Imad-ad-Din Zengi I - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nImad-ad-Din Zengi I\n(S'ha redirigit des de: Zengi)\nAbu-l-Mudhàffar Zankí ibn Aq-Súnqur ibn Abd-Al·lah al-Atàbak al-Màlik al-Mansur Imad-ad-Din —àrab: أبو المظفر زنكي بن آقسنقر بن عبد الله الأتابك الملك المنصور عماد الدين, Abū al-Muẓaffar Zankī b. Aq-Sunqur b. ʿAbd Allāh al-Atābak al-Malik al-Manṣūr ʿImād ad-Dīn—, més conegut simplement com a Imad-ad-Din Zengi I (c. 1085 - 14 de setembre 1146) va ser atabeg de Mossul, Alep, Hama i Edessa i fundador de la dinastia dels zengites, a la qual va donar el seu nom.\n(ar) عماد الدين زنكي\n14 setembre 1146 (58/59 anys)\nZamarud Khatun (en)\nNur al-Din Mahmud, Saif al-Din Ghazi I, Qutb-ad-Din Mawdud\nAk Sunkur al-Hadjib\n2 Conflicte amb els croats i romans d'Orient\nEl pare de Zengi, Aq-Súnqur al-Hàjib, que fou governador d'Alep en temps de Màlik-Xah I (1085), va ser decapitat per traïció el 1094, i Zengi va ser criat per Kerbogha, l'atabeg governador de Mossul. Segons la llegenda dels croats, la mare de Zengi va ser Ida de Formbach-Ratelnberg, que fou capturada durant la croada de 1101 i presa en un harem. El 1101, Ida tenia 46 anys, i com Zengi va néixer el 1085, i el seu pare va morir en 1094, no és factible.\nMalgrat els freqüents canvis d'atabeg de Mossul, Zengi va restar allí i el 1113 va participar en la campanya contra els croats d'Ak Sunkur al-Bursuki. Va estar a punt de conquerir Tiberíades amb els seus homes. L'any següent va participar en l'expedició organitzada per Ak Sunkur al-Bursuki contra l'emir Ilghazi I ibn Ortuk al que va sotmetre, i després contra el comte d'Edessa, on va haver d'aixecar el setge. Quan al-Bursuki va caure en desgràcia i el sultà li va retirar els seus comandaments (1115 a 1119), Zengi va restar a Mossul i va servir al nou atabeg, Juyush Beg.\nDesprés d'una afortunada expedició contra els mazyàdides de Dubays ibn Sàdaqa, fou nomenat governador de Bàssora per compte d'Ak Sunkur al-Bursuki (ara altra vegada governador de Mossul) on va reprimir la revolta del califa abbàssida al-Mústarxid al que va derrotar a Wasit, prop de Bagdad, el 1126. El califa es va fer fort a Bagdad i el sultà seljúcida va posar setge a la ciutat el gener del 1127. L'arribada de les tropes de Zengi va permetre al sultà d'intentar prendre d'assalt la ciutat però el califa, que havia fet el mateix raonament, va capitular. Poc després el sultà el va nomenar Zengi el seu delegat a l'Iraq com a governador i shihna (governador militar) de Bagdad (abril de 1127), i a la mort a Rahba (potser enverinat quan planejava rebel·larse contra el sultà) de Masud ibn al-Bursuki (que el 26 de novembre de 1126 havia succeït al seu pare Ak Sunkur, assassinat pels ismaïlites), Zengi va rebre els seus governs de Mossul (de fet Mosssul i part del Diyar Bakr, Diyar Mudar i Diyar Rabia) i d'Alep (aquest darrer Ak Sunkur l'havia adquirit el 1125) si bé va perdre el govern de l'Iraq i el càrrec de shihna de Bagdad. Segons Ibn al-Athir foren els habitants de Mossul que al morir Masud van demanar al sultà el nomenament de Zengi al que consideraven el més capacitat per lluitar contra els francs. Provisionalment les dues ciutats, Mossul i Alep, foren governades per dos mamelucs, Jawali i Khutlugh. A Mossul, Jawali no va posar cap problema a entregar el poder a Zengi i li va facilitar la tasca. El sulta el va nomenar més atabeg dels seus fills Alp Arslan i Farrukhanshah; Zengi va entrar a Mossul el setembre/octubre de 1127 i va reorganitzar el govern de la ciutat, va arrabassar Nisibin als ortúquides, ocupant Djazirat ibn Umar, Sindjar i la vall del Khabur on va anar a Haran, que estava sota amenaça permanent dels francs del comtat d'Edessa, per reforçar les defenses.\nA Alep en canvi el mameluc Khutlugh va agafar el poder pel seu propi compte; aviat es va fer odiós als seus governats que es van revoltar i es va haver de refugiar a la ciutadella que fou assetjada per la població. El govern era reclamat per dos prínceps, un ortúquida, Sulayman, i un seljúcida, Ibrahim ibn Ridwan; el príncep Bohemond II d'Antioquia va intentar aprofitar aquest conflicte per apoderar-se de la vila. Fort de la legitimat que li donava haver estat investit pel sultà, Zengi va enviar a Alep als seus lloctinents Sunkur Diraz i Hasan Karakush que van aconseguir la submissió dels diferents pretendents i Zengi va entrar a Alep el 18 de juny de 1128, aclamat pels habitants.\nPer completar la seva legitimat, es va casar amb la vídua d'un anterior atabeg, Balak ibn Bahram ibn Ortuk, filla de Ridwan d'Alep, i va transferir les restes del seu pare a la vila. després va tornar a la cort del sultà Mahmud II ibn Muhàmmad ibn Màlik-Xah, a qui havia donat suport contra el califa al-Mústarxid. El 1129 Sandjar, el sulta suprem dels seljúcides que era a Rayy, va ordenar a Mahmud II de desposseir a Zengi de Mossul i donar-la a Dubays ibn Sàdaqa, l'emir mazyàdida; el califa s'hi va oposar i finalment Mahmud II va confirmar a Zengi en les seves possessions com a malik al-Gharb (rei de l'oest) li va concedir el 1129 un diploma que li conferia autoritat sobre tota la Síria del nord i l'Iraq. Zengi volia unificar la Síria musulmana sota la seva autoritat per coordinar tots els esforços contra els francs. Els emirs sirians es van agrupar a l'entorn de l'emir de Damasc Tadj el-Muluk Buri, excepte Kirkan d'Homs, que va fer submissió a Zengi. Després de la mort el 1128 de Zahir al-Din Tughtegin, atabeg de Damasc, el buit de poder va amenaçar Síria amb una nova agressió dels croats i el 1130 Zengi es va aliar amb Tadj al-Muluk Buri de Damasc contra els cristians per un atac a Antioquia, però només un ardit per estendre el seu poder. Buri que va enviar un exèrcit amb el seu fils Sewindj, virrei d'Hama. Zengi va fer arrestar a Sewindj i no el va alliberar més que contra la rendició d'Hama. Després va fer arrestar a Kirkhan i va intentar ocupar Homs sense èxit. El fill de Buri i els altres presoners de Damasc van ser rescatats a canvi de 50.000 dinars. El 1130 Zengi capturava al-Atharib als francs.\nEl 1131 al-Mústarxid i Dubays es van enfrontar i el segon va fugir a Damasc. Zengi va acordar retornar els 50.000 dinars si Buri li lliurava Dubays ibn Sàdaqa, l'emir mazyàdida d'al-Hilla allí refugiat. Quan un ambaixador del califa va arribar a Damasc per emportar-se a Dubays, Zengi el va atacar, matant a part del seu seguici, i l'ambaixador va tornar a Bagdad sense Dubays.\nEls francs estaven llavors en situació delicada: els sobirans Balduí II de Jerusalem, Bohemond II d'Antioquia i Joscelí I d'Edessa acabaven de morir. A Antioquia, un infant, Constanci, va pujar al tron sota regència de la seva mare Alix de Jerusalem que desitjava el poder i sabent que els francs no la deixarien usurpar el tron va cridar a Zengi, però el complot fou descobert i Alix apartada de la regència. Amb l'ajut dels seus veïns Joscelí II d'Edessa i Pons de Trípoli i el suport de la seva germana Melisenda, va intentar tornar a la regència però el rei de Jerusalem, Folc I de Jerusalem i V d'Anjou, va intervenir altre cop i va assignar a Alix a residència. Zengi no va poder aprofitar aquestes discòrdies doncs el 1132 el califa al-Mústarxid va aprofitar la molt del sultà Mahmud i la lluita per la seva successió per intentar emancipar-se de la tutela seljúcida. Zengi, emir de Mossul, va marxar a Bagdad per sostenir als seljúcides i fou derrotat prop de Tikrit per l'exèrcit abbàssida; les seves forces foren rodejades a la vora del riu i només es va salvar perquè el seu mameluc Ayyub li va facilitar el travessar el riu i fugir.\nZengi no es va quedar quiet i es va aliar a l'emir beduï Dubays per reprendre el combat a favor del seljúcida Sandjar. Una segona batalla contra el califa es va lliurar als afores de Bagdad el 13 de juny de 1132, però encara que inicialment Zengi va tenir avantatge, finalment les forces del califa es van imposar. Amb trenta mil homes al-Mústarxid va marxar cap a Mossul decidit a acabar amb Zengi i el nou sultà seljúcida Ghiyath al-Din Masud no tenia cap intenció d'aturar-lo i fins i tot li va suggerir reunir Iraq i Síria en un sol estat sota la seva autoritat; però al-Mústarxid va assetjar Mossul durant tres mesos sense èxit (1133) i mentre els búrides (ara era emir Shams al-Mulk Ismail, que havia succeït al seu pare Tadj al-Mulk Buri) van aprofitar l'ocasió per recuperar Hama.\nEl 1134 Zengi es va involucrar en els assumptes dels ortúkides, aliant-se amb Husam al-Din Timurtaix contra el seu cosí Rukn al-Dawla Daud, i va ocupar algunes places al Diyar Bakr (incloent algunes tingudes pels kurds fins aleshores lleials al califa) però els veritables desitjos de Zengi eren a Damasc. El 1135 Zengi va rebre una petició d'ajuda de Shams al-Mulk Ismail de Damasc, i que temia per la seva vida doncs la seva pròpia ciutadania el considerava un tirà cruel. Ismail estava disposat a lliurar la ciutat a Zengi per tal de restablir la pau, però ni la família d'Ismail ni els seus assessors ho volien, i Ismail va ser assassinat per la seva pròpia mare, Zomorrod Khatun, per impedir que la ciutat passés al control de Zengi. Ismail va ser succeït pel seu germà Xihab-ad-Din Mahmud. Zengi no es va desanimar per aquest gir dels esdeveniments i va arribar a Damasc de tota manera, amb la intenció de prendre-la, i la va assetjar algun temps sense èxit (febrer del 1135), fins que es va acordar una treva i Bahram-Shah, germà de Xihab-ad-Din va quedar com a ostatge, mentre la ciutat reconeixia una sobirania nominal de Zengi. Al mateix temps, les notícies sobre el setge havien arribat a Bagdad i per tant al califa Al-Mústarxi, i un missatger va ser enviat amb les ordres per Zengi de deixar Damasc i prendre el control del govern de l'Iraq. El missatger va ser ignorat, però Zengi va abandonar el setge pels termes de la treva amb Xihab-ad-Din (març de 1135). De tornada a Alep, Zengi va ocupar Hama i va assetjar Homs perquè el seu governador l'havia irritat, i Xihab-ad-Din va respondre a la crida de la ciutat per ajuda amb l'enviament de Muin al-Din Unur com a governador. Després es va apoderar de quatre places fortes dels francs més enllà de l'Orontes: Zerdana, Tell Aghdi, Ma'arrat al-Numan i Kafartab (abans de final d'any) però finalment va retornar a Mossul. Mentre el sultà Masud ibn Muhammad havia eliminat als seus rivals i mirava de restablir el seu control sobre el califat; la batalla decisiva es va lliurar a Daimarg el 24 de juny de 1135 i el sultà va capturar al califa, i el va obligar a acompanyar-lo en una gira per l'Azerbaidjan, sent assassinat mentre eren a Maragha, suposadament per un sectari dels "assassins", l'agost de 1135. Zengi llavors va fer aliança amb el nou califa al-Ràixid, fill d'al-Mústarxid, i a l'expretendent seljúcida Daud I ibn Mahmud contra el sultà Masud ibn Muhammad. Però aquest es va dirigir a Bagdad Al-Ràixid i Zengi van fugir a Mossul (finalment Zengi va tornar a la fidelitat a Masud uns mesos després); al-Rashid fou declarat deposat i substituït pel seu oncle al-Muqtafí (1136). Finalment Zengi va reconèixer a Masud, al sultà suprem Sandjar, i al califa al-Muqtafí i a canvi fou reconegut en la sobirania dels territoris que controlava. En aquest temps el seu lloctinent Sawar va fer una incursió a Antioquia i va fer un notable botí.\nConflicte amb els croats i romans d'OrientModifica\nZengi ja només podia intentar expandir-se cap a l'oest a costa del búrides, dels ortúquides o dels croats. Quan ocupava poblacions dels francs Zengi convidava als antics habitants musulmans a reclamar els seus antics béns, si hi podien demostrar. Però no atacava només als francs sinó que volia unificar a tots els musulmans de Síria per evitar quedar paralitzat per lluites internes. Així va assetjar Shayzar per obligar a l'emir Banu Múnqidh, Sultan ibn Alí, a fer-li personalment el jurament de lleialtat. El juliol de 1136 va amagar d'envair el comtat de Trípoli.\nEl juny de 1137 va assetjar de nou Homs però el governador Muin al-Din Unur la va defensar amb èxit; Unur no obstant no podia resistir gaire i ho va fer saber als croats, i en resposta Ramon II de Trípoli, que no desitjava que un cap de guerra musulmà també poderós s'instal·lés en una ciutat tant propera del comtat de Trípoli, va enviar un exèrcit a la rodalia d'Homs, obligant a Zengi a aixecar el setge l'11 de juliol; Zengi llavors va atacar als francs al castell de Barin (que els croats anomenaven Monferrandus, i estava situat entre Trípoli i Hama) on ràpidament va aixafar l'exèrcit dels croats i va capturar la ciutadella.; Folc d'Anjou refugiat a la ciutadella es va rendir (Zengi li va oferir bones condiciones: retirada sans i estalvis contra el pagament de 50.000 dinars) i se li va permetre fugir amb les seves tropes supervivents. Folc, una vegada lluny de Barin, es va trobar amb els reforços que anaven en el seu ajut i va lamentar haver negociat; no obstant Zengi, a causa d'això i de l'arribada d'un exèrcit romà d'Orient, es va adonar que la seva expedició contra Damasc estava condemnat al fracàs, i va fer les paus amb Xihab-ad-Din Mahmud, just a temps per poder anar a enfrontar-se a Alep amb l'exèrcit enviat per l'emperador romà d'Orient Joan II Comnè; les defenses d'Alep van resistir i els imperials tenien més interès a assegurar Cilícia i controlar Antioquia. Les forces de Joan Comnè van assethat Antioquia que es va sotmetre a l'agost i els romans d'Orient van prendre el control del principat d'Antioquia i es van aliar amb Ramon d'Antioquia i amb Joscelí II d'Edessa. Mentre Zengi, passada l'amenaça romana d'Orient, havia tornat a Homs però davant de l'amenaça que li suposava l'aliança, va mobilitzar les seves forces i va reclutar l'ajuda d'altres líders musulmans (com els emirs danishmendites, el califat, el sultanat seljúcida i els emirs d'Al-Jazira). Els aliats planejaven una acció concertada contra Alep i els francs van prometre entregar Antioquia als romans d'Orient d'ençà que Alep fos conquerida.