Maria González torna al Ruiz Casado - Diari de Sant Adrià\nMaria González torna al Ruiz Casado\n08/07/2016 – El Sant Gabriel aconsegueix incorporar la davantera del Levante Las Planas per la pròxima temporada.\nMentre el filial i alguns dels equips de formació de l’entitat disputen la Donosti Cup, els responsables tècnics de la primera plantilla del Sant Gabriel continuen treballant per tancar el bloc de jugadores que competiran l’any vinent a la Segona Divisió Femenina.\nEn les últimes hores, Carlos Romero ha lligat la incorporació de Maria González, davantera de gran envergadura formada a les categories inferiors del Santgra. L’atacant, campiona d’Espanya sub18 amb la selecció catalana, havia jugat en l’última temporada al Levante Las Planas.\nA finals de maig, González rebria una oferta per incorporar-se al Lulea FC suec, equip que s’ha refundat i que ara milita a la tercera divisió del país. La nova jugadora del Sant Gabriel està competint a Suècia; de fet el 20 de juliol viatjarà cap a Lulea i no tornarà cap a Catalunya fins a finals de setembre.\nMaria González no podrà fer pretemporada, però vindrà amb el rodatge fet. “No em preocupa. Coneix les companyes i el club. És com si no hagués marxat”, assegurava Carlos Romero, tècnic del Santgra.\nArticle anteriorPle de victòries en el debut a la Donosti Cup\nArticle següentEl filial del Sant Gabriel toca la glòria a Anoeta (5-3)


El 1978 es va reformar la llei de perillositat social: gais i transsexuals deixaven de ser "ganduls i facinerosos"\nAquesta norma, que va reprimir durant dècades el col·lectiu LGTBI, comportava l'empresonament i el desterrament\nBarcelona - Dimecres, 26/12/2018 - 20:58\n"There's nothing here but flesh and bone". En català: "Aquí no hi ha res més que carn i os". És un dels versos de la cançó 'Outside' de George Michael, que relata el seu arrest "per actes obscens" el 1998, quan tenia 34 anys, en uns banys públics de Beverly Hills. Un policia encobert li havia parat una trampa. El cantant, la carrera del qual va començar en els 80, es va veure llavors obligat a fer pública la seva homosexualitat.\nA Espanya, durant la dictadura franquista, la llei de perillositat social empresonava qualsevol persona que fos sorpresa intentant establir contacte homosexual o en algun local freqüentat per gais. Igual com en els EUA, a Barcelona els urinaris públics eren llocs de ganxo per a la policia. Aquesta llei, que durant dècades va reprimir durament i sistemàticament el col·lectiu LGTBI i que suposava anys d’empresonament i el posterior desterrament, va ser reformada el 26 de desembre del 1978 i va eliminar del seu articulat el delicte d’homosexualitat a Espanya. Avui es compleixen 40 anys d’aquell moment fonamental en la història del col·lectiu: s’obria la porta per sortir de l’armari de la clandestinitat.\n"Es deia llei de perillositat i rehabilitació social perquè incloïa la idea que es podia curar l’homosexualitat"\n"La llei de perillositat social va ser aprovada el 1954 i substituïa la de ganduls i facinerosos. El 1970 va passar a denominar-se llei de perillositat i rehabilitació social. És a dir, va incloure la paternalista idea que era possible curar l’homosexualitat i rehabilitar-nos", explica Jordi Samsó, president del Casal Lambda. El moviment gai, amb la creació clandestina del Front d’Allibertament Gai de Catalunya (FAGC) a Barcelona el 1971, va néixer com a resposta a aquesta norma. Anys després, la primera manifestació LGTBI d’Espanya, a la Rambla de Barcelona el juny de 1977, demanava la derogació de la llei de perillositat social, que va estar especialment activa en els 50 i 60.\nCartell del Front d’Alliberament Gai de Catalunya (FAGC) en els 70. / fagc\nCentres de rehabilitació social\nCom relata Armand de Fluvià, fundador del FAGC i iniciador del moviment gai a Espanya i Catalunya, aquesta reforma va suposar que els homosexuals ja no eren considerats ni "anormals" ni "perillosos socials" ni "predelinqüents". "Passàvem a ser ciutadans iguals que els altres", diu Fluvià, que va començar en la lluita amagat sota el pseudònim Roger de Gaimon. A Huelva i Badajoz es trobaven els centres de rehabilitació social on tancaven homosexuals i 'transvestits’ (en aquell moment no existia la paraula ‘transsexual’) per curar-los amb capellans i psiquiatres.\n"En els centres de rehabilitació als homosexuals se’ls feia treballar confeccionant pilotes de futbol. La idea era: 'La feina us farà normals’"\n"En els camps de concentració nazis hi havia escrit 'La feina us fa lliures’. Aquí la idea era que la feina ens feia 'normals’. Els que estaven allà tancats confeccionaven pilotes de futbol, sogues per a la marina de guerra i parquets". Fluvià va estar dues vegades en una presó franquista però no per homosexual, sinó com a pres polític per estar a favor d’una monarquia democràtica parlamentària.\n"Els homosexuals vam ser els últims a sortir de les presons franquistes. Va passar el 1979", recorda Jordi Samsó. Gais i transsexuals no eren presos polítics, simplement 'maricons’. Per això la llei d’amnistia del 1977 no va incloure el col·lectiu LGTBI, que no va sortir de la presó fins al febrer del 1979, un mes després de l’aparició al Butlletí Oficial de l’Estat (BOE) de la reforma de la llei de perillositat social.\nCartell de la Coordinadora de Col·lectius d’Alliberament Gai (CCAG) el 1979. / EL PERIÓDICO\nQuedava l’escàndol públic\nL’eliminació del delicte d’homosexualitat va ser un gran pas, però encara quedava molt per fer. La llei de perillositat social no es va derogar completament fins al 1995 i el delicte d’escàndol públic contra les conductes provocadores (nudisme, exhibicionisme, 'voyeurisme' o homosexualitat) va ser vigent fins al 1988. Però mentrestant passaven coses. Per exemple, el 1987 una parella gai de Taradell (Barcelona) es va plantar al jutjat de Vic per casar-se. Hi va haver una manifestació de recolzament.\n"Jo vaig ser a Vic, el 1987, quan la parella de gais de Taradell va demanar casar-se al jutjat. Hi havia més gent mirant-nos que en la nostra mani"\nPortaveu de l’actual FAGC\n"Jo vaig ser allà. Hi havia més gent mirant-nos que en la mani. El fiscal va dir que, segons l’article 14 de la Constitució, el matrimoni homosexual no tindria per què ser inconstitucional, però que no hi havia precedents judicials en el dret comparat. Es va generar un debat", explica Eugeni Rodríguez, portaveu del FAGC i president de l’Observatori contra l’Homofòbia.\nEl 1986 es van crear els primers grups de Joves per l’Alliberament Gai (JAG), però Rodríguez recorda una anècdota que reflecteix la fràgil llibertat que encara es vivia durant els anys posteriors a la reforma de la perillositat social: "En una manifestació, dos nois es van fer un petó davant de la Direcció de Policia, a Barcelona, i els van detenir per escàndol públic. Dins de la mili hi havia un quadre mèdic d’exclusions i un d’ells era l’homosexualitat, que es va suprimir a finals dels 80". El 1991 la transsexual Sonia Rescalvo va ser brutalment assassinada al parc de la Ciutadella de Barcelona per un grup de neonazis.\nEn els 80 va aparèixer la sida, que va afegir un element més d’estigmatització a un col·lectiu històricament discriminat\nEren, a més, els anys en què va aparèixer el VIH/sida, que va agafar desprevingut tothom i que no feia sinó afegir un element més d’estigmatització a un col·lectiu històricament discriminat. "El 1985 la Conselleria de Salut va començar a publicar tríptics informatius sobre la sida. Els primers anys eren de desorientació per a tothom. El VIH se'l coneixia com la 'malaltia de les tres hacs’: hemofílics, heroïnòmans i homosexuals", rememora Jordi Samsó. La medicació que convertiria en crònica la sida no apareixeria fins al 1998. Pel camí es va quedar molta gent.\nAmbient de la discoteca gai Arena de Barcelona el 1998, any en què va aparèixer la medicació de la sida. / ELISENDA PONS\n"Contudencia legal i social"\nEl 2005 va ser un any clau en la història del col·lectiu: Espanya es converteix en el quart país del món a legalitzar el matrimoni. I nou anys després el Parlament de Catalunya aprova la llei 11/2014 per garantir els drets de la comunitat LGTBI i contra l’homofòbia, pionera a tot Espanya. Rodríguez, tot i així, lamenta que no se’n faci més ús. "Des del 2014 l’Observatori contra l’Homofòbia, de forma rigorosa, ha quantificat i denunciat 400 incidències, però la Generalitat només ha posat sis sancions. Les institucions han de ser conscients que no hem lluitat tant perquè després es banalitzin les agressions. Davant de la LGTBIfòbia, hi ha d’haver una resposta contudente en l’àmbit legal i social", diu.\nL’Observatori contra l’Homofòbia tancarà l’any amb un lleuger augment de denúncies, entre les quals puja "moltíssim" la transfòbia\nEl president de l’Observatori contra l’Homofòbia avança que aquest 2018 tancarà amb un lleuger augment de denúncies respecte a l’any passat i, entre les quals, pugen "moltíssim" les notificacions per transfòbia, que assoleixen la segona posició per darrere dels homes homosexuals i bisexuals. Rodríguez demana que la memòria de tots aquells anys de terror i lluita no desaparegui. El col·lectiu reclama una placa a la part baixa de la Rambla on va començar aquella primera manifestació LGTBI i una altra on abans hi havia l’antic Cine Niça, a la Sagrada Família: cap al 1977 es va celebrar el primer míting per demanar la derogació de la llei de perillositat social.\nLes lesbianes: tan invisibles, que es van deslliurar de la llei de perillositat social


