Màster en Musicoteràpia per la Universitat de Barcelona–IL3. Postgrau en Musicoteràpia per l’ISEP. Magister i supervisor en el model Benenzon de Musicoteràpia per la Fundació Benenzon. Enginyer en Electrònica per l’Escola Universitària ET (Barcelona). Postgrau en Telemàtica, Tecnologia i Sistemes per l’ICT. Treballa actualment com a musicoterapeuta a l’Associació Catalana de Fatiga Crònica i Encefalomielitis Miàlgica (ACSFCEM). Ha treballat quinze anys a l’Associació d’Esclerosi Múltiple Baix Llobregat, i set anys a l’Associació de Fibromiàlgia de Gavà. Musicoterapeuta especialista en patologies neurodegeneratives, neuromusculars i cròniques (SSC). Formador i supervisor en el model Benenzon. Conferenciant i divulgador de musicoteràpia.\nPresentador de ponències en congressos de musicoteràpia. Seminaris de mindfulness i musicoteràpia. Propulsor del programa «Música i mindfulness». Ha estat professor agregat del màster oficial en Musicoteràpia de la Universitat Catòlica de València i del màster en Musicoteràpia de la Universitat de Barcelona-IL3. Membre de la Junta Directiva de l’Associació Benenzon Catalunya. Ha estat membre de la Junta Directiva de l’Associació Catalana de Musicoteràpia. Actualment director i professor del màster en Musicoteràpia de la Fundació Universitat de Girona: Innovació i Formació.\nMàster Universitari en Rehabilitació Neuropsicològica i Estimulació Cognitiva (UAB) i l’Institut Guttmann. Màster en Musicoteràpia (IL3-UB). Grau en Treball Social (URL). Professora de piano, Grau Mitjà de música Pla 66 (Conservatori Superior de Música del Liceu, Barcelona).\nTècnic Superior en Radiodiagnòstic per la Imatge, centre d’estudis SAM Claret. Magister i supervisora en el Model Benenzon de musicoteràpia no verbal, per la Fundació Benenzon de Musicoteràpia de Buenos Aires.\nFacilitadora en cant prenatal, segons el mètode de Marie Louise Aucher, i en musicoteràpia focal obstètrica, segons el mètode Mami Sounds, de Gabriel Federico. Formadora de formadors del programa TREVA (Tècniques de Relaxació Vivencial Aplicades a l’Aula). Amplia formació complementària. Docent associada al Máster en Psicogeriatria, de la UAB. Tècnic en treball de Camp Europeu, Fundació Institut Català de l’Envelliment, Hospital de San Pablo de Barcelona. Cofundadora del programa “Aprendamos juntos”, una iniciativa social d’autogestió per a la gent gran, que posa la música a l’abast de la comunitat.\nÀmplia trajectòria laboral en l’àmbit del treball social i com a musicoterapeuta en l’àmbit social i hospitalari.\nPublicacions: Treball Fi de Màster “Musicoterapia en la Demencia del Adulto Mayor”, per la Universitat Autònoma de Barcelona en el Centre de Documentació SIIDON, Institut Guttmann i Treball Fi de Grau “El Arte de las canas, dignidad y participación”, per la URL a la base de dades RECERCAT. Carta de recomanació personal del Departament de Serveis Socials de Viladecans acreditant que ha portat a terme amb qualitat l’exercici professional de treball social.\nActualment és directora i docent del màster en Musicoteràpia Transcultural de la FUdGIF. Cursa el postgrau en Imatge Guiada i Música (GIM), de l’Institut Atlantis (EUA). Desenvolupa activitat extracurricular de voluntariat d’ajuda als animals, en Fundació Trifolium.\nMusicoterapeuta per l'ESMUC (Barcelona) i Curs de Postgrau de Musicoteràpia Transcultural per la FUdGIF (Girona). Dedicada, durant més de 20 anys a l'àmbit de la planificació, la implementació i la gestió de projectes en el sector públic. Llicenciada en Història per l'UAB. Cofundadora de MIXOLIDIA SL (www.mixolidia.cat), es dedica a l'assessorament, la consultoria i la musicoteràpia en diversos àmbits i sectors. Com a musicoterapeuta treballa en escoles municipals de música, centres educatius de primària i/o secundària, administracions locals i entitats i associacions amb diversos col·lectius.\nHa dissenyat i desenvolupat el programa músic-emocional Desconfinant Emocions per reduir els efectes psicoemocionals de la COVID-19 entre la gent gran i el personal sanitari i essencial. Formació complementària en gestió emocional, en intervenció psicoemocional a nivell familiar, en el suport i tractament psicològic en processos de dol, recursos d'estimulació en diversitat funcional i en autisme.\nFormada en piano, guitarra i cant. Els resultats del Pràcticum final de màster: "El Eco de las Emociones. Un trabajo músico emocional en el ámbito de la pediatría oncológica” han estat publicats en la revista Sonograma de l’ESMUC i en la Revista de Investigación en Musicoterapia de la UAM. Actualment, exerceix també, com a tutora acadèmica i coordinadora del Màster en Musicoteràpia Transcultural de la FUdGIF.\nCantant i pedagoga musical amb àmplia trajectòria en diferents escoles d’educació infantil i escoles de música de Barcelona. Especialitzada en infants de 0 a 3 anys, ha creat una metodologia pròpia: «Música per créixer». Actualment imparteix tallers i xerrades en diversos centres de Catalunya a educadors, monitors, pares i persones interessades en iniciar els més petits en la música. També fa tallers i xerrades a educadors infantils i de primària a la Universitat de Barcelona. Treballa permanentment en l’elaboració de material musical didàctic. Col·labora en els cursos de formació continuada d’ El Musical des del 2002 on ha iniciat un nou camí amb seminaris i tallers de música i valors.\nMusicòloga. Mestre de música. Musicoterapeuta i terapeuta psicodinàmica formada en diferents tècniques occidentals i orientals per facilitar i acompanyar processos de desenvolupament i creixement personal. Llicenciada en Història i Ciències de la música per la Universitat Autònoma de Barcelona (2002-2005). Diplomada en magisteri d'educació primària, especialitat musical, per la Facultat de Psicologia i Ciències de l'Educació Ramon Llull- Blanquerna ( 1999- 2002). Màster en Musicoterapia per l'Institut Agruparte de Vitòria-Gasteiz (2005-2008). Postgrau GIM (Guide Image Music) reconegut per l'AMI (Association for Music and Imagery) a l'Institut Agruparte amb Gínger Clarkson y Esperanza Torres 2008-2010. Terapeuta de Gestalt infantil i orientació a famílies. Terapeuta de constel·lacions familiars i Tarot evolutiu (2007-2018). Terapeuta GIM 2010-2013, actualment reprenent aquesta tasca (2018).\nMestra de l'escola pública des del 2007. Mestra de música a l'Escola Pia Balmes. Mestra de piano, llenguatge musical, harmonia, coral i composició a l'escola Barcelona Fusió (Sagrera) 2005-2007. Musicoterapeuta al Centre d'Educació Especial. Primer nivell de Reiki Usui amb Vito Diaz amb certificat reconegut per la Associació de Reiki Usui Sensei (2017). Curs a París de musicoteràpia terapèutica amb Edith Lecourt (2008). Melòmana, pianista, arpista, poetessa i compositora autodidacta.\nLlicenciada en Ciències de la Comunicació per la UAB. Grau mitjà de flauta travessera pel CMMB i pel Liceu. Tècnica en acupuntura per la Fundació Europea de Medicina Tradicional Xinesa, PR núm. 10910-1390, 2009. Postgrau en txikung mèdic per l'Institut de Qi Gong de Barcelona. Formada en cant Dhrupad, el cant clàssic hindustani (Gundecha Brothers) i Kototama, la ciència del so pur del mestre M. Nakazono; també en cant difònic (T. Clements) i Naad Yoga, el ioga del so (Raj Academy, S. Singh). Terapeuta bioenergètica que s’ha especialitzat en les teràpies vibracionals amb color, so i veu.\nFormada en bioacústica terapèutica, soundandlife (E. Julián). Practitioner i professora de Tama-Do, Academy of Sound, Colour and Movement, Califòrnia. Directora de la Sala Armònia de Barcelona on aplica les teràpies d’acupuntura amb so i ofereix harmonitzacions de so acústic per al reequilibri bioenergètic de les persones. Fa presentacions del llibre del seu mestre Fabien Maman: The Tao of Sound: acoustic sound healing for the 21st century, durant les quals explica l’abast del seu experiment del 1981, l'efecte del so en les cèl·lules humanes i el treball de més de 30 anys de teràpies amb diapasons, el color, els instruments musicals, el so xamànic i la veu. Estudiosa de l'anatomia subtil de l'ésser humà, fa formacions de txi kung conscient i imparteix conferències per promoure la necessitat d'una higiene bioenergètica respectuosa en l’ús del so aplicat a les persones.\nMusicoterapeuta per la Universitat de Buenos Aires. Músic professional per l’Escola de Música Contemporània-Berklee (seu Buenos Aires). Actualment cursant el Grau de Psicologia.\nA nivell professional treballa a la Unitat de Cures Pal·liatives Pediàtriques de l’Hospital Vall d’Hebron (en conveni amb l’Associació Latir de Musicoteràpia). Club Social Salut Mental Gràcia, servei social especialitzat en inclusió comunitària dirigit a persones majors d’edat amb trastorns mentals. Fundació Ires- Institució col·laboradora d’integració Familiar (ICIF) que realitza el seguiment de menors que estan en situació d’acolliment familiar. Associació Esclat- Entitat que treballa per millorar la qualitat de vida de moltes persones amb paràlisi cerebral i pluridiscapacitat promovent la inclusió en la societat com a ciutadans de ple dret. Espai maternoinfantil de l’Eixample amb famílies en risc d’exclusió social que travessen situacions que posen en risc tota la unitat familiar i sobretot, els nens i nenes, ciutadans de ple dret.\nMusicoterapeuta titulada per la Universitat Catòlica de València. Llicenciada en Música de Cambra i Violoncel. Formació musicoterapeutica en l’abordatge plurimodal. Professora del Màster de Musicoteràpia en els mòduls de Salut Mental, Hospitalari i Recursos Musicals de la Universitat Catòlica de València. Treballa com a musicoterapeuta a l’ Hospital Psiquiàtric de Bétera(Valencia); Hospital Marina Salut de Dènia (Alacant), a les unitats de Psiquiatria, Hemodiàlisi i Neonatologia, Hospital de dia Oncohematològic i Dany Cerebral; Hospital Dr. Moliner de Serra (València), a les unitat de Cures Pal·liatives, Dany Cerebral i Convalescència. Premi a la Innovació en la Qualitat Assistencial Hospitalària atorgat en la VI Jornada de Gestió Sanitària, Qualitat Assistencial i Seguretat del Pacient de la Comunitat Valenciana (2014).\nHa estat guardonada, conjuntament amb la seva companya Ana Alegre, amb la distinció de «Bona pràctica del sistema nacional de salut» del Ministeri de Sanitat, en la convocatòria de l’any 2015 en la categoria d’Innovació en les Estratègies en Cures Pal·liatives, amb el projecte «La musicoteràpia com instrument d’intervenció terapèutica al final de la vida: un projecte d’integració» de l’Hospital Doctor Moliner. Ponent, conferenciant i divulgadora de la musicoteràpia.\nDiplomada en Magisteri (especialitat en educació especial) per la Universitat de València. Llicenciada en Psicologia per la Universitat de València. Postgrau en Musicoteràpia pel Centro de Investigación Musicoterapéutica CIM Bilbao. Magister del model Benenzon. Professora d’educació especial i educació musical. Professora agregada al màster oficial en Musicoteràpia de la Universitat Catòlica de València. Treballs d’investigació: Musicoteràpia i síndrome de Rett (CPEE Los Silos Moncada-València); Projecte de musicoteràpia a l’Associació de Minusvàlids de Benidorm(Alacant); La musicoteràpia en els centres d’educació especial (CPEE Secanet, La Vila Joiosa-Alacant); Projecte de musicoteràpia CEIP Sant Roc, de Polop (Alacant), i Projecte de musicoteràpia a l’IES Bellaguarda (Altea-Alacant).\nDoctora en Metafísica per la University of Metaphysics (Los Angeles). Bachelor of Fine Arts per la University of Manhattanville College of the Sacred Heart (White Plains, Nova York). Ha acompanyat durant vint-i-tres anys les persones en la malaltia i el dol. Va conèixer i acompanyar Elisabeth Kübler-Ross l’any 1992 en la seva visita a Barcelona. Cofundadora i presidenta de la CAD - Coordinadora d’Acompanyament al Dol, present a les Jornades d’Acompanyament al Dol i la Malaltia a Lleida. Cofundadora i membre de la Junta de l’Asociación de Voluntarios para Enfermos Sanables (AVES) a Barcelona des de 1995. Actualment realitza xerrades mensuals sobre temes puntuals de dol a l’AVES i imparteix el taller "Abraçant la vida” del Centre Merrylife. Participa en els cursos Consciència a la vida I i Consciència a la vida II. Professora a la Universitat de Lleida, a les Jornades de Dol i Malaltia i curs de postgrau de Dol. A duelia.org té un bloc. Terapeuta a SET Grup Terapèutic, Barcelona. Grup de treball setmanal de Luján Comas i Grup de treball bisetmanal.\nAutora del llibre ¿Existe la muerte? Ciencia, vida y trascendencia amb Luján Comas, per a editorial Plataforma. A Tarannà Edicions ha publicat: El buen duelo; Per què se n’ha anat? Mort per suïcidi, un dol diferent; Què em passa?; Enfermedad y vida; Déjame llorar (audiollibre), Estás en mi corazón; De oruga a mariposa; Camino de héroes. Ha participat com a convidada experta en dol en programes de ràdio (L’Ofici de viure, de Gaspar Hernández, a Catalunya Ràdio; Com Ràdio; Radio de Murcia, amb Antonio Salazar; Ones i Ràdios 2000; Ràdio Arenys, al programa Mediterránea de 2016.01.26) i de televisió (Singulars, Millenium, El vol de la papallona; Viure des de l’essència, de la productora i presentadora Glòria Montasell). Ha col·laborat amb la Fundació Hospital de Mataró i el grup Dol Estel de Girona. Congressos i trobades a Barcelona, Madrid, Bilbao, Sant Sebastià, Pamplona, Elx, Girona, Albacete, Alcoi, Pineda de Mar, Sabadell, Badalona i Andorra.\nMàster en Musicoteràpia Transcultural (FUdG). Llicenciada en Història de l'Art (UB). Títol Superior de Piano (Conservatori Superior de Música del Liceu). Ha impartit com a professora de piano en escoles de música i classes particulars. Professora de música d'educació secundària des del 2004. Amplia formació complementària en gestió emocional i comunicació assertiva a l'aula. En l'actualitat cursa la formació de So i Estats de Trànsit (Sound Trance Institute).\nPublicació: Treball Fi de Màster "Musicoteràpia per cuidadors informals", en el repositori institucional de la UdG, DUGiDocs.\nActivitat extracurricular: voluntariat d'ajuda d'expressió de les emocions a través de la música, en l'AECC i dintre del Banc del Temps. Actualment, exerceix també, com a docent del Màster en Musicoteràpia Transcultural de la FUdGIF.\nDansa Moviment Terapeuta. Màster en Dansa Moviment Teràpia per la UAB i diplomada en Educació Social per la UVIC. Membre titular registrat de l'Associació de professionals de la Dansa Moviment Teràpia (ADMTE). Experiència en Dansa Moviment Teràpia amb infants amb TEA, adults discapacitats físics i discapacitats psíquics, gent gran i facilitadora de grups de dones. Co-Organitzadora del projecte comunitari Destil·lant Dansa. Ex-membre del grup de dansa inclusiva Dans Capacitats i fundadora d'Espai al Cos.\nIntèrpret i professora de flauta de bec, musicoterapeuta. Com a intèrpret de flauta ha format part de diferents conjunts de música antiga i també ha actuat com a solista. Àmplia experiència en l’ensenyament musical i de la flauta en diferents escoles de música de Barcelona, el Vallès i la Selva. Des del 2014 ofereix musicoteràpia a embarassades, nadons, grups de mares/pares amb nadons, infants i adults amb discapacitat intel·lectual, salut mental i tercera edat. Actualment és musicoterapeuta en diferents centres de Santa Coloma de Farners (Girona) com la residència Can Font (persones amb discapacitat intel·lectual) i el Centre de Dia de Salut Mental. També condueix «Temps de sons» (espai de suport personal on s’apliquen tècniques de musicoteràpia), un projecte que va presentar al Congrés Internacional de Música i Medicina (IAMM, 2018) i del qual se’n va fer ressò la revista ECOS (Associació de Musicoteràpia Argentina) amb la publicació d’un estudi sobre l’eficàcia de la musicoteràpia davant l’angoixa i el sentiment de soledat.\nLlicenciatura en Pedagogia Musical per la Universitat de Las Palmas de Gran Canaria. Màster en Musicoteràpia per la Universitat Autònoma de Barcelona IL3. Mestra de Música Tradicional i Popular per l'Aula de Música Tradicional de Barcelona, especialització en Percussió i Cant. Certificat en Rítmica Dalcroze per l'Institut Joan Llongueras de Barcelona. Formació en Psicologia Transpersonal UEMC. Curs d'especialització en Musicoteràpia i Patologies Neurodegeneratives per la Universitat Ramon Llull. Curs d'especialització en Veu Terapèutica per l'Associació Internacional Teràpia de So Harmonic Sound (Alemanya). Exerceix com a musicoterapeuta des de fa quinze anys per a diferents col·lectius: Associació de Malalts de Parkinson del Baix Llobregat, associació Picam per a malalts oncològics, Centre d'Atenció Primària de Badalona, atenció a la salut mental de l'Hospital General de Catalunya i musicoteràpia infantil per a l'Escola Estel Blau de l’Hospitalet. Col·labora en formacions de psicologia transpersonal com a musicoterapeuta per a l'Institut Sistema Ludocorporal, i per al Postgrau en Teràpia Creatives i Artístiques Artemisa.\nActualment dirigeix l'escola Veu Integral on dur a terme formacions professionals en l'àmbit de la musicoteràpia de la veu i la musicoteràpia infantil.\nLlicenciada en Teoria Musical, intèrpret de violoncel i piano, i musicoterapeuta per la Universitat de Xilè. Després d'exercir professionalment al seu país, el 2007 cursa un Màster en Musicoteràpia a la New York University (NYU) i ingressa al Nordoff-Robbins Center for Music Therapy on du a terme la pràctica clínica al costat de Clive Robbins i Alan Turry, entre d'altres professors, i obté la certificació en Musicoteràpia Creativa. Durant més d'una dècada de pràctica professional com a musicoterapeuta a Xile, Estats Units i Espanya, s'ha centrat principalment en el treball amb nens i adolescents de l'espectre autista i altres necessitats especials. També ha exercit de docent i supervisora clínica d’estudiants de musicoteràpia i professionals de l'àrea.\nPianista, compositor i musicoterapeuta. Docent en el Màster de Musicoteràpia de la Universitat de Barcelona i en el Màster de Relaxació, Meditació i Mindfulness també de la UB des de l’any 2015. Musicoterapeuta en escoles d’educació especial: L’Arboç de Mataró, Els Àngels de Palamós, Palau de Girona, Joan Riu de Sant Gregori i Mare de Déu del Carme de Sarrià de Ter, amb l’especialitat de sessions amb infants amb paràlisi cerebral i amb trastorns de l’espectre autista, a través de tècniques de Musicoteràpia Creativa i el seu propi sistema RMP (Ressonància Musical Profunda) basat en l’aplicació vibroacústica de bols tibetans afinats en determinats tons musicals, des de l’any 2006. Musicoterapeuta al sociosanitari La República del Parc Hospitalari Martí i Julià de Salt, des de l’any 2011. Musicoterapeuta a la unitat de salut mental Els Til·lers del Parc Hospitalari Martí i Julià de Salt des de l’any 2012. Musicoterapeuta als centres ocupacionals Els Joncs de Sarrià de Ter, des de l’any 2008, i Astres de Girona, des de l’any 2016. Musicoterapeuta a la residència d’adults Els Roures, del Consorci Sant Gregori, de Sant Gregori, des de l’any 2017. És co-creador d’Alquímia Musical, projecte que integra diverses propostes de caire musical com contes musicals i concerts en diferents formats. C.D.’s editats: Cançons de conte (2015), El secret del silenci (2012), Ànima (2011), Bols tibetans polifònics (2011), Amanda nadales vers-i-onades (2010), Akash (2009), Ressonància Interna (2001) , i Confidències Aromàtiques (1992).\nDoctor en Filosofia. Docent i director de l’Escola de Música i de Musicoteràpia Turca i Sufí. Autor de diversos llibres i articles relacionats amb la temàtica, entre els quals: La dimensión terapéutica de la música en el sufismo. Des del 2004 ha aplicat el sistema de musicoteràpia del Dr. Oruç Güvenç en diversos col·lectius (disminució psíquica, malaltia mental, etc.) i actualment l’aplica als alumnes de secundària. Imparteix regularment formació en música i musicoteràpia turca i sufí a adults, concerts, tallers vivencials amb tècniques de musicoteràpia i meditació sufí, sessions individuals, i conferències en simposis relacionats amb la musicoteràpia i l’espiritualitat del sufisme. Web: www.ponterapia.com\nDavid Egea Matés\nÉs un enamorat de la música tradicional de l’Àfrica occidental. El 2001 va descobrir el djembé i va quedar corprès. Li està eternament agraït, ja que va començar així un camí de descoberta de la cultura d’on prové aquest instrument a partir del qual, ha pogut conèixer i tocar una gran família d’instruments com el balàfon i el kamélé n’goni, tots de l’Àfrica occidental.\nDes del 2009 forma part de la companyia Camut Band Junior com a segon percussionista. Des del 2010 és percussionista a les formacions del mètode de creixement personal AfroYin. Al 2012 va fundar l’Associació Inuwali Ki Fany (on periòdicament fa cursos, concerts, audicions i tallers multitudinaris de percussió i dansa de l’Àfrica de l’oest, bàsicament en l’àmbit educatiu, però també en altres entitats) i al 2016 va fundar el grup Na Nara. Ha format part de diversos grups d’arrel africana de la província de Barcelona, com ara M’bore Dansa i Percussió, Duniakelen, Alamuta i Afrika Revolution.\nLa seva formació ha estat continuada amb grans mestres com Mamady Keïta o Barbara Bangura, entre d’altres, i mitjançant els viatges a destinacions com Guinea Conakry, Gàmbia i el sud del Senegal on ha aprofundit més en l’aprenentatge d’aquest art.\nTenor i professor de cant especialitzat en la relació del cos i la veu. Format musicalment a l'Acadèmia Marshall de Barcelona, on estudià solfeig, piano i cant. Va desenvolupar el treball de tècnica vocal amb els professors Xavier Torras, Francisco Lázaro i José Oncina. Estudia amb Paul von Schilawsky en l'especialitat de música mozartiana i lied alemany a l'Institut Austríac de Paris. Ha treballat com a tenor solista amb les companyies JIOB, POLS, El Teatre Més Petit del Món i companyia de Carles Santos. Com a solista ha treballat en diferents projectes operístics a Catalunya i en diferents gires europees, i pel Gran Teatre del Liceu. Experiència Docent: Professor de cant i cantant solista per la coral Schola Cantorum Coralina de l'Habana, professor de cant de les escoles La casa dels Musics, Youkally i Fundació Catalana Síndrome de Down (Barcelona), Escuela Endanza (Sevilla), Escola d'equitació Les Enzines (Bellaterra), Escola de Teatre El Galliner i Espai Marfa (Girona). Des de 1998 treballa la relació del cos i la veu en la integració de la tècnica vocal dins dels concepte holístics del cos. Ha treballat com a coach vocal per a corals des de 2005 amb diferents corals de Barcelona i Girona dins del gènere clàssic i el gospel, i col·laborant en diferents festivals dins de tallers intensius.\nAlba Janot Fernández\nEn la infantesa es va iniciar en la dansa jazz i l’aeròbic. Després de tenir una relació molt propera amb la música i la dansa de l’Àfrica de l’oest, l’any 2010 va decidir aprofundir en el coneixement, l’aprenentatge i la pràctica de diverses polirítmies amb els tambors tradicionals i l’expressió corporal que es deriva de cadascuna.\nDesprés de participar en diversos tallers amb mestres de renom com ara Rashidi Yekini, Mohamed Dabo, Bebe Youla, Bobzi Sylla o Cristina Rosa Velardo, entre d’altres, l’any 2011 va viatjar al sud del Senegal, a la regió de Casamance, on va conviure amb músics i ballarins de diverses nacionalitats. Va aprofitar l’ocasió per conèixer i identificar la música i la dansa seourouba (pròpia d’aquella regió), el sabar (tradicional senegalès) i la malinké i susu, esteses per diversos països de l’Àfrica occidental, i va escollir aquestes darreres per treballar durant la seva estada al continent africà.\nÉs cofundadora de l’Associació Inuwali Ki Fany, on des del 2012 ofereix tallers de dansa i audicions escolars, sobretot en l’àmbit educatiu i del lleure, amb l’objectiu de divulgar aquest art ancestral.\nDes de l’any 2013 imparteix classes setmanals per a adults a Sabadell, on espera encomanar a les seves alumnes la seva passió per la música i la dansa tradicional de l’Àfrica occidental.\nDes de l’any 2016 és ballarina i cantant del grup de fusió afrocatalà Na Nara, un projecte engrescador amb el qual pot mostrar, sobre l’escenari i de la millor manera possible, tot allò que ha anat aprenent per despertar l’admiració de l’espectador.\nDoctor en Comunicació (URL). Màster en Psicobiologia i Neurociència Cognitiva (UAB). Enginyer de Telecomunicació (UPC) i títol professional de piano. Certificat de docència en Enginyeria Biomèdica (estudis de doctorat, tercer cicle). Acreditat com a docent i investigador per l'Agència de Qualitat Universitària (AQU). Professor i investigador a la Facultat de Comunicació i Relacions Internacionals Blanquerna i col·laborador en programes de tercer cicle de musicoteràpia en diferents universitats. És director de tesis doctorals de musicoteràpia i ha estat designat membre de tribunals de tesis doctorals relacionats amb la musicoteràpia. Format en Neurologic Music Therapy per la R. F. Unkefer Academy for Neurologic Music Therapy (Dr. Michael Thaut), ha gaudit d’un training al Louis Armstrong Center for Music and Medicine del Mount Sinai Beth Israel (Nova York, EUA). Conferenciant, divulgador i escriptor sobre els beneficis de les teràpies musicals. Membre, entre d’altres, de la Societat Catalana de Neuropsicologia, l’Associació Espanyola de Psicologia i Interpretació Musical (AEPMIM), International Association for Music and Medicine (IAMM), l’European Society for the Cognitive Sciences of Music (ESCOM) i la Society for Music Perception & Cognition (SMPC). Web: http://jordijauset.es/\nÉs musicoterapeuta especialitzat en sonoteràpia i veu ancestral, música xamànica i musicoteràpia receptiva. Té més de deu anys d’experiència com a facilitador d’experiències transpersonals a través del so i el cant.\nCom a músic autodidacta ha creat diversos projectes musicals per millorar la salut, fomentar el benestar i facilitar l’acompanyament espiritual i el creixement personal. Explora mètodes ancestrals de sanació mitjançant la música ètnica, la veu, l’espiritualitat, el xamanisme, la meditació i la metafísica, i investiga l’ús de la música i la seva experiència transpersonal en les cultures natives, especialment de les tradicions ameríndies.\nVa contactar amb diferents mestres espirituals amerindis i va viatjar a l’Amèrica del Sud per conèixer el xamanisme dels Andes i l’Amazones. Va establir una connexió directa amb les cultures quítxua i aimara i amb els metges indígenes de l’ètnia amazònica shipibo-conibo del Perú, dels quals va rebre ensenyances sobre els ícaros (cants i sons curatius usats en la medicina amazònica tradicional).\nÉs enginyer tècnic agrícola per la Universitat de Girona (UdG); educador ambiental; diplomat en Teràpia del So per l’Asociación de Terapia del Sonido, amb Nestor Kornblum i postgraduat en Musicoteràpia Transcultural per la UdG. Ha cursat estudis de Musicoteràpia Receptiva amb el Dr. Peter Hess, neuropsiquiatre alemany, i el Sound Trance Institute; s’ha format en bioacústica terapèutica amb Eva Julián i en el mètode Yoga de la Voz amb Inés Lolago. S’ha format en diversos àmbits de les teràpies vibracionals. És docent del màster de Musicoteràpia de la UdG.\nTítol superior de flauta travessera al Conservatori Superior de Música d’Aragó, 2002. Flautista amb diverses formacions paral·leles, totes elles relacionades amb la música. Llicenciatura en Història de l’Art per la Universitat Autònoma, 1996. Magister i supervisora en el model Benenzon de Musicoteràpia i teràpies no verbals a Buenos Aires, 2014. Formació en teràpia del so amb diapasons i color amb Fabien Maman (escola Tama-Do) durant els anys 2012-2013. En l’àmbit de la consciència corporal ha treballat diverses disciplines, destacant el mètode Cos-Art, que va aprofundir a Barcelona amb Yiya Díaz i Carme Ciuró durant gairebé vint anys. Moguda per un gran interès per la pedagogia ha realitzat diverses formacions tant musicals com de pedagogia i educació en general. Entre elles, en la pedagogia no directiva amb Mauricio i Rebecca Wild a Equador el 2011; i en l’àmbit musical el mètode Dalcroze i actualment, la pedagogia a través de la improvisació a l’Institut d’Estudis Musicals (encapçalat per Emilio Molina). Professionalment, ha tingut experiències en la musicoteràpia, en la teràpia del so, en la música a secundària, amb nens de 3 anys, en llenguatge musical, com a flautista en diverses formacions i estils musicals, i finalment com a professora de flauta amb més de vint anys d’experiència.\nMusicoterapeuta per la Universidad Católica de Valencia (UCV). Màster en el model Benenzon de Musicoteràpia. S’ha format en diferents àmbits d’aplicació: autisme, Alzheimer, prenatal, postnatal, fibromiàlgia i estat de coma.\nHa fet un curs teòric i pràctic sobre el protocol musicoterapèutic MATADOC (Music Therapy Assessment Tool for Awareness in Disorders of Consciousness), d’avaluació i seguiment en els trastorns de la consciència impartit per la seva autora, la doctora en musicoteràpia Wendy Magee.\nMusicoterapeuta amb una àmplia experiència, ha aplicat el model Benenzon de musicoteràpia i psicoteràpia no verbal per a persones afectades per problemes en l’etapa perinatal, amb problemes de fertilitat, traumàtics i trastorns sexuals, i persones afectades de neurosi i dany cerebral adquirit. És també formador.\nMestra, psicopedagoga i especialista en dol. Des del 1981 ha treballat en centres públics de diferents tipologies com a tutora i directora, i vuit anys com a assessora als Serveis Educatius del Departament d’Ensenyament. Des del 2008 dona suport a centres educatius i assessora professorat i famílies sobre el dol infantil i adolescent. Ha rebut formació sobre dol i pèrdues amb Alba Payàs i Anji Carmelo, totes dues deixebles d ’Elisabeth Kübler-Ross. També ha realitzat cursos especialitzats i de postgrau sobre dol i intervenció en crisis i emergències, entre d’altres. Des del 2008 és formadora de l’equip ICE-UdG de Competències Personals. Actualment també coordina un grup de referents de dol dels EAP (Equips d’Assessorament Psicopedagògic) de les comarques de Girona. Ha escrit el llibre El centre educatiu de dol, de Tarannà edicions.\nLlicenciatura en Informàtica per la UPC. Màster en Musicoteràpia per la UB. Mestre de Música Tradicional i Popular per l'AMTP de Catalunya. Estudis al Taller de Músics de Barcelona, a l'escola de música oriental d' Oruç Guvenç. Actualment ha iniciat una formació de musicoteràpia de la veu dins el projecte «Veu Integral» conjuntament amb la Núria Cervera, i treballa com a musicoterapeuta als àmbits de la salut mental, càncer, fibromiàlgia i Parkinson. Exerceix de músic i productor musical de músiques conscients.\nDiplomat en Treball Social i educador social col·legiat. Musicoterapeuta. Comparteix la seva vocació professional amb l'estudi i la pràctica d'innovadores teràpies alternatives, explorant el camp de la salut holística. En aquest sentit, va rebre formació en disciplines del camp vibracional i energètic com el tai txi, el txi kung, la teràpia de so i la musicoteràpia. Formació en veu terapèutica i cants harmònics. Ha editat el seu primer disc: The Celestial Monochord. Cantant i músic del grup Shruti Viatge Sonor.\nLlicenciada en Psicologia. Grau Superior de Música amb especialitat de Cant i diploma en Art Dramàtic. Màster i Postgrau en Musicoteràpia, magister i supervisora en el model Benenzon de musicoteràpia. Directora a Psicodrama i Teatre-Terapeuta. Professora als màsters de Musicoteràpia d’ISEP, de la Universitat Catòlica de València i de la formació en teatre terapèutic de Gestual. Especialista musicoterapeuta en autisme, TGD, trastorns de la comunicació, conducta i socialització, psicosi i Alzheimer. Realitza habilitació de la veu mitjançant el cant i el cant terapèutic. Sensibilització musical per a nadons i cant amb embarassades. Directora i musicoterapeuta de la coral Santa Lucía de l'ONCE del Masnou. Formadora en el model Benenzon.\nTítol de professora de cant. Conservatori Municipal de música de Barcelona 2000. Grau elemental de piano. Conservatori Municipal de música de Barcelona. 2000. Curs d’estiu amb “Teresa Berganza”. Santander juliol del 2000. Curs d’interpretació per a cantants en el Conservatori Superior Municipal de Música de Barcelona, amb Antón Sánchez. Llicenciatura de Pedagogia musical per l’Escola Superior de Música de Catalunya (ESMUC). 2002-2006. Curs “Teràpies creatives: Musicoteràpia, Dansa moviment i teràpia, Art-Teràpia i Psicodrama” Universitat de Girona. 2005. Postgrau de Musicoteràpia. Instituto Música, Arte y proceso. Vitoria-Gasteiz 2005-2008. Postgrau del mètode GIM de Musicoteràpia. Instituto MAP avalat pel Mid Atlantic Training Institute. Vitoria-Gasteiz 2008-2010. Curs de supervisora del mètode GIM de Musicoteràpia. Ginger Clarkson. San Sebastián. 2010. Curs de supervisió del mètode GIM de Musicoteràpia. Carol Bush. Madrid. 2011. Curs online d’integració de somnis. Mondesomnis. Barcelona. 2014. Curs d’Integració de somnis en el treball terapèutic. Mondesomnis. Barcelona. 2015-2017. Cor del Conservatori Superior de Música de Barcelona, Director Enric Ribó, anys 1982-85. Orfeó Català, anys 1987-89. Cor de cambra “Diapasón”, anys 1994-96. Musicoterapeuta al Centre “Carrilet” d’educació especial . Barcelona 2006- 2007. Treball musico terapèutic amb adolescents. 2007-2008. Tallers de musicoteràpia amb adults. Centre Tariqa. 2009. Adaptació Mètode GIM de Musicoteràpia per a embarassades. Supervisora de la formació a Espanya del mètode GIM de Musicoteràpia. Des del 2010 fins l’actualitat. Consulta privada clínica amb el Mètode GIM de Musicoteràpia des del 2010 fins l’actualitat. Consulta privada clínica amb integració de somnis. 2017 fins l'actualitat.\nMúsic, productor musical, musicoterapeuta i lutier (creador de gran part dels instruments que utilitza en musicoteràpia, viatges sonors i concerts). Ofereix tallers, ponències i seminaris de musicoteràpia en l’àmbit universitari i pedagògic, i ha publicat nombrosos escrits i articles sobre els instruments i les teràpies. És membre fundador del Sound & Trance Institute (Alemanya-Espanya) i imparteix cursos al costat del doctor neuropsiquiatra Peter Hess i també de Heike Hess, amb els quals dirigeix la Formació en So i Trance des de fa més de deu anys a Alemanya i Espanya a Espai Mandala (Barcelona). El seu primer treball inspirat en un procés de musicoteràpia va ser Gong Ritual (NAD01), model de musicoteràpia receptiva desenvolupat pel doctor Peter Hess. Junts cooperen des de fa més de deu anys. Entre les seves col·laboracions musicals destaquem: Gossos, Gerard Quintana, Federico Sanesi, Luis Paniagua, Imre Peemot, Byron Metcalf, Tara Walash, Ravi Ramoneda, Eduardo Lagillo, Prashant Kumar Mallik, Gundecha Brothers.\nMusicoterapeuta titulat per la Universitat de Barcelona (Les Heures), Neurologic Music Therapist, Musicoterapeuta registrat per l'Associació Catalana de Musicoteràpia (ACMT).Musicoterapeuta acreditat a Espanya (MTAE-53). Llicenciatura en DAMS Música (Universitat de Bologna, Itàlia) i formació triennal en Psicologia Transpersonal (IPTB).\nExerceix com a musicoterapeuta des de 2010 a diverses institucions i amb diferents col·lectius, especialitzant-se en context de neurorehabilitació i en els últims anys desenvolupant projectes al voltant de la veu com el cor terapèutic del CEMCAT.\nCom cantant ha anat explorant la veu en el seu vessant més ancestral i meditatiu, dominant la tècnica del cant d’harmònics: a estat membre de MuOM, coral de cant d'harmònics, enregistrant dos discos i participant en diverses gires a l'estat i a l'estranger.\nEn els darrers anys està aprofundint la tècnica i la tradició del cant Dhrupad. Darrerament facilita el laboratori de creixement personal “Viatge a través de la Veu” on barreja el treball corporal i el vocal amb un enfocament de musicoteràpia transpersonal. Web: www.rikiparenti.net\nLlicenciat en Psicologia (Universitat de Deusto, 2000) i en Antropologia Social i Cultural (UAB, 2003). Doctor en Psicologia per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB, 2014) amb la tesi Complexitat i psicologia transpersonal: caos, autoorganització i experiències cimera en psicoteràpia. Expert en psicologia transpersonal i psicologia integral. Investigador i professor al Departament de Psicologia Evolutiva i de l'Educació de la UAB. Ha col·laborat com a docent i formador a l'Institut de Psicologia Transpersonal de Barcelona (IPTB). Participa habitualment en congressos i dicta conferències a nivell estatal i internacional. Psicoterapeuta d'orientació humanista i transpersonal. Format en psicoteràpia Gestalt a l'Institut Gestalt de Barcelona, i en psicologia i psicoteràpia transpersonal a Grof Transpersonal Training (GTT). Coordinador del Servei d'Emergències Psicològiques del BOOM Art Festival el 2008, 2010 i 2014. Ha publicat una desena d'articles en diverses revistes especialitzades i de divulgació (Enrahonar, Journal of Transpersonal Research, The Inner Door, Ulisses, Cànem, Verdemente) i ha col·laborat en els llibres col·lectius Consciousness Revolution: Transpersonal Discoveries That Are Changing the World (2010), Transpersonal: Planeta, Cultura i Consciència (Ed. Mandala, 2011) i Política Integral (Ed. Pamiela, 2013). Actualment treballa com a assistant editor a Journal of Transpersonal Research (JTR). És autor del llibre Recerca i psicoteràpia psicodèlica, editat per La Liebre de Marzo, 2017. Web: https://www.ikerpuente.com/\nViviana Roig Fabregat\nTitulada superior pel CSMMB en l’especialitat d’acordió. La seva trajectòria principal de seguida s’encamina cap a la docència, terreny que venia cultivant paral.lelament entre la dedicació com a professora d’educació musical a secundària i escoles de música en el camp de la sensibilització musical en infants , nens i adults. Obté la titulació de Musicoterapeuta a IL3- UB i explora en el camp dels nens amb diversitat funcional. Camp que, sense ser-ne plenament conscient, marcarà molt la seva vida personal. Les inquietuds assistencials i educatives la porten a formar-se en la pedagogia Dalcroze obtenint el certificat en l’ escola Joan Llongueres a Barcelona. Paral·lelament a tota aquesta formació professional va explorant a partir de noves propostes i dissenys curriculars en l'educació musical, i aplicant noves estratègies a partir de la música i el moviment en els ensenyament reglats a la secundària , concretament, en l'àmbit escènic i musical. Continua sempre la seva formació i adaptant totes aquestes inquietuds en un aprenentatge adaptat a les noves corrents sistèmiques educatives, i es forma i participa activament en la formació competencial, en particular en l'àmbit artístic i dels ensenyaments musicals a l’ ESO. Es dedica professionalment com a musicoterapeuta assistint i acompanyant al col·lectiu de la tercera edat, en centres cívics de la Generalitat de Catalunya. Assisteix com a formadora en una proposta de la Diputació de Tarragona dirigida als cuidadors (... els grans oblidats) de persones amb malalties neurodegeneratives.\nMúsic percussionista professional que investiga des de fa més de trenta anys els sistemes d'aprenentatge, expressió i comunicació vinculats a l'autoconeixement a través de la percussió com a eina ancestral i primordial. Creador de Tambores del Alma i de l'Institut de Música Primordial. Docent en programes de coaching transformacional a Espanya i Sud-amèrica, on aplica la música de percussió. Docent en el Màster de Musicoteràpia de la Universitat de Barcelona i també a la Foundation for the Shamanic Studies, enfocada en el xamanisme transcultural, de la que també n'és responsable d’organitzar tallers formatius a Espanya.\nGraduat en Música a l’Aula de Música Moderna del Conservatori del Liceu, 1999. Dos anys més tard va continuar els estudis superiors de bateria al Drummers Collective de Nova York. Màster de Musicoteràpia per la UPF. Format en percussió corporal amb diferents professors com l’Anna Llombart o l’Stéphane Grosjean. Ha assistit a workshops i cursos de Keith Terry, Fernando Barba, Jep Meléndez, Javier Romero, Núria López, Shaman Lebrun i Ido Shtadler. Professor de bateria. Actualment imparteix cursos i tallers de percussió corporal per tot el país amb la seva pròpia metodologia (Mètode SSM). Professor de percussió corporal en els cursos de formació contínua de la UVic, Tallers Musicals d’Avinyó, XLII Curs d’Estiu La Rítmica Jaques Dalcroze de l’escola de música Joan Llongueras, Dansàneu 2014. Forma part de l’equip de professors de música del Màster de Musicoteràpia de la UB i dirigeix la part musical del projecte social TOC CAP A TU, de l’Auditori de Barcelona. Ha presentat el seu treball en el IV i V Congrés Nacional de Musicoteràpia celebrat a Madrid i Barcelona, respectivament. Com a bateria, ha actuat i gravat amb moltes bandes des de l’any 1990. Toca estils tan diversos com el jazz, latin, flamenc-fusió, rock, funk, música electrònica, etc. Ha estat músic figurant en molts programes de televisió i va ser el tercer bateria del musical Grease. Actualment forma part de grups reconeguts a tot l’Estat com Astrio i Gossos, amb els quals continua enregistrant discs i girant per diferents països. Com a percussionista corporal ha creat i dirigeix la SSM BigHand (big band de percussió corporal) i comparteix un projecte de duet amb la Mariona Castells amb qui ha participat en espots publicitaris i esdeveniments.\nProfessora de dansa lliure Malkovsky per a nens i adults. Deixebla de Françoise Carlier, hereva universal de Malkovsky i de Régine Estampes. Membre de l'Associació Catalana de Dansa Lliure. Té formació d'enginyeria hidràulica, reconvertida a l'ensenyança de la dansa lliure pels seus beneficis en la salut, el benestar i com a recerca personal.\nTerapeuta vocal i de so, professor de veu. Creador escènic, actor i ballarí dins del teatre físic i de l'acció-performance. Ha participat en festivals de dansa i teatre a Europa i Sud-amèrica. Des del 1995 desenvolupa el mètode El Cos de la Veu, sistema orgànic per a la consciència de la veu i la respiració. Imparteix tallers a Barcelona i també a Espanya i França.\nSeve Velasco García\nCEO de Som Percussió. Remo Endorsed Drum Circle Facilitator. Facilitador d’ esdeveniments rítmics corporatius amb Conexión Rítmica. Fundador de l’Associació Espanyola de Facilitadors de Cercles de Percussió (ASFAPER). Professional acreditat i membre del consell directiu de Drum Circle Facilitators Guild.\nCom a musicoterapeuta treballa amb el trastorn de l’espectre autista (TEA), discapacitat mental i física, demència, exclusió social, malalties rares i educació especial. La percussió és l’eina per excel·lència en les seves sessions de musicoteràpia.\nFacilita cercles de percussió i tallers amb instruments reciclats en diversos àmbits: educatiu, lleure, discapacitat, famílies, empreses, exclusió social, esdeveniments especials, etc.\nMàster en Musicoteràpia (ESMUC Barcelona). Estudis de percussió de l'Àfrica occidental. Percussió afrocubana a l’Institut d’Art ISA a l’Havana (Cuba). Percussió Gnaua del desert del Marroc. Ritmes multiculturals.\nEn 2015 realitza la formació de VMC (Village Music Circles) amb l'Arthur Hull. En 2016 i 2017 torna a assistir a les seves formacions. Durant els anys següents assisteix a diversos seminaris i capacitacions: Facilitació de cercles de tambors amb el Pau Gimeno, Demència i salut mental amb la Dra. Jane Bentley, Històries en cercles de tambors amb el Paul John Dear, Mentoring amb la Christine Stevens, The Business of Drumming in Business amb la Mary Tolena, Rhythm2Recovery amb el Ray Watters, Rhythmic Connections amb la Mary Knish, Circle Singing amb l'Abert Hera i Body percussion amb l'Esteffano Baroni.\nLlicenciada en Ciències de la Imatge Audiovisual (actualment Comunicació Audiovisual) per la Facultat de Ciències de la Informació de la Universidad Complutense de Madrid (1995-1996). Formació de coach transpersonal professional curs acreditat per la ICF (maig de 2016-gener de 2017). Practitioner de PNL (Licensed Practitioner of NLP ™), certificat internacionalment per The Society of NLP ™ i signat pel cocreador de la PNL, el doctor Richard Bandler (abril-juny 2017). Curs d’Especialització Universitària en Mindfulness Transpersonal per la Universitat Europea Miguel de Cervantes i consultora en mindfulness transpersonal per l’Escola Espanyola de Desenvolupament Transpersonal (40 setmanes, de setembre de 2018 a juny de 2019).\nDiplomat en magisteri, llicenciat en pedagogia i Doctor en Pedagogia. Actualment, professor titular de la Facultat d’Educació Social i Treball Social Pere Tarrés (URL) i Director Acadèmic de Grau en la mateixa facultat. Les àrees de recerca i docència són Pedagogia social, Ètica professional i pràcticum.\nDirector del postgrau en Ètica Aplicada a l’Acció Social i Psicoeducativa; Coordinador del Comitè d’Ètica del CEESC (Col·legi d’educadors i Educadores Socials de Catalunya) i membre del Comitè d’Ètica de la Recerca de la URL. Experiència professional prèvia en l’àrea de la protecció a la infància i la justícia juvenil.\nCec de naixement. Va estudiar música al Taller de Músics, al centre d’estudis musicals Passatge, va rebre classes particulars i també va formar-se de forma autodidacta. Bateria, combo, piano, percussió, harmonia i arranjaments són algunes de les disciplines que ha treballat de la mà de grans músics. Toca en formacions de jazz, reggae, rock, flamenc, funky, etc,. Al febrer de 2004 resideix unes setmanes a New York i es forma amb Ernesto Simpson, Johnny Almendra i Jeff Ballard. La seva mirada oberta i eclèctica el porta a fundar projectes com el trio de bateries Stick in Trio o el grup de percussió i dansa Essència, explorant els camins del jazz, el flamenc, el ritme com a concepte musical, etc. La seva formació musical i la seva capacitat multidisciplinària li han permès col·laborar, tocar i enregistrar treballs amb músics i participar en diferents projectes que l’han portat a girar per Catalunya, España, França, Turquia, Portugal i Àustria. Enregistraments: David Viñolas Trio – Cap al capvespre (Quadrant Records, 2014) / Funkystep & the Sey Sisters – A matter of funk (RGB suports, 2016) – Dance or Die (autoeditat, 2013) / Feliu Ventura amb Xerramequ i els Aborígens – Montserrat (Propaganda pel fet! 2016) / Kibor – Panorámica Sonora (Nat Team Media, 2010) / Omelé – Omelé (Kasba Music, 2006).