\nL'abril 1138 els exèrcits de l'emperador romà d'Orient i els prínceps croats van assetjar Shayzar defensada per Sultan ibn Alí ibn Múnqidh, però van ser rebutjats per les forces locals del governador i l'ajut de Zengi, i un mes més tard i després d'un pagament en efectiu l'emperador i els seus aliats es van retirar a Antioquia (21 de maig); Zengi havia fet córrer rumors de l'arribada d'un exèrcit gegantí des de Pèrsia; a finals del mateix mes de maig Zengi van arribar a un acord amb Damasc, casant-se amb Zomorrod, la mateixa dona que havia assassinat al seu propi fill Shams al-Mulk Ismail per evitar la caiguda de Damasc a mans de Zengi, i va rebre Homs com a dot. El matrimoni es va fer efectiu l'agost sota els murs d'Homs en presència de representants del sultà, del califa de Bagdad, del califa del Caire, i de l'emperador romà d'Orient, i Zengi va prendre possessió d'Homs. En la resta de l'any va recuperar les places fortes entre Alep i Antioquia que s'havien perdut. Muin ad-Din Unur va enviar a un amic (el cronista Usama Ibn Mundikh) a Jerusalem per estudiar la possibilitat de cooperar contra Zengi i van arribar a un principi d'acord.\nEl juliol de 1139 Xihab-ad-Din Mahmud, el darrer fill viu de Zomorrod, va ser assassinat (apunyalat) per uns esclaus a Damasc mentre dormia. Muin al-Din Unur va reaccionar amb fermesa, fent executar els assassins i col·locant al tron a Djamal al-Din Muhammad. Zomorrod va cridar el seu nou marit Zengi que era a Haran i va marxar a Damasc per prendre possessió de la ciutat. Els habitants de Damasc, units sota Muin al-Din Unur, visir de Djamal al-Din Muhammad, es van aliar un cop més amb Jerusalem per repel·lir Zengi. Djamal al-Din Muhammad, germanastre del precedent atabeg, va agrair l'actitud d'Unur donant-li en feu Baalbek, però Unur es va conformar a delegar un governador, per dedicar-se a assegurar el govern de Damasc perquè un altre germà (de fet germanastre), Bahram Shah, s'havia refugiat a Alep i havia demanat a Zengi ajut per pujar al tron de Damasc. Zengi va començar per assetjar Baalbek el 20 d'agost de 1139, i la ciutat va capitular el 10 d'octubre i la ciutadella el 22 d'octubre. Zengi, malgrat la seva promesa de respectar la vida dels soldats, en va fer crucificar a 37 (que potser eren tots els que havien sobreviscut) i va fer espellar viu al comandant. Aquesta acció, destinada a intimidar als damascens, en canvi els va decidir a resistir. El govern de Baalbek fou donat al general Ayyub, un fidel de Zengi (al que una vegada havia salvat la vida). Després Zengi va posar setge a Damasc el 6 de desembre i la ciutat va resistir. Djamal al-Din Muhammad va morir poc després de malaltia, el 29 de març de 1140. Unur va posar al tron al jove Mudjir al-Din Abak, el fill de Muhammad, encara infant. Per desfer-se de Zengi, va decidir fer una nova aliança amb Folc V d'Anjou, rei de Jerusalem amb qui ja havia formalitzat una aliança el 1138. Ussama Ibn Múnqidh, l'amabixador de Damasc amic d'Unur, va tornar a Jerusalem el gener de 1140 amb propostes concretes: l'exèrcit cristià forçaria a Zengi a allunyar-se de Damasc i els dos estats (Damasc i el regne de Jerusalem) s'unirien en cas de nous perrills; Unur pagaria 20.000 dinars per cobrir les despeses de les operacions i es faria una expedició conjunta contra la fortalesa de Baniyas en mans d'un general de Zengi, que passaria al regne de Jerusalem; els damascens van entregar ostatges en prova de bona fe. L'abril de 1140, Zengi estava a punt d'assaltar Damasc i Muin ad-Din Unur va demanar a l'exèrcit franc del rei Folc la vinguda urgent amb socors. Amb l'arribada de Folc a l'Hauran n'hi va haver prou per fer retirar a Zengi, que es va retirar a Baalbek i després cap al nord (va conservar Baalbek sota govern d'Ayyub). Muin al-Din Unur va ajudar llavors als francs a reprendre Panees (Baniyas) que estava en mans dels zengites (maig de 1140). Unur va visitar Jerusalem on es va reunir amb el seu amic Osama.\nZengi una vegada més, va tornar a Damasc, en un atac sorpresa (22 de juny de 1140) però ràpidament va abandonar de nou al fracassar l'atac i va tornar a Mossul. No hi va haver enfrontaments importants entre els croats, Damasc, i Zengi els següents anys, però Zengi, mentrestant, va fer campanya al nord i va capturar Ashib i la fortalesa armènia d'Hizan. En aquests anys va combatre contra ortúquides i kurds, i contra els estats croats del nord (Antioquia i Edessa)\nEl 10 de novembre de 1143, Folc V d'Anjou, rei de Jerusalem, va morir d'una caiguda de cavall. La seva mort deixava el tron en mans d'un fill menor d'edat, Balduí III de Jerusalem, i com a regent una dona intrigant. El príncep d'Antioquia, Ramon de Poitiers, va aprofitar llavors la mort de l'emperador Joan II Comnè (8 d'abril del 1143) per assolar Cilícia, però Manuel I Comnè va enviar als seus generals a atacar el principat d'Antioquia com a revenja. Més greu era que Ramon de Poitiers i el comte Joscelí II d'Edessa s'odiaven de manera ferotge, i l'absència d'un rei fort a Jerusalem permetia que el seu odi es manifestés. A més Joscelí s'havia retirat a Turbessel i, mancat de recursos, no havia pagat als seus soldats feia un any. Zengi va aprofitar aquestes condicions favorables, i sota cobert d'una campanya contra els ortúquides per no inquietar als francs, va llançar une ofensiva contra Edessa (Turquia), que va assetjar el 28 de novembre de 1144. La defensa fou a càrrec d'Hug II, bisbe llatí d'Edessa, que va refusar rendir-se. Però Zengi va fer mines a les muralles de la ciutat fortificada, que passava per inexpugnable, va obrir una bretxa i va ocupar la ciutat el 23 de desembre de 1144. Zengi va perdonar sla siríacs i als armenis, però va massacrar o esclavitzar als cristians. Aquest esdeveniment va donar lloc a la Segona Croada, i més tard els cronistes musulmans que va assenyalar com l'inici de la guerra santa contra els estats croats. Després Zengi va dominar el comtat fins a l'Eufrates però va fracassar en el setge de la fortalesa d'al-Bira, un lloc de creuament estratègic del riu, que va resistir i va acabar en mans de l'emir de Mardin el ortúquida Husam ad-Din Timurtaix.\nZengi no va poder aprofitar el seu avantatge perquè el gran sultà seljúcida, inquiet del seu èxit, va anar a Mossul per remarcar la seva sobirania i va imposar a Zengi la tutela d'un príncep seljúcida, Alp Arslan o Farrukhanshah. Mentre Zengi buscava conquerir la resta del comtat d'Edessa, Alp Arslan o Farrukhanshah intentava fer-se reconèixer com a sobirà a Mossul i en un cop de mà va eliminar al lloctinent de Zengi, però no va aconseguir aprofitar l'efecte de la sorpresa i fou empresonat (maig de 1145). Zengi va haver d'abandonar les seves conquestes per retornar a Mossul a assegurar el poder. Un complot de la població armènia d'Edessa va intentar retornar el control de la ciutat a Joscelí II, pero Zengi va reprimir l'intent amb duresa, fent crucificar als principals conspiradors armenis\nA causa d'aquestes dificultats Zengi va veure la fragilitat del seu imperi, i en lloc d'iniciar una nova ofensiva contra els francs o contra Damasc, va decidir consolidar el seu regne. L'emirat de Kalat al-Djabar depenia d'un emir vassall dels ukàylides que periòdicament amenaçava les comunicacions entre Alep i Mossul; Zengi va marxar contra la ciutat i la va assetjar. La nit del 14 al 15 de setembre de 1146, Zengi fou despertat per un dels seus eunucs, Yarankach, que s'estava bevent el vi que Zengi s'havia deixat en un cubell. Furiós d'aquest comportament el va amenaçar d'un càstig l'endemà però va seguir dormint; mentre dormia l'eunuc, per evitar el càstig, el va assassinar. Altres fonts diuen que l'esclau ho era dels francs. El cronista cristià Guillem de Tir, va dir que va ser assassinat per un membre de la seva comitiva, mentre jeia borratxo al llit. L'enciclopèdia de l'Islam diu que fou assassinat per alguns dels seus mamelucs.\nLa mort sobtada de Zengi va provocar el pànics en les seves forces, el seu exèrcit es va desintegrar i dispersar, el tresor va ser saquejat, i els prínceps dels croats, es van atrevir a conspirar per atacar a Alep i Edessa i Joscelí II va recuperar Edessa que no va poder conservar. Muin al-Din Unur immediatament va recapturar Baalbek, Homs, i altres territoris perduts a mans de Zengi al llarg dels anys. Un dels seus fills, Nur al-Din Mahmud, es va fer reconèixer a Alep, mentre que l'altra, Sayf al-Din Ghazi, va agafar el poder a Mossul.\nCom tots els prínceps musulmans disposava d'un haren i no es coneix el nom de totes les seves esposes; se sap que estava casat amb una filla de Ridwan d'Alep, vídua de Balak ibn Bahram ibn Ortuk, atabeg d'Alep, i amb Zamarrod o Zamarud Khatun, vídua de Tadj al-Muluk Buri, atabeg de Damasc.\nVa deixar quatre fills :\nNur-ad-Din Mahmud (1117 - 1174), emir d'Alep i de Damasc.\nSayf-ad-Din Ghazi (mort el 1149), emir de Mossul.\nQutb-ad-Din Mawdud (mort el 1171), emir de Mossul.\nAmir Miran, general de son germà Nur al-Din el 1159.\nVa ser el fundador de la dinastia Zengita. A Mossul va ser succeït pel seu fill gran Saif al-Din Ghazi I i en Alep, que va ser succeït pel seu segon fill, Nur al-Din Mahmud. El cronista musulmà Ibn al-Kalanisi dona el seu nom complet i títol de:\nL'emir, el general, els grans, els justos, l'ajuda de Déu, el triomf, l'únic, el pilar de la religió, la pedra angular de l'Islam, l'ornament de l'Islam, protector de les criatures de Déu, soci de la dinastia, auxiliars de la doctrina, la grandesa de la nació, l'honor dels reis, partidari dels sultans, vencedor dels infidels, els rebels, i els ateus, comandant dels exèrcits musulmans, el rei victoriós, el rei dels prínceps, el sol de l'emir que mereix, dels dos Iraks i Síria, vencedor de l'Iran, Bahlawan, Jihan Alp Inassaj Kotlogh Toghrulbeg atabeg Abu Sa'id Ibn Zangi Aq Sunqur, protector del príncep dels creients.\nD'acord amb tots els cronistes de l'Islam de la seva època, Zengi va ser valent, fort lideratge i un guerrer molt hàbil. La conquesta d'Edessa, sent el seu major èxit. Aquests mateixos cronistes però, també es relacionen Zengi com un home molt violent, cruel i brutal. Els musulmans, romans d'Orient i francs tots van patir a les mans.\nA diferència de Saladí a Jerusalem el 1187, Zengi no va mantenir la seva paraula per protegir els seus captius a Baalbek el 1139. Segons,\n« Ell (Zengi) havia jurat a la gent de la ciutadella amb juraments forts i en l'Alcorà. Quan van baixar de la ciutadella que els va trair, va escorxar al seu governador i va penjar la resta. »\n— Jamal ad-Din Ibn Wasil\n« L'atebeg era violent, poderós, imponent i sensible a l'atac de cop i volta ... Al capdavant de les tropes aquestes caminaven darrere d'ell com si estiguessin entre dos fils, per por de trepitjar als cultius, i no s'atrevia a sortir ningú de la por per trepitjar una sola tija, ni marxar amb el seu cavall ... Si algú transgredia, era crucificat. Ell (Zengi) deia: ". No passa gairé que hi hagi més d'un tirà (és a dir, ell mateix) al mateix temps »\n— Ibn al-Adim\n↑ Zengi o Zanguí és un ism o nom propi turc escrit en caràcters aràbics. Aquest fet explica les diferents transcripcions possibles. En aquest sentit Zengi és el nom en turc modern, que s'escriu en caràcters llatins, Tanmateix, la llengua de cultura dels zengites fou l'àrab, raó per la qual arabitzaren els seus noms: Zankī o Zangī seria, per tant, l'arabització del nom (la dualitat de lectures es deu al fet que l'àrab no té el so /g/ del turc, raó per la qual aquest so s'acostumava a transcriure per una adaptació de la lletra kaf; per tant, si es llegeix en turc, el nom sonaria com el turc modern Zengi, mentre que si es llegeix en àrab, sonaria quelcom similar a Zankí, que és com s'ha transcrit en el nom complet). El mateix passa amb el títol o càrrec d'atabeg, que també podia formar part del nom estès d'aquest governant com a làqab, que en àrab sonaria al-Atàbak, mentre la k final sonaria /g/ llegida a la turca. La dualitat lingüística d'aquest governants ètnicament turcs, però amb l'àrab com a llengua de cultura fa que resulti difícil saber com transcriure'n el nom. En aquest cas, s'ha preferit mantenir el nom propi turc, a partir del qual es deriva el nom de la dinastia, però deixar en àrab el títol o làqab d'Imad-ad-Din, així com el nom complet, ja que aquest es construí segons els esquemes de l'antroponímia àrab.\n↑ Hindley, Geoffrey. Saladin: hero of Islam (en anglès). Pen & Sword Military, 2007, p.30. ISBN 1844154998.\n↑ Gabrieli, Francesco. The Arabic Historiography of the Crusades (en anglès). Kegan Paul International, 1969, p.41. ISBN 0710028741.\n↑ Grousset, René. Histoire des croisades et du royaume franc de Jérusalem - II. 1131-1187 (en francès). L'équilibre, 1935, p. 65.\n↑ Maalouf, Amin. Les croisades vues par les arabes (en francès). J'ai lu, 1983, p.147-148. ISBN 2277219169.\n↑ segons Ibn al-Athir\n↑ segons Ibn al-Kalanisi\n↑ Eliseff sosté que es tracta del mateix personatge amb dos noms i no de dos personatges\n↑ Ibn Wasil, Jamal ad-Din. Mufarrij al-Kurub, p. 86.\n↑ Ibn al-Adim. Zubda,, p. vol.2, p.471.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Imad-ad-Din_Zengi_I&oldid=30125291»\nDarrera modificació: 30 abr 2022 a les 17:42\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 30 abr 2022 a les 17:42.


