exemple, Pablo Calderón ha expressat la seva estima per la festa i, a més, per la vessant religiosa del 12 d'Octubre amb un "Visca Espanya i visca la Verge del Pilar", cosa que a Rajoy li ha passat per alt. Ana Guerrero, per la seva banda, aprofita l'etiqueta per exclamar "Ole lo bueno" davant de la celebració d'aquesta festivitat d'àmbit estatal. Seguint aquesta línia de tuits concisos, trobem el que efectua l'usuari Valencia Legendaria: "Feliç Dia de la Hispanitat a tots"; i, també, el de María José Hernández: "Orgull Espanyol".\nMalgrat això, hi ha piulades que fan servir aquesta mateixa per expressar la seva crítica contra una festa que no és del tot del seu gust, ja que consideren que no hi ha res per sentir-se orgullós o que la situació econòmica no permet fer grans mostres d'alegria.\nCom és habitual el dia 12 d'Octubre, Zapatero no surt ben parat ni al Twitter i les crítiques que rep són moltes, a banda de les xiulades per part del públic. El tuitaire Rafa Garrido opina que el president Zapatero no hauria d'anar a aquesta festa igual que Rajoy no celebra el dia de l'orgull gai.