Montblanc tanca l'any amb un bon balanç turístic a l'espera d'obrir la nova Oficina Municipal | EL PORTAL NOU\nHome Economia Turisme Montblanc tanca l'any amb un bon balanç turístic a l'espera d'obrir la nova Oficina Municipal\nMontblanc tanca l'any amb un bon balanç turístic a l'espera d'obrir la nova Oficina Municipal\nPortalNou Valls dimecres, de gener 04, 2017 Economia , Turisme\nL'Oficina Municipal de Turisme de Montblanc ha tancat l'any 2016 amb uns magnífics resultats, que el converteixen en el segon millor des que obrí aquest servei l'any 2000. Tant el nombre de consultes (16.934) com de persones ateses (59.938) són dades només superades per les excepcionals de l'any anterior, que havien estat 18.184 i 59.995. S'han atès pràcticament les mateixes persones amb un nombre inferior de consultes. Això es deu al fet que han augmentat el nombre de grups, un perfil de visitant que amb l'esclat de la crisi va baixar sobtadament.\nAquestes dades no fan altra cosa que confirmar Montblanc com una de les principals destinacions turístiques de l'interior de Catalunya, especialment en visitants de diverses hores. Al llarg de l'any, l'activitat ha estat similar a la de l'any anterior, amb una baixada a l'octubre que correspon al fet que Clickània va tenir un dia menys de durada.\nLa tipologia dels turistes que visiten Montblanc no varia gaire d'un any per l'altre. Les dades percentuals estan molt consolidades any rere any, i el 2016 es pot destacar una lleugera recuperació dels turistes estrangers després d'una davallada registrada l'any 2015. A banda dels qui arriben en grup, que han augmentat, la resta pràcticament tots arriben amb el seu propi vehicle. Cal recordar que els grans dèficits en transport públic que pateix la Conca de Barberà tenen una incidència directa en l'activitat turística i per això és insignificant el nombre de visitants que arriben amb tren o amb autobús de línia.\nEl turisme de fora de l'Estat ha pujat 1 punt a un 14,4%, però encara és lleugerament inferior al 15% de 2014. França, com sempre, ha estat el principal emissor de turistes estrangers i ha pujat respecte l'any passat: un 51,7% del total (1252 consultes). Les zones d'on van arribar més turistes van tornar a ser la regió del Roina, Migdia – Pirineus, la regió del Loira, París i el Llenguadoc. Cal destacar la incidència durant els mesos d'estiu del càmping Montblanc Park, especialitzat en públic familiar francès.\nDe la resta d'Europa, hi ha hagut una incidència remarcable: Holanda per primera vegada se situa com el segon país que més visitants aporta (169 consultes), Alemanya baixa a la tercera (155 consultes) i el Regne Unit cau al quart (143 consultes), pràcticament com Bèlgica (140). Molt enrere queden Rússia (63) i Itàlia (56). Com sempre, de la resta del món ha arribat un menor nombre de turistes. Els Estats Units han recuperat la primera posició, seguit de d'Argentina, Austràlia i Canadà.\nCada any la xifra més alta és la dels turistes que dormen a casa seva, és a dir, els qui visiten Montblanc com a excursió d'unes hores. La dependència del turista de proximitat és absoluta, encara que la xifra percentual ha baixat una mica, cosa que cal valorar positivament (un 65%, 2 punts menys que l'any anterior). Dels que estan fora de casa (en un allotjament turístic, segona residència o bé a casa de familiars o d'amics), un 6% estan de pas, en ruta i no tenen clar encara on dormiran, o bé van en autocaravana.\nLa tradicional manca d'allotjament de Montblanc i la Conca de Barberà fa que els números de turistes allotjats a la comarca no puguin ser molt alts. Amb tot, la xifra ha pujat lleugerament i ha passat del 9,7% al 10% del total. D'aquests, pernoctaven a Montblanc 1.184 consultes, exactament la mateixa xifra que el 2015 (476 ho van fer al Càmping Montblanc Park). Fora de la comarca, on s'allotgen més persones de les que utilitzen el servei de l'Oficina de Turisme és a Salou (5,2%), Tarragona (3,7%) i Cambrils (2%), unes xifres similars a anys anteriors.\nDe cara al futur, la poca dependència que té Montblanc del turisme vacacional de litoral exigeix dinamitzar l'activitat turística més enllà de les dates festives assenyales al calendari. En els darrers anys Montblanc s'ha anat especialitzant en l'organització d'esdeveniments. Pionera va ser la Setmana Medieval de la llegenda de Sant Jordi que arribarà a la 30a edició i tornarà a ser el principal moment turístic de la vila. A més, s'hi sumarà la 15a edició de Terrània i la 10a de Clickània i Safrània. La més recent, Brickània, complirà el seu tercer any.\nFinalment, aquest any s'estrenarà la nova ubicació de l'Oficina de Turisme per poder millorar el servei d'atenció al visitant. L'edifici modernista de l'antic celler cooperatiu passarà a ser el punt 0 de l'activitat turística de Montblanc. I també s'espera poder estrenar el Museu del Pessebre de Catalunya a Montblanc que s'ha de convertir en un nou element de dinamització.