Cà De Pizzol Ponte di Piave Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Della Vittoria 92, Ponte Di Piave, Ponte di Piave, Itàlia, 31047 - Veure al mapa\nMés informació sobre Cà De Pizzol\nConvenientment situat a Ponte di Piave, Cà De Pizzol és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Cà De Pizzol, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Cà De Pizzol sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de centre esportiu, jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Ponte di Piave, el Cà De Pizzol és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Figures femenines d’inspiració surrealista, síntesi formal, per tal de transmutar la realitat a la recerca d’una poesia plàstica.\nArtista polifacètic, practica l’escultura, el dibuix i la pintura. La temàtica preferida és la figura femenina d’inspiració surrealista, sintetitzant les formes, però sense allunyar-se de la referència de la realitat objectiva.\nCursà estudis a l’Escola de Ceràmica de la Bisbal (Girona) i començà la seva carrera artística amb la producció de murals ralitzats en ceràmica i plafons per la decoració de façanes. Com a escultor estilitza els volums i pauta ritmes elíptics d’impecable manipulació matèrica.\nLA LUM INTERIOR\nOli/fusta 60×60 cm\n“GLAMUR, ART I GASTRONOMIA”


Demà TV Costa Brava en directe des de la Fira del Conte Explica'm a Sant Feliu\nJa és aquí l'Explica'm, la primera fira del conte que s'organitza a Sant Feliu de Guíxols. Fins diumenge tindran lloc a la ciutat ganxona un munt d'activitats dirigides a grans i petits on les històries, les aventures, il·lusions i fantasies ompliran de vida els carrers.\nL'espectacle Nomades amb titelles gegants que passegen el seu somni fantàstic pels carrers i el maping de contes al monestir enceten una Fira del Conte que s'omple amb presentacions de llibres, espectacles, explicades de contes, parades de llibres, dmeostracions d'il·lustradors i molt més.\nD'entre els espectacles que més criden l'atenció hi ha l'itinerant Somnis d'Alícia de Teatre Nu que posa en escena el gegant d'Alícia en el país de les marevelles que persegueix un simpàtic conill i descobreix un nou món. Un altre dels espectacles esperats és el musical 'Les Princeses també es tiren pets' d'El Replà Produccions. Una història on les princeses toquen de peus a terra i ens descobreixen que no són tan perfectes com les hem imaginat. Diumenge a la Plaça del Puig The Incredible Box ens recordarà un espectacle estrenat fa 150 anys i que segueix sent un èxit allà on va.\nTelevisió Costa Brava no es perdrà aquest munt d'històries que es reuneixen a Sant Feliu de Guíxols. Aquest dissabte a partir de les 11 del mati serem en directe a la placeta Sant Joan des d'on descobrirem el que ens ofereix l'Explica'm, parlarem amb alguns dels autors que presenten aquest cap de setmana els seus llibres a Sant Feliu, coneixerem el que ens ofereix l'editorial ganxona Tramuntana i ens filtrarem entre algun dels espectacles que voltaran per la ciutat. Els protagonistes i impulsors de la fira ens acompanyaran en un conte que de ben segur tindrà un final feliç.


Amagatalls de Sant Llorenç del Munt i l'Obac: RETROBADA I RESTAURADA LA FONT DEL PASTOR DE LA RIERA DE RELLINARS\nRETROBADA I RESTAURADA LA FONT DEL PASTOR DE LA RIERA DE RELLINARS\nLa font del Pastor de la riera de Rellinars apareix documentada per primer cop al Plànol de l'Associació Amics de Rellinars de 1994; segurament la va arranjar algun dels seus membres, ja que inicialment aquesta associació es va dedicar a aquesta tasca patrimonial. Posteriorment, l'Editorial Alpina la incloïa al seu mapa de la Sant Llorenç del Munt i l'Obac de l'any 2006. Per després acabar recollint-la el mapa topogràfic de l'ICGC.\nConeixent això, el 20 de desembre de l'any passat, aprofitant que preparava un itinerari excursionista al voltant de la riera de Rellinars per aquest mateix blog, vaig baixar a les feixes dels horts ermats que hi ha sobre el lloc que la cartografia assenyala per a la font. Després recórrer els bancals abandonats i la barraca moderna que s'hi amaga, el meu imaginari mental va donar per perduda la font. Aquell dia no vaig gosar baixar a la llera de la riera; vaig veure el seu accés molt rost i el seu interior molt embardissat.\nBarraca moderna feta amb material reutilitzat i planxa ondulada d'uralita\nEl febrer d'enguany he conegut que la font també apareix ben ubicada a un mapa d'elaboració pròpia del Claudi Perarnau (destacat membre de l'associació rellinassenca abans esmentada), a on estan indicats diversos elements patrimonials del terme municipal: fonts, barraques, forns.\nRecentment, demanant per aquesta font al Mariano Sellarès, el de cal Gat em va dir que aquesta font havia desaparegut arran de la gran rierada del principi de la dècada de 1990. Aquesta rierada s'ho va endur tot, i és el motiu pel qual es va construir la presa de Rellinars, i es va haver d'arranjar la zona de pícnic de les Fonts de Rellinars. El que no sabia el Mariano, ni jo en aquell moment, és que algun benefactor havia condicionat la deu després de la gran avinguda d'aigua.\nFa un parell de setmanes, per casualitat, consultant l'excel·lent secció de mapes de la web del Quicu Tàpies em va aparèixer de forma totalment "random" (com diu ara el jovent) la font del Pastor, situada a uns 250 m de la Fàbrica de Rellinars. Va ser com veure un mort aixecar-se de la caixa, perquè en aquell moment la donava per finida. Furgant a les metadades de la fotografia vaig trobar que la fotografia havia estat capturada el desembre de 2009, fa poc menys de 10 anys.\nSabent això no me'n podia estar, i el diumenge 4 d'agost a la tarda vaig fer una escapadeta a Rellinars. Com vaig poder i fent ús de guants i tisores, vaig resseguir la llera de la riera un centenar de metres sota les feixes de l'antic hort. A part de dos petits garrins ratllats que anaven pel seu compte, no vaig trobar res interessant.\nAquell mateix vespre, en arribar a casa, vaig fer una cosa que hauria d'haver fet abans: posar en un cercador d'internet el text: "font del pastor rellinars". Un dels primers resultats va ser una ruta per la riera de Rellinars del blog del Jimmy Martín anomenat Rutes i fonts de Sant Llorenç del Munt i l'Obac. Aquí apareixia un itinerari excursionista, creat l'octubre de 2008, on es visitaven diverses fonts de la riera de Rellinars i les seves capçaleres. Una d'elles era la font del Pastor. La seva fotografia era dins un àlbum de fotos de Google, i havia estat pujada el gener de 2011; dos anys i escaig després que la resta de fotos de la ruta. En aquesta fotografia la vegetació l'entorn de la font era més esponerosa, i el broc ja començava a envoltar-se de concrecions de jove travertí. Al text d'aquesta ruta el Jimmy donava unes indicacions no gaire precises, tot s'ha de dir, de la localització de la desitjada font; encara que eren molt millors que les donades pel Quicu Tàpies.\nNo va ser fins el dimarts 13 d'agost a la tarda que vaig poder tornar a la "zona 0" de la riera de Rellinars. Vaig decidir baixar als horts ermats aigües avall de la barraca moderna que serveix de punt referència. Allà vaig estar cercant una bona estona l'estaca metàl·lica de la que parla el Jimmy a la seva descripció. Finalment la vaig trobar abocada a la llera, una mica més enllà del caire del bancal de terra. En baixar per l'embardissat corriol, em vaig adonar que 9 dies abans jo ja havia passat per allà, però que l'espectacular creixement d'un esbarzerar a peu de la riba dreta de la riera m'havia impedit intuir l'existència de la font.\nEsbarzerar que impedia l'accés a la font\nDesprés d'uns 30 minuts d'estassada de fiblonejant esbarzer, vaig arribar a la surgència d'aigua. El panorama era decebedor! L'aigua naixia dins una balmeta a peu de la riba dreta de la riera, però s'escolava per la dreta d'una petita concreció de tendre travertí situat a la vora d'un petit marge de roca. On era el tub per on corria l'aigua anys enrere a les fotos? Havia de ser sota aquell crostó de pedra tosca. Vaig començar a picar prudentment amb un roc fins que va aparèixer l'extrem d'un tub de PVC gris. Flipant! Quants anys feia que no la visitava ningú? Potser l'últim va ser el Jimmy? Un embolcall de travertí com aquest on es fa en quatre dies!\nCoordenades de la font del Pastor (ETRS89): N 41.63670º E 1.91390º\nLa font després de descobrir que el broc encara era allà\nUn cop l'extrem del tub era visible, em vaig adonar que el seu interior estava farcit d'un manat d'arrels que ocupava tota la secció i baixava dins el travertí fins la llera de la riera.\nEl feix d'arrels sortint pel tub\nAquí va començar la feina de restauració del doll de la font del Pastor. Amb compte, vaig acabar de picar la pedra tosca que envoltava el broc. Amb les tisores vaig tallar el feix d'arrels que hi "brollaven". Amb la mà vaig començar a tòrcer les arrels, però allò era molt resistent; i, tot i els cargolaments, no aconseguia treure-les. Veient el poc èxit que tenia per davant; per darrere vaig començar a escurar la terra i pedretes que colgaven la canaleta de ciment que comunica el naixement d'aigua amb el tub. Vaig haver de recollir molts petits fragments de la planxa ondulada de fibrociment (uralita) que anteriorment protegia la canaleta de la seva obturació. Un cop la canaleta estava neta, vaig veure que una arrel que venia de la balmeta entrava descaradament dins el tub. Ara només havia d'estirar l'arrel enrere per deixar lliure el pas del tub. En postura d'arrencar cebes l'arrel va sortir ràpid, però encara no brollava l'aigua per l'altra banda del tub.\nEl manat d'arrels ja fora del tub\nVaig haver de recórrer a una de les eines més velles de la Humanitat: el pal. En introduir-ne un de prou llarg per l'extrem exterior, un abundant doll d'aigua tèrbola va començar a brollar pel broc després de molt temps. Vaig acabar de condicionar altres petits detalls de la canaleta i el tub de PVC cimentats, i el doll de la font del Pastor ja estava llest per sobreviure un quants anys més. La font ja estava restaurada!\nLa font un cop enllestida\nAra només falta que gràcies a aquesta ressenya, i les anteriors del Quicu i del Jimmy, algun dels passavolants o excursionistes de bona voluntat que passen per aquí de camí a les populoses Fonts de Rellinars s'arribi fins a la font del Pastor per tal d'escurar la canaleta i el tub. El doll de la font continuarà brollant mentre alguna persona la continuï visitant periòdicament per tal d'escurar-la...\nPer poder arribar a la font sense por a no trobar-la; aquí teniu un enllaç que us permetrà descarregar-vos un track de Wikiloc que us hi portarà. D'aquesta forma el podreu descarregar al vostre aparell GPS o mòbil sense problemes de compatibilitat. Per tant, aquí teniu el track de LA FONT DEL PASTOR DE LA RIERA DE RELLINARS.\nLa pàgina web del Quicu Tàpies Anton (http://santllorencdelmunt.com/)\nEl blog Rutes i fonts de Sant Llorenç del Munt i l'Obac del Jimmy Martín (http://rutesifontsdesantlloreniobac.blogspot.com/)\nPlànol de l'Associació Amics de Rellinars de 1994\nMapa de la Sant Llorenç del Munt i l'Obac de l'any 2006 de l'Editorial Alpina\nMapa de barraques (i altres elements patrimonials) de Rellinars del Claudi Perarnau\nMariano Sellarès de cal Gat\nVissir3 de l'ICGC (http://www.icc.cat/vissir3/)\nPublicat per David Hernández a 21:54\nEtiquetes de comentaris: Fonts, Rellinars\nRETROBADA I RESTAURADA LA FONT DEL PASTOR DE LA RI...