Intèrprets de llengua de signes, una ajuda tan imprescindible com a escassa | Consumer\nIntèrprets de llengua de signes, una ajuda tan imprescindible com a escassa\nNomés un 25% dels professionals acreditats treballa, malgrat que les persones sordes els reclamen en diversos àmbits de la vida quotidiana\nData de publicació: Divendres, 26deMarçde2010\nImatge: Petteri Sulonen\nA Espanya hi ha un milió de persones sordes i 2.781 intèrprets de llengua de signes acreditats. Segons càlculs de la Confederació Estatal de Persones Sordes (CNSE), hi ha un intèrpret per cada 143 ciutadans amb problemes d’audició. Els comptes no surten perquè només el 25,17% dels intèrprets treballa, mentre que un 75% no troba una sortida laboral a pesar que es troben a faltar en aeroports, universitats, centres sanitaris o serveis d’atenció al públic, entre uns altres. “En alguns països europeus la proporció és d’un intèrpret per cada 10 persones sordes”, recorda la CNSE.\nÉs una reivindicació freqüent: els intèrprets de llengua de signes en actiu són insuficients. Hi ha professionals preparats, però manquen d’un contracte. Sobra oferta i hi ha demanda, però aquesta no s’atén. La Confederació Estatal de Persones Sordes (CNSE) considera que la Llei de la Llengua de Signes i Mitjans de Suport a la Comunicació Oral s’ha desenvolupat de “forma escassa” des de la seva aprovació, “fa ja més de dos anys”.\nLes persones sordes o amb discapacitat auditiva reclamen millores en la seva vida quotidiana. Les normes són necessàries per implementar canvis, però cal impulsar-los. Un dels aspectes claus és la contractació d’intèrprets de llengua de signes per atendre les necessitats de les persones sordes en diversos àmbits de la vida diària. No obstant això, segons dades de CNSE, en els últims dos anys s’ha reduït la xifra de professionals en actiu.\nConseqüències en la qualitat de vida\nL’escassetat d’intèrprets redunda en la qualitat de vida d’els qui els reclamen. L’Agrupació de Persones Sordes de Saragossa i Aragó (ASZA) va atendre el passat any un 35% menys de serveis, alguns considerats bàsics, a causa de la falta de subvencions per sufragar la contractació d’intèrprets. Es va passar d’11.450 serveis en 2008 a 10.561 serveis en 2009.\nL’escassetat d’intèrprets impedeix acudir a un banc, al metge o realitzar altres gestions de la vida diària\nA Galícia, la Federació d’Associacions de Sords de Galícia (FAXPG) compta amb Servei d’Intèrprets de Llengua de Signes Espanyola i Guies-Intèrprets per a Persones Sordociegas (SILSE-GI), però també el nombre de contractacions és insuficient a causa de la falta de pressupost.\nBona part dels intèrprets treballen en organitzacions de persones sordes. Atenen en les oficines als interessats, però també els acompanyen i ajuden amb les gestions diàries: acudir al banc o al metge, realitzar tràmits que requereixen comunicar-se amb altres persones, etc. Al seu torn, col·laboren amb entitats públiques o privades quan aquestes necessiten els seus serveis i exerceixen de traductors en jornades, cursos i conferències, recorda ASZA.\nL’organització gallega, per la seva banda, facilita la comunicació entre persones sordes o sordociegas i persones oïdores. Aquest és el treball d’intèrpret, “un servei totalment gratuït, sempre que la FAXPG disposi de finançament per a això”, precisa l’entitat.\nA Andalusia, s’han iniciat els tràmits de l’avantprojecte de la llei que regularà l’ús de la llengua de signes en la Junta, les diputacions i els ajuntaments. L’objectiu és que els ciutadans amb discapacitat auditiva o sordociegos comptin amb l’ajuda d’aquest professional en serveis públics d’administració, educació, salut, justícia o transports. S’atendrà a un total de 174.000 ciutadans, que disposaran de l’ajuda oportuna per fer complir els seus drets. “És necessari que la Llei es plasmi en la realitat del carrer”, defensa la CNSE.\nEl passat 27 de setembre, amb motiu del Dia Internacional de les Persones Sordes, les federacions i associacions que formen aquesta Confederació van elaborar un manifest en el qual van recordar que la Convenció Internacional de l’ONU sobre els Drets de les Persones amb Discapacitat garanteix el dret a usar la llengua de signes i “reclama la necessitat de comptar amb intèrprets de llengua de signes en la vida pública per assegurar l’accessibilitat a les persones sordes”.\nA més, van demandar la creació del Centre de Normalització Lingüística de la Llengua de Signes Espanyola perquè “permetrà treballar per la riquesa i pluralitat lingüística i cultural” i van reivindicar un desenvolupament normatiu que estableixi les condicions mínimes per a l’aprenentatge, coneixement i ús de les llengües de signes espanyola i catalana als centres educatius “i impulsi l’opció bilingüe-bicultural com una opció real per a l’alumnat sord i les seves famílies”.\nA la fi d’octubre, la Universitat de Castella-la Manxa va presentar el Projecte GUANYES (Generador d’Animacions per al Llenguatge de Signes). La seva intenció és actuar com un intèrpret virtual mitjançant un avatar que tradueix en llengua de signes un escrit a través d’un ordinador.\nUn avatar tradueix en llengua de signes un escrit a través d’un ordinador\nCom a base s’utilitza un vídeo real d’una persona que signa i, a partir dels seus moviments, es calcula la posició i rotació dels ossos/ossos de l’avatar. Així s’estableixen els diferents gestos del cos i les expressions facials. Tots dos, gestos i expressions, es combinen en un mòdul de composició per formar frases en llengua de signes.\nAquest sistema no està encara en funcionament, però ja es preveu la seva utilització en canals de dades per a TDT, “per veure una pel·lícula amb llenguatge de signes”, segons expliquen els seus impulsors. També serà pràctic per senyalitzar grans espais públics, com els aeroports, o els serveis de l’Administració pública, “on el funcionari s’ha de relacionar amb persones que utilitzen el llenguatge de signes”.\nA una altra universitat, la de Múrcia, els alumnes amb discapacitat auditiva compten amb intèrprets d’aquest llenguatge per fomentar la seva integració en el sistema educatiu. Aquesta figura es va implantar l’any passat, després de detectar que aquest és el centre d’ensenyament superior amb major nombre d’estudiants amb discapacitat (uns 600), després de la Universitat Nacional a Distància (UNED).\nOn aprendre llengua de signes\nPer aprendre la llengua de signes o sol·licitar els serveis d’un intèrpret, convé acudir a les organitzacions de persones sordes, ja que la majoria imparteix cursos o, almenys, compta amb informació pràctica sobre on obtenir aquest tipus de formació. La CNSE recorda que la llengua de signes “és la llengua natural de les persones sordes” i no és universal, sinó que cada país té el seu propi idioma. “A Espanya -precisa-, s’utilitza la Llengua de Signes Espanyola i, en l’àmbit de Catalunya, la Llengua de Signes Catalana”. Alguns llocs on sol·licitar informació són:\nCNSE. Confederació Estatal de Persones Sordes.\nFILSE. Federació Espanyola d’Intèrprets de Llengua de Signes i Guies-Intèrprets.\nCERMI. Comitè Español de Representants de Minusvàlids.\nASZA. Agrupació de Persones Sordes de Saragossa i Aragó.\nFAXPG. Federació d’Associacions de Sords de Galícia.\nFESOCA. Federacio de Personis Sordes de Catalunya.\nFESORD. Federació de Persones Sordes de la Comunitat Valenciana.\nestatal de persones sordes lengua-ca signes sordes vida


Coses habituals que milloren o redueixen els resultats - comerç algorítmicLlegir Més\nPrincipal » comerç algorítmic » Coses habituals que milloren o redueixen els resultats\nCoses habituals que milloren o redueixen els resultats\nLa puntuació de crèdit és un número de tres dígits que ajuda a les entitats financeres a avaluar el vostre historial de crèdit i a estimar el risc d’estendre un crèdit o prestar diners. Les puntuacions de crèdit es basen en la informació recopilada per les tres grans oficines de crèdit, Equifax, Experian i TransUnion. La puntuació de crèdit més comuna és la puntuació FICO, denominada per la companyia que la va idear, Fair Isaac Corporation.\nLa vostra puntuació de crèdit pot ser un factor decisiu per si es qualifica o no un préstec i, si ho fa, el tipus d’interès que pagaràs. També es pot utilitzar per establir les seves tarifes d’assegurança i fins i tot els possibles empresaris i propietaris els consultin. Aquest article explicarà com es calcula la vostra puntuació FICO, quina informació no es considera i algunes coses habituals que poden reduir la puntuació de crèdit o augmentar-la.\nLa puntuació de crèdit es calcula en funció de cinc factors principals, inclòs l’historial de pagaments i les quantitats que degueu.\nUn problema en qualsevol d'aquestes àrees pot fer que la vostra puntuació caigui.\nTambé podeu augmentar la vostra puntuació de crèdit fent passos positius, com ara pagar les factures a temps i reduir la càrrega del vostre deute.\nCom es calcula una puntuació FICO?\nLa puntuació FICO es basa en cinc principals factors que figuren aquí per ordre de ponderació:\n35%: historial de pagaments\n30%: quantitats degudes\n15%: durada de l’historial de crèdits\n10%: crèdit nou i comptes oberts recentment\n10%: tipus de crèdit en ús\nQuè no està inclòs en una puntuació FICO?\nSi bé FICO considera una varietat de factors per determinar la vostra puntuació, ignora algunes altres dades, com ara:\nRaça, color, religió, origen nacional, gènere o estat civil\nSalari, ocupació, títol, ocupador, data de treball o antecedents laborals\nTipus d’interès de les vostres targetes de crèdit o d’altres comptes\nSuport o pensió infantil\nAlguns tipus de consultes, incloses les consultes iniciades pel consumidor, consultes promocionals de prestadors sense el vostre coneixement i consultes laborals\nTant si heu obtingut assessorament de crèdit\nTingueu en compte que, encara que FICO és la puntuació de crèdit més utilitzada, no és l'únic, i altres empreses puntuadores poden tenir en compte alguns d'aquests factors.\nQuè pot reduir un punt de crèdit?\nUn error en qualsevol dels cinc factors de puntuació que es mostren a "Com es calcula un punt FICO?" pot tenir un efecte negatiu sobre el punt de crèdit. Aquí teniu exemples.\nPagaments tardius o perduts\nEl 35% total de la vostra puntuació FICO es basa en l'historial de pagaments que inclou informació sobre comptes específics (targetes de crèdit, comptes al detall, préstecs per quotes, hipoteca, etc.); certs registres públics adversos (com ara préstecs, execucions hipotecàries i fallides); el nombre d’elements vençuts del fitxer i la durada d’aquests comptes.\nMassa crèdit en ús\nUn altre 30% de la puntuació FICO es basa en la quantitat que deus com a percentatge del crèdit que teniu disponible, com els límits de les vostres targetes de crèdit. Tenir un percentatge massa elevat (com ara més del 30%) pot significar que teniu un excés d’estensió i podreu tenir problemes per a pagar els vostres deutes en el futur. Sovint s'anomena el vostre percentatge d'ús del crèdit.\nUn historial de crèdit curt, o en absolut\nTot i que la puntuació FICO no té en compte l'edat, la seva història de crèdit és la longitud. Normalment, una persona jove tindrà una puntuació de crèdit inferior a una de més gran, fins i tot quan els altres factors siguin iguals. Un altre 15% de la vostra puntuació FICO es basa en la durada de la vostra història de crèdit, inclòs el temps transcorregut des que es van obrir i utilitzar diversos comptes.\nMassa sol·licituds de noves línies de crèdit\nCom s'ha esmentat anteriorment, la puntuació FICO no té en compte cap tipus de consulta de promoció iniciada pel consumidor o de registre al vostre registre de crèdit. Això significa que podeu consultar el vostre propi punt de crèdit sense risc de danyar-lo i que les empreses que realitzen consultes abans d’enviar-vos avisos promocionals (com ara sol·licituds prèviament aprovades amb targeta de crèdit) tampoc afectaran la vostra puntuació. El 10% de la vostra puntuació FICO basada en un nou crèdit inclou el nombre de comptes oberts recentment (i el percentatge de comptes nous en comparació amb el nombre total de comptes), el nombre de consultes de crèdit recents (diferents de les consultes de consum i promocionals) i quant de temps es va obrir des que es van obrir nous comptes o es van fer consultes de crèdit.\nMassa pocs tipus de crèdit\nEl 10% restant de la vostra puntuació FICO es basa en els tipus de crèdit que utilitzeu, com ara targetes de crèdit, hipoteca, préstec automàtic, etc. Tenir només un tipus de crèdit (per exemple, només les targetes de crèdit) poden tenir un impacte negatiu en la vostra puntuació. Tenir diversos tipus de crèdit millora la seva puntuació perquè et marca com un prestatari experimentat.\nSi recordeu que pagueu les factures puntualment és un problema per a vosaltres, considereu la possibilitat de configurar pagaments automàtics o subscriure-us a recordatoris per correu electrònic o per text.\nQuè pot augmentar un punt de crèdit?\nTal com destaca FICO, millorar un punt de crèdit deficient és un procés gradual. No hi ha solucions ràpides i vés amb compte amb qualsevol persona o empresa que intenti vendre’t una. El consell bàsic de FICO per reconstruir crèdits és "gestionar-lo de manera responsable amb el temps". Aquests són alguns dels passos que podeu fer:\nConsulteu el vostre informe de crèdit per identificar les àrees problemàtiques\nConfigureu recordatoris de pagaments automàtics o de pagament perquè pagueu les factures a temps\nReduïu el nivell global del vostre deute\nPagar el deute en lloc de moure'l, com per exemple d'una targeta de crèdit a una altra\nMantingueu la targeta de crèdit i els saldos de crèdit giratori\nSol·liciteu i obriu nous comptes de crèdit només si cal\n© 2019 La puntuació de crèdit és un número de tres dígits que ajuda a les entitats financeres a avaluar el vostre historial de crèdit i a estimar el risc d’estendre un crèdit o prestar diners. Les puntuacions de crèdit es basen en la informació recopilada per les tres grans oficines de crèdit, Equifax, Experian i TransUnion. La puntuac Coses habituals que milloren o redueixen els resultats - comerç algorítmicLlegir Més


