Com fer florir un cactus de Nadal - FÒRUM.ad\nCom fer florir un cactus de Nadal\nEl 24/12/21 8:30\nCactus de Nadal (Hogarmania)\nEl cactus de Nadal és una de les suculentes preferides per molts. Les seves flors vibrants s’arrosseguen perquè llueixi molt més atractiva. No obstant això, a vegades, poden no florir i has de descobrir com forçar-les perquè ho facin.\nTambé conegut com a cactus d’Acció de Gràcies, posseeix necessitats de cura molt diferents dels seus familiars del desert. Prospera en condicions molt més tropicals, i necessita més reg.\nEl truc perquè floreixi es redueix a tres factors: llum, reg mínim i temperatura.\nPer tant, limita la quantitat d’aigua que sol rebre la teva planta en iniciar la tardor i rega solament la capa superior del sòl, quan estigui seca al tacte.\nProporciona-li 12 hores de foscor diàriament, preferiblement en una habitació fresca perquè pugui iniciar el seu període de floració. On sigui que vagis a guardar al teu cactus de Nadal, no encenguis les llums per a no trencar amb aquest cicle de foscor requerit. La temperatura ideal perquè floreixi ronda 10-12 °C.\nA diferència d’altres suculentes, els cactus nadalencs poden florir una altra vegada a la primavera si li proporciones 12 hores de llum solar i 12 hores de foscor.\nUna vegada que apareixen els brots, les flors demoren fins a dotze setmanes a créixer. Quan floreixi, trasllada’l a un lloc on rebi llum solar brillant i indirecta i estigui allunyat dels corrents d’aire; augmenta el reg mentre floreix.\nNotícia Anterior: ‘Un segundo’ de Zhang Yimou\nSegüent Notícia: Impulsa Energia reactiva les accions per a l’eficiència energètica de l’enllumenat públic a l’Alt Urgell


Paradors Nacionals, un servei hoteler d’alta qualitat - Viatjar.CAT\n« Delta de l’Ebre, la zona humida més gran de Catalunya\nViatjar amb nens, qüestió de planificació »\nA Catalunya contem amb 7 Paradors: 6 de quatre estrelles i 1 de 3. Els de quatre són: El Parador d’Aiguablava a Girona, El Parador d’Artíes a Lleida, El Parador de Cardona a Barcelona, El Parador de Tortosa a Tarragona, El Parador de Vic-Sau a Barcelona i El Parador de Vielha a Lleida. El de tres estrelles és El Parador de la Seu d’Urgell a Lleida. Veiem així, com els hotels de qualitat es reparteixen a través de la nostra geografia i fan que el nivell hoteler català i espanyol sigui de molt bona qualitat.\nQue no hi hagi Paradors a les principals ciutats, com Barcelona o Madrid és ben senzilla: solen estar situats a zones apartades i llunyanes dels principals circuits turístics, per oferir un tipus de turisme alternatiu i concret. A les Illes Balears no hi ha cap Parador actualment tot i que se n’està construint un a Eivissa.\nUn tipus d’allotjament que us recomano si voleu viure l’experiència d’allotjar-vos a habitacions tretes d’un llibre d’història.\nFoto: Miguel A. Monjas a wikimedia commons\nThemes: avinguda 11 de setembre 75 25199 lleida, c/ onofre cervero nº2 lleida, cardona, cardona, barcelona, circuits, hotel avila, hotel girona, hotels a lleida, hotels de cinc estrelles, hotels de qualitat, hotels eivissa, ivars d'urgell, mines de cardona, mines de sal de cardona, Paradors Nacionals, pardinas- lleida, salás (lleida), san miguel del fai, se d'urgell\nComments of “Paradors Nacionals, un servei hoteler d’alta qualitat”


Ja no ens alimenten molles: De Carretero a Ausàs\nReconec que és senzill defensar postures de radicalitat democràtica quan s’ha sortit del govern i s’ha deixat la política oficial fent bandera de la dignitat i la honestedat. En Carretero té, doncs, molt de guanyat perquè no hi ha res més creïble –a diferència de l’actuació de la majoria de polítics– que predicar amb l’exemple.\nS’ha parat massa esment, potser, a la proposta independentista que ha fet des de Reagrupament quan la proposta revolucionària, regeneradora i esperançadora alhora, és precisament el compromís inequívoc d’aprofundiment democràtic, de transparència, de vocació de servei i de posar totes les eines democràtiques disponibles a mans del ciutadà. Tot això no és possible sense un control profund de les estructures de poder i de la dimensió, massa humana de vegades, de la funció pública. Els ciutadans tenim tot el dret del món a saber els sous reals dels nostres representants i, sobretot, dels seus subalterns; quines dietes, quins privilegis. Tenim dret a controlar en què i com es gasten els recursos de tots. I tenim dret, encara que avui ens sembli d’una innocència naïf, a esperar dels treballadors públics una actitud de servei, honesta i franca, que ens retorni la confiança en el futur de la nostra societat. D’aquest futur i de la solidesa moral amb què siguem capaços de bastir-lo en depèn també el futur d’uns Països Catalans lliures. La llibertat només pot construir-se des del convenciment ètic, la confiança i la justícia.\nNo és casual que precisament ara, finalment, aparegui el projecte de llei de “consultes populars per via de referèndum”. El substitut d’en Carretero a Governació, el conseller Ausàs, exemplifica en aquest projecte la trajectòria d’Esquerra al govern.\nDeixem per un altre dia la futura llei electoral que probablement mai no veurem: és impossible quadrar el cercle, que tots hi guanyin. Deixem també la llosa de les set Vegueries que són i no són. Deixem la proposta de blocs electorals també a les privades com a resposta a la queixa de tots els periodistes.\nCentrem-nos en la proposta de llei de referèndums. Fa uns mesos, quan va anunciar-se la seva tramitació, vaig fer unes Molles esperançades convençut que seria una eina d’aprofundiment democràtic. Ja aleshores un amable lector m’alertava de la fal·làcia de la llei i, un cop posada negre sobre blanc, haig de donar-li tota la raó. No hi ha res més descoratjador que la renúncia vestida de triomf. Perquè, amics, aquesta llei és una burla a la intel·ligència dels qui hem reclamat amb insistència que es reformuli el paper dels ciutadans en una democràcia tocada de mort. ¿És una eina democràtica quan es demana la signatura del 3% de la població per presentar una petició de referèndum? És democràtic que, un cop aconseguides, el Parlament pugui no aprovar-ne la celebració? És nacionalment sobirà que sigui l’Estat Espanyol qui l’hagi d’autoritzar? Deu ser una broma que, finalment, si és que s’acaba celebrant el referèndum, sigui només consultiu i que, per tant, el govern pugui passar-se la decisió ciutadana per l’arc del triomf. Hauríem d’ensenyar democràcia a les escoles.\nAfirmes que potser s'ha posat la negreta en l'estratègia independentista de Reagrupament, i s'ha deixat en gris el segon pilar, el de regeneració democràtica, que defenses com a tant o més rupturista.\nEstic d'acord amb tu, i aniria més enllà: ho hem d'entendre com un tot. És l'actual sistema polític caduc el que fa d'olla exprés, retenint a pressió tota l'efervescència social independentista que pugna per sortir i protagonitzar el procés de trencament amb Espanya. El full de ruta cap a la independència passa per la radicalitat democràtica (com ja deia la PDD, per cert, però no sé si massa honestament), que permeti aprofitar l'impuls social abans que quedi rebullit i asfixiat per la seva pròpia temperatura.\nDes de Reagrupament, entenc que no podem limitar-nos a explicar les virtuds de Carretero, perquè això pertany al passat, i a una voluntat individual que no té per què esperar-se de tothom. Per contra, hem de saber construir un mode diferent de fer política com a organització, i hem de crear un programa on apareguin propostes palpables, concretes, factibles i convincents de control de les estructures de poder (si més no, del poder polític).\n26 de juny de 2009, a les 12:47\nVoldria creure en les formes d'en Carretero però aquest home no convenç. S'ha forjat en les galeres d'ERC, i no crec que pugui salvar-se del naufragi com Ben-Hur.\nL'Ausàs, un buròcrata que compleix un tràmit que neix ofegat. La societat catalanista, com sempre, orfe.\n27 de juny de 2009, a les 0:19


L’executiu de Pedro Sánchez està decidit a introduir la mascareta en el dia a dia de tota la població per evitar nous contagis\n2 min. Madrid 04/04/2020 23:56\n“No és necessari que la població sana utilitzi mascaretes”. Va ser la consigna repetida per activa i per passiva per part del govern espanyol des del gener fins a la declaració de l’estat d’alarma. Però amb la ràtio de contagis baixant i trobant-nos finalment a l’inici de l’anhelada estabilització de la corba d’evolució del coronavirus, l’executiu de Pedro Sánchez està decidit a introduir la mascareta en el dia a dia de tota la població per evitar nous contagis. El president espanyol no va concretar ahir si recomanaran aviat l’ús generalitzat de mascaretes entre els ciutadans per sortir al carrer, però sí que va assegurar que garantirà el subministrament tant d’aquesta protecció com de gels desinfectats i que en controlarà el preu per facilitar-ne la compra.\nÉs la primera pedra perquè d’aquí poc sigui imprescindible per sortir al carrer. Sánchez no va ser tan clar com el ministre de Sanitat, Salvador Illa, que divendres va dir que “molt probablement” seria obligatòria, però va advertir que un cop s’aixequi la restricció de moviments de manera “progressiva” s’imposaran “mesures d’higiene” a la població fins que hi hagi una vacuna o un tractament fiable, que tardarà encara “mesos”. El director del Centre de d’Alertes i Emergències Sanitàries, Fernando Simón, ja deia divendres que hauríem d’aprendre a fer servir les mascaretes en el nostre dia a dia com fan els japonesos.\nSánchez va insistir en la necessitat de crear una reserva estratègica de productes per a aquesta pandèmia i també “d’altres que puguin venir”, admetent la falta de previsió per a aquesta crisi sanitària. Per això, va assenyalar, “és imprescindible la capacitat d’autoabastiment”. El govern espanyol, però, continua mirant a la Xina pel que fa a la provisió imminent de material sanitari.


Quins avantatges tinc en actualitzar els plans d'allotjament web : CDmon\nQuins avantatges tinc en actualitzar els plans d'allotjament web impressió\nModificat el: Dc, 3 Oct., 2018 at 3:46 PM\nActualment hi ha usuaris de cdmon que disposen de plans d'allotjament descatalogats. Des de cdmon recomanem actualitzar-los als plans actuals pels avantatges que ofereixen:\nDescompte per volum: pots gaudir de descomptes en renovar o contractar diferents plans d'allotjament i dominis (a partir de 5 dominis). Segons la quantitat i la tipologia dels allotjaments que tinguis, comptaràs amb diferents punts de descompte. En funció de la suma de punts, estaràs ubicat en un dels 4 trams predefinits i així poder arribar a aconseguir més d'un 50 % de descompte que s'aplicarà en contractar o renovar diferents plans d'allotjament web.\n5 GB de correu per bústia: possibilitat de crear bústies de fins a 5 GB d'espai, independentment de l'espai del qual disposi l'allotjament.\nComptes de correu Premium de210 GB: si necessites més espai a les bústies de correu i/o vols realitzar més enviaments, pots activar el compte Premium, que permet disposar de fins a 20 GB d'espai i 1500 enviaments diaris.\nSSH/GIT/SVN: amb els plans actuals pots habilitar l'accés per SSH. Al mateix temps, també pots habilitar els clients de control de versions GIT i SVN des del Panell de control.\nMés recursos i potència: els plans actuals disposen de més recursos del servidor i permeten gestionar els valors de PHP des del Panell de control. Valors com el temps d'execució o el límit de memòria són més elevats en els plans actuals.\nMés flexibilitat: també pots augmentar l'espai, la transferència o els comptes de correu sense haver de passar a un pla superior. A més, tens l'opció d'ampliar només la característica que necessitis. Ho pots gestionar fàcilment des del Panell de control, en qualsevol moment i de forma immediata. D'aquesta manera, et serà molt fàcil modificar els recursos en moments puntuals, com campanyes, pics de visites, etc. Pots optar per no pagar el canvi de pla, escollint la modalitat de pagament per caducitat (reduint la data de caducitat dels plans).\nNoves funcionalitats: totes les noves funcions que cdmon desenvolupi per als allotjaments només s'incorporaran en els plans actuals. Els plans descatalogats no podran gaudir de les noves funcionalitats.\nPer a més informació sobre els plans d'allotjament, prem aquí.