Uns 300 gironins marxen en defensa dels drets socials i en contra les retallades - El Gerió Digital\nLa mobilització amb el nom 'Marxa per la Dignitat' ha recorregut vuit quilòmetres\nDivendres, 18 de gener de 2013 14:48h\nUn instant durant la 'Marxa per la Dignitat' a Girona © ACN\nLa marxa ha començat a dos quarts de deu del matí davant de l'Ajuntament de Salt i, tal com estava previst, ha acabat amb un vermut a les dues del migdia a l'Hospital Trueta de Girona. En total, unes 300 persones han seguit gran part del recorregut de vuit quilòmetres que la plataforma Xarxa pels Drets Socials havia organitzat entre Salt i Girona. Aquesta associació uneix una trentena d'entitats, partits, sindicats i col·lectius gironins molt diversos.\nEls manifestants han passat per l'Hospital Santa Caterina on han fet la lectura d'un manifest en defensa d'una sanitat pública de qualitat i en contra la corrupció, han seguit la marxa per l'escola de Montfalgars on han llegit un escrit en suport a l'educació pública i en contra la reforma educativa del ministre Wert, han continuat per la Tresoreria General, s'han dirigit fins a l'escola d'Hostaleria i posteriorment han passat per la seu de la Generalitat, l'Ajuntament de Girona, una oficina de la Caixa, el CAP de Santa Clara, una seu de Bankia, per la Cambra de Comerç de Girona i els Jutjats de Girona fins arribar a l'Hospital Josep Trueta.\nCrits en contra les retallades socials\nEn diversos punts d'aquesta marxa s'han llegit manifestos en contra els desnonaments i a favor de la dació en pagament . A més, els activistes han cremat simbòlicament la reforma laboral davant de la Cambra de Comerç de Girona i han mostrat el seu rebuig a una normativa que, segons els manifestants, és "un autèntic nyap" que no genera ni generarà més llocs de treball.\nDurant tota la marxa, els manifestants no han parat de cridar lemes en contra els últims casos coneguts de corrupció dels partits polítics, en contra el president de l'estat espanyol Mariano Rajoy i el president de la Generalitat, Artur Mas, rebutjant la privatització de la justícia, les taxes judicials i les retallades socials. A més, els activistes carregaven diverses pancartes on es podia llegir escrits tals com: "Per una vida digne, pels nostres drets", "Un sol poble, una sola lluita, ni un pas endarrere" o "O los paramos o nos hunden", entre d'altres.\nLa mobilització ha tallat la circulació de diversos carrers cèntrics de Salt i Girona causant retencions i cues considerables. No obstant això, tota la marxa s'ha realitzat de forma pacífica i sense aldarulls.\n"Tot i el fred i el mal temps, hem aconseguit unir a un grup gran de gent i valorem molt positivament la reacció de la societat", ha afirmat el portaveu de la Xarxa pels Drets Socials, Carles Serra. El portaveu ha afirmat que tenen previst realitzar tota mena d'activitat durant els pròxims dies i setmanes per mostrar el descontentament de la societat envers les últimes retallades i "conscienciar i mobilitzar" a la població perquè surti al carrer a defensar els seus drets. "A partir de la setmana vinent comença la setmana 'Espavila't' on farem xerrades, projeccions de pel·lícules, taules rodones o cercles de lectura sobre l'actual situació que travessa Catalunya i Espanya", ha apuntat Serra.\nPrimera mobilització del col·lectiu 'Iaioflautes de Girona'\nEl portaveu ha ressaltat que la manifestació passes per diversos punts estratègics de la ciutat tals com hospitals, escoles, entitats bancàries, organismes econòmics i jutjats per representar els drets bàsics que té tota persona per poder viure en dignitat.\nD'altra banda, aquesta marxa ha estat l'estrena del col·lectiu 'Iaioflautes de Girona' que es van formar ara fa uns sis mesos. "Hem volgut sortir al carrer per reivindicar els drets dels nostres néts", ha assegurat el portaveu de l'entitat, Àngel Casadesús. Segons ell, el moment actual que travessa l'estat espanyol és "molt complicat" i els més joves ho tenen "molt pelut" si volen sortir endavant. "Cal mobilitzar a la població, mostrar que si nosaltres podem sortir al carrer, tothom ho pot fer", ha assenyalat.


Compramos lo que no utilizas, vendemos lo que no te imaginas. Compra, Venda, Canvi i Venda Recuperable de tot tipus de productes de segona mà (excepte mobles, electrodomèstics gamma blanca i roba). Nadons i joguines · Bricolatge CDS i vinils · Cinema DVD...\nMenjar casolà per emportar. Especialistes en cuinar els teus plats preferits. POLLASTRÍSSIM POLLASTRE BONÍSSSSIM Ofereix una gran varietat de: -Menjar per emportar -Plats i cuina casolana -Productes de proximitat, frescos i naturals NOSALTRES...\nMateriales de Contrucción · Cerámica y Gres Matycer 300 S. L. és una empresa dedicada a la venda de material de construcció, tant per al professional com per al particular Tenim a la seva disposició un local de 500M2 molt a prop de la Sagrada Família On trobarà un...\nBotiga de fotografia a Barcelona. Experts en el sector de la fotografia, oferint un tracte i servei de qualitat. Fotos Suriol som una botiga de fotografia a Barcelona que compta amb més de 20 anys d'experiència. T'ajudem a que els teus millors records es facin...\nRepartiment a domicili gratuït!!\nADESLAS número 1 en assegurances de salut. T'oferim diferents assegurances i tots adaptats a les teves necessitats. Ens preocupem per tu. ELS NOSTRES ASSEGURANCES AL TEU ABAST: SALUT: -Adeslas PLENA Plus: Perquè sabem el que és més important per a tu i els teus....


Els fantasmes de goya - Librerías Calamo\nEspanya, 1791. Carles IV i Maria Lluïsa de Parma són els reis d'un gran imperi dominat per la Inquisició i la repressió de qualsevol idea progressista que arribi del país veí, la França revolucionària. Goya és el pintor de la cort, i entre els clients que volen retratar-se hi ha Lorenzo Casamares, un influent dominicà del Sant Ofici, i Inés Bilbatua, la filla d'un ric terratinent amic del pintor. En el mateix instant que Lorenzo veu un dels esbossos que el pintor ha fet d'Inés, els camins d'ells dos s'encreuen en una trepidant història d'amor i traïcions, de persecucions inquisitorials i presó, en una època de canvis que trasllada el lector fins a la invasió de les tropes napoleòniques, el regnat de Josep Bonaparte i l'arribada al tro de Ferran VII el 1814.A partir de l'univers pictòric obscur i fascinador d'un dels més grans pintors de la història, amb una intrigant trama d'aventures i una tràgica història d'amor, Milos Forman i Jean-Claude Carrière construeixen una esplèndida novel·la plena de matisos i excel·lents escenaris. Dirigida per Milos Forman, amb guió de Forman i Carrière, protagonitzada per Javier Bardem i Natalie Portman i amb el mateix títol, la trobarem a la gran pantalla a finals d'aquest any.Jean-Claude Carrière va néixer el 1931 al sud de França. Va començar a treballar al món del cine el 1957 de la mà de Jacques Tati i va col·laborar vint anys amb Luis Buñuel. És guionista de pel·lícules tan emblemàtiques com Belle de jour o El discreto encanto de la burguesía i ha col·laborat en diverses ocasions amb Milos Forman, entre elles a Valmont. Com a narrador és conegut per títols com El círculo de los mentirosos, i és autor d'una àmplia obra sobre cine.Milos Forman va néixer el 1932 a Cáslav (República Txeca) i els seus pares van morir a Auschwitz quan ell era molt petit. Va estudiar cinematografia a Praga i després es va traslladar a viure a Nova York. Ha dirigit pel·lícules tan conegudes i ja clàssiques com Alguien voló sobre el nido del cuco (1975), premiada amb 5 Oscars, Amadeus (1984), premiada amb 8 Oscars, i Valmont (1989), de la qual també és guionista.á


Brot de coronavirus al barri de Cerdanyola de Mataró\nEl barri de Cerdanyola, on es va produïr la baralla\ncapgros.com / ACN 15 de juliol de 2020 (15:49 CET)\nSis membres d'una mateixa unitat convivencial han donat positiu en coronavirus al barri mataroní, i estan confinats al seu domicili\nS'ha detectat un rebrot de la Covid-19 al barri de Cerdanyola de Mataró. Així ho han confirmat fonts municipals a l'ACN, que han assenyalat que les persones afectades són sis membres d'una mateixa unitat convivencial. L'Ajuntament apunta que els contagiats es troben confinats al seu domicili i indica que s'han activat tots els protocols necessaris per fer-ne el seguiment pertinent i assegurar que es troben en bones condicions. Actualment hi ha 11 positius a Mataró i cap ingressat a l'Hospital.\nS'ha desinfectat les zones comunes del bloc de pisos on viuen els contagiats\nCom a mesura preventiva, l'executiu local ha decidit desinfectar les zones comunes del bloc de pisos on resideixen els infectats. En aquests moments Mataró té una taxa de transmissió del coronavirus de 0'9 casos per cada 10.000 habitants. Aquesta dada s'ha donat a conèixer durant el Comitè Tècnic d'Emergència que s'ha reunit aquest dimecres per fer segument dels casos de Covid-19 que es van reportant al sistema sanitari.\nEl Comitè Tècnic d'Emergència s'ha reunit avui per fer seguiment dels casos de la #COVID19 que es van reportant des del sistema sanitari. En aquests moments #Mataró té una taxa de transmissió de 0'9 casos per cada 10.000 habitants, però no es pot baixar la guàrdia pic.twitter.com/TDBZ0Ks8xN\n— Ajuntament de Mataró (@matarocat) July 15, 2020\nLa taxa de transmissió actual a la capital del Maresme es considera per sota de les xifres de risc, però des de l'Ajuntament es convida a no baixar la guàrdia i seguir tots els protocols de seguretat. En especial, portar mascareta en pràcticament totes les circumstàncies, rentar-se les mans i mantenir la distància de seguretat.\n11 positius comptabilitzats a Mataró\nEn total hi ha comptabilitzats un total d'11 positius a tot el municipi, i segons les darreres dades facilitades pel Consorci Sanitari del Maresme, no hi ha cap ingressat per aquesta malaltia a l'Hospital de Mataró. En els darrers dies el servei d'urgències de l'Hospital tampoc ha atès cap cas positiu. Per aquest motiu es considera que la situació a Mataró encara no és alarmant, ja que malgrat l'augment de casos respecte a les darreres setmanes, les xifres estan molt lluny de la dels grans rebrots experimentats al Segrià o a l'Hospitalet de Llobregat.\nGeoffrey Fa 11 mesos\nYes, recklessness, by people working in cafes and bars, just walk down a street in the last week and its incredible the numbers without wearing masks correctly.\nJesus Fa 11 mesos\nLes santes se debería de anular si o si es un risc molt alt y es podría descontrola tot. Y per controlar mes si se anulen policía local y mossos cada persona aurian de estar a casa seva\nMarian Fa 11 mesos\nAmb aquestes perspectives, no trobo gens adient celebrar "les Santes", és buscar el que no tenim gaire (encara). Crec que l'Ajuntament s'hi hauria de replantejar, a veure si després ho haurem de lamentar!\nRespon 50 5 Denuncia\nanna Fa 11 mesos\nestic totalment d'acord. Cal exposar-nos a aquest risc ??? Tot apunta que és una imprudència i una irresponsabilitat.


J8 Prèvia DHC Grup A: El Tarragona suma 8 de 8, el Lleida entra a la DHC i Senglars i Barça es jugaran la darrera plaça |\nEl líder segueix amb pas ferm el seu camí cap a la Divisió d’Honor Catalana\nEl Lleida supera el Martorell per ser a la fase final mentre Senglars i Barça lluitaran per l’últim bitllet\nCR SANT CUGAT “B” 12 – 24 CR TARRAGONA\nPartit de llums i ombres el que van jugar els Voltors a les instal·lacions esportives de la Guinardera. Mentre que van impressionar l’efectivitat i la plasticitat de les combinacions en atac en la primera part, l’actuació en defensa va ser molt deficient i els visitants van oferir una de les pitjors cares de la temporada en aquest aspecte del joc. Ben aviat es va veure que la segona premissa seria difícil d’aconseguir: l’agressivitat es va confondre amb l’ansietat i els cops de càstig per sortir per davant de l’últim peu en els rucks o per lluitar la pilota il·legalment en el punt de trobada van ser una constant: fins a dotze cops de càstig va concedir el Tarragona durant el primer temps.\nEl Tarragona vol arribar a la DHC imbatut. Foto Coia Escoda\nEls vallesans van aprofitar la poca disciplina en defensa i, ben aviat, al minut 5, després d’una sortida de touche a la zona de 22 visitants, Sean Macmanus aprofitaria una falta d’entesa combinada amb errors de placatge per anotar el primer assaig del partit. Aquest primer cop va fer reaccionar els Voltors i va ser des d’aquell moment que van jugar els millors minuts del partit. Es van encadenar diverses jugades on la pilota es transmetia amb velocitat i es van trobar els punts dèbils locals a través del peu de Marc Martorell, que sempre traslladava la pressió dels tres quarts tarragonins sobre els ales locals. Fruit d’aquest joc, en Marc Martín pescava un xut per posar el 5 a 7 al marcador.\nSense deixar reaccionar al rival, es va forçar l’expulsió temporal d’un ala local, es van anotar tres punts addicionals i, tres minuts més tard, una ràpida jugada iniciada en camp propi va acabar a les mans d’Óscar Puyo, qui va iniciar una llarga cursa, aquest cop sense èxit, però que va servir per a que Martorell anotés després que la pilota fos alliberada ràpidament del ruck a pocs metres de la zona de marca.\nTot i les pinzellades en atac, el joc en defensa dels visitants continuava sent precipitat i erràtic. Una altra vegada la indisciplina va fer recular el Tarragona que rebia un segon assaig de Pedro Guadamuro al minut 26, jugant encara en superioritat numèrica. El resultat es va ajustar durant uns minuts, però els tres quarts tarragonins van tornar a treure la màgia que regalen durant aquesta temporada i, després d’una sortida de touche, Mathieu Sa trencava cap a l’espai entre els dos centres contraris, els fixava però era capaç de transmetre aMartín qui trencava el seu placatge i assistia mitjançant un off load marca de la casa a Pau Moreno, qui anotava el tercer i últim assaig dels tarragonins.\nEls Voltors encadenen vuit victòries consecutives. Foto Coia Escoda\nAmb la primera part es van acabar els punts i l’espectacle en atac dels dos equips. Ambdós conjunts es van contagiar les imprecisions i fallaven accions senzilles tant en atac com en defensa. La presa de decisions va fer entrar al partit en un seguit d’interrupcions on imperaven les melés i les touches al centre del camp. Conscients que el partit acabaria sent tant gris com la seva defensa, els Voltors es van posar la disfressa de forense i van portar al partit a la mort disminuint el ritme, assegurant la pilota i jugant a camp contrari per evitar sorpreses als últims minuts.\nCEU 34(b) – 6 MANRESA RC\nEl partit, a priori, es preveia força igualat, i davant la incertesa del joc, al cap de tres minuts de partit, els manresans aprofitaven un cop de càstig proper a línia d’assaig per encertat un xut a pals que posava els primers punts al marcador. Continuava el joc, i els locals es permetien jugar una bona estona dins la 22 contrària, buscant el forat de la defensa manresana, però els del Bages es mostraven durs parant tots els cops.\nEl CEU arriba en plena forma a la DHC. Foto Manresa RC\nEl CEU volia donar la sorpresa davant d’un partit tan igualat, i un cop de càstig dins la zona de 5 metres visitant feia que el Manresa hagués de continuar defensant amb duresa, però la contundència del CEU entrava fins a l’assaig al minut 18 (Carlos García). Passaven poc menys de 5 minuts quan el CEU arribava al segon assaig, després d’un maul, obrint a la línia per trobar el forat i assolir 7 punts més gràcies a Gabriel Pedro Fernández (14-3). Uns minuts abans d’arribar a la mitja part, els del Bages aprofitaven un nou cop de càstig per xutar a pals, i amb l’encert aconseguien 3 punts més que deixaven el marcador 14 a 6. Però no eren les darreres paraules de la primera part, doncs els locals també aprofitaven un cop de càstig per sumar 3 punts i deixar el marcador 17 a 6.\nA la segona part, els barcelonins entraven amb ganes d’escapar-se encara més al marcador, i havent passat 3 minuts des de l’inici del segon temps, posaven un nou assaig a través de la davantera, que picava amb força fins a trencar la defensa i plantar la pilota rere els pals (Manuel Borbón). El següent assaig del CEU trigava una mica més a arribar, després de diverses fases davant d’assaig, amb una bona defensa manresana que parava els cops finalment, després d’una meleé aconseguien un nou assaig de Quetzin Tomás.\nManuel Borbón (amb la pilota) va ser l’autor d’una de les marques. Foto Manresa RC\nEl partit continuava amb joc per les dues bandes i amb un jugador menys per part dels manresans a causa de les lesions, però tot i això, s’apropaven a la zona d’assaig contrària, sense èxit. I pocs minuts abans d’acabar el partit, els jugadors del CEU aconseguien el darrer assaig del partit, que sense transformació deixava el 34-6 com a resultat final al marcador.\nRC MARTORELL 19 – 75(b) INEF LLEIDA\nEl Lleida va entrar per la porta gran a la fase final de la Divisió d’Honor Catalana. Els de la Caparrella van presentar-se amb setze jugadors al Torrent de Llops, però això no va ser un impediment perquè atropellessin un Martorell superat en defensa pel joc ràpid i a la mà dels lleidatans. Amb dos assajos de Pau Ripoll i Albert Vicente (que n’anotaria quatre) en menys de 10 minuts, els visitants avisaven aviat del seu perill. Tot i que els Diables es negaven a rendir-se amb un try de Carlos de Diego Fuertes, la pluja de marques va seguir fins la mitja part, a la qual es va arribar amb un clar 12 a 40.\nEl Lleida no fallarà a la cita amb la DHC. Foto INEF Lleida\nLa segona meitat va ser una còpia de la primera, amb el Lleida entrant per tot arreu tot esmicolant la tova defensa local. Fins a cinc marques més van anotar els verds, que amb els resultats de la jornada escalaven fins la quarta posició del Grup A de la DHC. Per quarta temporada consecutiva, doncs, l’INEF repetirà participació a la màxima divisió catalana.\nSENGLARS DE TORROELLA 12 – 3 SABADELL RC\nEl Sabadell està pagant molt car el repte de disputar una categoria com la Divisió d’Honor Catalana. A falta d’un partit, els de Fran González no han aconseguit guanyar encara a la màxima categoria del rugby català. El Sabadell va dominar durant pràcticament tot el partit, mantenint un nivell de defensa molt alt i duent a terme una pressió molt ben treballada.\nTot i així, quan els vallesans s’apropaven a la zona de marca rival els mancava paciència i encert a les preses de decisions i perdien l’ocasió d’avançar-se al marcador. Els locals per la seva banda van arribar amb perill només un cop a la línia de marca rival i van aconseguir un assaig de Khalid Douhou que els avançava 5 a 0.\nEl Sabadell intentarà guanyar el darrer partit davant el Martorell. Foto Sabadell RC\nA la segona part els arlequinats van sortir amb ganes de capgirar el marcador i aconseguir així la primera victòria oficial de la temporada. Després d’intentar-ho durant molta estona, i amb l’esforç físic que això suposava, els locals van tornar a assajar després d’un contraatac molt ben muntat que finalitzava Carlos Paitovi. Els Senglars convertien el xut a pals addicional i ampliaven la distància al marcador, 12 a 0. Els Sabadellencs només van ser capaços de retallar la diferència al marcador gràcies a un cop de càstig transformat pel capità Josu Quintana que deixava el marcador en el 12 a 3 final.\nCASTELLDEFELS RUC 19 – 51 FC BARCELONA “GRANA”\nCruel resultat el que va encaixar el Castelldefels, que com ja li ha passat en altres enfrontaments s’esvaïa en el tram final. De fet el matx començava amb una marca de Rodrigo Yoma al mintu 4 per posar els locals per davant, però el Barça “Grana” dominaria l’apartat anotador de la primera meitat amb tres assajos (Nil Corominas, Romain Orst i Leonardo Ríos) per marxar a vestidors amb un 5 a 17 favorable.\nA la represa els culers volien sentenciar immediatament amb un nou try de Corominas, però el Castelldefels superava aquest cop amb dos assajos gairebé consecutius d’Iván Tabuenca per apropar-se fins el 19 a 24 amb encara mitja hora per disputar-se.\nTot i l’ajustat marcador, el conjunt blaugrana no va caure en nerviosismes ni precipitacions, anotant primer un cop de càstig de Felipe Martínez al minut 54, i poc després, al 57 i al 60, Romain Orst i Jordi Vives plantaven l’ovalada en zona rival per finiquitar el duel. Dues marques finals, altra vegada d’Orst i Vives, arrodonien el resultat i donaven al Barça la possibilitat d’entrar a la fase final de la DHC quan la propera jornada es juguin davant el Torroella la darrera plaça disponible.\n← Les 23 convocades de Catalunya per enfrontar-se a Madrid\nJ8 Prèvia DHC Grup B: El Gòtics passa a la fase final tot i la derrota i GEiEG Garrotxa-Banyoles i BUC “B” es disputaran la darrera plaça →\n22 febrer 2017 RugbyCat 1


Comunicat de la CGT de Lleida respecte l'atenció als treballadors acampats als blocs del seminari a Lleida - CGTCatalunya.cat\ndimarts 11 d'agost de 2015 / Àrea d’Immigració / Visites: 852\nDenunciem igualment les condicions laborals dels acampats. Molts d’ells ocupats sense contracte o contractats cobrant per sota l’establert per conveni, i amb horaris laborals que igualment vulneren el conveni. Condicions que converteixen les condicions de vida i treball en gairebé una situació d’esclavatge. On estan els sindicats agraris per denunciar aquestes greus irregularitats? Calen sindicats de la patronal?\nAl llarg d’aquests dies també hem pogut constatar com els treballadors de l’ajuntament fan mans i mànigues per donar resposta a una situació de total desbordament, demostrant ser uns professionals compromesos amb la seva feina. Però hem de denunciar que la saturació que pateixen s’intenta pal·liar contractant en precari i de manera insuficient sense donar una solució real a una situació inadmissible. Situació que, des de farà vint anys, es repeteix any rere any sense que s’hagi pres cap acció eficient al respecte, aplicant mesures pal·liatives i insuficients com tothom pot comprovar.\nPer tot això, la CGT de Lleida demana una ampliació de la plantilla de professionals suficients i amb contractes dignes. Solució immediata per a les persones que continuen dormint al carrer. I iniciar immediatament els contactes entre diferents administracions i entitats per tal de planificar una solució real a mig termini a una situació vergonyosa que ja fa massa anys que dura.\nTREBALL DIGNE PER A TOTHOM!!!\nPÀGINA FACEBOOK CGT LLEIDA\nWEB CGT LLEIDA


És un sentiment fet de complexos i els experts diuen que la millor manera d'afrontar-la és convertint-la en admiració\nFigueresEls psicòlegs i els filòsofs estan farts de repetir que les emocions són el motor de tot el que fem i desfem i que, per tant, no ens queda més remei que comprendre-les i domar-les. Si s'aconsegueix, fins i tot les classificades com a negatives, poden ser profitoses. Ara bé, l'enveja n'és una excepció? "És un sentiment molt fosc i que ningú vol reconèixer, perquè no hi ha cap marge per veure-hi res de positiu. No t'acceptes a tu mateix, vols el mal dels altres, és insaciable i et corseca", respon la llibretera i crítica literària Marina Porras, autora de L'enveja, que és un dels assaigs de la sèrie de l'editorial Fragmenta dedicada als set pecats capitals.\nEn canvi, el cap del departament de filosofia de la Universitat de Girona i autor de Sobre las emociones (Ediciones Cátedra), David Pineda, contraposa que, malgrat ser un sentiment amb "mala premsa, pot motivar a treballar per aconseguir el mateix assoliment que ha obtingut la persona envejada". "És el que alguns teòrics han batejat com a enveja benigna", apunta el filòsof. "Totes les emocions hi són per alguna cosa, es tracta de saber-les gestionar i reconduir-les cap al bon camí", afegeix Xavier Oriol, investigador distingit del departament de psicologia de la Universitat de Girona. Porras, però, situa aquesta mena d'enveja i tot allò de bo que pugui comportar –com ajudar-nos a identificar el que volem arribar a ser– en el terreny de l'admiració.\nPorras també escriu que dels set pecats és el més "temible" perquè és el menys obvi i el més secret –"no hi ha gairebé cap senyal que et delati quan l'enveja t'ha temptat"– i, a la vegada, el més "terrible", perquè "sempre ve d'un sentiment molt fondo, molt difícil d'explicar als altres però encara més difícil d'explicar-se a un mateix". Per aquest motiu, apunta l'assagista, és el que més costa de reconèixer i, sovint, el més dur i complicat d'analitzar. "Et posa constantment davant del mirall. El problema és que no t'acabes de veure a tu mateix; busques desviacions i et fixes en els altres".\nEn aquest sentit, Porras assenyala que l'enveja ens allunya d'allò que realment volem ser i que els que tenen clar què volen i tenen propòsits hi estan immunitzats. I cita Josep Pla, un autèntic grafòman a qui "si li haguessin posat alguna cosa enmig d'ell i l'escriptura li hauria suposat una nosa". "Jo no he envejat mai res a ningú, i si ara vostè em regalés una fortuna l'hi tornaria, igual que si em regalés un Rolls-Royce. Perquè jo, amb el cotxe, aniria directament cap aquesta paret, o contra un arbre. En fi, que em distrauria", va respondre l'escriptor empordanès en una entrevista.\nL'enveja és un sentiment que neix del que no ens agrada de nosaltres mateixos i de la nostra vida, i dels nostres complexos. "És una comparació i l'envejós vol alguna cosa que té l'envejat, i se sent una mica amb inferioritat", explica Pineda. I és un peix que es mossega la cua. "No hi ha un perfil de persona envejosa perquè és un sentiment que tots sentim, però sí que pot ser més recurrent en persones que tenen poca confiança en ells mateixos, i, a la vegada, l'enveja els va minant encara més l'autoestima", afegeix Oriol. Porras també ho lliga amb la supèrbia: "L'enveja és el que ens surt quan algú interromp el nostre desig d'expansió, la nostra voluntat de destacar i imposar-nos".\nSovint també és un sentiment que apareix amb persones pròximes a nosaltres. "És una qüestió de distància: com més a prop som d'allò que envegem, més forta es torna la pulsió envejosa. Per això, la família, tan pròxima i determinant, és un lloc on l'enveja pot créixer amb força i crueltat".\nD'altra banda, també hi ha persones que viuen de ser envejades. "El fet de no tenir els teus objectius de vida i que tots estiguin basats únicament en agradar els altres, amb la fama i la bona imatge, t'afecta negativament. I les xarxes socials faciliten aquesta actitud i la comparació social. Tot el dia s'hi veuen cossos i vides perfectes, i això fa mal a la salut mental de molta gent", afirma Oriol. Quant a això, Porras posa d'exemple el personatge de Mad men Betty Draper, que és "meravellosa". "Només és algú perquè les altres dones es comparen amb ella. El seu drama comença quan veu que no és res per ella mateixa, quan descobreix que no és ningú si no hi ha uns ulls que la mirin".\nAixí com sempre trobarem algú pitjor que nosaltres en qualsevol àmbit de la vida, també sempre trobarem algú millor. Per tant, coincideixen els experts, la solució per deixar de ser uns envejosos o d'evitar que l'enveja s'enquisti es troba en un mateix, no en els altres ni en comparacions autodestructives amb tercers. "S'ha de tenir en compte que cada persona, senzillament, és diferent i té capacitats i recursos diversos. No té sentit mirar de reüll de manera permanent a la gent del nostre voltant; hem de ser capaços d'acceptar-nos a nosaltres mateixos", diu Oriol. A més, encara que l'envejat caigui en la decadència més absoluta, el sentiment normalment persisteix. "És un pou sense fons, no l'acabes mai. Sempre trobes alguna cosa o algú per envejar", subratlla Porras.\nLa solució per relativitzar el fet de no tenir el que desitgem també pot passar per la cultura. "És una via. Les arts tenen molts valors, sobretot estètics, però un d'instrumental és el d'educar les emocions. Té el poder d'ampliar-nos la mirada, ja sigui a través de la ficció o, per exemple, d'una biografia o un reportatge", assegura Pineda, que opina el mateix que Porras. "Amplien el nostre camp de visió i ens poden servir per veure un munt de possibilitats i alternatives, i això ens pot ajudar a treure ferro a les coses i a ser menys envejosos", afirma la crítica literària.\nPorras també parla de l'enveja dels catalans respecte a tot allò i aquell que sobresurt una mica per sobre de la mediocritat. "L'enveja a Catalunya és un gran monstre anivellador. Com que tothom necessita trobar un espai on sentir-se segur i aprovat pels altres, acabem comportant-nos d'acord amb les seves expectatives [...]. Els envejosos volen rebaixar els altres, però els envejats també acaben volent rebaixar-se, encara que això suposi plegar-se". Així, tal com recomana Porras, per mirar de no ser un país fet de "bonsais" i, en definitiva, acabar en tots els àmbits amb l'enveja, cal reconvertir-la amb admiració.\nEl Govern presenta el pla de gestió per a protegir l'Illa de l'Aire de Menorca


Thomas Barclay (diplomàtic)\nJosé Antonio Querejeta Altuna\nMònica Bosch i Forrellad\nAgustí Bou i Tort\nJoaquim Costa Prat\nJoan Domènech Mas\nJordi Grau Mora\nLluís de Quadras i Feliu\nLluís Puntis i Pujol\nClementina Ribalta i Cuxart\nAntoni Sabater i Esteve\nFrancisco Ramon Valls Luque\nMontserrat Vergé i Grau\nAlbert Vidanya Fernández\nDolors Escamilla Pérez\nIsidre Bonshoms Carbonell\nMaría Jesús Figa López-Palop és una diplomàtica espanyola, membre de lalta burgesia catalana. Des del 15 dabril de 2011 fins al 15 de maig de 2012 va ser ambaixadora dEspanya davant la Santa Seu, la primera dona que representava Espanya davant aq ...\nFill del polític Gabriel Arias-Salgado i germà de Rafael Arias-Salgado, es va llicenciar en Dret per la Universitat Complutense de Madrid el 1960. Cinc anys després ingressà la carrera diplomàtica. En anys successius exercí diferents llocs de res ...\nBeatriz Larrotcha Palma, és una diplomàtica espanyola, actual ambaixadora dEspanya a Bèlgica des de 2018. És llicenciada en Dret i pertany la carrera diplomàtica des de 1987. Ha estat destinada a les representacions diplomàtiques dAlgèria, Bèlgic ...\nDes daquell moment, Ceacero va visitar diverses vegades el Japó amb lobjectiu destablir-shi. Va estar encarregat de donar suport la delegació diplomàtica encapçalada per José Heriberto García de Quevedo, que comptà també amb el suport logístic dE ...\nJosep Coderch i Planas fou un polític i diplomàtic català, governador civil, eurodiputat i ambaixador. Llicenciat en Dret per la Universitat de Barcelona i en Ciències Polítiques per la Universitat de Madrid, el 1974 va ingressar en el cos diplom ...\nMaría Consuelo Femenía Guardiola és una diplomàtica valenciana. Des del 18 de maig de 2018 és lambaixadora dEspanya a Malta. És llicenciada en Dret per la Universitat de València i va ingressar en 1992 en la Carrera Diplomàtica. Ha estat destinad ...\nJuan Carlos Gafo Acevedo és un diplomàtic i militar espanyol. Llicenciat en Dret i Tinent del Cos Jurídic de lArmada, va ingressar en 1991 en la Carrera Diplomàtica. Ha estat destinat en les Representacions Diplomàtiques Espanyoles en Jerusalem, ...\nIgnacio Rupérez Rubio va ser un diplomàtic i periodista espanyol. Llicenciat en Dret i Periodisme, va ingressar en 1980 en la carrera diplomàtica. Va ser germà del polític del PP Javier Rupérez. Abans de ser diplomàtic, va treballar com a periodi ...\nMaría Victoria Morera Villuendas fou una diplomàtica espanyola, des de març de 2017, ambaixadora dEspanya a Alemanya. Llicenciada en Dret, va ingressar en 1982 en la Carrera Diplomàtica. Va estar destinada en les representacions diplomàtiques esp ...\nEl 1972 es llicencià en dret la Universitat Complutense de Madrid. El 1973-1975 estudià a lEscola de Relacions Internacionals de la Universitat de Colúmbia Nova York i el 1995 es doctorà en Ciències Polítiques per la UNED. Va col laborar a Cuader ...\nJosé María Sanz-Pastor Mellado\nJosé María Sanz-Pastor Mellado és un polític i diplomàtic espanyol, governador civil durant la transició espanyola i ambaixador. Fill de José María Sanz-Pastor Fernández de Piérola, es va llicenciar en dret la Universitat de Madrid. El 1968 es va ...\nEs llicencià en dret la Universitat de Granada, el 1928 es va afiliar al Partit Liberal i després al Partit Agrari de José Mesa y López, i treballà com a procurador als tribunals, però el 1933 safilià a Izquierda Republicana i treballà com a secr ...\nBarbara J. Stephenson és la ministra canceller dels Estats Units en el Regne Unit des de lany 2008. Va ser ambaixadora dels Estats Units en la República de Panamà. Va ser confirmada pel Senat dels Estats Units i va ser nomenada pel president Bara ...\nThomas David Boyatt és un ex-diplomàtic estatunidenc. que exercí dambaixador dels Estats Units a Burkina Faso i a Colòmbia. Membre de lAcadèmia Estatunidenca de Diplomàcia, resistí captiu durant sis dies durant el segrest del vol TWA 840 que real ...\nJames Costos és un diplomàtic nord-americà que va ser ambaixador dels Estats Units a Espanya i Andorra des del 2013 fins al 2017 i des del 2014 fins al 2017, respectivament. Va ser nomenat pel president Barack Obama i ratificat pel Senat dels Est ...\nKaidanow va obtenir un Bachelor of Arts i un Master of Arts per la Universitat de Pennsilvània i un Master of Philosophy en ciències polítiques per la Universitat de Colúmbia, així com un certificat en estudis russos de lInstitut Harriman de la m ...\nMarie Louise Yovanovitch és una funcionària i diplomàtica estatunidenca. Es féu famosa a loctubre del 2019 arran del seu àntic càrrec dambaixadora dels Estats Units a Ucraïna sota la presidència de Donald Trump. Va ser nomenada 9a ambaixadora del ...\nDavid Thorne és un empresari i diplomàtic estatunidenc, que treballa dambaixador dels Estats Units a Itàlia i de San Marino. Fou nominat pel President Barack Obama i escollit el 17 dagost de 2009. Fill dAlice Smith i Landon K. Thorne Jr., David v ...\nEstraci fou un polític aqueu nadiu de Tritea. Va ser un dels delegats a lassemblea que va deliberar sobre que shavia de fer quan va esclatar la guerra entre Roma i Perseu de Macedònia 169 aC i va optar per laliança amb Roma tot i el sentiment gen ...\nHeràclides fou un home destat selèucida. Fou un dels tres ambaixadors del rei selèucida Antíoc IV Epífanes 174 aC-164 aC enviats a Roma per donar suport la seva reclamació de Celesíria contra Ptolemeu VI Filomètor 180 aC-145 aC i defensar la seva ...\nKeishiro Matsui es diplomà a lEscola de Dret de la Universitat Imperial de Tòquio el 1889. Va entrar al Ministeri dAfers Exteriors del seu país el mateix any. Lany següent, fou enviat a lAmbaixada japonesa de la capital de Corea, Seül, i pocs any ...\nLuci Anici Gal (pretor)\nLuci Anici Gal va ser un magistrat romà que va viure al segle ii aC. Va ser pretor lany 168 aC i va dirigir la tercera guerra il líria contra el rei Gentius dIl líria aliat de Perseu de Macedònia; estava estacionat a Apol lònia dIl líria i va dec ...\nGai Cicereu era secretari de Publi Corneli Escipió Africà el vell. Va ser candidat a pretor lany 174 aC amb el fill dEscipió, però en veure que obtenia més vots que aquest va renunciar al seu favor i es va presentar sol al següent any 173 aC. Qua ...\nGai Decimi va ser un magistrat romà del segle ii aC. Va ser enviat com a ambaixador a Creta lany 171 aC per demanar als cretencs tropes auxiliars per ajudar en la guerra contra Perseu de Macedònia. El 169 aC va ser pretor peregrí, i a lany següen ...\nSext Digiti (pretor)\nSext Digiti va ser un magistrat romà del segle ii aC. Era probablement fill de Sext Digiti, que va servir a Hispania amb Publi Corneli Escipió Africà Major tot i que també podria ser el mateix personatge. Va ser nomenat pretor lany 194 aC i va ob ...\nCesó Fabi Ambust va ser un magistrat romà. Era fill de Marc Fabi Ambust i germà de Numeri i Quint Fabi Ambust. Era qüestor el 409 aC amb tres plebeus com a col legues, que eren els primers plebeus que van exercir aquest càrrec. El 404 aC va ser e ...\nGai Fabrici Luscí va ser un magistrat romà del segle iii aC. És considerat el primer membre de la gens Fabrícia, que des de la ciutat dAletrium al país dels hèrnics es va traslladar a Roma. Era un heroi popular romà, representant de la pobresa i ...\nEspuri Tarpeu Montà Capitolí va ser un magistrat romà que va assolir el consolat lany 454 aC. Sel relaciona amb la comissió del decemvirs que pretenia renovar la legislació romana i amb la llei sobre multes. Posteriorment va ser tribú de la plebs.\nPubli Vil·li Tàpul\nPubli Vil li Tàpul va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Víl lia, una família romana dorigen plebeu. Va ser edil plebeu, lany 204 aC, i pretor el 203 aC, quan se li va assignar Sicília com a província. Lany 201 aC, va ser un dels dece ...\nJean-Pierre Olov Schori és un diplomàtic suec dorigen suís. Fou secretari dafers internacionals al Partit Socialdemòcrata de Suècia i assessor del primer ministre Olof Palme per al seu lideratge la Internacional Socialista contra les dictadures f ...\nVa néixer a Montevideo, i va cursar estudis al país i a lexterior. Fill del professor Hugo Fernández Artucio i de Julia Faingold. Pertanyent al Partit Colorado, el 1985 va ser designat pel president Julio María Sanguinetti Coirolo ministre de Tre ...\nAntero Alberto de Abreu va ser un polític i poeta angolès. Va estudiar dret a les universitats de Coïmbra i Lisboa, publicant alguns poemes al butlletí de la Casa dos Estudantes do Império. Després va tornar a Angola per exercir. Com a activista ...\nGeorges Rebelo Chicoti és un polític i diplomàtic angolès. Ha servit com a ministre de relacions exteriors des del 26 de novembre de 2010.\nBrito va néixer a Dakar, Senegal aleshores una colònia francesa fill de pares capverdians senegalesos. Posteriorment es va traslladar a Cap Verd. Té una llicenciatura en ciències de les matemàtiques i en física i química a Costa dIvori i un alt e ...\nMaria de Fátima da Veiga és una política i diplomàtica de Cap Verd. Va fer els estudis universitaris superiors la Universitat dAix-ex-Provence de França, la German Foundation de Berlin, i estades a Praga i Brasil. El 1980 va començar a treballar ...\nLuís de Matos Monteiro da Fonseca és un diplomàtic de Cap Verd. Fou el secretari executiu de la Comunitat de Països de Llengua Portuguesa entre 2004 i 2008.\nFlorencio Mayé Elá Mangue és un militar, polític i diplomàtic equatoguineà, ministre dafers exteriors i ambaixador a diversos estats.\nPastor Micha Ondó Bile és un polític equatoguineà, lactual Ministre dAfers Exteriors i de Cooperació Internacional de Guinea Equatorial de febrer de 2003 fins a 2012. Prèviament hi havia exercit com a Representant Permanent de Guinea Equatorial d ...\nAlcinda António de Abreu és una política moçambiquesa. Ministra dAfers exteriors del seu país de 2005 a 2008, després dhaver estat Ministra de Benestar Social. Recentment ha exercit com a Ministra dAmbient.\nOldemiro Júlio Marques Balói fou un polític i economista moçambiquès que es va exercir com a ministre dAfers exteriors del seu país entre 2008 i desembre de 2017.\nVerónica Nataniel Macamo Dhlovo és una política i advocada moçambiquesa, militant del Frelimo i presidenta de lAssemblea de la República des de les eleccions generals de Moçambic de 2009.\nEsperança Machavela és una jurista i política moçambiquesa. Estudià dret la Universitat Eduardo Mondlane Machavela fou nomenada ministra de Justícia pel President Armando Guebuza l11 de febrer de 2005, quan Guebuza va nomenar el seu nou govern po ...\nJosé Condungua António Pacheco és un enginyer i polític moçambiquès. Va ser viceministre dagricultura des de 1995 fins a 1998, governador de la província de Cabo Delgado de 1998 a 2005 i ministre de lInterior de 2005 a 2009. Entre 2010 i 2017 va ...\nÉs fill de Manuel Mocumbi Malume i Leta Alson Cuhle. Va iniciar els estudis la Missão de Mocumbi, districte dInharrime, província dInhambane, Àfrica Oriental Portuguesa, on va completar lescola primària en 1952. Va assistir a lescola secundària a ...\nCarlos Agostinho do Rosário, 26 doctubre de 1954) és un polític moçambiquès que exerceix com a Primer Ministre de Moçambic des del 17 de gener de 2015. És membre del FRELIMO i està sota el comandament del president Filipe Nyusi. Va treballar com ...\nLeonardo Simão és un metge i polític de Moçambic. Simão es va incorporar al govern del Frelimo el 1982 com a director de salut a Zambézia. El 1986 es va convertir en Ministre de Salut, i es va mantenir en aquest paper fins a les eleccions general ...\nAlda Bandeira Tavares Vaz da Conceição, 22 de setembre de 1949) és una política de São Tomé i Príncipe, ministre dafers exteriors en dues ocasions i candidata la presidència del país.\nJoaquim Rafael Branco és un polític que presideix el MLSTP/PSD i va ser el primer ministre de São Tomé i Príncipe del 22 de juny de 2008 al 14 dagost de 2010. Anteriorment fou Ministre dAfers exteriors des de 2000 a 2001. Va ser ministre de Treba ...\nGabriel Arcanjo Ferreira da Costa és un polític africà que fou primer ministre de São Tomé i Príncipe del 12 de desembre de 2012 al 25 de novembre de 2014. Anteriorment havia estat primer ministre durant uns mesos lany 2002.\nLeonel Mário dAlva és un polític de São Tomé i Príncipe. Va servir com a Primer Ministre de São Tomé i Príncipe del 21 de desembre de 1974 fins al 12 de juliol de 1975, quan el país va obtenir la independència de Portugal. Va estudiar la secundàr ...\nCarlos Espinosa de los Monteros Sagas ..


La vespa asiàtica va proliferant a Catalunya del Nord - La Clau\nLa vespa asiàtica va proliferant a Catalunya del Nord\nDilluns, 22 de desembre de 2014. 05:00h\nVespa asiàtica © Danel Solabarrieta\nLa vespa asiàtica, que va arribar a Europa fa 10 anys, continua la seva proliferació. Prop de 100 nius hauran estat detectats aquest 2014 a Catalunya del Nord, mentre només van ser una dotzena el 2011.\nParal·lelament a la mortalitat de les abelles, que podria augmentar aquest hivern a Catalunya del Nord, la progressió de la vespa asiàtica preocupa. Aquesta vespa velutina nigrithoraxa va arribar a l'Europa pel departament francès del Lot-et-Garonne, el 2004, allotjada en una càrrega d'atuells procedent de la Xina. El 2010, havia arribat a les comarques de Perpinyà, de Girona i del País Basc, com també al Sud d'Itàlia, abans de ser localitzada el 2011 al departament francès del Nord i a Portugal. A Catalunya del Nord, aquest insecte de potes grogues, depredador d'abelles, és vigilat per la casa de l'apicultura d'Illa, sota el control de la Unió Sindical Apícola del Rosselló. La seva proliferació és confirmada enguany per un centenar de nius detectats i destruïts, contra 52 en 2013 i una de petita dotzena el 2011. Les colònies, semblants a globus de cartró de 20 a 50 cm, són tractades pels bombers, dotats d'equipaments especials. Aquesta vespa asiàtica, més petita i nerviosa ansiosa que el borinot europeu, construeix també els seus nius arran del sòl, en suplement dels arbres. Les seves punxades sobre l'home tenen incidències, ja que el seu verí és neurotòxic i cardiotòxic. El fible de la femella, més temerària i agressiva, mesura fins a 5 mm. La seva presència en àmbits domèstic, sota una volta de pèrgola o en un comptador de gas, pot resultar perillosa.