Brevisbrook Bed and Breakfast Pietermaritzburg Sud-àfrica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n28 Waverleydale Road, Boughton, Pietermaritzburg, Pietermaritzburg, Pietermaritzburg, Sud-àfrica, 3201 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Brevisbrook Bed and Breakfast?\nBarri Pietermaritzburg Pietermaritzburg Pietermaritzburg Pietermaritzburg Greater Midlands Meander Pietermaritzburg\nMés informació sobre Brevisbrook Bed and Breakfast\nAl visitar Pietermaritzburg, vosté es sentirà com a casa a Brevisbrook Bed and Breakfast, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. A només 0.2 km del centre de la ciutat, la localització estratègica de l'hotel garanteix que els seus clients puguin accedir fàcil i ràpidament als punts d'interès locals. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nBrevisbrook Bed and Breakfast també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Pietermaritzburg. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara televisió de pantalla plana, cafè instantani inclòs, te inclòs, mirall, armari per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Brevisbrook Bed and Breakfast és una selecció idònia per a la vostra estada a Pietermaritzburg.


La pandèmia fa créixer la desigualtat social i el risc de pobresa a l’Àrea Metropolitana de Barcelona – Pàgina web provisional\nLa pandèmia fa créixer la desigualtat social i el risc de pobresa a l’Àrea Metropolitana de Barcelona\nUn estudi de l’IERMB, finançat per l’AMB, determina que 1 de cada 4 habitants de l’àrea metropolitana viuen en risc de pobresa, un 23% més que abans de la crisi sanitària. Els perfils socials més afectats: infants de 0 a 17 anys (34%), joves (26%), població d’origen migrant (49%) i les classes treballadores\nL’estudi “Una aproximació als efectes socioeconòmics de la COVID-19 a la metròpoli de Barcelona”, elaborat per l’IERMB i finançat per l’AMB, evidencia que la pandèmia ha cronificat la vulnerabilitat entre la població menys afavorida. Ho fa analitzant l’evolució de les desigualtats socials i el risc de pobresa de la població metropolitana, al llarg del 2020. L’informe fa servir un innovador mètode d’estimacions de rendes per poder estudiar l’impacte de la pandèmia, de forma més àgil, mentre no es publiquen les dades oficials, previstes per al 2022.\nLa caiguda de les rendes se situa entorn el 6% de mitjana\nL’informe estima que l’any 2020 la renda anual neta mitjana de les llars a la metròpoli de Barcelona se situa entre els 32.876€/anuals (escenari I) i els 32.564€/anuals (escenari II). Això significa una reducció d’entre un 5,4% i un 6,3% en relació a la situació pre-pandèmia. Aquesta caiguda de les rendes de les llars metropolitanes és similar a la que s’ha produït al conjunt de Catalunya i de Espanya.\nReducció de la renda més intensa, d’un 10%, entre els col·lectius més vulnerables\nCoeficient de Gini. Total població. Àrea metropolitana de Barcelona, Catalunya i Espanya, 2019—2020\nL’impacte de la crisi pandèmica ha estat més intens entre la població metropolitana que ja tenia un nivell de renda relativament baix abans de la pandèmia. En concret, la població amb renda més baixa ha perdut el 10% dels ingressos, l’any 2020. Així, s’ha desfet el poc camí que s’havia avançat, en termes de cohesió social, durant el període de reactivació econòmica.\nA Catalunya i Espanya la tendència ha estat similar a la de la metròpoli de Barcelona amb un augment moderat de la desigualtat social.\nProp d’un 12% de la població metropolitana, en risc de pobresa severa\nGairebé 800.000 persones viuen en risc de pobresa, un 24’5% de la població metropolitana. Això suposa un increment del 23% respecte al període prepandèmia. Pel que fa a la població amb risc de pobresa severa, ha augmentat gairebé 3 punts, arribant fins a pràcticament el 12%, mentre que la pobresa extrema se situa al 7% de la població.\nAquest augment de la pobresa s’ha produït també en una magnitud similar tant a Catalunya com a Espanya i, novament, els registres de la metròpoli de Barcelona se situarien per sota de les del conjunt de l’Estat espanyol, però lleugerament per sobre dels de Catalunya.\nUn 34% dels infants i joves de 0 a 17 anys viuen en risc de pobresa\nEls col·lectius socials que més han patit les conseqüències d’aquesta nova crisi econòmica han estat els que ja eren els més vulnerables abans de la pandèmia (gràfic 4). Així doncs, qui més ha vist augmentar el seu risc de pobresa ha estat la població jove (26%) i els infants (34%), la població d’origen migrant (49%) i les classes treballadores. Els treballadors no qualificats del sector de la indústria (31%) i de serveis (28%) i els petits empresaris i autònoms (29%)La població autòctona, la classe mitjana (directius i professionals), juntament amb les classes intermèdies i els autònoms, i la població en edat de jubilació han estat els perfils socials menys afectats per la recessió econòmica (gràfic 4).\nSense les mesures de protecció social, l’àrea metropolitana hagués retrocedit tres dècades, en termes de desigualtat social\nSegons les estimacions realitzades, sense l’anomenat escut social, conformat per un conjunt de mesures, com els ERTO i els ajuts als treballadors autònoms, la desigualtat social s’hauria disparat fins a valors propers als que es registraven a l’àrea metropolitana de Barcelona els anys 90. Parlem d’un retrocés, en termes de cohesió social de tres dècades, i la població en risc de pobresa moderada hagués arribat fins al 28%.\nSegons les estimacions realitzades, a l’àrea metropolitana de Barcelona aquests instruments han reduït un 4,1% la desigualtat social, un 12,4% la pobresa moderada i fins a un 20,7% la pobresa extrema.\nA diferència de la resta de l’Estat, però, la protecció social de l’Ingrés Mínim Vital està sent molt limitada a la metròpoli de Barcelona, pràcticament imperceptible. Mentre a l’Estat, l’IMV ha reduït fins pràcticament el 8% la pobresa extrema, a Catalunya ho fa en un 1’3% i a Barcelona no suposa cap reducció.\nLa població metropolitana està destinant de mitjana el 22,7% dels seus ingressos a cobrir les despeses de l’habitatge, pràcticament 2 punts percentuals més que abans de la pandèmia. La població més afectada és la que viu en habitatges de lloguer, la qual estaria destinant actualment de mitjana el 44% de la seva renda, mentre que l’any 2018-2019 el percentatge era del 40,5%.\nCal afegir que el 8% de la població metropolitana es troba actualment en risc de no poder fer front a les despeses de l’habitatge (destinen més del 60% dels seus ingressos a aquesta finalitat). En el cas de la població que viu de lloguer, aquest percentatge se situa per sobre del 20%.\n Les taxes de risc de pobresa per l’any 2020 es calculen amb el llindar ancorat en l’any previ a la pandèmia per neutralitzar l’efecte de la reducció generalitzada d’ingressos sobre la construcció de l’indicador\n A cada escenari es calcula el risc de perdre l’ocupació de manera diferenciada. En l’escenari I (més optimista) només es consideren els aturats que estan buscant feina activament. A l’escenari II (més pessimista) també s’afegeixen els aturats “desanimats” i els inactius que desitgen treballar.\nEnquesta a les persones usuàries de la xarxa de parcs metropolitans


Connexió amb Rodalies de Tarragona i la mobilitat als polígons de VNG »\n« Acord de Pressupost Municipal 2014\nAprovades les mocions al Ple de Juny »\nConnexió amb Rodalies de Tarragona i la mobilitat als polígons de VNG\nEl Ple, a proposta del grup socialista, debatrà la sol·licitud de connectar les Rodalies del Camp de Tarragona amb el Garraf i de millorar l’oferta d’accessibilitat en transport públic i alternatius als polígons industrials de la ciutat.\nEl PSC proposa al Ple de maig l’adopció d’acords per connectar les noves Rodalies del Camp de Tarragona amb Vilanova i la Geltrú. Es tracta d’una reivindicació de fa anys, conjuntament amb la millora dels serveis regionals que ens connecten cap a les comarques tarragonines. La nova proposta de Rodalies del Camp de Tarragona, amb dues línies, neix sense una visió de les necessitats del territori, i amb la necessitat de fer transbordaments a l’estació de Sant Vicenç de Calders. La prolongació d’algunes de les línies cap a la costa del Baix Penedès i del Garraf permetria també disposar d’una línia de costa que reforçaria les connexions entre el Baix Penedès i el Garraf. La proposta tampoc contempla la connexió amb l’Alt Penedès, tancant-se a l’àmbit de la província de Tarragona.\nLa segona de les mocions del grup municipal socialista vol abordar una altra de les necessitats en matèria de mobilitat als polígons d’activitats econòmiques que hi ha a la ciutat. Tot i que alguns d’ells ja tenen connexió amb transport urbà o interurbà, molts d’altres tenen autèntiques mancances. La diagnosi i les propostes sobre aquest àmbit haurien d’enfocar quines mesures es poden proposar, les necessitats de les empreses instal·lades i dels treballadors. Sol·lucionar alguns d’aquests dèficits milloraria la mobilitat d’aquestes zones, a part de convertir aquestes zones en espais més atractius per a empreses que busquin una ubicació a la ciutat.\nFinalment, el PSC també presenta una moció, conjuntament amb altres grups municipals, a petició dels col·lectius que treballen en el manteniment i recuperació del patrimoni natural i paisatgístic al sector de l’Ortoll.