HortsUrbansBenimaclet » Participació\nAquest document és una proposta d’aclariment de conceptes\nper poder posar en marxa la implicació i participació actives de tots els hortolans i hortolanes\nen el projecte Horts Urbans de Benimaclet:\nZONES COMUNS DELS HORTS\nZona comú d’accès als horts, esplanada i muntanya.\nCada parcel·la disposa d’una zona de pas comú per accedir-hi: Són zones de pas comú:\nLes sendes junt a la tanca metàl·lica, inclòs el muret de la sèquia de reg i l’espai entre aquesta i la tanca metàl·lica,\nla senda o camí central divisori dels horts,\nla senda al peu de la muntanya\nNo són zones de pas comú els cavallons entre parcel·les i, especialment, els cavallons que delimiten els canals de reg interiors dels Horts.\nTREBALLS COMUNITARIS «NOMINATIUS»\nSón treballs comunitaris nominatius aquells que són responsabilitat de persones concretes, de compliment necessari:\nCada parcel·la disposa d’una zona de canal de reg. És responsabilitat de l’adjudicatari/a del manteniment i neteja d’aquesta zona comú de la insfraestructura de reg.\nÉs responsabilitat de l’adjudicatari/a de cada parcel·la el manteniment, neteja i accesibilitat de pas de la part de camí o senda colindant que li corresponga.\nTorns de reg. Hortolans i hortolanes de totes les parcel·les dels horts participaran en les tasques de reg seguint l’ordre i indicacions establertes per la Gestora.\nTREBALLS COMUNITARIS «GENÈRICS»\nSón els treballs que es realitzen durant les «Jornades de treballs comunitaris» que periòdicament, segons les necessitats, organitza la Gestora.\nTambé aquells que puntualment s’ organitzen per desenvolupar tasques concretes.\nAquests treballs seran voluntaris, tot i que es recomanarà la màxima participació per al bon funcionament dels Horts.\nMOTIUS DE RESOLUCIÓ DE L’ADJUDICACIÓ DE PARCEL·LA\nLes parcel·les hauran d’estar cultivades de manera permanent dins el període agrícola. El no cultiu durant TRES (3) mesos, o no participar en els treballs comunitaris «nominatius» iniciarà el procediment de resolució de l’adjudicació.\nLa Gestora acorda establir un periode de TRES mesos (3) de NO CULTIU d’una parcel·la per iniciar el procediment de resolució de l’adjudicació. Aquest termini començarà a comptar a partir de la data que la «Comissió de seguiment del Reglament dels Horts» informe a la Gestora.\nEn altres casos d’incompliment de les Normes de funcionament dels Horts, com ara la no participació en els treballs comunitaris «nominatius» o en casos de perjudici evident a la resta d’hortolanes i hortolans, el procediment de resolució de l’adjudicació comptarà a partir de la data que la «Comissió de seguiment del Reglament dels Horts» informe a la Gestora.\nPROCEDIMENT DE RESOLUCIÓ DE L’ADJUDICACIÓ DE PARCEL·LA\nA partir de la data en que la «Comissió de seguiment del Reglament dels Horts» informe a la Gestora d’una situació d’abandó de parcel·la, s’enviarà una notificació per correu electrònic a l’adjudicatari/a per què en el termini de SET dies (7) subsane la situació.\nEn cas de negativa o falta de resposta es procedirà a la neteja comunitària de les parcel·les afectades. Si la situació d’abandó i perjudici per a la resta dels horts continua s’avisarà i es donarà un termini de 7 dies als adjudicataris/es una segona vegada per subsanar la situació. En cas de negativa o falta de resposta es procedirà a la neteja comunitària de la parcel·la afectada i durà aparellada la resolució immediata de l’adjudicació.\nEn el cas de la no participació en els treballs comunitaris «nominatius» o en casos de perjudici evident a la resta d’hortolanes i hortolans, els terminis seran els mateixos: 7 dies a comptar des de l’enviament del primer avís, 7 díes per al segon avís i, finalitzat aquest termini sense resposta, la resolució immediata de l’adjudicació.


Amor y pan - Club TR3SC\nAmor y Pan és un espectacle per a un públic familiar especialment pensat per un teatre de petit format, com la Sala Fènix. El muntatge consta amb una actriu-manipuladora i titelles de diverses tècniques. Els ninots de pa, paper i sucre ens acompanyen a descobrir el dolç gust de la vida. I és que al món hi ha moltes preguntes que compten amb les seves respectives respostes.\nPreguntes grans i petites amb respostes senzilles o complicades, preguntes brillants o fosques amb respostes lluminosos o tèrboles. Però hi ha una pregunta especial, La Pregunta, que Muixí, la petita protagonista de la nostra història, va fer un dia i que ni els seus pares, ni els seus professors, ni els seus amics, ni els llibres, semblaven capaços de respondre adequadament. No obstant això, Muixí va buscar i va buscar fins a trobar la resposta i en aquest procés va anar rebent infinitat de regals d'aquests que ens serveixen per a tota la vida i que com més es comparteixen més es tenen. Aquesta és una història sobre l'amistat, l'amor, el valor de la vida i la set de saber.\nCicle Ànima 2017: titelles per nens i nenes\nDirectorDalí M. Blanch\nIntèrprets:Dalí M. Blanch\nDates: dissabte 11 i diumenge 12 de novembre\nHorari: dissabte i diumenge a les 17h\nEdad recomanada: a partir de 5 anys


El Circuit 5k reobri el tram pel Palau de la Música després de les o\nEl tram del circuit de carreres 5K que transcorre per l'antic llit del Túria a l'altura de l'estany del Palau de la Música s'inaugura després de la seua última remodelació\nA partir d'ara, el circuit de carreres continuarà per la zona enjardinada i no baixarà a la calçada contínua que, a hores d'ara, també és utilitzada per a molts altres usos. La Junta de Govern va aprovar fa un mes la tercera ampliació del conveni de col·laboració que l'Ajuntament manté amb la Fundació Trinidad Alfonso per al condicionament d'este circuit de carreres.\nSegons l'acord signat entre l'Ajuntament i la Fundació, esta última entitat ha escomés les obres, per un import de 110.000 euros i un termini d'execució d'un mes, per millorar este circuit al seu pas per la zona de l'estany del Palau de la Música.\nEsta part del riu és una de les zones més concorregudes per la densitat dels distints usos, entre d'ells el carril-bici, el circuit de carreres, el trànsit dels vianants i la zona d'oci pròxima al Palau.\nEl vicealcalde de València i regidor d'Ecologia Urbana, Sergi Campillo, ha considerat que "el nou traçat afavoreix la separació entre corredors, ciclistes i persones que volen passejar pel jardí. A més, hem aprofitat per fer una intervenció per millorar la vegetació de la zona". Campillo ha agraït la col·laboració de la Fundació Trinidad Alfonso "per considerar que la seua proposta de millora d'este tram és molt adequada".\nElena Tejedor, directora de la Fundació Trinidad Alfonso, impulsora d'este traçat per a corredors, assegura que "és una bona notícia que esta actuació servisca per millorar la convivència amb els altres usuaris en este punt del recorregut ja que, per sort, el circuit 5K és una ruta amb molt de trànsit de corredors i així, podran seguir gaudint de córrer de forma més segura tant per a ells com per a la resta de persones que usen el Jardí del Túria per a altres activitats".


24×275 ml FLOWERS Kombutxa (Saüc-Raïm)\nLot de 24 ampolles de 275 ml de FLOWERS Kombutxa amb flors saüc i most de raïm.\nAmb aigua, sucre de canya, te verd de la varietat Lung Ching, infusió de flors de saüc i most de raïm, de producció ecològica.\nUna combinació depurativa, diürètica i antioxidant amb un toc dolç molt molt especial. Estan fets l’un per l’altre: el raïm i el saüc s’entenen des de fa molt temps i ara ho podràs comprovar. Flowers és la combinació més dolça i afable, autènticament floral, de la família de Kombutxa Mūn Ferments. No te la pots perdre!\nAmb què combina FLOWERS Kombutxa?\nLa potència de les flors de saüc contrasta amb les notes de la polpa i la pell del raïm, convertint-la en una candidata ideal per acompanyar aperitius. També és perfecta per a arrossos, peixos i marisc, així com per a la cuina asiática en general. Marideu-la també amb carn de xai.


La 10a Nit de les Garnatxes: vins, música, art i maridatges amb estrelles - Priorat Enoturisme\nLa 10a Nit de les Garnatxes: vins, música, art i maridatges amb estrelles\nEl divendres 29 d’abril, a les 23h, arriba la desena edició de La Nit de les Garnatxes al Celler de Capçanes\nLa Nit de les Garnatxes del Celler de Capçanes, 10 anys posant en valor la varietat garnatxa negra, el vi i la cultura. El pròxim divendres 29 d’abril, a les 23h, el Celler de Capçanes es transforma, un any més, per viure una nit on el vi, la música, l’art i els maridatges en són els protagonistes. Un ambient elegant i alegre que s’ha convertit en una cita ineludible pels amants del vi.\nCada any, i ja en van deu, hi ha una nit on la garnatxa negra, la varietat principal de les vinyes de Capçanes, n’és l’estrella. La idea va sorgir amb la intenció de «donar a conèixer la diversitat i complexitat que envolta la Garnatxa i presentar-ho dins d’un ambient elegant i alegre, d’una manera diferent dels típics tastos de vins» explica Vanessa Díaz del Celler de Capçanes. A més, «volíem involucrar els nostres socis i crear alguna cosa entre tots per donar-nos a conèixer» afegeix. I així, va néixer la primera edició de la Nit de les Garnatxes.\nL’objectiu era posar en valor la varietat garnatxa negra, el vi i la cultura. «La varietat principal de les vinyes de Capçanes és la garnatxa negra i els diferents sols que hi troben són: la llicorella, el panal, l’argila i la calissa. Les millors finques sempre s’havien elaborat per separat, i per tant, abans de fer els cupatges per a vins com el vi, insígnia del celler, el «Cabrida», es disposava de vins de garnatxa amb l’única diferència del terrer de la vinya» explica Vanessa Díaz. A la Nit de les Garnatxes «es deixen tastar els quatre vins de terrer i els vins joves de l’anyada».\nUna nit a l’any, el Celler de Capçanes es transforma per viure una vetllada especial. “El Celler s’omple de somriures, bons vins i moments compartits” explica Vanessa Díaz. La valoració després de nou edicions consecutives és molt positiva: “cada any l’assistència de públic ens ha desbordat i això deu significar alguna cosa. Per a nosaltres és un orgull veure com la Nit de les Garnatxes s’ha convertit en un referent” afegeix.\nEn cada edició, s’hi han anat sumant novetats per sorprendre els assistents. I aquesta edició no en serà una excepció. “L’any passat vam començar a maridar els vins amb tapes elaborades pels restaurants amb estrella Michelín de Cambrils i aquest any, a més, també hi participarà el restaurant amb estrella de Xerta. La Denominació d’Origen convidada en aquesta edició és la DO Terra Alta amb les seves garnatxes blanques.\nUna altra novetat serà “un espectacle de mapping que es projectarà a la façana del Celler durant la Nit” explica Vanessa Díaz. Una vetllada que aplega un públic molt divers: “des de gent del poble i de les comarques veïnes a gent que es desplaça de tot Catalunya i de l’estranger. Tant gent jove com gent més gran, aficionats, winelovers i professionals del sector” afegeix.\nPer a totes aquelles persones que encara no hagin viscut mai la Nit de les Garnatxes, el 29 d’abril tenen l’oportunitat de fer-ho i gaudir «d’una nit especial amb bon ambient, bons vins, maridatges, exposicions artístiques i música en un entorn incomparable. Serà una experiència que no s’oblidarà” conclou Vanessa Díaz.