El Prat visibilitza les dones al mon de la ciència i la tecnologia - Llobregat Digital\nEl Prat visibilitza les dones al mon de la ciència i la tecnologia\nDimarts, 8 d'octubre de 2019 a les 09:00h\nCarlota Dobaño és una pratenca de fama mundial gràcies a les seves investigacions sobre la malària. | Foto: Tintablava Associació d’ escriptors del Prat.\nAvui es commemora la jornada internacional "Ada Lovelace Day", que porta el nom d'aquesta pionera de la informàtica i està dedicada a posar en valor el paper de la dona en el món de la tecnologia, la ciència, l'enginyeria o les matemàtiques.\nEl Prat de Llobregat és una de les primeres ciutats catalanes que s'ha sumat a aquesta jornada internacional, organitzant un cicle d'activitats científiques amb perspectiva de gènere.\nImpulsa el cicle el Centre Cívic Palmira Domènech, que l'Ajuntament del Prat va posar en en funcionament el passat mes de març i que té, entre les seves línies de treball, la divulgació científica i les tecnologies amb visió de gènere. El cicle arrencarà el mateix dimarts, 8 d'octubre, amb una activitat científica per apropar la ciència a la ciutadania.\nLa investigadora contra la malària de prestigi internacional, Carlota Dobaño (El Prat de Llobregat, 1969), respondrà preguntes i inquietuds sobre el tema i sobre ciència en general als veïns i veïnes a peu de carrer.\nDobaño va treballar entre 1999 i 2002 en el desenvolupament de la vacuna de la malària als Estats Units i actualment és investigadora del Centre de Recerca en Salut Internacional de Barcelona (CRESIB).\nL'any 2014, va ser nomenada Acadèmica Corresponent de la Reial Acadèmia de Farmàcia de Catalunya, sent el membre més jove de la història de l'entitat, i va rebre el Premi Ciutat del Prat.\nLa ubicació del set en què Carlota Dobaño compartirà inquietuds científiques amb la ciutadania es donarà a conèixer en el mateix moment de l'activitat, ja que es pretén que l'activitat generi efecte sorpresa entre la ciutadania.\nPosteriorment, i durant tot el mes d'octubre, es realitzaran diverses activitats perquè la ciutadania pugui conèixer més de prop els misteris de la ciència i la tecnologia de la mà de dones que treballen en aquest àmbit i contribuir a erradicar les desigualtats de gènere en aquests sectors.