La crisi obliga a reformular un altre cop la Fira de la Muntanya de Vic | Osona.com\nLa crisi obliga a reformular un altre cop la Fira de la Muntanya de Vic\nEl certamen se celebra aquest fi de setmana al recinte firal del Sucre amb la intenció de donar continuïtat a l’edició anterior, tot i que en un format molt més auster.\nper Redacció Osona.com , 13 de novembre de 2011 a les 00:04 |\nAquest divendres, dia 11 de novembre, ha començat la 31a edició de la Fira de la Muntanya de Vic. El certamen se celebra al recinte firal de Vic fins aquest diumenge, 13 de novembre, i acull una trentena d’expositors de diferents disciplines, tots ells relacionats amb el món de l’esport: turisme, institucions, botigues de material esportiu, pistes d’esquí i editorials.\nLa Fira de la Muntanya és un espai on la indústria turística i esportiva de muntanya conviu amb els professionals amateurs i aficionats al lleure de muntanya, per promocionar els serveis i productes del lleure a la muntanya. Al llarg dels tres dies, una any més la fira compta amb el Mercat d’Ocasió, la presentació de material de la nova temporada i conferències.\nSegons la regidora de Fires i Mercats, Montserrat Rovira, es tracta d’una fira “que vol donar continuïtat a l’edició anterior però amb un format més petit, un plantejament adaptat a les noves necessitats econòmiques actuals”. El certamen es va reformular l’any passat , sota el nom de Mercat de Muntanya Activa de Vic.\nEl pressupost per la fira s'ha reduït uns 20.000 euros en relació a l'any anterior i se situa en els 40.000 euros. L'any passat es van programa un centenar d'activitats paral·leles i enguany s'han quedat en una quinzena. Entre aquestes, destaquen l’escalada, travessa d’un pont tibetà, passeig amb poni, burricleta o tir amb arc.\nPer la seva banda, el gerent de l’ImpeVic, Xavier Mercadal, afirma que “és un model digne i amb totes les qualitats de fira”. I afegeix: “Els visitants no només podran observar, sinó que també es podran provar les diverses activitats proposades”.\nPer últim, Jaume Bosch, remarca que “volem donar suport a la fira, ja que contempla un gran ventall de possibilitats”. Bosch ha insistit que donen molta importància al Mercat d’Ocasió, perquè marca l’inici a la nova temporada d’esquí.\nHorari: de les 10 del matí a les 8 del vespre.\nFires i festes, Fira de la Muntanya, ImpeVic\nfira de muntanya? Perquè no dieu fira d'esqui?\nPer Ciutadà el 14 de novembre de 2011 a les 10:38\nNo se perquè dieu fira de muntanya quan en realitat només s'hi exposen temes relacionats amb l'esqui i les pistes d'esqui. Quina visió tant reduida de la muntanya que teniu? L'esqui només son 3 o 4 mesos i la resta de l'any? Valdria més invertir en altres coses que no en una fira d'esqui.


Hotel - Landgasthof Obermaier Zum Vilserwirt Altfraunhofen Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Altfraunhofen.\nHauptstrasse 19, Altfraunhofen, Altfraunhofen, Alemanya, 84169 - Veure al mapa\nAl visitar Altfraunhofen, vosté es sentirà com a casa a Hotel - Landgasthof Obermaier Zum Vilserwirt, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel - Landgasthof Obermaier Zum Vilserwirt asseguren una estada plaentera als seus clients. Els clients de l'hotel poden gaudir de servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar, restaurant.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent parc infantil, jardí, sala de jocs. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Altfraunhofen, faci de Hotel - Landgasthof Obermaier Zum Vilserwirt la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (140) Parelles (64) Viatgers en solitari (42) Famílies amb infants petits (10) Famílies amb infants grans (4) Grups (20)\nAllotjaments a Altfraunhofen


L'Escapvlat · Número 36 · Febrer 2013 by Angel Garreta - issuu\nAny IV · Número 36 · 17 de febrer del 2013 · publicació oficial gratuïta del club · CEEUROPA.CAT · @ceeuropa\nMés de 2.000 followers seguint l’Europa > Pàgina 2 · Roman Golobart, exjugador de base i Primer Equip, debuta a la Premier League > Pàgina 6\neditorial Assumint les noves realitats L’any 1885 es va crear el primer automòbil impulsat per benzina i amb combustió interna. Va ser l’inici de la modernització de la forma que tenia la humanitat de desplaçar-se d’un punt a un altre. De forma gradual, utilitzar un carro tirat per cavalls va deixar de ser pràctic, tant per manteniment dels animals com pel temps que es trigava en recórrer les mateixes distàncies. En el seu moment, imaginem, l’arribada del que ara anomenariem popularment com cotxe, deuria suposar una gran sorpresa i a la vegada un cert desconcert en alguns sectors, especialment els de fabricants de carros i criadors de cavalls, que veien perillar una forma de vida ja muntada i estructurada. Ningú negava, però, que aquell invent formava part de l’evolució de la tecnologia humana i facilitava la mobilitat a les persones. Un segle i una dècada després, va arribar a les nostres cases internet, de forma comercial però primitiva, lenta i amb un aparell de connexió (el ‘router’) que feia molt soroll i impedia, si es volia navegar, trucar a la vegada per telèfon. Tot això ens sembla ara Tot i que el paper molt antic però té lloc fa menys és encara de 20 anys, l’any 1995, quan aquest invent sorgit l’any 1983 un gran mètode va arribar de forma global als de comunicar, domicilis.\nMés de 2.000 ‘followers’ a Twitter L’Europa té la més alta massa de seguidors de Tercera cap a sota [À. Garreta] · L’Europa ha su-\nperat durant les primeres setmanes de l’any 2013 els 2.000 seguidors a la xarxa social Twitter. Concretament, a tancament d’aquest article, la quantitat sobrepassa en 56 ‘followers’ aquesta rodona xifra. L’entitat escapulada és la més seguida de Catalunya des de la Tercera Divisió cap a sota. En alguns casos, el club acumula més seguidors que alguns clubs de Segona B. Pioner com sempre a nivell comunicatiu i sobretot virtual, el CE Europa va ser dels primers\nclubs modestos catalans en sumar-se a Twitter, una xarxa social emergent que ara ja és la més popular al món. El departament de premsa del club també va ser dels primers en impulsar un seguiment en directe dels partits de lliga del Primer Equip, amb comentaris en viu del desenvolupament del joc. Ara és habitual aquest seguiment en la majoria de clubs que disposen de Twitter, però un cop més l’Europa va ser l’impulsor i la resta van veure obert el camí. Les notícies que es publiquen al portal web també són re-\npiulades a Twitter, així com informacions breus de darrera hora. Aquesta xarxa, que també permet interactuar amb els socis i seguidors, és ja una part important dels actius comunicatius de l’entitat. L’Europa i el seu compte a Twitter (@ceeuropa) és el més seguit de Tercera i no deixa d’augmentar en seguidors a dia que passa. Els temps canvien i les circumstàncies s’adapten i l’Europa, des de la creació de la seva pàgina web oficial l’any 2001, no ha deixat de liderar mai els canvis i adaptacions d’entorn comunicatiu\nel món aposta decididament per l’entorn 2.0\nDe mica en mica, amb l’evolució del propi invent, les pàgines web van començar a conviure amb els diaris de paper. Ara, no només les webs sinó també les xarxes socials (Twitter, Facebook...) s’afegeixen al nostre dia a dia i, en gran mesura, cobreixen l’espai informatiu dels diaris, no només per rapidesa i varietat sinó també per cost, estalviant la compra diària del paper. Tot i que el paper és encara un gran mètode de comunicar, el món aposta decididament per l’entorn 2.0. Sembla una contradicció parlar d’això quan l’Europa, fa uns anys, va apostar per recuperar el paper. Ens agrada particularment fer conviure generacions, la de paper i la digital, en la informació de tot el que passa al nostre club, però assumim les noves realitats i, a la vegada, encoratgem al soci de més avançada edat que, tot i les reticències mentals, les pors a allò desconegut i de vegades la mandra a aprendre de nou, es deixi seduir per internet. No és el futur de la comunicació, és directament present. Passar de carro a cotxe\nXavier Vidal, Jordi Vela, Carles Garcia i Àngel Garreta\nÀngel Garreta, David Grau i remimages.com\nIgual que no es juga per Nadal, s’hauria de fer el mateix (no jugar), per Reis?\nEl tradicional ocellet, logotip d’aquesta xarxa social, format amb la paraula “Twitter”.\nl’enquesta Prohibiries la disputa d’un play-off a un filial que no pot pujar?\nCebri haurà de passar finalment pel quiròfan [À. G.] · La lesió que està patint\nel davanter escapulat Cebrià Queralt acabarà de tractar-se en pas pel quiròfan. El futbolista, que havia intentat durant aquestes primers mesos de lesió recuperar-se sense haver de ser operat, finalment no podrà evitar la intervenció mèdica directa. El punta dirà adéu definitiu al que resta de la present temporada. Aquest passat dijous el futbolista va saber més detalls mèdics del seu tractament. Mentrestant, el tècnic de la primera plantilla, Pedro Dóle-\nra, va parlar del tema per a Barcelona Televisió, referint-se a la mala sort que acumula el jugador en els darrers anys. El punta escapulat pateix un trencament del lligament creuat anterior del genoll, una greu lesió de llarga durada que l’apartarà dels camps el que resta de temporada i, segons com, part de l’inici de la següent. Cebri es va lesionar sol disputant la pilota amb el porter rival en el partit contra el Santboià. El lligament creuat anterior\nconnecta la part posteriorlateral del fèmur amb la part davantera-mitjana de la tíbia, passant per darrere de la ròtula. Aquesta unió permet evitar un desplaçament cap endavant de la tíbia respecte del fèmur. Es tracta d’una lesió greu, de llarga i pacient recuperació, la segona d’aquestes característiques que, malauradament, viurà el punta gracienc en poc més d’un any. El 10 d’abril del 2011 (en partit de fa dues temporades), Cebri es va trencar tíbia i peroné també de forma fortuïta\nCebri, en una imatge de joc del dia que es va lesionar, contra el Santboià\nRafa Leva ha sumat 508 minuts sense encaixar [Redacció] · Dins les diferents\nxifres positives que presenta l’Europa aquesta temporada, en destaca una sota pals.