L'Emma s'enfila als núvols i els seus amics també | Otsiera - Bubok\nPalabras clave: aventuras, Música\nCo-Autor: Aurora Portillo (il·lustracions)\nISBN Libro en papel: 978-84-686-3617-7\nExplorar la realitat, explorar la vida. Per dins i per fora. Amb totes les nostres capacitats. També amb la imaginació. I amb latenció ben desperta. Com fan els tres bons amics, la formiga Niga, el cuc Llustrós i lEmma. Junts viuran laventura de visitar els núvols. I ho aconseguiran grcies a la col·laboració de tots tres. I fent cas de lvia de lEmma... que coneix els secrets de la música!\nUn conte il·lustrat, una cançó dels núvols i... un apèndix amb alguns suggeriments per treuren més suc!


Bloc de notes de Josep Romeu: Contra els miniparcs eòlics\nContra els miniparcs eòlics\nCatalunya és de les comunitats autònomes de l’Estat amb menys implantació de l’energia eòlica. El Govern de la Generalitat, teòricament més ecologista que ningú, ha vingut posant tota mena d’entrebancs a l’expansió d’aquesta font d’energia alternativa amb excuses o raonaments pretesament ecologistes. Ara mateix el Departament de Medi Ambient i Habitatge ha rebutjat la iniciativa empresa per l’Ajuntament de Cabacés, al Priorat, per a instal·lar un miniparc eòlic al municipi, perquè sembla que per la zona podria haver-hi alguna àliga cuabarrada.\nÉs ben cert que els immensos parcs eòlics que podem veure, per exemple, a l’Aragó o a Navarra, malmeten el paisatge i de ben segur que deuen ser un perill per a les aus de la zona. Com el malmeten també determinades urbanitzacions salvatges com la de la Vall Fosca o de tants altres indrets turístics, les mateixes Centrals Nuclears, i per suposat el traçat aeri de la MAT. I en aquest darrer cas, a més, també constitueixen una perillosa barrera per a les aus. El desaforat creixement urbanístic dels darrers anys, potenciat sovint des de les mateixes administracions i aturat només per l’esclat de la bombolla immobiliària, així com la invasió i esquarterament generalitzat del territori amb polígons i infraestructures no sempre prou justificats, han provocat el pitjor desastre mediambiental imaginable. Un desastre inevitable, diuen, per poder mantenir un ritme de creixement que alguns consideren imprescindible i altres veiem com insostenible.\nEl cas de la denegació del permís per a instal·lar un miniparc eòlic al municipi de Cabacés, com ja ha passat amb altres propostes semblants, té un significat diferent. No només perquè es tracta d’una iniciativa relativament insignificant pel que fa al seu impacte en comparació amb les grans agressions al territori que sí que s’autoritzen o s’emprenen des de l’administració, sinó pel que hi ha al darrere. El gran problema que tenen les energies alternatives, sobretot la solar o l'eòlica, és que la natura se’ns ofereix gratuïtament i cal buscar la fórmula no només de generar energia sinó sobretot de garantir que les grans empreses podran posar-hi un comptador. Qualsevol Govern, amb un mínim de sensibilitat mediambiental i no sotmès als interessos de les grans companyies, potenciaria sobretot aquestes formes de petit format a l’abast dels petits ajuntaments i fins i tot dels particulars. L’excusa de la possibilitat que el molinet de Cabacés pugui afectar alguna au protegida, davant del panorama d'un país agredit mediambientalment fins a l’extenuació pels grans interessos empresarials, sembla una broma de mal gust. I ho és.\nPublicat per Josep Romeu a 07:04\nNo és l'ajuntament de Cabacés sinó 9 pagesos que han format una cooperativa per generar energia solar - ja en fan de sde fa dos anys - i ara eòlica ab molt d'esforç. És l'única de CAtalunya formada per generar energia renovable. Una pena\n6 de maig de 2010 a les 12:37\nGràcies per l'aclariment. En tot cas, així ho publicava l'informatiu digital Ecodiari\n7 de maig de 2010 a les 7:49


Xantal Llavina | SERGIO TALAREWITZ “Crec en una TDT mixta”\nXantal Llavina / elpuntavui / SERGIO TALAREWITZ “Crec en una TDT mixta”\n25 juny, 2011 A elpuntavui, premsa Per Xantal\nSERGIO TALAREWITZ “Crec en una TDT mixta”\nSergio Talarewitz és el president de la Comissió de Ràdio i Televisió Digital Foto: AVUI.\n“El nostre objectiu és avançar en l’alta definició, la TDT de pagament i la ràdio digital”\nSergio Talarewitz aposta per un sistema de TDT mixt: amb un paquet de canals en obert, finançats per publicitat tradicional; un altre en alta definició amb continguts més temàtics, finançats amb publicitat més específica, i un paquet de canals més de pagament, finançats pels abonats. Diu que el cas de la televisió de pagament funciona molt bé a països nòrdics i altres, com Itàlia.\nVostè és el president de la Comissió de Ràdio i Televisió Digital. Cap on va el model de la TDT?\nCrec que va cap a un model de concentració de canals, en què imperi la qualitat dels continguts i del senyal en detriment de la quantitat de canals. Hem de concentrar-nos a aprofitar al màxim l’ample de banda de cada difusor amb continguts generalistes i Premium, i amb una oferta gratuïta i de pagament.\nEs va pensar malament a l’hora d’implantar-la?\nNo, tot aquest procés està ben pensat. Requereix d’alguns canvis, que encara que són incòmodes, faran que els usuaris gaudeixin de la màxima qualitat possible en tot moment i que l’espectre radioelèctric s’optimitzi per donar altres usos.\nCom a representant dels fabricants de ràdio i televisió davant de les administracions públiques, què els aconsella?\nQue aprovin d’una vegada un òrgan regulador, que ens permeti a la indústria tenir un interlocutor, que reguli les seves activitats i que dinamitzi el sector forçant continguts de qualitat en tots els canals, alta definició i donant suport als canals de pagament per poder implantar una plataforma necessària per a tots els agents implicats.\nPerò en termes de publicitat, el pastís és massa gran. És viable?\nEl pastís no permet la subsistència de tants canals per mitjà de la publicitat tradicional, hi ha d’haver d’una banda un procés de concentració dels mateixos, i de l’altra la recerca de models de finançament alternatius com per exemple, la TDT de pagament. Jo hi crec.\nPerò amb la crisi la gent no vol pagar per veure televisió. Què els diu?\nAmb la crisi actual la gent passa més temps a casa i oferir-los continguts Premium a un mòdic preu (de menys de 20 euros) incrementa la satisfacció de la principal activitat d’oci de la llar, que és aquesta. La TV necessita d’un finançament i aquesta és una bona manera de permetre’ls que els continguts que ofereixin siguin de la màxima qualitat.\nQuin model de TV europea hauríem de mirar per anar bé?\nSota el meu punt de vista, l’anglesa funciona molt bé, però la televisió italiana s’aproxima més al nostre tipus d’usuari.\nAmb internet a la televisió, els usuaris quants canals arribaran a veure?\nVeurem infinits canals, però no es tracta de veure canals, sinó continguts. Els canals ja estan configurats i del que es tractarà és de crear els nostres propis canals amb aquells continguts que ens agraden i els que ens interessen realment.\nI en el tema de la ràdio, el Ministeri d’Indústria acaba de crear un pla per impulsar la implantació de la ràdio digital. El gran avantatge seria l’emissió a través d’un únic dial, sense necessitat d’haver de canviar segons les ciutats o poblacions. Com funcionaria exactament?\nLa qualitat serà millor i ens permetrà tenir una freqüència única en els nostres trajectes. Aquí, en aquest tema, però, tenim molt a fer encara, ja que cal establir un model clar sense fer marxa enrere, i que reconegui els grans beneficis que tindria la ràdio digital.\nEl Ministeri d’Indústria apunta que el sector de l’automòbil pugui ser un aliat clau en el desplegament d’aquesta tecnologia (cotxes amb sistemes de sintonització de ràdio digital). Com seria la seva implantació?\nSense cap dubte, el cotxe és un dels llocs on més ràdio s’escolta i per això òbviament la indústria compta amb aquest sector com a element dinamitzador. És tan senzill com fer veure als fabricants les bondats d’incorporar ràdios digitals en els seus cotxes perquè la base instal·lada es desenvolupi al més aviat possible i, amb això, la inversió es mantingui de manera constant per part de tots els implicats.\nI amb les xarxes socials a la TV, com ho veu vostè?\nEn el moment de connexió de la TV i internet, les possibilitats de comentar amb les nostres xarxes socials són moltes i infinites, això permetrà que hi hagi més interactivitat i que els generadors de continguts tinguin una interpretació més bona i millor del resultat del seu treball.\nÉs llicenciat en màrqueting i gestió empresarial i té un màster en desenvolupament directiu general per la Universitat d’Alcalá de Henares. És el president de la Comissió de Ràdio i Televisió Digital, on representa la indústria de fabricants d’equips de ràdio i televisió. És vicepresident de la Comissió d’Electrònica de Consum d’AMETIC.\nNomés participa a la xarxa social de Linkedin.\nNo té Facebook ni Twitter, diu, per manca de temps.