Com Fer Streaming Des Youtube ▷ ➡ Aturada Creativa ▷ ➡\nCom fer Streaming des de YouTube. D'un temps ençà, les transmissions a YouTube s'han tornat bastant populars i, encara que hi ha plataformes que estan guanyant terreny, aquesta segueix sent la principal plataforma de contingut en directe. No obstant això, no tothom coneix com realitzar un Streaming de manera correcta i s'acaben desil·lusionant.\nPerquè això no passi, des Parada Creativa, anem a explicar-te pas a pas el que has de fer per realitzar un directe a YouTube sense perdre el temps. ¿Comencem ?.\nEn articles anteriors hem parlat sobre com monetitzar un vídeo a YouTube ocom actualitzar YouTube sense la Play Store. No obstant això, en aquesta ocasió ens centrarem en explicar com fer Streaming des de YouTube.\n1 Com fer Streaming des de YouTube pas a pas\n1.1 1. Crea una transmissió en viu\n1.2 2. Tria el tipus de transmissió\n1.2.1 Com «Transmetre ara» a YouTube\n1.2.2 Com «fer Esdeveniments» a YouTube\n1.3 3. Què fer durant un Streaming a YouTube\n1.4 4. Com interrompre l'emissió en un Streaming de YouTube\n1.5 5. Analitza els teus mètriques a YouTube Analytics\nCom fer Streaming des de YouTube pas a pas\nA continuació anem a mostrar tots els passos que has de seguir per fer streaming des de YouTube de manera fàcil i ràpida.\n1. Crea una transmissió en viu\nEl primer que has de fer abans d'iniciar una transmissió a YouTube, és descarregar i instal·lar un programa de gravació i transmissió en viu. Aquest tipus de programes, s'encarreguen de codificar els arxius multimèdia, comprimir el format original i descomprimir-los en el moment de la reproducció. A més, els programes poden capturar contingut d'escriptori (escriptori), càmera i micròfon.\nEls programes que pots utilitzar per crear els teus directes són els següents:\nQuan tot estigui llest, pots connectar el programa al teu compte de YouTube per a una transmissió en viu.\n2. Tria el tipus de transmissió\ntransmetre ara: Més ràpid i amb menys possibilitats de configuració.\nesdeveniments: que es poden provar abans de sortir en viu.\nCom «Transmetre ara» a YouTube\nSi tries utilitzar l'opció «transmetre ara«, Només has de començar a gravar el contingut i YouTube detectarà automàticament el marc i la resolució de la teva transmissió per iniciar-la.\nQuan et trobis en directe, la plataforma es farà càrrec de reduir la transmissió a la resolució apropiada perquè tothom pugui veure el vídeo sense cap tipus de limitació al dispositiu.\nCom «fer Esdeveniments» a YouTube\nUna altra de les opcions que permet la plataforma, es tracta de crear un «Esdeveniment»Programat. A través dels esdeveniments, tens la possibilitat de editar i configurar les teves directes en temps real. A més, pots establir l'hora d'inici de l'directe, activar un flux de suport o crear diversos fluxos perquè siguin transmesos de forma simultània.\n3. Què fer durant un Streaming a YouTube\nUn cop hagis instal·lat el teu programa favorit de transmissió i hagis triat el tipus de transmissió que millor s'adapti a les teves circumstàncies, ha arribat l'hora d'iniciar el Streaming. Per a això, has de començar a interactuar amb les persones que et segueixin habilitant el xat i creant targetes.\nA més, cal que portis un control de les mètriques en viu per analitzar els punts febles i els punts forts de la teva audiència i així seguir avançant\nCom Xatejar en Streaming de YouTube\nEl xat es manté habilitat en els streamings i es desactiva a la fi de l'esdeveniment per defecte. Et garanteix XNUMX:XNUMX major interactivitat amb els teus seguidors i per tant més audiència. No obstant això, si ho prefereixes, pot optar per desactivar la funció abans o durant l'esdeveniment, per concentrar-se en el vídeo.\nCom afegir targetes a un esdeveniment a YouTube\nA més d'habilitar el xat, una altra forma d'augmentar la interactivitat en els teus streamings és agregant targetes al teu esdeveniment. aquestes redirigeixen a l'espectador a on vulguis portar-. Apareixen en pantalla amb imatges i títols personalitzats.\nLes targetes es poden activar en qualsevol moment i no hi ha límit en les targetes que es crearan per transmissió. Per afegir, l'usuari certament no tindrà cap problema, ja que és molt simple i ràpid de fer.\n4. Com interrompre l'emissió en un Streaming de YouTube\nLa forma d'aturar la transmissió en viu depèn de l'opció de transmissió que has realitzat:\nSi has triat fer servir la pestanya «Transmetre en viu«, Activant la transmissió només a través del codificador, simplement obriu el programari i finalitzi l'esdeveniment en viu en el mateix camp en el qual li vas donar a iniciar.\nEn el cas de esdeveniments programats, YouTube pot realitzar manualment tant l'inici com el final de la transmissió. A el principi, hauràs configurar el teu codificador per a aquesta transmissió en viu amb la informació proporcionada per la plataforma. Quan vulguis aturar la transmissió, simplement fes clic en "aturar transmissió»A la pantalla de YouTube, sense haver d'obrir el codificador.\n5. Analitza els teus mètriques a YouTube Analytics\nRastrejar els teus mètriques de transmissió a la pestanya de Google Analytics, durant una transmissió en viu, t'ajudarà a conèixer el nombre de persones connectades en el moment de l'directe i tots els comentaris que han realitzat al xat. És una bona manera de veure si el teu contingut està agradant a la gent.\nA més de mostrar només números i dades generals, Analytics fa una anàlisi detallada de les teves mètriques de transmissió, mostrant, per exemple, dades com el gènere i la ubicació dels espectadors, així com informació sobre la participació i el rendiment. Totes les dades es recopilen i estan disponibles per a baixar entre 48 i 72 hores després de la fi de la transmissió.\nQuan finalitzis la teva Streaming, no t'has de preocupar per publicar el contingut de la transmissió, ja que això ho fa automàticament YouTube a l'acabar cada esdeveniment. No obstant això, pots editar el fitxer generat, editar la informació, la configuració i fins i tot poder triar millorar la qualitat de l'video per als espectadors del teu canal.\nAixò ha estat tot !. Esperem que aquest article t'hagi resultat útil. Si ara vols aprendre a transmetre un joc a YouTube, Continua navegant per Parada Creativa.\nllocs Populars, * Internet i Navega\nCom xiuxiuejar en Minecraft\nOn col·locar els aneguets de goma a Fortnite\nCom escriure més ràpid lliscant a mòbils Sony?\nCom eliminar les limitacions de mida a les descàrregues d'apps a mòbils Sony?


L'Ajuntament de Calaf aprova el Projecte d'adequació de la deixalleria de Calaf\nL'objectiu és realitzar-hi les obres necessàries per tal d'adaptar-la a la nova norma tècnica sobre deixalles del 2019, aplicar-li les mesures de prevenció de riscos laborals i adequar-la a la recollida porta a porta, ja que s'espera que amb aquest nou sistema augmenti la quantitat i tipologia dels residus recollits. El projecte estarà durant 30 dies naturals en exposició pública\nDeixalleria de Calaf - foto d'arxiu\nLa Junta de Govern Local de Calaf ha aprovat aquesta setmana el Projecte d'adequació de la deixalleria de Calaf, redactat pels serveis municipals per un import de 199.231,11€ (IVA inclòs).\nLa deixalleria actual es troba en un estat de conservació baix. A més, cal adaptar-la a la nova norma tècnica sobre deixalleries del 2019 i és imprescindible aplicar mesures de prevenció de riscos laborals, especialment pel que fa a evitar caigudes a diferent nivell. A més, amb la previsió d'implantar el sistema de recollida de residus porta a porta al municipi de Calaf en els pròxims mesos, s'espera un augment significatiu de la quantitat i tipologia de residus recollits a la deixalleria, perquè és el que ha succeït en altres municipis que han implantat aquest sistema, ja que allò que fins al moment es dipositava indiscriminadament als contenidors, en implantar-se el porta a porta busca vies correctes de dipòsit, essent la deixalleria un destí segur.\nEls treballs que s'hi realitzaran són la reconstrucció de la tanca perimetral que actualment en molts punts és de malla per un mur de 2 m d'alçada amb bloc de formigó. En aquells punts o ja hi ha mur, el que es farà és picar les parts bufades i en mal estat i arrebossar-les de nou. També s'hi realitzaran millores pel que fa a les instal·lacions: il·luminació, vigilància, aigua potable i reparació dels elements de la xarxa d'evacuació d'aigües. D'altra banda, s'ha previst una caseta que serveixi com a àrea tancada per les aportacions puntuals del porta a porta, on la ciutadania hi podrà accedir un màxim de 12 cops l'any amb una targeta identificativa. Finalment, el projecte inclou una sèrie d'adaptacions per tal de millorar els espais de recollida de residus i emmagatzematge, dotar la deixalleria d'una zona verda per fer l'espai més agradable i resoldre tot el tema de l'accessibilitat i l'adaptació necessària a la normativa de riscos laborals.\nEl projecte també inclou la compra d'un programari de gestió de la deixalleria que permeti tenir un control exhaustiu dels usuaris que en fan ús i les entrades i sortides de residus.\nEs preveu finançar totes les obres de millora a través de la subvenció rebuda del Pla únic d'obres i serveis de Catalunya (PUOSC) 2020-2024 concedit a l'Ajuntament de Calaf i de la concessió de subvencions destinades a la implantació de deixalleries per al tractament de residus municipals de l'Agència de Residus de Catalunya que es va concedir a Calaf amb datat de 12 de desembre de 2019.\nData i hora de la darrera actualització d'aquest contingut: 20/11/2020 14:16


Lògica de termes\nNext: Lògica proposicional Up: Alguns sistemes lògics Previous: Lògica informal\nEl primer sistema lògic de què parlaré és potser el més antic, la lògica de termes. És el sistema que va explicar l'Aristòtil a l'Organon, però va continuar sense canvis fins que va arribar la lògica de predicats, al segle XIX.\nHi intervenen tres coses:\nTerme: és una idea, però que no és ni certa ni falsa. Per exemple, ``home'' o ``mortal'' (famosos exemples).\nProposició: consisteix en dos termes, de forma que a un se l'afirma o nega l'altre. Això sí que té valor de veritat. Exemple, ``els mortals no són homes''.\nSil·logisme: inferència on una proposició es deriva necessàriament d'altres dues.\nSe li diu lògica de termes perquè a cada proposició hi ha dos termes. Però a més, cada proposició pot ser universal o particular, i també afirmativa o negativa. Per tant, queden quatre tipus:\nTipus A: universal i afirmativa (``tots els gossos són mortals'')\nTipus I: particular i afirmativa (``alguns exemples són absurds'')\nTipus E: universal i negativa (``cap filòsof és ric'', o ``tots els filòsofs són no rics'')\nTipus O: particular i negativa (``alguns gossos no són filòsofs'')\nLlavors, Aristòtil proposava un quadrat d'oposició que indica les incompatibilitats entre les 4 versions d'una proposició. De [WP]:\nI diu que:\nAlmenys un dels universals ha de ser fals\nLes proposicions contradictòries tenen valors de veritat oposats\nEls universals fan que siguin certs els seus subalterns\nAl menys una de les 4 opcions és certa\nAixò té un error greu, que es veu amb la proposició ``tots els S són P''. A la lògica moderna, això no vol dir que existeixi cap S, però Aristòtil -segons el punt 3- vol implicar que ``alguns S són P'', cosa que no quadra ( ). A aquest problema li diuen problema de l'existencial importat.\nD'aquesta lògica sil·logística ve el famós exemple que commemora la mort de Sòcrates:\nTots els homes són mortals.\nSòcrates és un home.\nSòcrates és mortal.\nPerò aquí s'ha afegit un nou concepte: els termes singulars. No diem ``Tots els Sòcrates són homes'' ni ``Alguns Sòcrates són homes'', però Aristòtil ja explica al llibre Metafísica que no es pot afirmar ``Sòcrates'' per més d'una persona, i que per això no diem el ni el . Més endavant es van intentar corregir aquestes complicacions gramaticals; per exemple, Antoine Arnauld (1612-1694), al seu Lògica de Port Royal, suggereix simplificar-ho a ``tots els Sòcrates''. En canvi, Frege (1848-1925) aprofita aquests problemes per desbancar a la lògica de termes.[WP]\nLa lògica de termes té altres problemes expressius. Per exemple, no hi ha manera de dir coses més complexes que el sil·logisme, com ``Existeix un gat que es menja a tots els ratolins'' (tindria dos quantificadors). El Begriffsschrift de Frege va ser la primera lògica en tractar bé amb els quantificadors per mitjà d'assignacions a variables.\nA més de la formalització, Aristòtil també impedeix molts raonaments; per exemple, sabem que ``tots els cotxes són vehicles'', però no podem deduir que ``tots els propietaris d'un cotxe són propietaris d'un vehicle''.\nTot això fa que, poc a poc, s'abandoni la lògica de termes. No va ser un canvi brusc al 1890-1910 degut a les obres de Frege i Russell, sinó que es va trigar uns 70 anys, i fins i tot Quine3 (1908-2000) en parla molt al 1982 al seu Methods of Logic (a més d'altres mètodes, és clar).\nNo obstant, alguns pensen que la lògica de termes s'hauria de recuperar, ja que la lògica de predicats (la nova) és massa artificial i llunyana als raonaments que fem a la vida diària, a més de tenir alguns problemes. Fred Sommers (1923-), a The Logic of Natural Language, proposa una nova sil·logística que podria funcionar; però el problema, diu, és que:[WP]


Catifa d'escuma - Ossets. Ludi - Stoksdidactic\nCaracterístiques de Catifa d'escuma - Ossets\nA mesura que els nens creixen, la seva catifa de joc hauria de créixer amb ells: aquesta súper còmoda àrea de joc inclou protecció en les vores per a primeres edats que després poden ser extretes perquè segueixin jugant quan siguin més grans. Fabricat en un material gruixut i molt còmode, el disseny pensat pel benestar del teu petit. L'escuma extra gruixuda amb dissenys acolorits crea una àrea de joc molt còmoda i gran per al nadó i és fàcil de rentar a mà, per a una perfecta higiene.\nApte per a nadons.\n100% EVA (acetat de vinil d'etilè) - Rentar a mà amb aigua freda, esbandir bé.\nEspuma de pròxima generació que compleix amb la norma vigent per a nivells de formamida (menys de 200 ppm).\nJoguines , Joguines per Edats , 0 a 12 mesos ,\nPesca de Sirenes\nBingonimo de Fusta\nCatifa puzle d'escuma\n120 x 120 x 1.2 cm


Col·lecció: Azimut Comarcal, Sèrie A peu, núm. 10\nNombre d'il·lustracions: 82\nData primera edició: Octubre del 2012\nAmb aquesta guia trobareu 17 propostes per passar un bon matí triscant pels llocs més emblemàtics del Penedès, tant de la serralada prelitoral com la serralada litoral o la depressió penedesenca, els tres espais més característics de l’Alt Penedès. Ermites, castells, rius, pobles amb encant, masies, vinyes, boscos, gorges, cims, fondalades, cabanes de pedra seca, torres de defensa medievals, cellers i caves…, tot un món per gaudir-lo a pas tranquil.\nJuan Carlos Borrego Pérez (Vilanova i la Geltrú, 1967) és autor de diverses guies excursionistes de Catalunya (Penedès, Garraf, Montsant, Prades, Delta de l’Ebre…) i de la península Ibèrica (Sierra Nevada, Moncayo, Cazorla i Segura). Ha coordinat el treball de camp de mapes excursionistes (Subbética, Las Alpujarras, Río Mundo, Miralles, Penedès, Andorra...). Col·labora amb revistes com Natura i Aventura, Descobrir Catalunya o Vèrtex, i ha publicat una novel·la, Cafè amb sal, premi ciutat de Mollerussa 2009. A Cossetània Edicions ha publicat A peu pels castell del Penedès (2011) i un recull de llegendes, El Penedès llegendari (2010).


Informació i participació ciutadana a Almàssera - Diari La Veu\nEscriba el número 291213\nInformació i participació ciutadana a Almàssera\nEntrega de les al•legacions a l’Ajuntament d’Almàssera\nLa gent de la CUP d’Almàssera ha començat a fer enquestes a les veïnes i veïns d’Almàssera. El treball començà aquest dimecres 9 de juliol, dia de mercat, i al final de setmana ja s’havia arribat a les primeres 100 enquestes. El projecte continuarà en els propers mesos, amb la intenció d’obtindre un conjunt de dades significatiu.\nEls principal objectiu és conèixer el que la ciutadania considera que han de fer les institucions que la representen. Pel que fa a Almàssera, s’ha preguntat si es consideren informades de la situació econòmica i política de l’ajuntament i sobre les alternatives a diverses qüestion,s com la gestió privada de la piscina o els usos del mercat. També s’ha preguntat sobre mecanismes d’informació i participació.\nEls resultats disponibles mostren que les persones veuen l’ajuntament com un instrument per a ocultar una gestió abocada a determinats interessos particulars. Pensen que no disposen de mitjans adequats per a rebre informació i participarien en mecanismes de democràcia directa com les assemblees obertes o d'elaboració dels programes electorals.\nDes de la CUP d’Almàssera treballem per generar alternatives d’informació i participació i considerem que aquest treball es millorarà amb les aportacions de la gent a través de les enquestes.\nEscriba el número 677462


- Promoure el joc com a eina educativa.\n- Conèixer les diferents tipologies de jocs.\n- Afavorir i potenciar les relacions intergeneracionals i interpersonals.\n- Proporcionar un espai de trobada, convivència i cohesió social.\nEl servei ofereix la gestió integral del vostre parc de Nadal. Aquesta s'estructura des del disseny del parc (idea, producció i muntatge), a la programació d'activitats, així com a la contractació de l'equip de treball.\nA banda de l'organització general, des de companyia de jocs QUIRÀLIA oferim el servei de Els jocs al Parc, el qual consisteix en proporcioar una col·lecció amb una dotzena de jocs, en qualitat de lloguer, dinamitzada pel propi equip de monitors i monitores del Parc o bé pel propi equip de treball de la companyia.\nESPECIAL PARC DE NADAL. QUÈ NECESSITES? T'oferim la possibilitat de participar en qualsevol de les fases del teu Parc de Nadal (disseny del Parc, contractació de l'equip humà, assessorament i coordinació, producció de jocs i/o infraestructura, etc.). Consulta'ns sense cap compromís!\nNens i nenes dels 2 als 12 anys.\nEn funció dels interessos i les necessitats de qui ho demana (un dia, tres dies, una setmana...).\nPARC DE NADAL "LONGTIME". Consulta les promocions especials per a la gestió integral de parc de Nadal de més de 2 dies!\nRegidories d'educació, cultura, festes, fires i lleure. Centres educatius (infantil i primària). Entitats i associacions.\nA concretar segons les necessitats, interessos i característiques de cada parc.\n- Disseny i programació del Parc de Nadal.\n- Direcció i coordinació.\n- Muntatge i desmuntatge.\n- Material educatiu i lúdic per a les activitats.\nCal afegir el 21% d'IVA\nALÇAQUÍ. Experimentació i jocs\nELS QUIRATES. Joc de punteria entre vaixells\nREVOLTIM! Un joc pensat per a fires\nFES-TE GRAN! Jocs per a tota la família\nEL CAGATIÓ POPULAR!\nJOCS DEL MÓN. UN MÓN DE JOCS. Espai de jocs per a trobades interculturals\nAVUI JUGO A CASA! La caixa de sorpreses\nSALTA I BALLA: lloguer d'inflables\nMEDIEVÀLIA. Espai de jocs medievals


L'entrada de visitants a Andorra assoleix nivells de prepandèmia al novembre\nPublicat 16/12/2021 18:48CET\nEs registra un augment del 2.220% dels visitants pel que fa al 2020\nL'entrada de visitants a Andorra el novembre del 2021 ha assolit "valors anteriors a la pandèmia", ha afirmat el departament d'Estadística del Govern andorrà en un comunicat aquest dijous.\nEn concret, han entrat al país un total de 523.665 persones, la qual cosa representa un augment del 2.220,03% si es compara amb el mateix mes del 2020, quan França i Espanya van implementar restriccions de mobilitat per fer front als contagis de covid-19.\nDel total de visitants, el 71,6% (374.754 persones) han estat excursionistes --visitants d'un sol dia, que no pernocten al Principat-- i el 28,4% (148.911 persones) han estat turistes --que han passat almenys una nit al país--.\nSi es comparen les dades amb les del novembre del 2019, abans que esclatés la pandèmia, el nombre de visitants disminueix un -2,5%: amb una caiguda de turistes del -11,2% i un augment d'excursionistes de l'1,5%.\nComparant encara amb el 2019 i segons la procedència dels visitants, els espanyols han experimentat una variació negativa del -26,6%, ha detallat el departament d'Estadística andorrà.\nPer contra, els visitants de nacionalitat francesa han augmentat un 17,5% i els d'altres procedències presenten una variació positiva del 325,3%.\nDISMINUCIÓ EN L'ACUMULAT DE L'ANY\nLes dades acumulades d'aquest 2021 presenten una disminució del -3,7% dels visitants, "amb una recuperació de més de 10 punts" en comparació amb les dades acumulades del mes d'octubre, que presentaven una baixada del -13,2% del total de visitants.\nQuant a l'acumulat dels darrers dotze mesos, els visitants han disminuït un -13,2%; els turistes ho fan en un -22,4% mentre que els excursionistes en un -7,7%.


Prevenir rebequeries en família / GETTY\nNaumburg va decidir que el mindfulness s’instal·lés a casa seva després de detectar que cridava massa sovint a les seves dues filles. Va començar a investigar com podia deixar de fer-ho i tots els camins la van portar al mindfulness. Es va apuntar a un curs sobre reducció de l’estrès i va aprendre la tècnica, una barreja de meditació i ioga. “Aviat vaig deixar de perdre el control i això va influir positivament en les meves filles. Com més calmada estava jo més ho estaven elles”, relata. En aquest sentit tant l’autora d’ 1, 2, 3, ¡respira! com la doctora en psicologia de la Universitat de Barcelona (UB) Lissette Fernández coincideixen que la pràctica del mindfulness no només ajuda els adults sinó també els nens, perquè els permet “gestionar de manera més efectiva” l’estrès, les emocions i els problemes d’atenció.\nHi ha dues maneres de practicar el mindfulness : la formal i la informal. La primera és similar a la meditació, és a dir, dedicar una estona cada dia a prestar atenció a una única cosa. La informal, en canvi, consisteix a dirigir tota la teva atenció a allò que estàs fent en qualsevol moment del dia per insignificant que sigui l’acció: dutxar-se, assistir a una reunió de feina o consolar el teu fill perquè ha tingut un disgust. “El mindfulness és una oportunitat per compartir estones amb la teva família i enfortir vincles: crear confiança o donar seguretat. El nen sabrà que durant una estona els pares estaran només per ell”, explica la doctora en psicologia de la UB.


Protecció Civil demana a la ciutadania del B... - Govern.cat\nquery_builder 1 setembre 2021 15:10\nProtecció Civil demana a la ciutadania del Baix Ebre i Montsià evitar la mobilitat tant a peu com amb vehicle les properes hores per les inundacions\nS’ha activat en ALERTA el pla d’emergències INUNCAT\nS’han registrat inundacions en les zones urbanes d’Alcanar, Sant Carles de la Ràpita i Ulldecona i en carreteres i ferrocarril\nEl telèfon d’emergències 112 ha rebut fins al moment 441 trucades, de les quals 325 a Alcanar\nL’estació d’Alcanar (el Montsià) ha recollit 212 l/m2 en 3 hores fins a les 13.30 hores\nProtecció Civil de la Generalitat ha activat aquest migdia l’Alerta del Pla especial d’emergències per inundacions a Catalunya INUNCAT per les inundacions produïdes per les pluges torrencials que han afectat el Montsià i el Baix Ebre aquest matí i migdia i per les incidències que han ocasionat. Aquest migdia ha tingut lloc una reunió del comitè tècnic del pla INUNCAT per fer seguiment de la situació, i presidit pel conseller d’Interior Joan Ignasi Elena.\nDes de Protecció Civil es segueix demanant a la població de les comarques del Baix Ebre i Montsià que les properes hores evitin la mobilitat tant a peu com amb vehicle, i que no baixin als pàrquings dels seus habitatges sinó que es mantinguin a les plantes superiors.\nSegons el Servei Meteorològic de Catalunya, s’ha tractat d’un episodi molt excepcional, amb pluges torrencials que han recollit 216,6 l/m2 a l’estació d’Alcanar, dels quals 77,7 l/m2 en 30 min i 4,0 l/m2 en 1 min. També s’han registrat 105,2 l/m2 als Alfacs, dels quals 51,5 l/m2 en 30 min i 4,4 l/m2 en 1 min.\nLes properes hores les pluges es poden desplaçar cap a altres zones, però de cara a la nit i matinada és probable que torni a ploure amb intensitat en aquestes comarques del sud de Catalunya.\nEl telèfon d’emergències 112 ha rebut fins al moment 441 trucades sobretot del Montsià (423) i en menor nombre del Baix Ebre, de les quals destaquen les 325 trucades del municipi d’Alcanar.\nEntre les 12 i les 14h, els Bombers de la Generalitat han rebut 241 avisos des del sud de les Terres de l’Ebre relacionats amb persones en risc, inundacions i danys com ara cotxes arrossegats pels carrers, estructures enderrocades i portes forçades per l’embat de l’aigua.\nEn gran mesura, els avisos s’han concentrat al municipi d’Alcanar (més de la meitat). També han resultat afectats els municipis de Sant Carles de la Ràpita (una cinquantena d’avisos), Ulldecona (una dotzena d’avisos), Amposta i Deltebre (una desena d’avisos entre ambdós municipis).\nA la zona afectada pels aiguats, els Bombers de la Generalitat hi han desplaçat, per si cal efectuar rescats de persones, un helicòpter amb efectius del Grup d’Actuacions Especials (GRAE) Muntanya, efectius del GRAE Subaquàtic i, per assistir a efectes de logística, el Grup Operatiu de Suport (GROS).\nEl Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM) ha rebut 49 avisos des del migdia, majoritàriament localitzats a la zona d’Alcanar i d’Ulldecona.\nEfectius dels Mossos d’Esquadra i de les policies locals també es troben desplaçades a la zona.\nSegons ha informat el Servei Català de Trànsit, estan tallades la N-340 entre Amposta i Alcanar, i la TP-3318 a Ulldecona.\nSegons Renfe, està la circulació interrompuda de la línia R16 entre l’Aldea i Tortosa a causa de les fortes pluges. No és possible establir un servei alternatiu per carretera ja que aquestes també s’estan veient afectades per les condicions metereològiques adverses.\nEn un primer moment hi ha hagut uns 10.000 usuaris sense llum de la zona afectada per les tempestes, tot i que en aquests moments l’afectació s’ha reduït notablement i només queden 950 usuaris afectats.


CANÇONS i MÚSIQUES DELS AVIS: Al Masnou\nI al Masnou con el meu Pere, tan alegre cap pescador,\nel meu promès, tibat com un sabre,\nva anar a cantar-me a sota el balcó.\nEls seus companys, amb les guitarres,\nafinaven tot el seu cant,\ni em va dir-me si tots dos fóssim\nt'agradaria més el meu cant.\nTot cantant, prenda estimada,\ni a la tasca en vaig fer de bon grat.\nTot cantant, pesco a la barca\ni amb cançons també a tu t'he pescat.\nAl sentir la veu tan dolça\nli va dir un senyor foraster\nque si al Liceu cantés la marina\nes cansaria de fer caler.\nI allavontes vaig respon(d)re:\n"Barcelona em fa molta por,\nhi ha trenca colls i fàcil seria\nque me'l pesquessin el pescador".\nTot cantant, dolça estimada,\nObservacions: És un cuplet amb aire d'havanera titulat originalment com "El cantaire del Masnou". Està escrit per Joan Misterio, pseudònim de Joan Casas i Vila (1886-1925), i composat per Joan Costa. La seva intèrpret habitual era Mercè Serós. La primera referència que n'hem trobat en premsa ha estat de l'any 1925.


Educació Primària - Col·legi Garbiñe\nL’etapa d’educació Primària comprèn sis cursos (dels 6 als 11 anys). Durant aquest període els nens i nenes aprenen d’una manera significativa el que serà la seva base acadèmica que els permetrà desenvolupar-se plenament en el futur.\nPensem, no només en que aprenguin, sinó que els alumnes que formem de manera global al nostre Centre seran persones que enriquiran amb els seus valors d’esforç i perseverança la societat del segle XXI.\nPer això en aquesta etapa donem molta importància als aprenentatges instrumentals a l’igual que els aspectes emocionals, ja que són els que permeten desenvolupar millor la competència d’aprendre a aprendre dels nostres alumnes. Afavorint així la seva autonomia.\nAcció tutorial i educació emocional\nL’educació emocional, personal, els valors i les actituds estan presents des del moment que els nostres alumnes entren al Col·legi, d’una manera transversal.\nEn el nostre Centre, no només ens preocupem de que el nostre alumnat aprengui, sinó de que tingui un desenvolupament personal complert i equilibrat. Els docents coneixen a tots els seus alumnes i les seves particularitats. La figura del mestre tutor coordina tota la informació i orienta als mestres especialistes en aquests aspectes.\nRespectant la individualitat dels nostres alumnes, la nostra eduació permet atendre els aspectes individuals i les necessitats derivades de cadascú, agrupem els nostres alumnes i adaptem la nostra tasca educativa.\nPotenciem l’aprenentatge de l’anglès\nL’Anglès és un aspecte important del nostre projecte educatiu\nPer a potenciar l’aprenentatge d’aquest idioma, reforcem aquesta àrea amb sessions setmanals desdoblades amb més mestres, ja que en petit grup treballem de manera més intensiva els aspectes d’expressió.\nTambé introduim aquesta llengua en altres àrees com ara la d’Informàtica en aquest cas com a llengua vehicular en tots els nivells, de 1r fins a 6è.\nIntegrem l’ús de l’iPad i de l’ordinador de manera transversal a totes les àrees. Les noves tenologies són eines que estan a disposició de l’aprenentatge sempre que sigui necessari amb l’objectiu de completar la nostra tasca educativa. També estem desenvolupant activitats relacionades amb la Robòtica seguint el programa de Lego Education WeDo 2.0\nPer Col·legi Garbiñe els aprenentatges tenen la mateixa importància que les competències i el desenvolupament de les aptituds. Per això ensenyem als nostres alumnes a organitzar-se el treball i l’estudi dels temes que es van treballant a l’escola. Aquesta activitat els ajuda molt en les posteriors etapes obligatòries.


Torre Roja o Campanar de Sant Pere - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nTorre Roja o Campanar de Sant Pere\nLa Torre Roja és una imponent torre de 25 metres d’alçada i una planta quadrada de 5x5m, construïda amb petits carreus de pedra rogenca que li donen un aspecte molt peculiar que li ha valgut el nom de "Torre Roja". Els murs de 1’6 m de gruix ens indiquen clarament el seu objectiu defensiu.\nMalgrat que fou construïda per ser la torre d’homenatge o torre mestra del castell de Vilamajor, actualment aquesta torre exempta, fa les funcions de campanar de l’església de Sant Pere. Es tracta d’una torre romànica (s. XI i XII), que consta de tres pisos. La planta baixa és un petit habitacle sense finestres. Al primer pis, que tampoc compta amb finestres, s’hi accedeix per una escala (amb graons molt desgastats) que s’enfila per dins del mur. D’allà, una escala de cargol s’enfilava fins al segon pis. El 1929 es substituí l’escala de cargol per una escala encastada a les pares interiors.\nEl segon pis presenta finestres geminades als quatre costats. Les columnetes i capitells de les finestres procedeixen d’una edificació preromànica anterior. Mitjançant una escala de fusta, hom pot enfilar-se fins les campanes que es troben al tercer pis, també amb finestres a les quatre bandes. Al segle XVIII, es van engrandir les finestres nord i sud per encabir-hi les dues campanes grans. Al sostre del tercer pis hi ha un petit registre que accedeix al terrat.\nCom arribar a Torre Roja o Campanar de Sant Pere ?