\nLeva, en un dels partits d’aquesta temporada a casa\nRafa Leva ha arribat a acumular, entre el tram final de la primera volta i l’inici de la segona, 508 minuts sense rebre gol. Concretament, des del minut 12 de partit de la jornada 16, a casa contra el Balaguer (gol d’Adrià que significava el temporal 1-2) fins al minut 70 del partit de la jornada 21, a Sant Carles de la Ràpita (gol de Javi Ramos que significava el definitiu 1-0).\nGairebé 10 mesos sense perdre en lliga a casa [Redacció] · Europa-Balaguer, 22 d’abril del 2012 (a la foto). Resultat final de 0-2. Aquest ja llunyà partit és la darrera derrota de l’Europa en competició oficial al Nou Sardenya.\nDes de llavors, l’equip dirigit per Pedro Dólera no ha concedit cap derrota al seu estadi, fent del ‘coliseu gracienc’ un fortí temible pels rivals\ni convertint-lo en pilar fonamental de l’excel·lent temporada que està realitzant l’equip en el present campionat de lliga de Tercera. De fet, a domicili l’equip també ha concedit només tres derrotes en lliga. En suma, quatre úniques ensopegades oficials (comptant Copa Catalunya) en 10 mesos. Xifres motivants\nEn tot aquest temps, el porter escapulat ha deixat la porteria a zero i l’Europa no ha rebut cap gol. Aquesta xifra suposa el rècord personal de Leva com a porter gracienc i el millor registre actual d’aquesta temporada de qualsevol dels porters de la lliga. Pel que fa a l’equip, un cop aturat el registre en 508 i superant fins i tot la següent jornada sense gols en contra (victòria a casa 1-0 contra el Vilassar), un total de deu encontres han finalitzat sense encaixar gol, quatre d’ells consecutius, de la\njornada 17 a la 20, contra Olot i Terrassa a casa i Vic i Pobla de Mafumet a domicili. Aquesta solidesa defensiva, no només sota l’arc que han defensat en molts partits Rafa Leva o Eloi Mir, sinó també per una enfortida línia defensiva i un intens treball darrere de tot l’equip, és una de les principals explicacions del canvi de cara d’un equip que patia en aquest aspecte la temporada passada. El fet de no rebre gaires gols, especialment a casa, és la clau principal per intentar fer un gran final de temporada\nCatalunya Amateur prepara la fase final El migcampista escapulat Guzman entra en llista de la selecció prèvia de la Copa de Regions UEFA Àngel Garreta\nL’Europa viu aquesta temporada un doble èxit: el que està protagonitzant el seu Primer Equip dins la zona alta de Tercera Divisió i el que, paral· lelament, representen alguns jugadors defensant la samarreta de Catalunya Amateur. El combinat del Principat està preparant aquests dies la fase final de la Copa de Regions UEFA, competició que disputa per primera vegada i on un escapulat, Rovira, ja forma part de la història en ser el primer català en marcar un gol oficial internacional amb una selecció del país. Va ser a Ucraïna, en la fase de grups intermitja que va classificar l’equip dirigit per Toni Almendros per la gran fase final. Actualment, el combinat prepara un amistós internacional a\nIrlanda, com a retorn de la visita que va fer un combinat del país nord europeu fa uns mesos en duel disputat a la Nova Creu Alta de Sabadell.\ncompetició tan singular com a la vegada poc coneguda -tot i que molt interessant- com és la ‘CRU’, la Copa de Regions.\nCom a novetat en clau gracienca hi figura la convocatòria de Carlos Guzman, qui es va estrenar amb Catalunya en un amistós disputat al CAR de Sant Cugat contra el Llagostera de Segona B (0-0 final). Guzman va jugar la segona part. Per la seva banda, Cano i León, que repetien convocatòria, ho van fer al primer temps, saltant d’inici amb l’onze. Acompanyant aquest article figuren quatre imatges d’aquest duel.\nTal com figura en el requadre inferior, enguany fins a sis jugadors de l’Europa han arribat a ser cridats per Toni Almendros per participar ja sigui de convocatòries d’entrenament o de partits oficials estatals i/o europeus. Una bona prova de la qualitat dels futbolistes del club gracienc que, al costat d’altres equips de nivell i rivals en la lluita per la zona alta de la lliga com Olot i Cornellà, és dels clubs que més futbolistes aporta a cada llista.\nEl soci i aficionat europeista té enguany un doble motiu d’orgull: el del club del seu cor i la participació activa en la representació del seu país, encara que sigui a nivell amateur i encara que sigui en una\nLa fase final de la Copa de Regions UEFA es disputarà la darrera setmana del mes de juny en una seu encara per determinar -tot i que és segur que Catalunya jugarà a l’estranger-. L’Escapvlat estarà atent\nFins a sis convocats europeistes en una temporada màgica Durant la present temporada, l’Europa ha estat protagonista indiscutible de la Selecció Amateur. No només pel gol històric de Rovira participant oficialment al vell continent, sinó també pel número de jugadors que ha arribat a aportar en entrenaments i convocatòries. La història recent del combinat que representa el nostre país no s’explica sense parlar de\nl’Europa. En aquest curs, fins a sis jugadors han participat d’una convocatòria (Rovira, Ivan Álvarez, Cano, Mañosa, León i Guzman). Entre tots ells, només Cano, com a central indiscutible de Catalunya, ha repetit en totes les convocatòries i ha participat en tots els partits, fases locals i intermitges europees amb la samarreta de la selecció\nEntrevistes, reportatges, les millors fotos i l’actualitat del club a: ceeuropa.cat\nEn una sola paraula: Compromís El Femení A no vol sorpreses i busca l’ascens a Segona Divisió, categoria perduda l’any passat\nÉs el futbol menys fàcil i també el menys valorat. Tot i que el món, sortosament, cada vegada evoluciona més a no discriminar entre homes i dones, val a dir, però, que el gènere femení ho té encara complicat en el món de l’esport, com en tants altres àmbits de la vida. En el futbol en especial, la pràctica en femení del joc de la pilota té unes connotacions especials. La immensa majories d’esportistes del país no cobren, ni cobraran mai, per dur a terme la seva passió, per moltes glòries que puguin aconseguir pel seu club. De vegades ni tan sols a la Superlliga, on es poden guanyar la vida un número limitadíssim de jugadores i durant un temps molt determinat. Practicar el futbol de forma amateur no és el mateix en homes que en dones. Les especials dificultats de l’esport femení marquen i afecten al\ndesenvolupament d’aquest esport, més en un terme psicològic, de motivació i constància que no pas resultadista. Serveixi tota aquesta llarga reflexió per valorar la temporada que està realitzant el Femení A del Club Esportiu Europa. Després de moltes temporades al segon esglaó de l’elit futbolístic femení, l’antiga Lliga Nacional, denominada des de fa dos anys com Segona Divisió, l’equip va haver d’afrontar l’estiu passat un canvi de xip molt important, assumint el descens de categoria i tornant a competir a nivell territorial català. Davant les regnes de la ‘nau mare’ del futbol femení gracienc es va col·locar Carlos Navas, acompanyat de Juan Rodríguez com preparador físic i Tomás Casasola com ajudant i entrenador de porteres. Un grup d’entrenadors joves però altament dedicats. Des de la direcció esportiva, encapçalada per Jordi Vela, es va apostar per una doble formació d’equip:\njugadores actuals de l’Europa, que van assumir el descens però van mantenir intacte el compromís i noves sumes, algunes d’elles com a retorn de vells i importants noms: Ana Castellano, Sango, Tània i Irene, que tornen a vestir la samarreta escapulada i la defensen amb la mateixa passió que abans. Tots aquests ingredients han desenvolupat una deliciosa recepta esportiva, clau de l’èxit de l’equip, que sota el modern lema (en forma de coixinet de Twitter) “#camidenacional” s’ha conjurat per tal que el trànsit de l’equip per les categories territorials duri, amb prou feines, una única temporada. Actualment l’equip marca la zona d’ascens a Segona Divisió i camina amb pas ferm i prou distància de punts respecte les rivals per creure que el camí acabarà per apropar l’objectiu final a Gràcia: tornar a una categoria que per història del futbol de casa nostra no s’hauria d’haver perdut mai\nDiferents fotografies de la temporada (autor: Josep Maria Clemente).