Treball Salvador Espriu Marc Rodríguez\nNo saps que les aixeyes s’han fet\nPerquè no hi hagi l’aigua\nI les cases Perqun`q hi passis\nMés saludable fred, I els trens I els camins per al suport\nRes del que vols i perversersament necesites,\nO per la inteligiblecursa nacional.\n-els admirables versos de savis excel•lents-,\n- Ajaçar: Posar al jaç. /Jaç: Qualsevol cosa disposada per jeure al damunt.\n- Decantat: Lloar en alt grau, ponderar.\nEn aquest poema Salvador Espriu i Castelló expressa el seu cansament de viure. Plasma en aquest poema un estat d’ànim dominat per la tristesa del mon que l’envolta. És una visió pessimista i desesperançada de la vida, on la solitud i el cansament del poeta omplen tot el contingut del poema.\nEl poeta sent la solitud, ja ni els versos dels grans poetes li ajuden a viure. Veu sense mirar com feia l’emperador nu del conte tradicional “El vestit de l’emperador”. Està tip d’ell mateix, de la buidor del seu missatge. Considera la mort com un alliberament personal. No creu en la salvació dels altres ni en la pròpia. Només vol descansar, morir sobre la terra.\nEl tema de la mort, tan insistent en la poesia d’En Espriu, apareix també en aquest poema. Es vol una mort “sense recança”, tranquil•la, serena, alliberadora dins un registre líric i elegíac.\nNO CONVE QUE DIEM EL NOM [XXXVIII]\nPalpentes: Ajudant-se de les mans en lloc dels ulls per encertir-se del camí, per evitar de topar, d'ensopegar, de caure, etc.\nAquest poema, No convé que diguem el seu nom..., de Salvador Espriu i Castelló(1913-1985) forma part del poemari La pell de brau (1960). És un exemple de com, durant el franquisme, els poetes compromesos havien de dir entre línies el que volien dir, sense ser massa explícits, per poder burlar la censura i salvar la pell. Salvador Espriu fa servir en el seus poemes el nom de Sepharad (nom utilitzat pels jueus sefardites per referir-se a Espanya) per parlar de l’Estat espanyol. En quant a la identitat del personatge encarnat en el poema pel cec i del qual diu que no convé dir-ne el nom, es tracta segurament del dictador en Franco.\nEls primers versos sembla que dissimuladament s’estan referint al dictador. Segurament la censura no ho va entendre així, perquè els hauria prohibit. Després diu que no podem fonamentar la nostra vida en el buit, en el no-res ,sinó en els somnis que, encara que perillosos perquè són “castells de sorra”, ens permetran resistir en el temps de “cansament”(franquisme) per tal d’entendre la lliçó històrica o preparar-nos per el combat i la victòria futura sobre la mort i la dictadura.\nSalvador Espriu fixa míticament una geografia que havia començat a estructurar abans de la guerra. El poeta s’adreça a Sepharad (nom que utilitza per a designar Espanya quan l’autor es refereix a temes que considera molt importants, també utilitza aquest mot per a designar la península Ibèrica, fent servir el nom que utilitza la tradició mítica jueva per a designar Espanya). També farà servir en altres poemes els mots de “Lavinia” (Barcelona), “Alfaranja” (Catalunya),i “Konilòsia” (Espanya).\nQuan Espriu diu “Escolta Sepharad està fent una paràfrasi de” l’Oda” de Joan Maragall que comença dient “Escolta Espanya” i segueix també la paràfrasi de les veus profètiques de la Bíblia ( per Espriu el llibre més important per la humanitat) que deien “Escolta Israel”. Com Maragall, Espriu fa una proposta moderna, reformista i revolucionària (sobretot en el franquisme), de diàleg entre els diversos pobles peninsulars, però no trencadora. És una proposta de diàleg en llibertat i diversitat.\nEs tracta d’un poema amb un registre civil on el poeta es dirigeix a la col•lectivitat amb un missatge de to moral : “Els homes no poden ser si no són lliures”. Si no hi ha llibertat i Sepharad no escolta les reivindicacions fetes pel poble català per a defensar la pròpia identitat, aquest poble ja no serà. Desapareixerà com a poble. Així Espriu va ser sempre fidel a la llengua catalana i al seu país i la seva obra es llegirà en tota la postguerra, fins la seva mort, en clau patriòtica i consciència moral i nacional de la societat catalana.\nEls dos poemes es poden classificar:\n1) Segons el seu registre:\na)“De tan senzill, no t’agradarà” és un poema amb un registre líric i elegíac. Espriu fa una reflexió sobre la mort. Es l’enyorança, el cansament , et to trist i pessimista que reflecteix el poema.\nb)En canvi el poema “No convé que diguem el nom” té un registre civil. Espriu s’adreça a la col•lectivitat, a Espanya, per transmetre un missatge clar i contundent sobre l’essència de Catalunya i el seu compromís amb el país.\n2) Segons els temes:\na)El poema “De tan senzill, no t’agradarà” estaria dins el primer gran tema del autor: la meditació sobre la condició humana centrada en els temes de la mort i lla llibertat. La mort com a una visió del món pessimista i desesperançada, la solitud, el cansament del poeta, la mort com a alliberament, etc..\nb) El poema “No convé que diguem el seu nom” estaria dins l’univers del segon gran tema de la poesia d’en Espriu: La preocupació per Catalunya i el seu destí. Present en el llibre al que correspon el poema “La pell de brau”, hi ha reflexions i increpacions a Sepharad (Espanya) que no escolta i impedeix la llibertat d’un poble per ser ell mateix.\n3) Segons els aspectes principals que caracteritzen la poesia de Salvador Espriu:\na) En el primer poema es pot apreciar un dels aspectes característics de la poesia d’Espriu: l’estil simbòlic i alegòric. Les imatges i els símbols són importants. Apareixen els símbols construits a partir d’ imatges de la natura (el vent, la terra). Però, no apareixen les referències culturals i literàries ( tret de la referència a l’emperador del conte infantil “El vestit de l’Emperador”), ni es presenten els mites que apareixen en el segon poema.\nb) En canvi, en el segon poema apareix la presència de mites de creació pròpia com “Sepharad”( que s’identifica amb Espanya)i que està extret de la mística jueva\nFINS AQUI, PART DEL MARC\nAquest poema tracta e tema de la mort, i diu que a tothom li arriba la mort per molt intel.ligent o culte que sigui, i que no fa distinció\nLícit: justificable, acceptat\nSilenciós, m'alço rei de la nit\nper rengles d'altes flames i d'arquers.\nEl poeta veu que arriba el moment de la seva mort i repassa mentalment la seva vida i descriu metafòricament les ultimes imatges que veu\nEsdevenir: convertir-se en ,tornar-se\n10- LLegeix atentament aquests poemes d’Espriu\n-Classifica’ls amb l’ajut del quadre d’acord amb els registres estudiats.Digues per tant, en vada cas, si es tracta de poesía elegíaca , satírica o civil.\nL'autor quan veu el cel i no està el Sol, veu que una llum clara il•lumina els roures i volque apareguiel Sol i que la proxima llum que surti sigui més clara que les anteriors\nAquest poema honra a la patria de Sinera parla de temes geogràfics com el turons de pins i vinya i el pols de rials, es veu que és un poema introductori ya que és crea una base per el seguents poemes.\nPublicado por kazike kaxondo en 8:20 No hay comentarios:\nPublicado por kazike kaxondo en 11:50 No hay comentarios:\n-Trieu un poema per persona i expliqueu-ne el contingut amb les vostres paraules.\nel von sol, solet,\nRelaciona els moments alegres de la seva vida amb la felicitat que li provocava veure el sol.\nRealitzeu els exercicis 1 i 4:\n1-A:La mort, el misteri, el paisatge com a estat d’anim.\n-C:Reflexions construïdes amb pretextos simbòlics\n4-Mentre que Maragall pensa que la paraula ha de ser epontania la escola mallorquina usaba una llengua elaborada i cultai mentre que la seva poesía era estética y artificiosa la de Maragall era tal qual, “un acte de sinceritat”\nel teu esprit al bell atzar dels vents,\nper dur-me al teu costat fins an allí.\nUna dona que diu d’una persona que no el fa cas, però la dona l’estma i vol estar al seu costat però ella no pot.\nUna persona esta enmorada de un arbre, veu com es mou i com mira a una flor enamorada..\n1-Classifica els poemes d’aquesta part tenint en compte aquestes indicacions que et donem.\nTítol dels poemes:\n1. El comte Arnau.\n2. La dona Hermosa.\n5-Assenyala els poemes de Visions que s’acosten més per la forma a la poesía popular.Justifica la teva tria.\n-El comte Arnau perque te versos liures y rima consonant.\n-Sol,solet per la rima consonant i versos lliures.\n6-Indica quins són els poemes que es relacionen amb aquests temes:\n-Parlen de festivitats religióses: Els reis.\n-És un enaltiment de la joventut.: Sol, solet.\n-Mostren l’encís per la feminitat: L’esposa parla.\n-Tenen com a origen un fenomen atmosfèric: En la mort d’un jove.\n-Fan referencia a un fet autobiogràfic: El poeta.\n9-Classifica temàticament els sis poemes de Cants amb l’ajut d’aquesta taula i justifica-ho.\n10- En un dels cants de temática vitalista, Maragall empra el tòpic clàssic del carpe diem.Digues a quin poema ens estem referint i esmenta el vers.\nCant de novembre: gosa el momento que t’ha sigut donat.\n11-Els tres cants de guerra són clarament regeneratistes.Justifica aquesta afirmació i analitzael marc històric en què es va escriure.\nCrítica la societat catalana de la Restauració.\n-Poema a triar:\nExplica que la nit de reis , els reis van a les cases i deixen els regals als nens i desprès tornen a Orient despres es pregunta si els nens an vist el rastre dels reis.\nPublicado por kazike kaxondo en 11:56 No hay comentarios:\nPublicado por kazike kaxondo en 9:58 No hay comentarios:\nHurí:Es un àngel que espera als musulmans justos quan moren.\nAl igual que els seus personatges la condició de mestissatge es fa patent en Guimerà al ser de pare català mare canària i estar a cavall entre les dues cultures.\nEs un drama realista perquè els fets son verosímils els personatges no nomes son reals sinó que son força semblants a la gent de l’època\nBrancal:Pedra col·locada a la part inferior de la porta.\nSaca:Sac mes gros del habitual.\nTraginer:Persona que transporta mercaderies d’un lloc a un altre.\nMusc:De color fosc especialment morat.\nEnlluernar:Acció de il·luminar a algú de manera molesta o dolorosa per als ulls.\nCautelós:Persona que vigila molt el que diu i el que fa per tal de que li surti bé.\nL’Oleguer treballa d’ajudant al magatzem i reacciona amb curiositat quan els pagesos entren a comprar el gra.\nNarrador omniscent en tercera persona.\n-Se la passaven d’una ma al altre com rajolí d’oli\n-Dreturer i cautelós,com l’aranya de l’albenc\nPag 165 n.4\nQue hi ha problemes socials i te un llenguatge col·loquial.\nRepeticions: Mata’m! mata’m!\nInterjecions: Ira de Deú!\nDialectalismes: I desprès lo que Deu vulgui\nExpresivitat: T’estimo Marta!\nQue no es un superheroi.\n-Mes no ací baix.\n-Sí perque segons el romanticisme la civilització ha malmès els valors de l’homè.\n-Aigua de mar es la Marta. Davallant salts i amarganta\nPer els cercles literaris de la Renaixença y els consells critics de Josep Yxart y Joan Sardà y també perque li encanta Catalunya.\nLes descripcions minucioses.\nSaïd és el capità d'un vaixell de pirates algerians, que han fet presoners a un grup de cristians després d’assaltar la seva nau. Saïd, com el mateix Guimerà, és un mestís, el seu pare era musulmà i la seva mare cristiana, vivien tranquil·lament a la Península Ibèrica. Com que van matar el seu pare, la mare decideix marxar amb l’expulsió dels moriscos de 1609.\nSaïd , ferit, després de l’abordament del vaixell cristià, ordena que li portin una noia cristiana perquè li curi les ferides: aquesta noia es diu Blanca, que també és la seva presonera, juntament amb la seva família.\nAgraït per la cura, Saïd li otorga a Blanca alguns privilegis i amb el temps s’enamora d’ella.\nQuan Saïd li explica a Blanca la història dels seus pares, aquesta s’emociona i comprèn que també ella està enamorada de Saïd. Aquest sentiment és difícil d’acceptar per tots dos , ja que pertanyen a dues religions diferents i oposats i saben que el seu amor no serà ben vist per ningú.\nAl final Joanot, un cristià renegat, company dels musulmans, decideix alliberar els presoners. Aquests es fan amb el control del vaixell i assassinen els pirates.\nCarles, el pare de Blanca, renega de la seva filla en saber que estima a un musulmà i intenta matar a Saïd disparant-li, però Blanca es posa al mig i és ferida per la bala. Saïd agafa Blanca i tots dos salten al mar, morint. Al final, la mort dels dos protagonistes és l'única manera d’aconseguir estar junts . Viuen en dos móns oposats, un és el mar i l’altre el cel i només s’ajunten a l’horitzó que és la mort.\nÉs va fer un musical d’aquesta obra per la companyia teatral “Dagoll Dagom”.\nMaria Rosa es una obra dramàtica en tres actes que tracta de les passions humanes.\nFou estrenada el 24 de novembre de 1984.\nRelata la historia d’amor entre tres persones, la Maria Rosa, l’Andreu i el Marçal. El marit es detingut per l’assassinat del capatàs de les obres d’una carretera que estan construint i enviat a una presó de l’Africà, on moriria temps desprès.\nAprofitant que el marit es a la presó, Marçal, el veritable culpable de la mort, enamora a la Maria Rosa i es casa amb ella.\nA més del tema amorós, també tracta els aspectes socials de l’època, com era la lluita de classes, les condicions laborals que tenien els treballadors, el analfabetisme de la classe obrera, la desigualtat que hi havia entre el home i la dona. L’obra reflectia els costums de l’època.\nEntre les representacions més recents, destaca la que es va fe al Teatre Nacional de Catalunya, durant els mesos del març al maig del 2004, dirigida per Àngel Alonso i protagonitzada per Rosa Renom i Lluís Soler.\nPortada del llibre escrit per Àngel Guimerà\nLa filla del mar és la tercera peça de la trilogia de Guimerà, després de Maria Rosa i Terra Baixa. En aquesta obra el autor retrat el món mariner. Aquestes obres pertanyen a la època coneguda con “L’èxit” (1890-1900).\nLa filla del Mar, es publicà a l’any 1900.\nAl igual que en l’obra de Maria Rosa, l’argument tracta sobre un triangle Amorós.\nDues noies, l’Àgata, arriba a un poble després d’un naufragi, i la Mariona, que viu a aquest poble, es disputen l’amor de Pere Màrtir, que era el noi macos del poble.\nGuimerà també reflecteix a l’obra con eren el habitants del poble, “discriminació social” i els seus sentiments cristians\nPortada del llibre “La filla del mar”\nL’obra va ser estrenada per primera vegada en versió castellana a Madrid, l’any 1896, al Teatre Español.\nEl tema principal de l’obra és l’amor, però també tracta temes com l’opressió.\nL’autor fa una aproximació a la societat catalana de l’època.\nL’obra es divideix en tres actes, (presentació del conflicte, nus i desenllaç).\nEn el primer acte es presenten els personatges, el Sebastià i la Marta mantenen una relació amorosa en secret. Per evitar que la gent pensi que festegen, decideix casar la Marta amb un pastor que coneixia el Tomàs, anomenat Manelic. El Manelic baixa de la terra alta per casar-se amb la Marta, tanmateix ella no vol casar-s’hi perquè no l’estima, però al final es casant perquè l’ordena el Sebastià.\nEn el segon acte, el Manelic es trobà fora de lloc a la Terra baixa perquè tots els pagesos del poble es riuen d'ell per ser un ignorant que no se n’adona del muntatge creat per encobrir el romanç. A mesura que transcorre l’acte, el Manelic se n ‘adona del muntatge del seu casament i tot enfadat decideix tornar a la terra alta, al final la Marta s’ha n’adona que estima al Manelic i se’n van junts però el Sebastià i el mossèn s’assabenten de les seves intencions, i decideixen interceptar-los, desterrant el Manelic de la Terra baixa, i enviant el Perruca a denunciar-lo a la guàrdia civil. També tanca la Marta al molí sota la vigilància dels pagesos Perdigons.\nEl tercer acte es quan el Manelic apareix al molí i s’enfronta amb el Sebastià en una batalla a mort que guanya el Manelic. És en aquell punt que el Manelic diu: «He matat al llop». I la Marta i el Manelic fugen a la tranquil·la i pura terra alta.\nL’obra es desenvolupa bàsicament en el molí que hi ha al poble, menys el casament que es fa a l’ermita.\nTres òperes es basen en l’obra Terra baixa:\nTerra baixa, amb música de Salvador Pueyo i llibret de Guillem-Jordi Graells, escrita als anys noranta del segle XX, encara no estrenada\nAssassinat del Sebastià en mans del Manelic.\nLa Papallona va ser publicada al 1882, és la primera novel·la llarga de Narcis Oller. La seva finalitat va ser la de descriure literàriament a la societat catalana de l’època.\nNo és una novel·la naturalista, sinó de transició, tant per la tècnica narrativa com pel seu contingut. Predominen els elements romàntics sobre els naturalistes.\nL’obra tracta sobre Toneta, una noia orfe, pobra, ingènua, analfabeta i malaltissa, que és seduïda i abandonada per un papallona: el Lluís, que era un estudiant de Dret de classe social alta i que havia nascut a Ripoll. L’acció se situa a una Barcelona que encara no era industrial si no que encara era menestral. L’acció transcorre els anys 1867 i 1868, però ja s’apunten alguns canvis socials a la ciutat de Barcelona.\nA punt de morir la Toneta, el Lluís, penedit, le diu que si es vol casar. La Toneta deixa un fill orfe fruit de l’amor arrauxat del Lluís, amor que, en el llit de la mort de la Toneta, esdevé sincer i autèntic.\nHi ha una exactitud en els diàlegs, una riquesa de les descripcions, i explicació dels antecedents biològics i psicològics de la protagonista.\nPortada de la primera traducció francesa, de 1886, a cura d'Albert Savine.\nL’escanyapobres és un novel·la escrita el 1884 per Narcís Oller. dibuixa les línies de la futura novel·la del segle XX.\nAquesta novel·la, d’extensió més aviat breu, desenvolupa el tema universal de l’avarícia, com ja van fer altres autors de la literatura universal com Plaute, Shakespeare, Molière .\nL’acció transcorre el 1850 al poble de Pratbell, que, com Vilaniu, és una recreació literària del Valls nadiu de Narcis d’Oller\nEls tres personatges centrals de l’obra són l'Oleguer, la Tuies, i el notari de la vila don Magí Xirinac.\nEs tracta d’ una obra ambientada en una societat rural en procés d’industrialització.\nOleguer i la seva esposa Tuies personifiquen l’avarícia. En l’obra hi han elements que pertanyen a diferents corrents literàries de l’època.\nL’anàlisi del context social, la tècnica descriptiva i l’element lingüístic de la novel·la s’adscriuen de ple en el realisme. En canvi, la descripció científica del procés de l’avarícia i la finalitat moral encaixen amb el naturalisme. Tanmateix, l’obra conté també alguns aspectes romàntics i d’altres costumistes\nIl·lustració d'Opisso per a l’edició de 1946 ( Ed. Estel) de la novel.la\nEs una novel·la, breu basada en un fet real que l’autor va conèixer de prop: la mort d'un seu client. A la novel·la, un ric propietari de Vilaniu , pateix una malaltia mental\nEl protagonista és Daniel Serrallonga, un admirador del general Prim, no deixa de ser un tret autobiogràfic , i aquesta admiració pel general reusenc reapareix a la darrera novel·la, quan la protagonista agafa el mateix cognom: Pilar Prim.\nEl narrador és un dels personatges de la novel·la. L’acció comença el 1868, amb la coneixença del narrador i l'Armengol amb Daniel Serrallonga, fill d’una família de Vilaniu adinerada però amb molt mala estrella. Com ja recorda un personatge,el Daniel va venir al món amb la sentència feta. Serrallonga, fidel seguidor de Prim, aconsegueix l’acta de diputat. La mort en atemptat del general engega el seu procés cap a la bogeria. Aconsegueix una nova acta de diputat, ara sota l'ideari republicà , però les seves denúncies de pretesos complots només provoquen el rebuig i la indiferència general. De retorn a Vilaniu, Serrallonga es casa amb la filla d'un dels seus masovers. La relació es deteriora fins al punt que ell 'acusa la seva dona d'infidelitat. A principis del 1880, Serrallonga és una autèntica desferra humana: ingressa a l'Asil dels pobres i, aviat, al Manicomi d'Horta. Als tres mesos mor.\nPortada de la 4a. edició de La Bogeria. (1929)\nÉs la novel·la més extensa de Narcís Oller. Consta de tres volums escrits entre el 1890 i el 1892.\nTracta per l’obsessió pel diner, centrada en l’enriquiment fàcil dels nous rics, que és fan mitjançant l’especulació borsària.\nLa base històrica és real: la febre d’or que esclata a Barcelona entre el 1880 i el 1881. El protagonista, el menestral Gil Foix, deixa el seu ofici de fuster i es converteix en un ric burgès gràcies a la inversió borsària, però l'ambició per aconseguir més diners li porta a una cursa desenfrenada plena de riscos i extravagàncies.\nA la fi acaba que el protagonista torna al seu antic ofici de fuster i completament arruïnat i mig boix.\nAquesta novel·la és una llarga llista de conspiracions, maniobres, deliris de grandesa, escàndols i contradiccions, i tot plegat ens pinta un gran quadre de la societat barcelonina.\nTant en aquesta obra, com la del Escanyapobres hi ha una intenció moralitzadora, hi ha una defensa del capitalisme productiu i un rebuig de l'especulatiu.\nAmb La Febre d'Or Oller assoleix el ple domini de les tècniques realistes-naturalistes, es la obra es el punt culminant de la narrativa d'Oller i, per extensió, del realisme català. És una novel·la llarga i complexa, que vol retratar la societat catalana de la Restauració.\nPortada de la primera part de La Febre d'Or publicada el 1928 per Gustau Gili.\nEs l’ultima novel·la de Narcís Oller i va ser publicada en 1906.\nEstà dins del corrent modernista, allunyant-se del realisme i el naturalisme.\nPilar Prim és la història d'una dona que lluita contra la moral convencional i els prejudicis que té una societat burgesa i hipòcrita. Tracta la frustració sexual i social de la dona en un entorn masclista, tal com es va fer en les novel·les de Madame Bovary, Anna Karenina o La Regenta.\nLa primera part de la novel·la transcorre a Puigcerdà, lloc d’estiueig de Narcís Oller. A la meitat de la novel·la, l'acció es trasllada a Barcelona. El personatge central, Pilar Prim, és una vídua jove i atractiva de 40 anys, que perdria l'usdefruit del patrimoni del difunt marit si es torna a casar. Tampoc no li ho posen fàcil ni el cunyat ni la pròpia filla, amb els quals no manté una bona relació. El final , aparentment ambigu, no pot anar més enllà perquè la moral de l’època no ho permetia i guanyen els bons, perden els dolents.\nEdició de 1975, a cura d'Editorial Selecta. Casa de Puigcerdà on Narcis Oller\nPassava llargues temporades i on\nva escriure la major part de les\nPublicado por kazike kaxondo en 5:59 No hay comentarios:\nnomes s'ha de seguir el link y es veu el treball, per seguir el link sha de clickar a sobre\nPublicado por kazike kaxondo en 10:10 No hay comentarios:\nJacques Louis David,retrat de Napoleó\nVenus de Bottitcelli\nExplica l’aspecte d’una monja amb verola i la compara amb un cadaver desenterrat perque els altres morts no volen veure, els elements barrocs son la mort i l’ambient de decadencia que envolta tota la historia.\nExplica la fe de Santa Llúcia davant de les persuacions y les amenaces d’un cavaller paga que la lliga a uns bous perque la desmembressin, la intenta cremar viva, pero no ho aconsegueix perque deu la protegeix pero finalment la degolla\nSan Francisco abrazado al crucificado Lienzo\nEstatual de San Jerónimo\nA LA INCONSTÀNCIA DE LES DONES\nCONTINGUT: Amb la pràctica i el pas del temps qualsevol cosa és possible que arribi a bon port. Fins i tot qualsevol animal pot aprendre i millorar el que sap fer. Només les dones , per la seva persistent inconstància no són capaces d’aprendre i de millorar amb el pas del temps i la pràctica.\nTEMA: La misogínia per l’aversió que demostra l’autor cap a les dones a les que considera inconstants i sense capacitat d’aprendre.\n1) Diu que “el brau s’humilla” : es tracta d’una personificació o prosopopeia.\n2) Anàfora: Repetix “al lo” al principi de cada estrofa.\nExplica la vida del beat Joan de Mata. Neix a Falcó de la Cerdanya, essent fill dels Barons de Mataplana. La seva mare va rebre un anunci de la Verge que li digués que tindria un fill destinat a Déu i que seria fundador d’una nova ordre clerical. Després va ser penitent i es va retirar a pregar a una muntanya. Aconsegueix a Paris el títol de doctor en Teologia. En la seva primera missa, veu un àngel amb una creu vermella i blava amb dos captius. En el desert es visitat per Sant Fèlix amb el que funda a Roma la nova ordre de La Santa Trinitat Redempció de captius. Va tornar a Catalunya, amb el beneplàcit del Papa, va fundar quatre convents i va morir a Roma.\nEscuela de Fontainebleau: Diana cazadora\nRapto de las Sabinas, del escultor de Flandes Giambologna,\nSi voleu ser discret parlau a pler,si voleu ser valent mostrau rigor,si, acàs, voleu ser festejadordigau, tothora, que teniu què fer;si opinió desitjau de mercader,tingau en la botiga plata i orab sedes i brocats de gran valor,i pagau a tothom, fins un diner;si voleu ser llegit tingau memòria,si voleu ser soldat parlau de guerrai, si galant, anau com Absalon;digau que los treballs teniu per glòriai tindran-vos per sant los de la terra,que és apariència tot lo de aquest món.\nEns parla de un capita de l’exercit del señor hi ha de protergirnos de tots el mals ens explica de les seves lluites contra els exercits del mal o del diable.\nPublicado por kazike kaxondo en 5:50 No hay comentarios:\nTreball Salvador Espriu Marc RodríguezPublish at C...