L’alcalde de l’Ampolla declara per no haver retirat llaços grocs abans del 21-D | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nL’alcalde de l’Ampolla declara per no haver retirat llaços grocs abans del 21-D\nUn jutge cita Francesc Arasa com a investigat per un delicte electoral\nBarcelona 9 MAR 2018 - 18:26\tCET\nArbre de la plaça de Catalunya decorat amb llaços grocs. Albert Garcia\nL'alcalde de l'Ampolla (Baix Ebre) declararà dilluns com a investigat per no haver retirat tots els llaços grocs que van aparèixer al municipi durant la campanya per a les eleccions autonòmiques del 21 de desembre. Un jutge ha citat Francesc Arasa (alcalde per l'extinta Convergència i Unió) per un delicte de propaganda electoral després que la Junta Electoral detectés la presència de llaços grocs —en solidaritat amb els exconsellers del Govern empresonats— als carrers del municipi, malgrat que havia donat a Arasa l'ordre d'eliminar-los.\nEl 28 de novembre, la Junta Electoral de Tortosa va demanar a diversos alcaldes de la zona la "retirada immediata" de "símbols, emblemes o altres elements (estelades, pancartes, llaços grocs) que poguessin comprometre la neutralitat institucional". Per ordre de la junta, els Mossos d'Esquadra van fer inspeccions a la via pública. En el cas de l'Ampolla, van comprovar que hi havia cartells a favor de la llibertat dels presos polítics i dels Jordis —l'expresident d'ANC, Jordi Sànchez, i el d'Òmnium Cultural, Jordi Cuixart— en alguns fanals, aparcaments i parades d'autobús, però no en dependències públiques.\nAmb aquest informe policial a la mà, la Junta va citar Arasa i li va donar 48 hores per retirar tots els "símbols, emblemes o altres elements partidistes". L'alcalde va manifestar allà mateix que ho considerava "exagerat", però que acceptava la decisió. L'endemà, 5 de desembre, va signar un decret d'alcaldia i va ordenar a la brigada municipal la "neteja i retirada" de tots aquests elements. També va ordenar a la policia local que comprovés que s'havien fet els treballs.\nLes comprovacions dels Mossos van seguir en els dies següents, ja en plena campanya electoral. La policia autonòmica va comprovar llavors que havien aparegut llaços grocs al lateral de les vies del tren i, també, pintades amb aquests mateixos llaços grocs en un camí lateral i un túnel que discorren per sota de l'autopista AP-7. Els agents van trucar a l'alcalde per recordar-li l'ordre de la Junta, que va donar 24 hores per retirar-los. L'alcalde, no obstant això, va al·legar que aquests espais no eren de titularitat municipal, sinó d'Adif —en el cas del tren— i de Foment, en el cas de la carretera.\nLa Junta Electoral va veure indicis de delicte en el comportament de l'alcalde i va portar el cas als tribunals. El jutjat d'instrucció número 2 de Tortosa va veure indicis d'un delicte tipificat en l'article 144 de la Llei Orgànica de Règim Electoral General (LOREG). L'article castiga amb penes de tres mesos a un any de presó (o el pagament d'una multa) a qui, entre altres coses, "infringeixi les normes en matèria de cartells electorals i espais que hi estan reservats".\nL’estació de Sants creixerà cap a la plaça dels Països Catalans, que es reformarà i no tindrà cotxes


Cometre qualsevol acte que infringeixi una norma i més encara la llei, té certa possibilitat de correcció, si aquesta norma conté una sanció. En el futbol les sancions van des de la simple amonestació fins a l'expulsió passant per una mena de targetes de diversos colors. Els enrabiades infantils, disminueixen davant la tramesa a "la teva habitació mentre se't passa" fins cintarazos o natges, segons el nivell educatiu dels adults que envolten al berrinchudo; els excessos conductuals -no estudiar, agredir a companys, retobar als adults que envolten el jove etc.- de l'adolescència troben via de correcció, enfront de la confiscació de l'Iphone, l'absència de permís per assistir durant un temps a reunions socials, la no compra d'alguna cosa "important" o la cancel·lació de les vacances.\nLlevat de casos realment patològics, la majoria de les sancions socials són part de la formació d'una estructura familiar amb moral i ètica que variarà segons els costums i tradicions, l'entorn i la pròpia maduresa dels adults encarregats d'aplicar el correctiu.\nLa pena que pot rebre algú responsable d'una conducta delictiva, és potser l'element més important de la norma a grau tal que aquelles mancades de tal component s'anomenen imperfectes. L'homicidi en una societat les sancions s'eludeixen de manera permanent augmenta? Qui respecta menys a l'autoritat facultada d'aplicar les penes, davant la seva omissió? L'infractor o la víctima?\nL'incompliment en tots els àmbits és un procés gairebé sempre progressiu. Si una norma estableix sancions per llençar escombraries a la via pública i l'autoritat es fa "de la vista grossa" a partir del reconeixement d'un deficient servei de recol·lecció que potser l'afecta en el seu propi ambient, no és difícil que amb el temps aquesta situació escali a baralles inter-veïnals, tragèdies derivades del taponament de drenatges, danys a la propietat i inclús lesions per les quals ningú respondrà, com no es fa per la ignorància de la conducta cívica esmentada. Estarien els centres urbans amb millor imatge si de veritat, les patrulles detinguessin en flagrància als grafiters, els presentessin davant l'autoritat competent, perquè un jutge apliqués la sanció corresponent a robatori o dany en propietat aliena? Perquè la campanya antigrafiti , va posar a repintar bardes a policies auxiliars en comptes de que els mateixos responsables ho facin com a càstig?\nA Mèxic comptem amb un sistema legal bastant convenient, llavors perquè van en augment els segrestos, les agressions a l'autoritat -ja vam escalar fins al exèrcit- i la pràctica de sancions que en si mateixes suposen la proliferació del delicte com en el cas de els linxaments? Què passa en la ment de víctimes -comerciantes, treballadors, propietaris de vehicles robats i incendiados- o de persones que marxen, bloquegen i roben justificant que ho fan perquè les autoritats no els resolen les seves demandes?\nA tot el món sembla estar-se enfortint l'antiga llei del més fort. Aquest pot ser un govern autoritari, un grup de facinerosos -mercaders de droga, d'armes, de persones etc.- un consorci d'explotadors i fins subjectes que justifiquen les seves agressions en temes com la pobresa o la marginació social. L'únic que pot posar ordre, és la llei i per descomptat el seu compliment. Evitar arribar a les venjances privades, grupals o socials, és tan simple com complir aplicant les sancions que la llei ha establert per als infractors. Si d'una banda tenim governs temorosos a ser qualificades de "repressores" i l'altre a personatges gairebé en l'àmbit de la sociopatia, el resultat és com hem vist la proliferació del delicte.\nUn altre factor que inhibeix a l'aplicació de la sanció és la pròpia conducta il·legal; tan antic com "el que estigui lliure de culpa que llanci la primera pedra, és el lamentable resultat d'autoritats que per la inèrcia" del costum "tornen la mirada a un altre costat quan el ambulantaje es deslliga, la insubordinació es tolera, la corrupció no es rebutja, el do s'accepta i fins i tot s'imposa. Que passaria si de sobte la ciutat de dia, amb un exèrcit de graffiters repintant les bardes que van danyar i no els pertanyen? De debò el cap de govern creu que per sortir en fotos de diaris amb una brotxa realitzant aquesta tasca es farà més acceptable per als electors? El que no ha pagat un deute ¿ho farà per les amenaçadores trucades d'un despatx de cobrança? Per què alguns advocats prefereixen aquesta via violenta de fustigació en comptes d'un judici? Algú ha sancionat alguna vegada a un treballador de jutjat pel maltractament, la dilació i el donar la volta al deure jurídic de propiciar la justícia? Els que ostenten un títol relacionat amb el dret, entenen la diferència entre coacció i sanció? Quants joves o cosí-delinqüents retrobarien el bon camí amb la simple aplicació d'una sanció de rescabalament? \nArribar al punt d'assumir que totes les sancions han de ser repressives  que només jo tinc la raó, que la justícia és la que jo imagino i no la delineada en les lleis, és el preàmbul segur de la destrucció de l'anomenat Estat de Dret. Les sancions han d'assolir per igual a l'infractor -sigui aquest delinqüent de coll blanc, lladre de ferrocarrils, estudiant, suposat defensor dels drets humans, mitjans de comunicació i fins autoritats omisas- que als qui suposen que prenent la justícia a les seves mans les coses poden millorar.\n Es va anunciar al DF que s'iniciaria una campanya contra aquest problema durant el 2014-15. però més enllà d'algunes fotos i declaracions la ciutat segueix semblant un barri en mans de bandes.\n Reparació de dany, que ha provocat l'arbre que vaig plantar i per la barda que he de aixecar destruïda per un acte, o el que he de pagar parell atendre les meves lesions etc.\n Vull que destitueixin a què no fa la meva voluntat, que fiquin a la presó a qui no em torna vius als quals no és possible que tinguin aquesta condició, que pateixi molt el que m'ha danyat etc.


Comprar Rellotge-Despertador SBT 600 SS per\n> Ajudes tècniques auditives>Rellotge-Despertador SBT 600 SS per audiòfons\nRellotge-Despertador SBT 600 SS per audiòfons\nEl rellotge despertador SBT 600 SS de Geemarc és el company ideal per als que viatgen.\nEl despertador de Geemarc compta amb totes les funcionalitats d'un despertador potent i eficaç. Es poden programar 2 alarmes i utilitzar la funció repetició per als matins més difícils.\nLa part que vibra, que es col·loca sota el coixí, emet petites vibracions quan l'alarma s'activa, el que desperta dolçament els sentits de l'usuari sense despertar, per exemple, a una altra persona present a l'habitació. Aquesta funcionalitat es pot combinar amb l'alarma sonora.\nEl despertador SBT 600 SS ofereix la possibilitat de carregar el telèfon intel·ligent, una tablet o un altre aparell electrònic, per tenir-los sempre a mà durant la nit.\nPort USB per carregar el telèfon mòbil o un altre aparell electrònic\nAlarma de gran abast (75 dB)\nFunció repetició de l'alarma (temps snooze = d'1 a 30 minuts)\nDurada de l'alarma d'1 a 59 minuts\nAjust fàcil de l'hora i de l'alarma\nGran pantalla LED (25 mm) i dígits en vermell (22 mm)\nVolum i tonalitat regulables\nLluminositat: 5 posicions\nAjust 12h / 24h\nMode test de l'alarma i del coixí vibrador\nEl rellotge despertador SBT 600 SS de...


Amor i odi als encants | Quadern | EL PAÍS\nAmor i odi als encants\nEl mercat ha anat d’un costat a un altre de la ciutat des de 1358\nBarcelona 27 MAR 2014 - 08:38\tCET\nMercat de llibres a la ronda Sant Antoni el 1915. frederic ballell\n"L'Ajuntament, sota el pretext que els encants denigraven Barcelona, va decretar d’una plomada la translació… amb tots els seus defectes i amb els seus 245 venedors als voltants de la més important plaça-mercat que avui dia té la ciutat… tants afanys i desvetllaments no han pogut menys que donar els més satisfactoris resultats ja que els establiments abans perduts han adquirit potent vida i els 247 venedors s’han convertit en 700 fixos i en 300 temporers”. La crònica municipal es podria referir al trasllat dels encants al Bosquet de les Glòries el 2013. En realitat, es tracta del canvi el 1888 d’aquest mercat d’objectes usats des del passeig Colom al Mercat de Sant Antoni, a causa de l’obertura de l’Exposició Universal.\nI és que, fins avui, la història dels encants (del llatí in quantum, lloc on es realitzava la venda en subhasta) ha anat d’un costat a un altre de la ciutat i de l’amor a l’odi, tal com relata l’obra Els Encants i la fira del Bellcaire. Imatge i Història de Barcelona, publicada recentment per l’Ajuntament de Barcelona.\nEntre els arguments en contra: la invasió de la via pública de forma precària i poc ordenada, una cosa que no encaixava en la imatge de decòrum, higiene —es pensava que propagava malalties com la febre groga— i estètica d’una ciutat moderna; el xoc amb la política de construcció de nous mercats alimentaris coberts, activa des de 1870, a més de les acusacions de competència deslleial dels comerciants amb botiga, que pagaven més impostos. Segons el llibre, els canvis d’emplaçament dels encants —de la plaça Sant Jaume a la plaça Nova (1358), a l’actual plaça Antoni López (1392), a la rambla del Estudis (1808), al Portal Nou (1822), al Mercat de Sant Antoni (1881), a Creu Coberta (1913), al Camp del Sidral i de l’Insecticida (1928 i 1931) i al Bosquet dels Encants (2013)— han estat un camí del centre de la ciutat a la perifèria. Tots aquests trasllats han estat acompanyats de conflictes, ja que la seva instal·lació es veia com a negativa i denigrant per al barri.\nEl 1928, l’arribada dels encants de Creu Coberta a Sant Martí de Provençals (amb motiu de l’Exposició Internacional de 1929), es va veure com un impediment per a la seva futura urbanització i el seu progrés. Però també se’n valorava el caràcter dinamitzador. El 1882, els veïns del Born van demanar la celebració d’uns encants al costat del mercat, un cop van veure la poca atracció comercial del nou edifici de Fontseré.\nEls Encants sempre han estat un bon baròmetre dels períodes de bonança o asfíxia econòmica de la ciutat, i en la seva llarga història sempre han estat en perill de desaparició. La tenacitat dels comerciants ha tingut molt a veure amb la seva supervivència. Al començament del segle XX, la seva salvació passava per la creació d’un Hotel de Vendes, a imatge del que existia a París, una proposta del director del mercat, Juan Martorell, que el volia situar en un lloc cèntric de la ciutat, on confluïssin els principals tramvies. L’hotel acolliria la venda d’articles vells o defectuosos, mobles de subhastes i la guàrdia i custòdia d’objectes procedents de desnonaments, que també n’hi havia, “per pal·liar el mal efecte que suposava per a barcelonins i visitants el fet de tenir a la vista els útils domèstics enmig del carrer”. Malgrat la patronal, el 1928 se’n va aprovar la creació, però la Guerra Civil ho va impedir. I malgrat això van sobreviure. El Nou Mercat dels Encants va obrir les portes al setembre del 2013 en l’impressionant edifici de Fermín Vázquez. Sens dubte, un hotel de luxe per als encants.