\nLES FITXES DELS PARTITS DEL PRIMER EQUIP (des de la darrera publicació de L’Escapvlat) Lliga · J20 · Estadi Nou Sardenya · (20/01/13) · 1.225 espectadors · EUROPA 2 - TERRASSA 0 EUROPA: Rafa Leva, Édgar, Víctor Duran, Cano, León, Javi Lara, Camacho, Valderas, Óscar Muñoz (Rovira, 79’), Guzman (Alberto, 82’) i Diego (Romero, 72’). TERRASSA: Miguel Ángel, Mario, Barriendos (Alberto Garcia, 45’), Roca, Céspedes (Joan Roig, 57’), Molist, Fran Grima, Pugui, Álex Fernández, Ramon Suàrez (Vinuesa, 65’) i Montoro. ÀRBITRE: Francisco Javier Pazo Mora (Baix Llobregat). TARGETES: Grogues a Óscar Muñoz (Europa) i a Mario, Ramon Suàrez i Alberto Garcia (Terrassa). GOLS: 1-0 (Diego, 52’); 2-0 (Óscar Muñoz, 68’). Lliga · J21 · Mpal. La Devesa · (27/01/13) · 400 espectadors · RAPITENCA 1 - EUROPA 0 RAPITENCA: Raúl, Yélamos, Julio, Bertomeu, Teixidó (Ferran, 64’), Callarisa (David López, 73’), Alexis, Munta, Barru (Zambrano, 53’), Miguel i Javi Ramos. EUROPA: Rafa Leva, Édgar, Víctor Duran, Cano, León, Javi Lara, Camacho, Valderas, Óscar Muñoz (Epitié, 65’), Guzman (Delmàs, 80’) i Diego (Rovira, 68’). ÀRBITRE: Miguel Ángel Pérez Cabaleiro (Vigo). TARGETES: Grogues a Teixidó i Munta (Rapitenca) i a Rafa Leva -dues i expulsió minut 93-, Édgar -dues i expulsió minut 83- i Diego (Europa). GOLS: 1-0 (Javi Ramos, 70’). Lliga · J22 · Estadi Nou Sardenya · (03/02/13) · 820 espectadors · EUROPA 1 - VILASSAR DE MAR 0 EUROPA: Eloi, Aitor Torres, Víctor Duran, Cano, León, Javi Lara (Alberto, 88’), Valderas, Óscar Muñoz (Epitié, 68’), Guzman, Rovira (Camacho, 76’) i Diego. VILASSAR DE MAR: Imanol, Adri, Uri, Barry, Marc, Navarro (Uri Martín, 69’), Edu, Urbano (Aitor, 13’), Àlex, Youssef i Luque (Quim Solano, 50’). ÀRBITRE: Héctor Robas Bondia (Baix Llobregat). TARGETES: Grogues a Aitor Torres, Cano, Valderas, Óscar Muñoz i Diego (Europa) i a Marc i Quim Solano (Vilassar de Mar). GOLS: 1-0 (Cano, 32’). Lliga · J23 · Mpal. Can Rosés · (10/02/13) · 200 espectadors · RUBÍ 0 - EUROPA 1 RUBÍ: Plancheria, Oriol Dot, Kiki (Eros, 88’), Roger (Adri Hernández, 81’), Gallar (Adri Díaz, 81’), Javi Sánchez, Baby, Raventós, Blanchart, Joshua i Molina. EUROPA: Rafa Leva, Aitor Torres, Víctor, Cano, León, Ivan Álvarez, Guzman, Valderas, Camacho (Mañosa, 90’), Rovira (Diego, 75’) i Epitié (Óscar Muñoz, 83’). ÀRBITRE: Ruben Mancera Antón (Maresme). TARGETES: Grogues a Javi Sánchez i Baby (Rubí) i a Aitor Torres i Rovira (Europa). GOL: 0-1 (Rovira, 25’).\nVols tornar a llegir els 35 periòdics anteriors de L’Escapvlat? Entra a la pàgina web oficial del club i podràs accedir mes a mes al rotatiu mensual. També podràs llegir-lo online o descarregar-lo en PDF i guardar-lo al teu ordinador.\nUn europeista a la Premier League [Redacció] · Uns quants europeistes van estar molt pendents d’un jugador en el partit Stoke City - Wigan de la Premier League. El motiu, l’estrena de l’exescapulat Roman Golobart en partit oficial de la màxima competició de lliga a Anglaterra. ‘Golo’ va sortir d’inici a les files del Wigan que dirigeix el també català Robert Martínez. Va jugar els 90 minuts i va complir, als seus 20 anys, un somni per a qualsevol jugador.\nGolobart, format al futbol base de l’Espanyol i, en la seva darrera etapa a Catalunya, a les files del CE Europa. A casa nostra va prendre part de la Divisió d’Honor juvenil i, posteriorment, va donar el salt al Juvenil A, convertintse, rere el mite dels anys 20, Antonio Alcázar, en el segon jugador més jove de la història en jugar amb el Primer Equip en un partit oficial de lliga. A la vegada, mentre militava a l’Europa, Golobart va arribar a jugar oficialment a la selecció espanyola sots’17, convertintse en el primer jugador de la base escapulada en fer-ho.\nUns dies després de debutar amb el Wigan a la ‘Cup’ d’Anglaterra, el dimarts 29 de gener va arribar el moment més esperat per Golobart. El jove defensa, que en la seva aventura a l’estranger ha estat cedit prèviament a l’Inverness CT i al Tranmere Rovers, sembla ara haver-se consolidat dins l’equip ‘Youth’ del Wigan -els reserves de l’equip i on es preparen els més joves- i apunta maneres per, qui sap si algun dia, consolidar-se plenament a la Premier. És fort, corpulent i contundent, un perfil de central idoni per aquesta lliga i té només 20 anys, és a dir, tota una carrera per davant. És història de l’Europa Amb només 16 anys, 8 mesos i 9 dies, Roman Golobart (nascut el 21 de maig de 1992) va debutar amb el Primer Equip de l’Europa en partit de competició de lliga a nivell estatal. Per poc temps, Golobart no ocupa el primer lloc de la llista. Segons expliquen els arxius disponibles de tota la història documentada del club, Antonio Alcázar, un dels mites més\ngrans de l’europeisme, potser el que més després de Manel Cros i Joan Bordoy, va fer-ho amb 16 anys 6 mesos i 10 dies, neixent un 10 de maig de 1902 i debutant un 20 de novembre de 1918. Per darrere de ‘Golo’\nfigura un altre mite no només de l’Europa sinó del futbol mundial: Antoni Ramallets (nascut el 4 de juny de 1924), que va debutar amb l’Europa el 8 de novembre de 1942. Posteriorment, Ramallets es\nva consagrar com a porter al FC Barcelona i a la selecció espanyola. De fet, a ‘Can Barça’ encara el recorden com el millor porter de la seva història. Va ser un valor de la sempre important base gracienca\nLa lliga escolar de pares, en marxa [Redacció] · Al marge de la que és la tradicional lliga escolar dels més menuts de la casa, els pares i mares dels alumnes també tenen protagonisme des d’ara fins a final de temporada amb la seva pròpia lliga.\npassat i present de la família europeista es van retrobar sobre la gespa, amb la presència del net de l’exentrenador escapulat Josep Monfort, a la foto amb el president De Bode hi figuren els dos fills de Monfort.\nUna forma divertida i participativa que amplia la també popular lliga d’aficions. La setmana passada es va disputar la primera jornada d’aquest campionat\nLa lliga de pares i mares és una iniciativa que va impulsar fa uns pocs anys la direcció esportiva de l’Escola de Futbol, encapçalada per Xavier Lucas. Una forma divertida i participativa d’involucrar els responsables dels més menuts de la casa en els valors de l’esport i en els beneficis de l’activitat física. Una lliga que cada vegada té mes entitat\nQuatre equips de familiars dels alumnes de l’escola han començat la lliga de pares i mares amb amplis marcadors i diversió assegurada en partidets de futbol 7. Dóna també la casualitat que\nCalendari europeista de la penya Torcida Escapulada [Redacció] · Els socis i també aficionats del CE Eu-\nropa ja poden guiar-se al llarg de l’any 2013 amb un calendari del club, confeccionat per la penya Torcida Escapulada. En el mateix es poden trobar, a banda de referents festius, diverses imatges de la llarga història de l’entitat. D’edició limitada, es pot trobar al Nou Sardenya a la venda en dies de partit del Primer Equip Dins en els actes dels 10 anys de la Torcida Escapulada, la penya més jove de l’Europa ha confeccionat un calendari per l’any 2013. Segons el seu president Oleguer Olivé “el calendari, a banda de commemorar la dècada de vida de la penya, ens servirà per finançar un més que possible desplaçament, en cas de play-off, vist com va l’equip enguany”. El calendari repassa els\nmés de 100 anys de la història del club a través de les fotografies que acompanyen cada mes de l’any i per tant, tots els europeistes podran fer un repàs de la llarga trajectòria de l’Europa. La junta directiva de la Torcida Escapulada va decidir que, per tal que tothom en gaudeixi, no s’havia de fer un calendari amb fotografies només dels deu anys de la penya, sinó que ho volia compartir i obrir a tots els europeistes. Així doncs veurem instantànies del primer equip fotografiat de la història, dels gloriosos anys 20 o de les Copes Catalunya entre molts altres èxits. Com és obvi la edició es bastant limitada, i ja en els darrers partits a casa se’n van vendre moltes unitats entre els aficionats\nEntrega dels premis del concurs de dibuix de Nadal [Redacció] · Tal com és habitual, les millors postals de Nadal que han dibuixat els alumnes de l’Escola van rebre el seu reconeixement públic. Els menuts guanyadors van tenir protagonisme en el partit del Primer Equip contra el Terrassa. Primer amb una foto amb l’onze inicial i posteriorment rebent un regal per la seva originalitat. La foto de família va tancar el cercle del reconeixement als mèrits artístics d’aquests joves.\nEls guanyadors de l’edició d’enguany són: *Gerard Carulla - (nascut l’any 2002) * Miquel Escalona - (nascut l’any 2005) * Eloy Lavilla - (nascut l’any 2004) * Simon Palazzi - (nascut l’any 2001) * Mario Martínez - (nascut l’any 2006) * Roc Escolar - (nascut l’any 2006) * Cesc Torregrosa - (nascut l’any 2007) * Arnau Soriano - (nascut l’any 2007)\nJoan Bordoy, el porter de l’Europa Any 1907. Un grup de joves amants del futbol es reuneix en un dels bancs de pedra que aleshores hi havia al Passeig de Sant Joan amb el carrer Provença. Tenen la il·lusió de crear un club de futbol més potent, ja que tots provenen de petites penyes i d’equips de la Vila de Gràcia i volen federar-se per jugar partits oficials. En diverses d’aquelles reunions improvisades, els acompanya un marrec de nou anys que òbviament participa com a espectador. Feia poc menys de quatre anys que havia arribat amb els seus pares de Mallorca; el seu nom era Joan Bordoy i sense adonar-se estava assistint al naixement del club de la seva vida: el Club Esportiu Europa. Aquells nois del banc del Passeig de Sant Joan aconsegueixen després de molts entrebancs el seu objectiu, i la temporada 1909-1910 s’inscriuen a la Segona Categoria del Campionat de Catalunya . També inscriuen un equip infantil, per a que juguin en millors condicions marrecs com aquell. El nostre protagonista agafa estima al nounat club i comença a jugar en aquest equip infantil. La temporada 1911-1912 queden campions al derrotar per un contundent 7-0 a l’Internacional i Bordoy, tot i no jugar la final, el trobem en diverses alineacions jugant... de mig centre!. En aquesta posició però va durar poc. La seva gran alçada i la seva estilitzada figura el feien ideal per la posició de porter, i a tot això cal afegir també que els metges el van aconsellar per la seva bona salut, que no realitzés grans esforços físics. Per tant, va provar sort sota els pals, on ‘en teoria’ i segons els paràmetres d’aquells temps, no calia tan bona forma física. La temporada 1914-1915 debuta amb el primer equip tot i que alterna la titularitat amb Colet , i es retroba amb Vicente Martínez, Bonaventura Pelaó i d’altres que havia conegut en el mític banc del Passeig de Sant Joan. L’equip frega l’ascens a la Primera Categoria, aquesta temporada i la següent, però l’Atlètic Sabadell i el Terrassa respectivament ho impedeixen en les promocions d’ascens.