La Comissió de Seguiment de les Glòries es reuneix per reimpulsar aquest espai | Les Glòries | Ajuntament de Barcelona\nLa Comissió de Seguiment de les Glòries es reuneix per reimpulsar aquest espai\nPlaça de les Glòries 2016\nL’Ajuntament de Barcelona ha celebrat la reunió de la Comissió de Seguiment del projecte de remodelació de la plaça de les Glòries. En la trobada han participat Janet Sanz, tinenta d’alcaldia d’Ecologia, Urbanisme i Mobilitat; els gerents i tècnics de les actuacions urbanístiques d’aquest punt de la ciutat; els grups municipals, i els representants de les entitats veïnals de la zona.\nLa tinenta d’alcaldia d’Ecologia, Urbanisme i Mobilitat, Janet Sanz, ha destacat que “el Govern municipal manté un compromís ferm per a la transformació de la zona; prioritza les actuacions en equipaments municipals, l’habitatge públic, el parc i la millora de l’entorn, i aposta per la mobilitat sostenible.” La tinenta d’alcaldia ha subratllat la necessitat d’incorporar les obres de les Glòries als barems del Pla de mobilitat urbana 2013-2018, que preveu una reducció de l’ús del cotxe privat del 21%, i el compromís per disminuir la contaminació a la ciutat amb actuacions com la connexió de les dues xarxes de tramvia i la reordenació de la mobilitat a la plaça.\nA més, durant la reunió de la Comissió, Sanz ha explicat que ja s’ha definit un calendari d’execució per als projectes plantejats a la plaça i l’entorn, com una escola bressol, habitatges públics o el túnel, que ja s’està construint. A més, s’ha fet pública la voluntat d’instal·lar una estació per mesurar la contaminació en aquest espai. Janet Sanz ha explicat també que s’està treballant en la modificació del Pla general metropolità (PGM) per tal de garantir els equipaments i fer-los realitat a curt termini, ja que moltes actuacions projectades l’any 2007 han anat variant.\nComments Off on La Comissió de Seguiment de les Glòries es reuneix per reimpulsar aquest espai\nUn espai verd, equipaments, habitatge i transport públic a l’entorn de les Glòries\nL’Ajuntament ha proposat una modificació del Pla general metropolità per seguir desenvolupant les actuacions previstes en aquesta zona.


Desolació, de Joan Alcolver | El fem fatal\nDesolació, de Joan Alcolver\n6 comentaris Posted by El fem fatal a 06/04/2012\ni el llamp, fins a la terra, ma soca mig-partí.\nHi ha dues idees d’herència cristiana (entre altres) que avui em putegen especialment. La primera és la de l’individu i la segona la de la salvació. Agraeixo, doncs, al senyor Alcover un poema que (segons com, i si en lloc de “al cel” penso “a la merda he vist anar-se’n la millor part de mi”) les dissol totes dues. I tot plegat, és clar, gràcies a poder-lo contraposar a una certa crucifixió que fa 1979 anys que arrosseguem i que sembla que avui, divendres sant i 6 d’abril hem de recordar, i a una altra certa resurrecció, que sembla que recordarem demà passat. Ni tu ni jo podem ser comptats i ni tu ni jo serem salvats.\nAis cristianisme, desolació, individualisme, Joan Alcover, mort, poesia, resurrecció, salvació\n← Les rutines de la senyoreta Bàrbara Barbarà\ttxe txe txe txenges (cortesia de cal handycap) →\n6 responses to “Desolació, de Joan Alcolver”\nPons 06/04/2012 a les 12:00 pm\nSort que a la meva religió aquestes coses no passen, a la meva religió hi ha strippers ^^\nkalamar 06/04/2012 a les 1:17 pm\nsembla una pregària pels germans grecs, m’ha agradat i entristit molt, Rat.\nLo rat 06/04/2012 a les 1:42 pm\nPons, no’stà gens malament, però el que a mi més m’agrada de la vostra religió són les mandonguilles del monstre-déu pastafarià.\nKalamar, m’agrada la lectura que en fa. Em sembla que Alcover el va escriure pensant en els seus quatre fills morts. Jo l’he copiat pensant en d’altres, però potser són els fills, amics, germans (de sang o de cultura) i els pares que ens fan ser qui som i per això la mort sega més que no pas un sol cos quan s’emporta algú.\nSr X 06/04/2012 a les 9:08 pm\nCada ferida mostra la pèrdua d’una branca: els morts són nosaltres.\nTomàs 06/04/2012 a les 9:18 pm\nUna altra herència catòlica és en sentit de CULPA i del PECAT. Que són com crostes de les quals costa molt desempallegar-se.\nEl millor és passar d’aquesta gent.\nLo rat 08/04/2012 a les 12:58 pm\nSr X, sí, jo també ho veig així.\nTomàs, del tot d’acord, però no sé si en som del tot capaços.


L'Executiu alerta de frau en alguns serveis SMS Premium i obre 11 expedients | Consumer\nL’Executiu alerta de frau en alguns serveis SMS Premium i obre 11 expedients\nS'ha detectat l'ús fraudulent de marques comercials per captar subscripcions d'aquest tipus de serveis\nLa Comissió de Supervisió dels Serveis de Tarificació Addicional (CSSTA) ha detectat en els últims mesos que s’utilitzen pàgines web per captar subscripcions fraudulentes de serveis SMS Premium. La Comissió està investigant d’ofici aquest assumpte i ha obert 11 expedients que podrien derivar en el tancament dels nombres si es constata l’incompliment del Codi de Conducta.\nSegons ha explicat el Ministeri d’Indústria, Turisme i Comerç, a les citades pàgines web els usuaris tenen la sensació d’estar a la pàgina d’Internet oficial d’una determinada marca comercial, i figuren algunes promocions (bons, descomptes, regals o promocions, descàrregues gratis d’aplicacions informàtiques, etc.), per accedir a les quals els usuaris han d’introduir el seu número de telèfon mòbil. Normalment s’arriba a aquestes pàgines a través d’enllaços publicitaris (bàners) inserits, al seu torn, en altres pàgines prèvies.\nNo obstant això, en els casos detectats, l’usuari no obté les promocions que figuren a la pàgina, sinó que, en introduir el número de telèfon mòbil, contracta distretament un servei de subscripció que no desitja. Amb això, “no solament no rep el regal promès, sinó que comença a rebre missatges SMS pels quals se li factura”, assenyala Indústria.\nAl novembre, la Comissió va acordar obrir una recerca d’ofici per determinar si s’està produint una vulneració del Codi de Conducta que regula la prestació de serveis SMS Premium (entre ells, els de subscripció). Aquest Codi prohibeix incitar a la contractació mitjançant informació falsa, inexacta, ambigua o exagerada.\nEn una reunió celebrada el 14 de desembre, després de l’anàlisi dels primers resultats de la recerca, la Comissió va acordar l’obertura d’11 expedients. Una vegada conclosos aquests expedients, de constatar-se aquest ús fraudulent de marques comercials, es decretarà el tancament dels nombres que s’utilitzen per a la captació no consentida de serveis de subscripció. Això implicarà la baixa automàtica de tots els subscriptors i la impossibilitat de captar nous clients amb aquests nombres.\nLa contractació de la subscripció requereix sempre la introducció del número de telèfon mòbil a la pàgina d’Internet després de la qual es rep una clau en el mòbil que ha de tornar a inserir-se a la pàgina. Indústria recomana llegir de manera detinguda les condicions de la subscripció (la “lletra petita”) que sol figurar en la part baixa de la pàgina (i ha d’incloure un avís que es tracta d’un servei de subscripció).\nEn cas que l’usuari tingui dubtes sobre si l’oferta és o no verídica, convé posar-se en contacte amb el servei d’atenció al client de la marca comercial que es tracti. Si malgrat tot, la subscripció es realitza i l’usuari comença a rebre missatges SMS no desitjats en el seu telèfon mòbil, l’usuari pot cancel·lar la seva subscripció amb l’enviament d’un missatge que contingui la paraula “BAIXA” al mateix nombre del que procedeixen, explica Indústria.\ncontractació movil-ca páginas web-ca premium-ca promociones-ca


Com Alexandra Daddario de Baywatch va aconseguir labs per primera vegada en la seva vida | CAT.Lamareschale.org\nLa seva meta número u durant l'entrenament: l'augment de pes.\nUna vegada que es va obtenir el paper, ella va signar amb l'entrenador Patrick Murphy per transformar el seu cos des del ioga-prim a vigilants de la platja de tall.\nLa seva lògica?\n"Patrick entrena Zac, el cos de Zac és una bogeria."\nEl seu objectiu número u, però, va ser inesperat: a augmentar de pes en forma de massa muscular atractiu, afegint el que Patrick anomenades "línies visuals de definició".\nLes primeres setmanes d'entrenament eren tan dur, Alexandra diu, hi va haver moments en que havia de prendre un descans perquè estava aclaparat amb nàusees.\nLa rutina de quatre o-cinc dies a la setmana involucrada una hora de durada, entrenaments d'alta intensitat utilitzant pesos lliures, barres de desplaçament, corretges TRX, bandes de resistència, i BOSU boles, tot bones per al funcionament lliure de balanceig a través de la sorra (SLO -MO opcional).\nTan intens com l'entrenament era, Alexandra era tan feliç amb els resultats que, un any després d'acabar la pel·lícula, que encara funciona amb Patrick, encara que ara només dues vegades a la setmana.\nEns posem al dia amb ella una tarda en un gimnàs concís amagat a West Hollywood mentre la condueix a través d'ella per l'exercici que menys li agrada "ABS Els odi!"\nS'infla sense alè.\nPerò després del que ha fet, ella exclama: "Per primera vegada a la vida, tinc abs real!"\nAixò sí, no comptar amb ella ells ostentant a la platja aquest estiu.\n"Estic molt pàl·lida, porto encobriments i portar un munt de protector solar," diu ella.\nCreixent a Manhattan, les platges de Long Island van ser on refredat, preferiblement amb un llibre.\nEls favorits inclouen l'autobiografia de Steve Martin, Born posa dret, i qualsevol cosa per David Sedaris i Augusten Burroughs.\n"Tots aquests escriptors han tingut coses molt dolentes li succeeixen a ells i han ocupat d'ella amb un sentit increïblement fosc de l'humor i crítica social que relat a. M'agrada l'humor negre."\nAquesta afinitat és molt útil quan es tracta de l'escena de cites a Hollywood.\n"Surto, però estic molt nerviosa al voltant dels nens. Em posa molt temptatiu", admet Alexandra.\nEn un moment donat es va inscriure en Tinder- "vaig pensar, Potser vaig a trobar l'amor de la meva vida", diu, rient.\n"Però la gent m'ha reconegut i és compromès."\nElla ha trobat una solució a la malaptesa de cites, però: el ioga.\n"He anat a les dates de ioga amb nois, que m'encanta. Els pot donar fàstic per mi perquè suo molt, però això és el que saps si són un guardià."\nAmb el temps que li agradaria una família, però en aquest moment Alexandra se centra en la seva carrera i amb cinc pel·lícules que surten en el pròxim any, el seu futur és tan brillant com la línia de costa.\n"És al·lucinant com les coses han canviat", diu ella.\n"Estic fent projectes que vull, conèixer noves persones, va refredar les parts. El nen en mi està cridant, 'sh * t sant, ¿què estic fent aquí?'"


Agost acaba amb la quarta factura de la llum més cara de la història, segons FACUA - Teleponent\nInici Economia Agost acaba amb la quarta factura de la llum més cara de...\nAgost acaba amb la quarta factura de la llum més cara de la història, segons FACUA\nL'associació reclama al Govern que assumeixi les reivindicacions de la societat civil i intervingui les tarifes del sector per acabar amb l'especulació\nImatge dels nous comptadors intel·ligents instal·lats\nEl mes d’agost va finalitzar amb el rebut de la llum més car des de gener de 2017 i es converteix així en la quarta factura més alta de la història, segons l’anàlisi de FACUA-Consumidors en Acció.\nEntre l’1 i el 31 del mes el rebut de l’usuari mitjà amb les tarifes semirreguladas PVPC s’ha situat en 80,73 euros, gairebé 9 euros per sobre dels 71,82 euros d’agost de 2017. En dotze mesos, el rebut s’ha encarit en un 12,4%.\nLes anàlisis de FACUA posen de manifest que la factura de la llum més cara a nivell històric va ser la del primer trimestre de 2012, quan es va situar en 88,66 euros per a l’usuari mitjà (després de la correcció de la tarifa fixada pel Govern per una sentència del Tribunal Suprem). Després d’ella, els 87,81 euros de gener de 2017 i en tercer lloc els 81,18 euros de juliol de 2015.\nLa pujada mensual aquest agost ha estat del 3,0%, la qual cosa suposa que el rebut de l’usuari mitjà serà 2,34 euros més car que el de juliol. La factura per a un usuari amb un consum de 366 kWh mensuals i 4,4 kW de potència contractada (la mitjana segons els estudis de FACUA) es va situar al juliol en 78,39 (mes en què va pujar un 2,2%).\nAl juny, el mateix rebut va ser de 76,71 euros (va pujar un 1,8%), maig es va situar en 75,34 euros (una pujada del 7,7%), a l’abril en 69,94 euros (va pujar un 0,7%), al març en 69,46 euros (va baixar un 9,0%), al febrer en 76,32 euros (va pujar un 2,0%) i al gener en 74,81 euros (va baixar un 6,1%).\nQuant al preu de l’energia consumida, el kWh s’ha situat a l’agost en una mitjana de 16,81 cèntims (impostos inclosos), un 3,9% per sobre dels 16,18 cèntims de juliol. A nivell interanual, la pujada ha estat del 16,9%: el kWh estava en 14,4 cèntims a l’agost de 2017.\nReivindicacions al nou Govern\nFACUA reclama al president del Govern, Pedro Sánchez, que assumeixi les reivindicacions de la societat civil i intervingui les tarifes del sector elèctric per acabar amb l’especulació i les injustificadament altes tarifes elèctriques que sofreixen els usuaris a Espanya.\nA la fi de 2016, FACUA va promoure un manifest al costat de més d’una vintena d’organitzacions de la societat civil per reivindicar sis mesures en matèria de política elèctrica. Una d’elles és l’aprovació d’una tarifa assequible, regulada pel Govern, a la qual puguin acollir-se tots els consumidors domèstics en la seva primera residència.\nL’aprovació d’una autèntica tarifa social per als usuaris amb menys poder adquisitiu i sufragada per les elèctriques és una altra de les reclamacions de les organitzacions ciutadanes. FACUA denuncia que l’any passat el Govern de Rajoy va retallar els ja de per si mateix insuficients descomptes aplicats amb el bo social creat en l’etapa de Zapatero.\nEntre les reivindicacions de FACUA i nombrosos moviments ciutadans també s’inclou l’aplicació del tipus d’IVA superreducido a l’electricitat, passant del 21% actual al 4% per ser considerat un servei essencial per a la ciutadania.\nEl manifest, denominat No més talls de llum, no va ser subscrit pel PSOE. Les forces polítiques que ho van recolzar van ser les formacions que formen part del grup parlamentari Units Podemos, ERC i Coalició Canària.\nArticle anteriorUn incendi crema 10 hectàrees de rostoll a Torregrossa\nArticle següentEls CDR de la Noguera recorden el lloc on es va gravar l’anunci del referèndum


d'Ocasional a Habitual: Nike Pegasus 32\nJa hi tornem a ser amb les meves vambes fetitxe, les Nike Pegasus! Una vamba on em trobo molt còmode, on l'utilitzo per a tot tipus de terrenys, i que em donen un excel·lent rendiment quant a ritmes ràpids, tirades llargues, sortides per asfalt, sortides per pistes forestals... una vamba molt versàtil.\nEl model 32 va ser un regal de la meva parella i aquest model té la peculiaritat que és H2O Repel, que repelen l'aigua. No sé si és per què són un model diferent a les que havia provat sempre (sense el component aquest que repel l'aigua) però aquest model 32 les he trobat diferents en quant a comoditat, potser només són imaginacions meves...\nTela recoberta de reflectant.\nAquest model l'he utilitzat per anar mantenint la forma, fent sortides i tirades llargues al llarg d'un any. Els quilòmetres totals han estat 1000, i crec que els hi podria haver fet perfectament uns 300 o 400 més. Sempre content del resultat que em donen les Pegasus.\nEtiquetes de comentaris: Vambes


Llei del teletreball: Preacord entre govern i agents socials\nGovern i agents socials arriben a un preacord sobre el treball a distància\nEl Consell de Ministres preveu aprovar aquest dimarts el decret llei i renovar el pla Em Cuida\nGabriel Ubieto Rosa Maria Sánchez\nBarcelona / Madrid - Dilluns, 21/09/2020 | Actualitzada 22/09/2020 - 13:12\nPrincipi d’acord per a una nova llei de teletreball a Espanya. El Govern, la patronal i els sindicats han aconseguit consensuar aquest dilluns el que està cridat a ser l’esborrany definitiu per a la nova normativa de treball a distància després de més de dos mesos de negociacions. La fumata blanca ha sortit de la taula de diàleg social ja entrada la tarda d’aquest dilluns i després de més de vuit hores de converses.\nEl Ministeri de Treball ha aconseguit atraure finalment la CEOE a l’acord i ha tancat un pacte que no farà obligatòria la nova llei en el cas de treballadors que es vegin forçats per la Covid a teletreballar. És a dir, en cas d’una decisió governamental o una quarantena, els treballadors continuaran tenint dret a exigir a l’empresa que els doti de prou mitjans per treballar, com contempla la llei actual tot i que el seu compliment hagi sigut molt desigual. No obstant, no podran exigir la resta de beneficis contemplats per la llei (compensació de despeses, pacte d’horari, etcètera).\nL’acord per a la nova llei del teletreball s’ha fet esperar. Tot i que encara falta l’OK definitiu de les cúpules de CEOE, CCOO i UGT, el Ministeri de Treball compta amb poder portar aquest mateix dimarts el text per aprovar-lo en el Consell de Ministres. Fa tres setmanes que les parts estaven en una fase «tècnica» de la negociació, en la qual la seva consecució depenia de «matisos»; segons han anat argumentat les diferents parts. La realitat és que quedava un escull no menor per tancar el tema: el ‘quan’ s’aplicaria el pactat.\nJa que la CEOE fins a l’últim moment ha insistit a deixar en suspensió l’aplicació de la nova normativa en els casos d’aquelles empreses que no tinguessin intenció d’habilitar de manera estructural un pla de teletreball. I que aquest fos només una sortida temporal per mantenir l’activitat durant l’actual emergència sanitària sense cost extraordinari per a les arques d’aquestes companyies.\nEmpreses i treballadors podran començar a pactar com compensar les despeses sobrevingudes\nFinalment, i a falta de la rúbrica definitiva de les parts, s’ha acordat una fórmula transitòria. La nova llei del teletreball donarà una cobertura de mínims a aquelles persones que es vegin obligades a teletreballar fruit d’una emergència sanitària. És a dir, si fruit d’una quarantena o un tancament governamental el treballador és obligat a confinar-se al seu domicili i pot continuar la seva activitat des d’allà, llavors no podrà reclamar a l’empresa que compleixi amb la totalitat la llei. Però sí que podrà exigir a l’empresari que li faciliti els mitjans necessaris per operar. La compensació de despeses haurà d’esperar que passi l’emergència.\nNo obstant, mentre no imperi una llei estatal o comunitària que faci preferencial el teletreball, els empleats poden començar a negociar els acords d’empresa segons aconsegueixin consensuar-los amb les seves empreses.\nDe residual a quotidià\nEl teletreball ha sigut una experiència que en pocs mesos ha passat de residual a generalitzada, ja que abans de l’arribada del virus menys del 5% dels treballadors teletreballava amb assiduïtat. Percentatge que es va elevar fins al 34% al cap de poques setmanes de l’arribada del virus. Els inconvenients d’aquesta improvisació són els que busca cobrir la nova normativa i dotar d’un marc més explícit de drets per a treballador i empresa. En el qual la cobertura de despeses, fins ara en molts casos assumits per l’empleat, es desplacen a l’empresa.\nFinalment les parts han arribat a un acord, que rebaixa els plantejaments inicials del primer esborrany del Ministeri de Treball i aconsegueix així el consens entre les parts. La nova llei del teletreball mantindrà en tot moment el caràcter voluntari de teletreballar i es fonamenta en el consens entre empresa i treballador per habilitar-lo. Ja que cap de les dues parts podrà imposar el fet d’operar a distància de manera unilateral i serà imprescindible que les empreses entrin a negociar els acords de teletreball perquè aquests s’implementin. És a causa d’aquesta complicitat imprescindible de les empreses que Treball ha intentat fins a l’últim moment aconseguir el beneplàcit de la patronal.\nEls detalls, per escrit\nLa nova llei del teletreball estableix l’obligació de deixar per escrit en un acord entre empresa i treballador els detalls de l’aplicació del treball a distància. Aquest document, que pot partir de les recomanacions pactades en la negociació col·lectiva, ha d’incloure qüestions com l’inventari de mitjans que necessita el treballador per operar a distància, les despeses fixes i sobrevingudes, l’horari de treball i les franges de disponibilitat, quin percentatge del temps serà presencial i quin a distància i amb quins mitjans podrà l’empresari controlar l’activitat i productivitat de l’empleat, entre d’altres.\nÚnicament podran acollir-se a la nova normativa del teletreball aquells empleats que decideixin (i pactin) treballar a distància de manera regular un mínim del 30% de la seva jornada laboral. Queden exclosos d’aquesta parcialment els becaris, que no podran fer més del 50% del seu horari a distància. I completament els treballadors amb una antiguitat menor de tres mesos.\nEl teletreball ocasionat per confinament no suposaria un cost extra per a les companyies\nLa nova llei del treball a distància entrarà en vigor gradualment en el dia a dia de les empreses. Les noves condicions hauran de ser negociades entre les parts si totes dues decideixen pactar-lo via acord d’empresa, procés que pot iniciar-se en qualsevol moment si les dues parts així ho consensuen. Si no, hauran d’esperar que aquest venci o remetre al conveni col·lectiu d’aplicació, que serà renovat quan esgoti la seva vigència. Un procés que pot allargar-se fins a tres anys, per als sectors que just acabin de tancar el seu conveni.\nEls termes de l’acord del teletreball entre empresa i empleat es revisaran cada cert termini (el que determini el mateix pacte) i les parts podran introduir clàusules de reversibilitat en cas que l’experiència no fos satisfactòria per a alguna de les dues parts. La nova llei també contempla el supòsit que l’empresa es guardi unes facultats per controlar l’activitat i productivitat dels seus empleats durant la seva prestació de serveis a distància.\nEl Govern i els sindicats tanquen la nova regulació del teletreball a l'Administració\nTemes: Yolanda Díaz Teletreball Patronal Sindicats Ocupació Govern


Hospitals en Altres ciutats en vayots 'dzor - Directori - Llistat - Guia - Hospital - Vayotsʼ dzor - Armènia - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Armènia › Vayotsʼ dzor › Hospitals en altres ciutats en vayots 'dzor\nHospitals en altres ciutats en vayots 'dzor Vayotsʼ dzor > Armènia\nSom un dels millors directors que existeixen actualment relacionats amb Hospitals en Altres ciutats en vayots 'dzor. Hem passat mesos compilant tota la informació dels hospitals Armènia per oferir als nostres usuaris tota la informació més rellevant sobre hospitals.\nSi mai no voleu provar de trucar a un dels Hospitals en Altres ciutats en vayots 'dzor i no retiren el telèfon, truqueu al telèfon que trobeu aquí. Els telèfons actualitzats dels hospitals d'aquest lloc de 0 habitants, els trobaràs aquí.\nEn moments en què se'ns insta a comunicar-vos amb el Hospitals en Altres ciutats en vayots 'dzor, és molt important que trobeu ràpidament tota la informació i l'adreça del telèfon d'aquest hospital. Per aquest motiu, demanem als nostres usuaris que en cas de trobar informació incorrecta, avísenos perquè puguem corregir-la immediatament.\nHospitals en Altres ciutats en vayots 'dzor per categoria\nÉs important tenir cura de la salut pública, ja que la nostra salut no ha de dependre de la quantitat de diners que tenim. Posem a la vostra disposició una àmplia llista d'hospitals públics a Altres ciutats en vayots 'dzor (Armènia)\nSi no sap per on començar el tractament o la teràpia, us recomanem que consulteu de manera crítica i consulteu opinions sobre hospitals privats Altres ciutats en vayots 'dzor (Armènia). Introduïu i accedireu a una llista completa amb cadascun d'aquests hospitals. Visiteu els seus llocs web per conèixer més profundament sobre cadascun i prendre una decisió acurada\nHospitals en Altres ciutats en vayots 'dzor per ciutat\nLlistat de hospitals pròxims a Altres ciutats en vayots 'dzor


Duel interpretatiu de primera: Lluís Soler i Manel Barceló ens porten a Arenys de Mar “Per un sí o per un no” | TEATRE PRINCIPAL\nDuel interpretatiu de primera: Lluís Soler i Manel Barceló ens porten a Arenys de Mar “Per un sí o per un no”\nArriba al Teatre Principal una de les obres més representatives de Nathalie Sarraute, autora francesa d'origen rus, proclamada per Sartre com una de les figures més rellevants de l'antinovel·la i que el 1982 enlluernà al món amb aquesta peça teatral.\n"Per un sí o per un no" tracta de dos vells amics que, a partir d'una conversa insignificant, entren en una batalla sense treva i s'enfonsen en un joc de postures irreconciliables. Una obra teatral curta però intensa, escrita en un sol acte. Dos personatges, un escenari i un enorme contingut. Un text articulat al voltant de la "veritat" dels mots, que pot dur a conseqüències incalculables.\nAquesta vegada, el duel interpretatiu no es queda enrere: l'interpreten Manel Barceló i Lluís Soler, dos grandíssims actors d'aquells que només en veure el seu nom a la cartellera és suficient per atraure el públic. Els dirigeix Ramon Simó, tot un mestre que, amb els seus coneixements, els ha fet gaudir de valent als assajos.\nL'obra és un homenatge a les paraules, sobretot les que queden soterrades darrere les que sentim o pronunciem. Un text que avisa de la rellevància d'una coma, uns suspensius o un punt d'admiració quan parlem. "Ells són dos personatges diferents, amb dues formes de vida oposada i dos punts de vista sobre el món", diu Simó. Un té una relació oberta amb el món. És vital, té un fill, parella, èxit, li agrada la vida a la ciutat, li agrada treballar... L'altre es relaciona amb la vida d’una manera més contemplativa, més poètica... "Qui té la raó, el que mou el món o el que s'entesta en què hem de ser més feliços d'una altra manera?", qüestiona l'autora, segons Simó. "Quan un s'entesta en què l'altre l'ha menystingut i li retreu, es desencadenen un munt d’històries. Hem treballat la discussió entre aquests dos amics amb un realisme punyent. La gent surt discutint qui dels dos té raó; tots estan d'acord en què el que es diu forma part de la vida. No és una maniobra formal de llenguatge: és una exposició sintètica i crua de com ens relacionem els uns amb els altres", continua Simó.\nL'obra és de les multirepresentades. Ens parlen de que hi ha hagut versions en què els dos personatges són idèntics. Fins i tot n'hi va haver una, a París, en què dia sí i dia no, s'intercanviaven. Simó no ho ha vist així: "Si llegeixes el text en profunditat veus que són molt diferents. No trenquen "per un sí o per un no, és el món el que els fa creure això. Penso que l'autora va més enllà i el que ens vol dir és que val la pena decidir les coses en un moment en què tothom ens diu que ja ho decidiran els altres".\nTots dos coincideixen en què el poder de les paraules és molt potent i encara més, s'ha anat al moll de l'os dels personatges i els han construït amb la màxima humanitat: "Si ens baralléssim i arribéssim a les mans, acabaríem amics. Però discutint amb tanta profunditat...".\nNomés afegir que és un text per a quatre personatges, dos dels quals són els veïns. Per fer-lo entrar més a l'acció, han decidit que el paper dels veïns l'interpretés el públic. "Els actors els ajuden, és una manera de treballar molt divertida. El text que diuen els espectadors és a l'obra. Els triem espontàniament i els donem el text." A veure si ens toca!\nDurada de l'espectacle: 65 minuts


Baza Otdykha Kava Lyaskovo Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKalininsky Rayon, Zhirnosovo Village, Lyaskovo, Lyaskovo, Rússia, 170000 - Veure al mapa\nMés informació sobre Baza Otdykha Kava\nAl visitar Lyaskovo, vosté es sentirà com a casa a Baza Otdykha Kava, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Baza Otdykha Kava, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar, restaurant, visites turístiques.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com platja privada, sauna, esquí, parc infantil, ping pong. Baza Otdykha Kava és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Lyaskovo.\nCal que informeu el Baza Otdykha Kava de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.\nAllotjaments a Lyaskovo


A Cel Obert tindrà una edició de transició amb la instal·lació de Martillo Neumático i una exposició retrospectiva - Canal 21\nA Cel Obert tindrà una edició de transició amb la instal·lació de Martillo Neumático i una exposició retrospectiva\nUna única instal·lació encarregada al grup d’arquitectes madrileny Martillo Neumático serà la gran protagonista d’una edició de transició del festival d’intervencions efímeres de Tortosa: A Cel Obert.\nEls dies 9, 10 i 11 d’octubre, l’espai de l’església dels Dolors estarà ocupat per materials d’obra, mentre que al pati del Museu de Tortosa es podran recordar les 45 instal·lacions d’edicions anteriors, tot a l’espera que la situació sanitària ho permeta.\nPel que fa a les propostes que havien de participar enguany, ho faran el 2021, quan Tortosa siga Capital de la Cultura Catalana. La crisi pandèmica feia complicat reunir als artistes italians, del Perú, o d’altres comunitats autònomes, seleccionats entre les 97 propostes rebudes.\nTags: A Cel ObertArtBaix EbreCristina BestraténCulturaDestaquemEnric RoigPatrimoniTortosa\nSonats del Sud – Pepet i Marieta\nEl Mundial de MotoGP queda reduït a catorze grans premis\nAlbert Giné participarà al repte solidari de trail ‘Non Stop Aliments, el Camí de l’Esperança’\nLa Federació Catalana de Patinatge fa públics els Protocols propis de la fase de represa


Lliçó Inaugural del Curs Acadèmic 19-20 de la FDET\nDescarregar Pdf dimecres, 30 de octubre de 2019\nAquest 30 d'octubre l'Auditori del Centre de Cultures i Cooperació Transfronterer del Campus de Cappont ha acollit la Lliçó Inaugural del Curs Acadèmic 2019-20 de la Facultat de Dret, Economia i Turisme de la UdL. La sessió ha anat� a càrrec d'Àngel Pes Guixa, president de la Red Española del Pacto Mundial de Naciones Unidas. Sota el títol Els Objectius de Desenvolupament Sostenible, una Agenda per transformar el nostre món, Pes ha reflexionat sobre quins són els reptes de futur per tenir un desenvolupament sostenible.\nÀngel Pes és doctor amb Ciències Econòmiques per la Universitat de Barcelona i professor titular de Ciències Econòmiques a la UB. A nivell professional és director del CEI (Centre d'Estudis Internacionals) Barcelona, director del Observatori de l'ODS y les empreses espanyoles, de la Fundació “la Caixa”.\nFinalitzada la ponència del sr. Àngel Pes es va atorgar el premi al millor treball de final de grau en memòria de Josep M. Guarro Callizo sobre Dret processal i la Procura, a l'alumne Àlex Escales Rubio pel seu treball "La Immunitat Sobirana i els Béns Culturals".