Codi de bones pràctiques a les acadèmies d'ensenyament no reglat d'idiomes\nquery_builder 6 novembre 2002 13:57\nEl Director General de Consum, Josep Tous i el President de l’Associació de Centres de formació no reglada de Catalunya, Josep Lluís Pal, han presentat el conveni de col·laboració per recol·locar als estudiants afectats pel tancament de Brighton, el codi de bones pràctiques i les principals línies d’actuació del Comitè Ètic per regular aquest sector.\nEn una reunió celebrada avui a Barcelona amb els representants d’una quarentena de centres d’ensenyament no reglat d’idiomes, el Director General de Consum, Josep Tous, i el President de l’Associació de Centres de formació no reglada de Catalunya, Josep Lluís Pal, han presentat el conveni de col·laboració per donar solucions als estudiants afectats pel cas Brighton.\nEl conveni recull la possibilitat de que els alumnes que ho desitgin i que prèviament hagin realitzat la denúncia a l’Institut Català del Consum de la Generalitat de Catalunya puguin acabar els estudis que tenien contractats amb Brighton en un centre d’ensenyament d’idiomes adherit a aquest conveni.\nL’Institut Català del Consum serà l’organisme que canalitzarà les sol·licituds dels alumnes amb les ofertes dels centres que millor s’adaptin a les seves necessitats, amb la voluntat de oferir aquest servei al màxim d’alumnes afectats.\nAquesta iniciativa impulsada des de Departament de Treball, Indústria, Comerç i Turisme i el sector de la formació no reglada d’idiomes, en cap cas privarà als afectats de continuar les accions legals pertinents contra l’empresa Brighton.\nA la mateixa reunió s’ha presentat el codi de bones pràctiques per centres de formació no reglada d’idiomes que suposa una voluntat de millora per totes les empreses que s’adhereixin i un compromís del sector per avançar en la cultura de transparència i informació al consumidor.\n1. S’ofereix la màxima transparència en relació a drets i deures dels usuaris i dels centres d’ensenyament.\n2. La publicitat és vinculant, ha de ser clara, veraç i no induir a engany o confusió.\n3. La informació sobre el centre i els serveis que ofereix s’ha de donar per escrit.\n4. La informació ha de contenir com a mínim:\n- Organització dels cursos: nombre d’hores, nombre mínim i màxim d’alumnes per classe i lloc on s’imparteix el curs.\n- Preus i forma de pagament.\n- Condicions de rescissió del contracte.\n5. S’ha de formalitzar la inscripció a través d’un contracte, matrícula o document en el qual s’indiqui el curs que s’ha contractat.\n6. S’ha d’especificar per escrit, de forma clara, les diferents modalitats de pagament, i les causes de rescissió del contracte, tant amb l’escola com amb l’entitat financera, si és que s’ha finançat el curs.\n7. En cas de que s’ofereixi finançament s’ha d’indicar clarament: l’entitat financera, el tipus d’interès, l’import total i el nombre, periodicitat i quantia dels pagaments.\n8. Els centres han de disposar de fulls de reclamació a l’abast dels usuaris.\n9. Assumir les recomanacions que faci el Comitè Ètic a fi de millorar la transparència d’informació al consumidor.\n10. El centre que hagi subscrit aquest codi de bones pràctiques estarà adherit a l’arbitratge de consum en l’àmbit de Catalunya.\nComitè ètic d’ensenyament no reglat d’idiomes a Catalunya\nPer últim s’ha presentat els integrants i les funcions del Comitè Ètic que treballarà i vetllarà perquè es compleixin els compromisos adquirits. Aquest comitè estarà format per:\n- Direcció General de Consum de la Generalitat de Catalunya.\n- Representació dels Centres d’Ensenyament no reglat d’idiomes.\n- Representació de les organitzacions de consumidors.\n1. Treballar per la transparència d’informació al consumidor i el compliment de la normativa establerta dins del sector.\n2. Preveure, localitzar i denunciar les males pràctiques del sector.\n3. Dotar als centres d’ensenyament adherits al codi de bones pràctiques de la informació necessària per donar les màximes garanties als seus clients.\n4. Recollir i fomentar iniciatives que s’avancin a les necessitats dels consumidors i usuaris d’aquests serveis.\n5. I en cas necessari, proposar nova normativa a l’Administració.\nNota: Trobareu una fotografia de la presentació del codi de bones pràctiques a la web de l’Oficina de Premsa del Departament de Treball, Indústria, Comerç i Turisme: www.gencat.net/dict


FiraTàrrega arrenca a casa el Circuit Nòmada amb una trobada professional i quatre espectacles al carrer - Tàrrega Televisió\nFiraTàrrega arrenca a casa el Circuit Nòmada amb una trobada professional i quatre espectacles al carrer\nLa iniciativa “excepcional” pel context de pandèmia es desplegarà a 36 poblacions de l’estat amb 60 representacions\n13, març, 2021\nACN Tàrrega .- FiraTàrrega arrenca aquest divendres a la tarda a la capital de l’Urgell el Circuit Nòmada, que fins a l’octubre portarà un total de 30 espectacles a 36 poblacions de l’estat espanyol i també celebrarà 10 trobades professionals presencials. La jornada inaugural compta amb la primera d’aquestes trobades i amb quatre espectacles al carrer que ofereixen propostes de dansa, circ i teatre, tots amb les entrades exhaurides. La directora artística de la fira, Anna Giribet, ha afirmat que és com “una mini fira” per als targarins i que “hi ha moltes ganes”. Així mateix, ha anunciat que la Fira de Teatre al carrer d’enguany comptarà amb algunes accions per commemorarà els 40 anys de fira que no es van poder celebrar l’any passat per la pandèmia.\nLa pandèmia ha servit a FiraTàrrega per fer un exercici de reflexió sobre quin ha de ser el paper de la Fira del Teatre al Carrer en els propers anys. En aquest context neix el Circuit Nòmada, una iniciativa “excepcional” que portarà 30 espectacles a un total de 36 poblacions d’arreu de l’estat espanyol, la majoria de les quals a Catalunya, però també al País Valencià, les Illes Balears, Andalusia, Madrid i el País Basc. Es faran un total de 60 representacions. Paral·lelament també es faran 10 trobades professionals presencials, sota el nom Pop-Up-Pro.\nLa iniciativa té un triple objectiu, segons ha explicat la directora artística de la Fira, Anna Giribet. El primer, és oferir una alternativa als artistes perquè puguin exhibir els seus espectacles en un moment on la pandèmia ha fet caure la demanda. La segona idea és dispersar a nivell geogràfic la trobada i oferta d’espectacles, mentre el tercer objectiu és aprofundir el potencial de la xarxa de complicitats arreu del territori que des de la Fira s’ha anat teixint des de fa anys.\nLa primera parada d’aquest circuit itinerant comença aquest divendres 12 de març a Tàrrega amb la primera trobada professional, a les 15 hores. A partir de les 17 hores s’han programat 4 espectacles de les companyies Àngel Duran, Anna Confetti, Circ Bove i El Pájaro Carpintero que ofereixen propostes de circ, dansa i teatre. Segons Giribet, “és una mini fira adreçada especialment a la ciutadania de Tàrrega i de la comarca”, i ha afirmat que el públic en té “moltes ganes”, com ja s’ha vist en la demanda de les entrades que s’han exhaurit en una setmana.\nPel que fa el futur del Cicle, Giribet ha remarcat que es tracta d’una iniciativa que “neix de l’excepcionalitat” i ha indicat que la “missió” és fer l’edició d’enguany, encara que “si a partir d’aquí “sorgeixen iniciatives per donar-hi continuïtat, estarem encantats de col·laborar-hi i aportar idees”.\nXarxa IN SITU\nFiraTàrrega també continuarà treballant en el projecte europeu (Un)common Spaces de la xarxa IN SITU, la plataforma europea especialitzada en la creació artística a l’espai públic. En concret, aquest projecte té com a objectiu donar suport a les arts de carrer com a disciplina artística que permet reinventar la relació entre el sector cultural i la ciutadania. Té una durada de 4 anys, del 2020 al 2024, i hi participen 16 socis, entre ells FiraTàrrega, de 13 països. La trobada inicial del projecte per marcar les seves línies d’acció s’havia de fer aquest pròxim mes d’abril a Tàrrega, però la pandèmia ha fet reconvertir la trobada presencial a una trobada en línia.\nUn miler de professionals a la Llotja en línia\nL’estiu del 2020 va néixer la Llotja en línia com una eina de trobada i d’intercanvi per al sector de les arts escèniques, que complementa l’activitat professional presencial de FiraTàrrega. El punt de trobada virtual es manté i ja compta amb 995 professionals de 517 entitats i 267 projectes. Està previst que al juny entri en funcionament la versió renovada de la plataforma, que en aquests moments s’està dissenyant a partir dels suggeriments dels mateixos usuaris.\nLa Fira de Teatre al Carrer està treballant en una nova edició, que se celebrarà del 9 al 12 de setembre. La convocatòria es preveu condicionada per les restriccions, motiu pel qual es treballa amb enfocaments que permetin tenir identificat el públic assistent i també limitar la presència d’activitat lliure pels carrers de Tàrrega. Giribet també ha indicat que l’edició d’enguany commemorarà els 40 anys de la Fira que no es van poder celebrar l’any passat. En concret, ha parlat d’una “celebració puntual i/o continguda amb accions dins l’àmbit artístic i comunicatiu”. “Accions simbòliques que deixin constància d’aquests 40 anys”, ha dit.\nD’altra banda, el leitmotiv de l’edició serà ‘Habitar l’espai’, un concepte que segons Fira sintetitza la voluntat de fer de l’espai públic un lloc de trobada i de celebració, a més d’identificar-lo com un espai de confrontació i transformació de la societat. Des de Fira afirmen que el concepte “pren tot el sentit” després dels confinaments i les restriccions associades a la pandèmia.


La Xarxa Europea contra el Racisme alerta que l'auge de Vox pot incrementar els crims d'odi\nUn expert insta a informar sobre la "hipocresia" i el "menyspreu" de la ultradreta als votants "en lloc de dir que són perillosos"\nper ACN 16 de novembre de 2019 08:20\nLa Xarxa Europea contra el Racisme (ENAR) alerta que l'ascens de Vox en les eleccions espanyoles del 10-N pot provocar "un augment dels crims d'odi" contra les minories. Així ho indica l'experta en drets humans i membre de l'organització Juliana Wahlgren, que defensa que hi ha un "vincle entre el discurs de l'odi i els crims d'odi" i avisa que a Europa cada cop hi ha més racisme. Al seu torn, l'acadèmic expert en extrema dreta Hans-Georg Betz atribueix l'auge de la ultradreta al sentiment de "pèrdua de privilegis" entre alguns sectors de la població, especialment els homes. Tot i que troba "ridícul" culpar els mitjans de comunicació de l'ascens de la ultradreta, Betz insta a informar sobre la "hipocresia" i el "menyspreu" d'aquests partits "en lloc de dir que són perillosos" o "feixistes".\n"És una tendència: els polítics diuen una cosa i la gent és la que és directament afectada per la violència", remarca Wahlgren sobre el "vincle entre el discurs de l'odi i els crims d'odi". "Els polítics estan normalitzant amb la seva posició de poder el racisme i la discriminació", denuncia Wahlgren, que no només creu que l'estan "normalitzant", sinó que també estan "empoderant" aquestes posicions davant la societat. En aquest sentit, l'experta en drets humans remarca que l'extrema dreta és "el grup més violent a Europa". "És el que ataca més gent, el que és més violent i el que ataca qualsevol persona", diu Wahlgren en denunciar que la ultradreta assenyali altres grups, com per exemple els musulmans, com a "violents".\nL'experta en drets humans i membre d'ENAR Juliana Wahlgren | ACN\nPer a Betz, una de les principals causes de l'augment de l'extrema dreta és el sentiment de "pèrdua de privilegis" per part dels homes. "Hi ha una realitat: tenen més suport entre els homes que entre les dones", argumenta. "Hi ha la sensació que estan perdent, de la mateixa manera que el populisme blanc als Estats Units, on senten que s'estan convertint en una minoria. És aquesta relació de perdre l'estatus socials i els privilegis el que expressa aquest increment", diu l'expert en ultradreta, que subratlla que l'explicació de l'auge de l'extrema dreta és "complexa". "És massa simple dir que només són racistes o qualsevol altra cosa", afirma.\nSobre l'origen de l'ascens de l'extrema dreta, Wahlgren apunta a les "víctimes" del "model fallit de neoliberalisme modern". "El que veiem aquí és la fallida del model neoliberal que molts grups polítics estan fent servir per culpar-ne determinades persones com els immigrants", afirma. "L'extrema dreta està intentant portar la qüestió a com la gent no necessita perdre els seus privilegis. Realment es tracta de mantenir el poder de l'opressor sobre l'oprimit", assenyala l'experta en drets humans, que afegeix que "ara la gent entén que té el dret a reclamar que li tornin el seu espai i recuperar els seus drets".\nManifestants d'ultradreta amb banderes espanyoles inconstitucionals i cremant bengales\nEn aquest sentit, Betz creu que el "descontentament" amb els partits tradicionals també té un pes important en l'ascens de la ultradreta, així com el sentiment "d'abandonament" d'aquells que viuen en zones rurals. "Se senten completament oblidats per part del govern i dels principals partits", diu. Per a Wahlgren, a més, el tipus de missatge de l'extrema dreta juga un paper important. "Aquestes veus representen el que alguns ciutadans volen i tenen un missatge clar que parla al cor i a la butxaca. Per tant, se senten més representants per aquests grups d'extrema dreta", assenyala.\nA més, Betz i Wahlgren alerten que l'increment de les desigualtats pot fer que la gent amb ingressos baixos "enfadada" i "preocupada" pugui votar la ultradreta. En aquest sentit, Betz afegeix que aquestes persones se senten "abandonades" pels partits d'esquerra, però subratlla que, un cop al govern, l'extrema dreta "no fa res per a aquesta gent". "Sempre hi ha raons perquè la gent estigui enfadada i les raons perquè la gent estigui altament emocional s'han multiplicat", diu Betz, que preveu que la presència de la ultradreta a les institucions seguirà durant els pròxims anys. Amb tot, subratlla que depèn del país perquè "aquests partits de vegades tal com pugen després baixen".\nActe de Vox a Vistalegre (VOX)\nMalgrat que considera "ridícul" que es culpi els mitjans de comunicació de l'ascens de l'extrema dreta, Betz insta a informar sobre aquests partits mostrant la seva "hipocresia" i "menyspreu cap a la gent que els ha votat". "Seria interessant mirar què estan fent per la gent que els va votar, en lloc de dir que són feixistes", defensa. "Crec que és important que la gent estigui més i més informada perquè molts d'aquests discursos es basen en històries falses", afegeix Wahlgren, que aposta per crear més canals de comunicació locals perquè "representen el que està passant a la societat". Per la membre d'ENAR, cal "canviar les estructures de comunicació d'informació". "La veritat ja no importa i hem d'entendre que cal creure en la veritat un altre cop", conclou.