\nPoc a poc Bordoy es va consolidant a la porteria de l’Europa, de totes maneres ell no abandona el seu ofici d’ebanista i no ho farà mai, malgrat els nombrosos èxits que l’esport li donarà al llarg de la seva carrera futbolística. No va voler fer-se professional, ell jugava a futbol per l’amor a aquest esport i al Club Esportiu Europa. Fins i tot sense jugar a la màxima categoria, el 17 de maig de 1917 defensa la porteria de Catalunya, en un partit contra el FC Barcelona i dos anys després i més concretament el 25 de maig de 1919, torna a ser titular amb la selecció catalana.\ncompetició, el rival era l’Sporting de Gijón, a l’anada l’Europa va guanyar per 3-2 i el partit de tornada a terres asturianes es presentava difícil. Faltaven pocs minuts per finalitzar i en El Molinón el marcador reflectia empat a un, quan Artisus comet penal a Arcadio. Bordoy, sota\nperdent en el temps és com l’Athletic va aconseguir aquest gol. En aquells anys el futbol del nord es basava en un futbol rude, físic, fort, amb entrades al límit del reglament. Aquest estil que amb el temps, afortunadament, s’ ha anat perdent, el representava el seu davanter centre titular,\nEl diumenge 15 de juliol del 1928, el club li rendeix un segon homenatge, aquest diríem que més definitiu, i ho celebra amb la disputa d’un partit entre l’Europa i una selecció de jugadors de la màxima categoria del Campionat de Catalunya. De totes maneres, Bordoy no es deslliga del club, ja que l’entitat li ofereix el càrrec de coordinador del futbol formatiu (els segons i tercers equips), que no dubta en acceptar. La temporada 1929-1930, amb la marxa de l’entrenador austríac Heinlein, agafa les regnes del primer equip i entrena a Primera Divisió. L’ equip salva la categoria de manera miraculosa a l’última jornada i en el Campionat de Catalunya es queda tercer. El següent curs (1930-1931) va ser una temporada plena d’entrebancs, on ja es va iniciar amb una gira “maleïda” per el nord d’Europa (ja explicada en un article a ceeuropa.cat) i que va culminar amb el descens de la Primera Divisió i la gairebé desaparició del Club.\nLes temporades 1917-1918 i 1918-1919 s’aconsegueixen dos ascensos, que situen l’Europa a la màxima categoria del futbol català. És amb aquests dos ascensos que el club tanca una etapa, que podríem dir com formativa o d’inici, i dóna pas a una altra d’èxits i consolidació del projecte que el gran mecenes Joan Matas havia iniciat el 1916. Un cop assolida la màxima categoria, l’Europa, amb la base de l’equip dels ascensos, millora la qualitat de la plantilla amb dues incorporacions bàsiques: el migcampista Pellicer del Martinenc i Manel Cros del Júpiter, la gran llegenda de tots els temps pels escapulats. De totes maneres, la columna vertebral de l’equip estava formada per jugadors que havien sortit del planter i que al seu torn havien sortit dels incomptables partits que es jugaven a les places de la Vila de Gràcia. Així doncs trobem que Bordoy, Serra, Pelaó i Alcázar eren graciencs (ja fos de naixement o d’adopció de ben petits) i sentien l’Europa com seu, ja que portaven molts anys defensant els seus colors. Bordoy però, va tenir, igual que Cros amb Samitier, una ombra molt potent que el va tapar i aquesta no era una altra que la del mític Ricardo Zamora. De no ser per la figura de “El divino”, no és gens agosarat dir que el nostre porter hagués tingut més oportunitats amb la selecció catalana i qui sap si amb la d’Espanya. Bordoy era molt bo, però Zamora era... Zamora. L’any 1922-1923 l’Europa guanya el Campionat de Catalunya, fet que li dóna accés a la disputa del Campionat de Copa d’Espanya. A les semifinals d’aquesta darrera\nDesprés del partit es celebrava un banquet en el restaurant la Pàtria. La temporada 1926-1927 pateix una lesió al turmell de la qual mai acabarà de recuperase del tot i perd la titularitat en favor de Florenza. Finalment a la següent campanya i veient que no millorava de la lesió, decideix penjar els guants.\npals, espera el llançament, però el gran centrecampista asturià Meana envia la pilota fora. El joc continua i el nostre porter és insistentment requerit per un espectador que li demana que faci especial atenció a una petita piloteta de paper, situat prop d’on era ell. Eren diners i Bordoy concentrat en el joc i fent honor a la seva esportivitat, va ‘xutar’ fora del camp aquell més que suposat suborn. Poc després Julià feia el 1-2 que donava el passi a la final. La final era contra l’Athletic Club i en Bordoy va tenir un paper molt destacat. Com tothom sap l’Europa va perdre per 0-1, tot i haver dominat tot el partit i haver disposat de moltes ocasions de gol. Els bascos prou en van tenir amb una acció de contraatac, per marcar el gol que els donaria el títol. Però el que poder s’ha anat\nanomenat Travieso. Una entrada brutal d’aquest últim sobre Bordoy el va deixar mig estabornit fins el punt que el porter es va desmaiar. Tot i recuperar-se, en Bordoy va estar durant uns minuts una mica ‘grogui’, fet que li va impedir atrapar la pilota en una centrada sense perill, acció que va aprofitar Travieso per marcar el gol del triomf. Fidel als colors europeistes, refusava una temptadora oferta del Racing de Madrid (equip ja desaparegut) que li oferia 16.000 pessetes de l’època, casa i feina. Torna a jugar amb Catalunya per tercera i última vegada, aquest cop contra l’Espanyol el 16 de març de 1924. Cal destacar també que el mes de setembre d’aquest mateix any, el club li fa un partit d’homenatge que disputarien l’ Europa i el Sants.\nNomés una gran estima a l’Europa i a l’esport podien fer suportable aquell any tan dolent i calamitós. Després de tot això i veient la desfeta a nivell institucional, esportiu i social, es desvincula totalment del futbol i passa a ser un espectador més. Finalment el 12 d’octubre de 1972 traspassa, enduent-se a la tomba una bandera escapulada. Bordoy va ser un dels pocs jugadors que va desenvolupar tota la seva carrera futbolística íntegrament a l’Europa. Va començar en un banc de pedra de Gràcia i va arribar a una final de Copa d’Espanya i a entrenar a aquell equip a Primera Divisió... i tot amb el club que ell va veure néixer i créixer. Un fet avui dia gairebé de ciència-ficció. I és que Joan Bordoy, va ser, és i serà, el Porter, en majúscula, del CE Europa\nL'Escapvlat · Número 36 · Febrer 2013


Punt i final a les Festes Majors de Massamagrell\nDesprés de 15 dies plens d’activitats, ahir diumenge 30 de setembre, el municipi de Massamagrell donava per finalitzades les seues Festes Majors de 2018.\nAquesta última setmana han tingut lloc els actes religiosos, començant el dilluns amb la festivitat de la Verge del Rosari, patrona de Massamagrell, continuant el dimarts amb el dia de la Inmaculada Concepción, el Santíssim Crist del Consol i de l’Empar el dimecres, i finalment la festivitat de Sant Joan Apòstol i Evangelista, patró de Massamagrell, celebrada el dijous.\nA més de les cercaviles, misses i processons en el seu honor, també s’han realitzat durant les vesprades castells inflables i espectacles d’animació per als més xicotets i a les nits, monòlegs, musicals i el concurs de playbacks, que ha celebrat enguany la seua XVIII edició.\nEl cap de setmana va arribar el divendres amb la tradicional torrà en el carrer, on van participar quasi 3.000 persones, i amb la posterior actuació de l’orquestra Montecarlo. Els Festers de Sant Joan van optar enguany per organitzar diversos actes el dissabte, celebrant així la cavalcada infantil i el musical “El Reino del León” a la vesprada, i el musical “2 atrevidos trasvestidos” de nit per al públic adult. Ahir diumenge, el dia de la bici i el ball de plaça, a càrrec de l’Associació Cultural Folklòrica Massadansa, van posar el punt final a aquestes setmanes de festes.\n“Estem molt satisfets amb el resultat d’enguany, han sigut dies on s’ha vist gaudir a la gent de Massamagrell. Són dies que passen molt ràpid després d’estar diversos mesos treballant en la seua organització perquè tot isca com està previst, per açò vull agrair la labor de les Filles de Maria, els Festers de Sant Joan, la Penya Taurina, Massadansa i totes les confraries, així com a totes les persones que s’han vist involucrades i han col·laborat d’alguna manera en les festes.”, comenta el regidor de Festes, Paco Gómez.\n“Vull felicitar i donar les gràcies a totes i cadascuna de les agrupacions, associacions i veïns col·laboradors que han treballat enormement i han aconseguit que les Festes Majors de Massamagrell s’hagen desenvolupat sense cap incidència. És tot un èxit aconseguir que gran part del poble participe en tot moment i se senten part de la festa, aqueixa és la postura que em transmet la ciutadania. ”, exposa l’alcalde, Pep Galarza.\nMassamagrell presenta la samarreta de les Festes Majors 2018\nAhir, dilluns 16 de juliol, l’alcalde Pep Galarza i el regidor de Festes, Paco Gómez presentaren el disseny guanyador de la 4ta edició del Concurs de Disseny de la Samarreta de les Festes Majors de Massamagrell, junt amb el seu…\nAlaquàs pública el llibre de festes majors\nAlaquàs ha publicat ja el Llibre de Festes Majors 2015, una publicació que es pot descarregar i consultar en la pàgina web de l’Ajuntament d’Alaquàs www.alaquas.org i que recull la programació de festes, que s’iniciarà enguany el divendres 28 d’agost…\nEtiquetas: Ajuntament massamagrell Ayuntamiento de Massamagrell Festes majors de massamagrell Massamagrell orquesta montecarlo pep galarza Verge del rosari\n348 personas solicitan participar en las pruebas de selección para trabajar en el Ayuntamiento de Massamagrell


Va de teca: Fleca el Maia\nEl Maia és una fleca principalment, tot iq ue també hi fan productes alguns productes de pastisseria. Tenen dos locals cèntrics a Figueres on disposen de servei de cafeteria, també hi fan dinars de menú o plat combinat i venen productes a la fleca. Elaboren una gran diversitat de pans, de nous, de Tramuntana (bonissim aquest), integral, d'espelta, de cereals, entre altres.\nDe pastes també n'hi ha per triar: napolitanes de xocolata i crema, croisants de xocolata a dins o de recobriment, magdalenes variades, ensaïmades i altres productes dolços i salats que tan bé de gust venen ja sigui per esmorzar o berenar.\nUna bona cosa són les ofertes que fan, per exemple ara tenen la de dos croisants per 1'10 euros. Ja sabeu que m'encanten els croisants així que ahir vam decidir comprar-ne per a l'esmorzar.\nDe pes aquest feia uns 50 g., menys pes que la majoria de croisants, que solen fer entre 65 i 80 grams. La textura és esponjosa, però sense capes. La pega és que li noto un regust a farina extrany al croissant que no m'acaba de convèncer. Al seu cim porta com un sucre de llustre però amb un toc brillant que fa embellir el croissant.\nEn definitiva, seguirem provant (de fet aquest ja l'havíem tastat anteriorment) i buscant un bon croissant, perquè de croissants se'n fan arreu però d'aquells que dius ole quin croissant costa molt :)\nTags: croissant, esmorzar, Figueres, fleca, flequers


Girona comença les obres per reconvertir un tram del carrer Riu Freser en una plaça - Empordà\nGirona comença les obres per reconvertir un tram del carrer Riu Freser en una plaça\nEls treballs duraran cinc mesos i tindran un cost de 140.000 euros\nACN | Girona 17.07.2020 | 06:30\nGirona comença les obres per reconvertir un tram del carrer Riu Freser en una plaça Ajuntament de Girona | ACN\nL'Ajuntament de Girona ha començat les obres per reconvertir un tram del carrer Riu Freser en una plaça. Els treballs permetran eliminar el tram d'asfalt que separa les places que, de fet, ja hi ha a banda i banda i unificar tot l'espai en una de sola. Les obres, que costen uns 140.000 euros, duraran cap a cinc mesos i tiren endavant gràcies a l'acord entre el consistori i l'associació de veïns del barri de Pla de Palau-Sant Pau, que reclamaven un espai d'esbarjo a la zona. D'aquesta forma, els cotxes desapareixeran en aquest tram i també els aparcaments que hi ha.\nEl tinent d'alcaldia i regidor d'Urbanisme, que al seu torn també ho és del barri, Lluís Martí, destaca que l'actuació va en la línia de prioritzar els vianants per davant el vehicle privat allà on sigui possible. "És un barri molt congestionat, on cal guanyar espais de relació i convivència, que siguin també un petit pulmó per als veïns", diu Martí. I hi afegeix: "Aquesta reconversió del carrer en plaça aprofitarà aquest punt molt més espaiós de la trama urbana habitual en el barri, i amb les obres no només guanyarem espai per a vianants sinó que també guanyarem seguretat viària".\nEl nou indret comptarà amb espais verds, espais de pas i jocs infantils. A més, aquest punt ja compta des de fa mesos amb una estació de la Girocleta. Pel que fa als contenidors, aquests es traslladaran a una ubicació propera i més adient, un cop s'hagi transformat el vial en una zona d'ús per a vianants.\nUn altre dels objectius d'aquesta actuació és millorar la seguretat viària de la zona, ja que les cruïlles formades pels carrers Sant Isidre i Freser i Santiago i Freser són un dels punts del barri on es produeixen més accidents. La reforma s'estendrà a les cantonades properes al tram del carrer del Riu Freser, que s'ampliaran per aconseguir una pacificació del trànsit de vehicles i per garantir un accés i itinerari còmode, adaptat i segur pels vianants.\nL'empresa adjudicatària del contracte ha estat Aglomerats Girona SA per un import de 141.045,98 euros (IVA inclòs) i està previst que les obres durin cinc mesos.


Una formació policial congrega una quarantena d'agents al polígon de Poblenou - Calella Comunicació\nUna formació policial congrega una quarantena d’agents al polígon de Poblenou\nEls agents es formen periòdicament per millorar les seves habilitats. (Foto: Ajuntament de Pineda)\nDurant el dia d’avui s’han vist molts cotxes de policia al polígon industrial Mas Roger de Poblenou. El motiu és que diverses policies locals estan fent una formació sobre intervenció d’ordre públic a la nau de l’antiga empresa Gallostra.\nHi participen 45 agents de diversos rangs de les policies locals de Pineda de Mar, Malgrat de Mar, Lloret de Mar, Blanes i Santa Coloma de Gramenet. Durant la tarda s’han fet simulacions pràctiques per tal d’exercitar als agents en diferents tipus de situacions que els poden posar a prova.\nEls agents han fet simulacres grupals d’actuacions. (Foto: Ajuntament de Pineda)\nNo és la primera vegada que es fa una formació policial a la mateixa nau; diversos cossos l’han escollit per fer pràctiques. L’any passat, el Sindicat Unificat de Policia (SUP) també va organitzar una formació antiterrorista per policies locals, Mossos d’Esquadra, Policia Nacional, Guàrdia Civil i Ertzainza. També unitats de l’exèrcit han instruït a policies. A vegades també hi participen unitats canines per entrenar als gossos.


La salut emocional dels infants i adolescents en temps d’incertesa – ferSalut\nHomeInfantsLa salut emocional dels infants i adolescents en temps d’incertesa\nLa salut emocional dels infants està determinada tant per la qualitat de les relacions íntimes que els envolten com per l’entorn, i ara, pel context vivencial que estem passant, poden sorgir certes dificultats en la regulació emocional i conductual tant en infants com en adolescents.\nL’enyorança, la por, la frustració, la tristesa, l’enuig, l’alegria… són sentiments i emocions que sorgeixen de manera natural en tots els infants i adolescents.\nDavant una situació de crisi com la que estem vivint, cal informar els infants de manera clara, sense mentir-los i anar resolent els dubtes que vagin sorgint. Al mateix temps, transmetre’ls seguretat en el control de la situació serà fonamental perquè no s’angoixin.\nPosar nom a les emocions els ajuda a entendre-les i, ja des de ben petits, els ensenya una habilitat per a tota la vida i, ara, els ajuda a adaptar-se (gestionar les emocions) i entendre’s millor a ells mateixos. Parlar del que passa i com els fa sentir, ajudar-los a expressar-se compartint sentiments, en aquests moments és fonamental.\nMantenir contacte amb les amistats i familiars a través del telèfon o videoconferència els ajudarà a no trencar la comunicació amb el seu entorn habitual, per mitigar la situació d’aïllament social.\nSabem que els infants necessiten rutines. Fixar uns horaris tant d’activitats lúdiques com de caire educatiu, així com activitats en família i altres individuals els dona seguretat. No hem d’oblidar de mantenir i anar establint uns límits, sempre amb amor i respecte, que seran el marc de referència per una convivència familiar positiva.\nTot i això, sempre que hi hagi una situació emocional que estigui perdurant massa, us preocupi i no millori cal posar-se en contacte amb un professional de la salut.\nMolts infants ens han sorprès amb la seva capacitat d’adaptació i la nova situació els ha ajudat a desenvolupar una mica més la seva salut emocional i la seva capacitat de resiliència.\nCal no perdre de vista que tenim una gran oportunitat per viure i gaudir del temps compartit amb els nostres fills i filles. Podem fomentar un bon ambient, explicant què esperem d’ells amb claredat (sent realistes amb allò que demanem) i dedicant un temps de qualitat exclusiu per cadascun/a dels fills/es, escoltant-los activament i preguntant què tenen ganes de fer.\nJosé Pérez i Alícia Portella, Infermer/a pediàtrica Atenció Primària Vallcarca-Sant Gervasi / Twitter:@aprimariavsg\nRecursos per a gestionar emocions en infants i adolescents:\nActivitats i recursos per a infants:\nRecursos de salut mental comunitària: