Apartahotel Roma II Santo Domingo República Dominicana - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartahotel Roma IICalle 19 de Marzo 103 Zona Colonial, Santo Domingo, Santo Domingo, República Dominicana, 0 - Veure al mapaBé6,8Basada en44comentarisApartahotel Roma IIVeure més fotos"Spacious room and fairly modern bath and fixtures. Breakfast..."KennethUnited StatesVeure més fotosVeure totes les 43 fotosMolt bona ubicació 7,5Veure al mapa7,5UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionat\nComparar amb allotjaments semblantsSelecció actualApartahotel Roma IIPlaza Florida SuitesWeston Suites & HotelCasa Sanchez Boutique HotelValoració dels clientsBé 6,8 (44 comentaris)Excel·lent 8,6 (218 comentaris)Excel·lent 8,5 (2 comentaris)Excel·lent 8,7 (319 comentaris)BarriSanto DomingoSanto DomingoSanto DomingoSanto DomingoWi-Fi Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTADesdejuni Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòsSeleccionar datesVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjament\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Santo Domingo, vosté es sentirà com a casa a Apartahotel Roma II, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Apartahotel Roma II asseguren una estada plaentera als seus clients. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com parc infantil. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartahotel Roma II.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionattelevisió de pantalla planaventiladorempolles d'aigua de cortesiaTV satèl•lit/cable Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantA deposit via bank transfer is required to secure your reservation (see Hotel Policies). Apartahotel Roma II will contact you with instructions after booking. Comentaris recents de clients


transport públic: PROCESO. MARIANO CABELLOS\nSempre he dit, a ell també, que Mariano Cabellos hauria estat molt més feliç, artísticament parlant , havent nascut al Renaixement o si no volem anar tan enrere , havent viscut fa un parell de segles , quan la pintura i la música , - les seves grans passions -, vivien en el cànon com a norma de fe i en l’ofici com reconeixement màxim. Però no ha estat així.\nMariano Cabellos , aquest artista mataroní massa desconegut ja que la seva presència ha estat sempre amb comptagotes i per presentar els seus lluminosos paisatges d’arrel impressionista, amb l’excepció de la darrera mostra a l’espai capgròs on mostrara la seva cara més personal i intimista, és home d’ofici profund. Potser per això la seva mirada es troba perduda en un món com l’actual en el que malgrat l’eclecticisme dels darrers temps en el que tot sembla valer, ja que li costa entendre la renúncia a uns fonaments d’ofici que per a ell son bàsics.\nPotser per això quan la gent del Sant Lluc li va proposar fer una exposició al Col·legi d’Aparelladors , la que s’acaba d’inaugurar la passada setmana amb el títol de “Proceso” , Mariano Cabellos no va apostar per una exposició a l’ús , amb els seus paisatges lluminosos que haurien tingut l’aplaudiment segur dels espectadors i va fer aposta per l’ofici presentant una exposició que hem de qualificar si més no com estranya , en la que l’autor presenta un sols quadre i al seu voltant ens ofereix un recull triat dels dibuixos i esbossos preparatoris del mateix.\nUn esquema expositiu que certament s’ha realitzat altres vegades però en aquest cas amb l’afegitó , més que particular , de que l’obra presentada “Cofrades de las Santas Espinas de Atienza” és una imatge fidedigna de l’acte penitencial d’aquesta confraria del seu poble natiu.\nUna peça que presenta dues lectures ben contradictòries segons l’origen del lector de la mateixa. Per els habitants d’Atienza és una peça de caire religiós que presenta de manera realista i fidel l’acte processional de la confraria i en el que pot observar com tots els detalls litúrgics i iconogràfics estan tractats amb perfecció i cura. Però si la lectura prové d’ algú aliè a l’entorn , com succeeix en la majoria de visitants , l’obra es converteix en un veritable retrat social d’un món rural arrelat encara amb força a unes tradicions ancestrals en les que el pes de l’església segueix estant ben present.\nUn retrat que estructuralment s’estableix en la tradició velazqueña, centrant el pes de l’obra en les figures que mirant a “càmera” donen pes a la peça , en la que l’autor no renuncia a fer evident la seva mirada paisatgística ja que l’obra es tractada coma a tal, amb un acurat joc d’ombres que serveixen per recolzar la llum , element intrínsec i fonamental en el fet del creador.\nUn paisatge amb figures que ens retrotrau tant a l’escola espanyola de Zuloaga, Zabaleta i molt especialment , òbviament tan sols en el sentit de l’estructura de personatges, a Solana. Però que en esperit també ens reporta als retratistes del mid west americà i els seus retrats de les comunitats rurals.\nPerò ha de quedar ben clar per a tots que aquest peça és tan sols l’esquer, esdevenint anècdota, ja que la veritable exposició està en el seguit de dibuixos efectuats de diverses maneres ( grafit, sanguina, aquarel·la , aiguatinta ...) en les que Mariano Cabellos ens demostra la seva gran destresa tècnica , de modus que a la manera dels renaixentistes planeja i estructura l’obra general, però posant passió en cada detall de manera que aquest petits apunts assoleixen nivell de privilegi plàstica i lliçó doctrinal d’ofici.\nÉs allà on rau tot el sentit creatiu de l’autor que en comptes d’aconseguir una gran peça mitjançant petits bocins , aconsegueix uns grans bocins que es desgranen d’un tot més eteri i potser impersonal.\nExposició doncs que cal visitar. Cal fer-ho a demés amb paciència i tranquil·litat per absorbir mica en mica la sensibilitat i l’ofici que es desgranen en el magnífics esbossos preparatoris ( per cert , molt ben emmarcats) que ens mostren la qualitat de pintor d’aquest artista potser massa desconegut a casa nostra ( encara que part de la culpa sigui seva ) que es diu Mariano Cabellos.\nUn nom que cal entroncar en el camp dels artistes amb ofici de pintor, aquest ofici malauradament massa perdut en els darrers anys i del que sempre és bo sentir-ne la intensitat del seu flaire.\n(Les imatges i el vídeo de la inauguració han estat manllevats del blog de l'Associació Sant LLuc)\nEtiquetes de comentaris: Associació Sant Lluc, Col·legi d'Aparelladors., Mariano Cabellos


Arnau Agudo Reverter guanyador del Premi de Recerca Jove 2018 - Institut Sòl-de-riu (Alcanar)\nEt trobes aquí: Inici > Arnau Agudo Reverter guanyador del Premi de Recerca Jove 2018\nL’alumne del nostre centre en Arnau Agudo Reverter ha estat guanyador dels Premis Recerca Jove per fomentar l’esperit científic del jovent (PRJ) 2018 amb el seu treball “La distòpia i l’ànima humana” tutoritzat per la professora Sefa Reverter Nolla.\nEn aquest PRJ es premien els treballs de recerca, realitzats durant el curs 2017-2018 per alumnes de 3er i 4rt d’ESO, batxillerat o cicles formatius de grau mitjà i superior. Els PRJ 2018 han premiat un total de 77 treballs de recerca amb 750€ per treball. Amb aquest premi l’alumne rebrà un premi de 750€ i el centre un de 2.500€.\nFelicitem a l’alumne i a la seva familia!


Fòbies i pors a Andorra - La seva teràpia psicològica al Principat\nInici > ADULTS > Fòbies\nBusca una solució a Andorra contra les pors i les fòbies? De vegades, no sabem si el malestar que tenim és causa de la por, l’ansietat o bé d’algun tipus de fòbia, perquè certs símptomes són similars però varia la seva intensitat i la seva repercussió en la nostra vida quotidiana. Aquí teniu les diferències entre les pors i les fòbies, explicades per la psicòloga andorrana Maria Àngels.\nDos estats de temor explicats per la psicòloga andorrana Maria Àngels\nTot seguit us presentem les diferències entre pors i fòbies i els tipus de fòbies més freqüents segons l’experiència professional de Maria Àngels.\nSi se sent identificat/ da en alguna d’aquestes situacions, no dubti en contactar amb la psicòloga del Principat, Maria Àngels. L’ ajudarà a superar les seves pors i fòbies en la seva consulta al centre d’Andorra la Vella.\nDos estats diferents\nLa sensació que ens alerta d’un perill i ens permet afrontar-lo o bé evitar-lo, si és desmesurat, és una emoció que tenim totes les persones, que és la por. És indispensable per a la supervivència i no interfereix en la nostra vida de manera negativa, tot i ser una emoció desagradable. Quan aquesta por és disfuncional, per exemple quan no fem coses que voldríem per temor al que pugui passar, es converteix en un problema. No hem de deixar que ens domini, si no, condicionarà àmbits de la nostra vida.\nLes diferències entre por i fòbia segons la psicòloga andorrana\nDe vegades, pot ser difícil diferenciar una por d’una fòbia, però el matís més important és que aquesta última és irracional, incontrolable i limitant. Hi ha dos criteris bàsics per poder saber si el que li està passant és algun tipus de fòbia: l’ansietat i la conducta d’evitació. Si evita situacions, animals, objectes, espais, per por a patir angoixa, fins i tot, atacs de pànic, està manifestant algun tipus de fòbia. Això vol dir que viu una por intensa i desproporcionada quan ha d’afrontar-se a alguna cosa que tem i intenta evitar-ho, tot i que, generalment, s’adona que la seva por és excessiva i irracional. L’objecte, espai, animal o situació que li fa por no suposa una amenaça real per a vostè i, en cas de ser-ho, la reacció de temor que experimenta és desmesurada pel que fa al perill real.\nCom identificar i classificar les fòbies per començar una teràpia psicològica adequada a Andorra?\nTambé, podem identificar una fòbia si aquesta ens limita i provoca problemes significatius en la nostra vida. És impossible tenir accés a una classificació detallada de tots els tipus de fòbies existents, perquè la varietat és probablement infinita, doncs qualsevol cosa, pensament, situació, pot generar una por irracional sota certes circumstàncies. No obstant això, es pot fer una classificació general sobre els tipus de fòbies, per fer-nos una idea aproximada de com solen expressar-se aquestes pors irracionals.\nUna classificació possible\nUna possible classificació de les fòbies més comunes a Andorra pot ser la següent:\nFòbia als espais oberts o massificats (agorafòbia): por als llocs que pensem que en cas de tenir un atac de pànic, un desmai, una pèrdua de control, no podrem rebre ajuda i ens serà molt difícil sortir. Exemple: por a sortir al carrer; por a anar a locals amb molta gent (discoteca, concerts).\nClaustrofòbia: por als espais tancats (ascensors, petites sales, cinema .....).\nZoofobia: por als insectes i alguns animals (aranyes, coloms, gossos, gats, rates, serps, etc.)\nFòbia social: por a trobar-se en situacions com parlar en públic, reunions socials en les quals la persona ha de relacionar-se o trobades inesperades amb coneguts, familiars o amics, entre d’altres.\nSi després d’haver llegit aquesta presentació se sent identificat / da, no dubti en contactar amb una psicòloga a Andorra per iniciar un canvi en la seva vida. Una teràpia amb Maria Àngels l’ajudarà a superar les seves pors i fòbies. Li deixem la informació de contacte de Maria Àngels més avall per a que pugui reservar una cita amb ella.\nEstà buscant un psicòleg a Andorra per començar una teràpia contra les fòbies i la por?\nPer què començar una teràpia psicològica?\nPlantegi’s les següents preguntes:\nQuè li agradaria fer i no està fent?\nQuè li agradaria canviar de la seva vida i no ho fa?\nSi la raó per no fer-ho és la por, en què es basa aquest temor? En les seves creences? En experiències del passat? Si al contestar-se a si mateix/a s’adona de que se sent bloquejat/da i vol canviar la situació per poder viure en llibertat i ser capaç de sentir i de controlar la seva emoció, demani una consulta.\nMaria Àngels, la psicòloga andorrana que treballa els problemes de fòbies i pors\nSi experimenta por o fòbies, no esperi més per a trobar ajuda professional i començar una teràpia psicològica, aquí a Andorra. No dubti en contactar amb Maria Àngels, psicòloga a Andorra, per iniciar una teràpia relativa a les seves pors o fòbies i trobar una solució.\nLa seva teràpia al Centre d’Atenció Psicològica Vincles Andorra.\nMaria Àngels li proposa una teràpia psicològica a Andorra la Vella:\nAv. Meritxell 9, 4t pis 7a porta ANDORRA LA VELLA\nPer saber més sobre les fòbies i les pors a Andorra, no dubti en contactar amb Maria Àngels i reservar una cita per telèfon al +376 331.784 o al +376 860.710 o bé per correu electrònic a vinclesandorra@gmail.com. La psicòloga rep a la seva consulta de dilluns a divendres de 9h a 21h.


…a un pas – NEWSTICIES\n…a un pas\nPublicat el 16 Juny 2009 16 Juny 2009 per Gerard\nAquest Barça em sorprèn, sé que segueix sent aquell Barça irregular que depèn en excés dels triples i que més d’una vegada tot i guanyar el seu joc no m’ha enganxat, però una cosa és certa, li té pressa la mesura al Tau des dels quarts de final de la Lliga Europea. També Xavi Pascual ha mostrat estar al nivell (tot i que no li perdono que no faci jugar a Trias) de moment en aquesta eliminatòria, i tot i que l’altre dia contra l’Unicaja, on l’eliminació va estar molt a prop, el Palau no estava ple, avui el públic ha respòs.\nEn aquesta eliminatòria el Barça està demostrant tenir més banqueta que el Tau, i les peces claus de l’equip estan responent, especialment Andersen , el qual en els moments importants de la temporada no li ha tremolat el pols i no s’ha amagat, fantàstic a el meu parer. Per altra banda avui ha estat Illyasova el millor però per mi segueix sent massa dèbil mentalment i això el fa molt irregular pel què s’espera d’ell.\nEl resultat d’avui deixa al Barça a un pas del títol, però el més important, deixa al Tau molt tocat, molt, però no ens enganyem no mort. El Barça ha capgirat la història de l’any passat, en aquest 2009 és el Tau el que s’està veient superat per un Barça que dona signes de seguretat, capaç d’aconseguir un títol que podría justificar una part de la inversió realitzada, ni molt menys tota.\nPer cert indignació total amb Tve i el seu estil de retransmetre un partit de bàsquet. Sembla ser que el dia del Penya – Madrid no en van tenir prou minimitzant el partit en una pantalleta petita per fer la Bonoloto perquè avui ho han tornat a fer, tres minuts de partit en una finestreta petita, a part de les jugades perdudes després d’un temps mort ja que el seu minut de publicitat era més llarg que el del partit…ja n’hi ha prou no? Jo pensava que l’únic que feia aquest tipus de retransmissions era Antena 3 (Champions 09) però es veu que no… El problema és que ja prou maltractat està el bàsquet per alguns mitjans que a sobre el que el promociona el tracti així. Però qui queda per dimitir a esports de Tve?\nPosted in Esports, ProtestaEtiquetat Barça, bàsquet, indignació, tve\nA mida…per 94 milions\nInternet no només és sexe i violència


Priapúlids - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Priapulida)\nPriapulus caudatus trobat al mar de Barentsz\nYves Delage i Edgard Hérouard, 1897\nEls priapúlids (Priapulida, del grec πριάπος, priāpos 'Priapus' i del llatí. -ul-, diminutiu) o priàpuls (Priapula) són un embrancament de cucs marins pseudocelomats amb una probòscide o trompa espinosa extensible. Viuen soterrats a fons sorrencs o fangosos, en els que excaven galeries amb la seva trompa. Rarament superen els 15 cm de longitud, exceptuant Halicryptus higinsi que pot arribar als 39 cm.\nEls priapúlids fòssils es remunten fins al Cambrià mitjà. Els seus parents més propers probablement són els Kinorhyncha i Loricifera amb els quals constitueix el grup Scalidophora. Conjuntament amb els artròpodes i els onicòfors, és només entre els priapúlids que podem trobar membres dels ecdisozous que són relativament grans de mida. Devien ser grans depredadors del període Cambrià. Existeixen 18 espècies conegudes de cucs priapúlids.\nSón animals cilíndrics similars als cucs, amb una boca anterior mitjana bastant desproveïda de qualsevol armadura o tentacles. El cos està anellat, i sovint presenta cercles d'espines, que continuen en la faringe lleugerament protuberant. El tub digestiu és recte, l'anus terminal, encara que en Priapulus un o dos diverticles ventrals buits de la paret del cos s'estenen per darrere d'aquest. El sistema nerviós, compost per un anell i un cordó ventral, reté la connexió primitiva amb l'ectoderma.\nNo presenten òrgans sensitius especialitzats ni sistemes vascular o respiratori (l'hemeritrina és la proteïna responsable del transport d'oxigen). Tenen una àmplia cavitat corporal, però en tant que no té connexió amb els òrgans renals o reproductius no es pot considerar com a celoma, però probablement és un espai sanguini o hemocel. Els priapuloïdeus són hermafrodites, i els seus òrgans masculins i femenins, que són un amb els òrgans excretors, consisteixen en un parell de flocs ramificats, cadascun dels quals s'obre a l'exterior en un costat de l'anus.\n2 Anatomia i fisiologia\n2.1 Sistema digestiu\nLa mida dels priapúlids oscil·la entre 5 mm i 40 cm. El cos és cilíndric i es divideix en dues regions, la trompa i el tronc. La trompa presenta papil·les cutànies disposades en línies meridianes i forts ganxos que envolten la boca, té una gran capacitat contràctil i pot invaginar-se i evaginar-se, mètode que utilitza l'animal per a excavar galeries. El tronc no està metameritzat però la cutícula està marcada superficialment per un nombre d'anells que oscil·la entre 30 i 100; presenta nombrosos tubercles, de probable funció tàctil, i espines. El tronc acaba en un plomall caudal, de funció respiratòria i segurament també quimioreceptora, amb el qual s'obre l'anus en posició quasi dorsal. Quan l'animal s'enterra deixa només a l'exterior aquests apèndixs caudals.\nAnatomia i fisiologia[modifica]\nEls priapúlids tenen una cutícula quitinosa que muden periòdicament. A partir d'aquesta cutícula es desenvolupen les escàlides, espines i dents de l'introvert i la faringe, així com els guarniments del tronc. L'epidermis és uniestratificada i té moltes cèl·lules glandulars. Sota d'ella hi ha dues capes musculars, una circular externa i una altra longitudinal interna.\nLa cavitat general del cos va ser interpretada per alguns zoòlegs com un celoma autèntic a l'estar revestida d'endoteli, que cobreix les vísceres, que va ser interpretat com a peritoneu; però sembla que es tracta d'un pseudoceloma, entre altres coses perquè l'endoteli no és ciliat (a diferència del dels celomats); està plena de líquid que conté amebòcit i en algunes espècies corpúscles amb hemeritrina.\nEls pripaúlids no tenen aparell circulatori.\nEl sistema nerviós consta d'un collar perifaringi, amb ganglis cerebroides dorsals, i una única corda longitudinal mig-ventral amb indicis de metamerització, que acaba en un gangli caudal. De la corda nerviosa ventral surt una sèrie de nervis anulars que envolten l'intestí mitjà. També hi ha un plexe intraepidèrmic dorsal. Els òrgans sensorials estan poc desenvolupats, limitant-se a papil·les epidèrmiques.\nEls aparells excretor i reproductor estan fusionats formant un parell d'òrgans disposat a ambdós costats de l'intestí, fet característic dels priapúlids. Aquests òrgans urogenitals consten d'una part excretora amb protonefridis vertaders (cèl·lules excretores de tipus solenòcit) i una part genital, s'obren al recte directament a l'exterior a través d'un conducte evacuador o uroducte que actua com a nefroducte o gonoducte.\nEl sistema digestiu és complet, rectilini i està dividit en tres zones (anterior, mitja i posterior), en les que la primera i l'última estan revestides per cutícula i formen, respectivament, un estomodeu i un proctodeu. La boca es comunica amb un tub bucal que va cap a la faringe (que és evaginable i té dents cuticulars). A continuació hi ha l'esòfag que conté una sèrie de vàlvules de naturalesa muscular. L'aliment segueix el recorregut per l'intestí, amb moltes microvellositats per tal d'augmentar la superfície d'absorció, arribant al recte i desembocant a l'anus.\nEls priapúlids són depredadors i utilitzen la trompa per a inspeccionar el terreny i capturar petits invertebrats.\nEls priapúlids viuen preferentment en aigües fredes, tant àrtiques com antàrtiques, tot i que algunes espècies viuen en mars temperats. Viuen a fons fangosos o sorrencs, des de zones intermareals fins a milers de meters de fondària.\nEls sexes estan separats i la fecundació és externa. La segmentació és total, i no espiral, sinó radial, fet que diferencia els priapúlids dels sipúnculs. La segmentació origina una celoblàstula; la gastrulació es dóna per invaginació, es dóna una estereogàstrula. Finalment es forma una larva molt especialitzada, amb plaques cuticulars, un peu posterior i tubs adhesius, que recorda a un rotífer. Aquesta larva cau al fons i és detritívora.\nLa cavitat general del cos va ser interpretada per alguns zoòlegs com a un celoma autèntic pel que els priapúlids van ser situats propers als sipúnculs i equiúrids.\nLa tendència actual és relacionar-los amb els embrancaments pseudocelomats, concretament amb els cinorincs i loricífers, amb els quals formaria el clade Cephalorhyncha o Scalidophora.\nIl·lustració d'Ottoia, un priapúlid extint del Cambrià.\nClasse Archaeopriapulida †\nFamília Ottoiidae †\nGènere Ancalagon †\nGènere Fieldia †\nGènere Lecythioscopa †\nGènere Ottoia †\nGènere Scolecofurca †\nGènere Selkirkia †\nFamília Louisellidae †\nGènere Anningvermis †\nGènere Corynetis †\nGènere Louisella †\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 1,5 Hickman, C. P., Roberts, L. S. i Larson, A., 2003. Principios integrales de zoología, 11ª edició. McGraw-Hill-Interamericana, Madrid (etc.).\n↑ Hickman, C. P., Ober, W. C. i Garrison, C. W., 2006. Principios integrales de zoología, 13ª edició. McGraw-Hill-Interamericana, Madrid (etc.), XVIII+1022 p. ISBN 84-481-4528-3\n↑ Barnes, R, D., 1983. Zoología de los Invertebrados, 3ª edición. Interamericana, México, D. F., 826 p. ISBN 968-25-0094-X\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Priapúlids\nEls priapúlids al projecte Tree of life. (anglès)\nDyntaxa EOL GBIF IN ITIS NCBI Paleodb Ubio WoRMS\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Priapúlids&oldid=24873897»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 set 2020 a les 03:47.


Canvi de lideratge a Unides Podem\n19 de de setembre del 2021. Actualitzada 12 de d’octubre del 2021 a les 13:04\nEl seu espai polític en l’àmbit de l’Estat ha viscut un canvi de lideratge. ¿Com són les seves relacions amb el Podem de Yolanda Díaz? ¿La vol fer ministra?\nAixò són rumors que ningú sap d’on surten perquè mai s’ha plantejat. Ho dic amb tota l’honestedat. Soc alcaldessa de la ciutat de Barcelona i per a mi no hi ha res més important. Yolanda Díaz és el millor lideratge que podríem tenir ara. Sortim d’una crisi i és la millor gestora del Govern d’Espanya. N’estic convençuda. Hem pogut fer un escut social, amb els ertos s’han salvat milions de llocs de treball. Ara està apujant el salari mínim interprofessional. Està sent la millor gestora i la principal artífex de l’escut social del Govern d’Espanya que fa que la resposta estigui als antípodes de la donada a la crisi financera del 2008. Crec que és la millor ministra que té el Govern d’Espanya, però també per la manera de fer política dialogant i d’evitar polèmiques que no siguin prioritàries.\nEvidentment, si hi ha una polèmica que s’ha d’abordar, s’aborda i ens posicionem, però evitem polèmiques petites del dia a dia que no siguin necessàries. Aquest lideratge feminista que té ella és molt apreciat. Crec que crearà escola i ja li he dit que em tindrà al seu costat en tot el que faci falta, com alcaldessa de la ciutat de Barcelona. No m’he plantejat ser cap altra cosa.\n¿Aquest lideratge funciona millor que el de Pablo Iglesias?\nÉs evident que són lideratges diferents. No són iguals. El lideratge de Yolanda Díaz és el millor per al moment actual. També crec que són moments diferents. Al Pablo se li ha de reconèixer que, en un moment on hi havia un bipartidisme instal·lat des de feia dècades i semblava que no hi podia haver cap altra cosa, amb un atreviment i amb un caràcter molt fort va aconseguir obrir una bretxa i fer coses que semblaven impossibles. Va crear un nou espai polític que va dir les coses pel seu nom i que va desafiar determinades elits. I crec que en aquell moment aquest lideratge va ser un encert. Però després, els moments històrics també van canviant i en aquest sentit crec que el de Pablo va ser un molt bon lideratge en el moment que es va crear Unides Podem. En un moment com l’actual, on estem sortint de la crisi i on hem de construir moltes aliances, moltes complicitats per reconstruir el país i per liderar una sortida de la crisi amb un nou model econòmic. Crec que el lideratge de Yolanda és el millor que podríem tenir.\nVostè també té un govern de coalició amb els papers canviats. ¿Com ha resistit aquest pacte, per exemple, amb tot el tema de l’aeroport?\nTenim una bona entesa en el Govern de la ciutat i tothom ho veu. És evident que són formacions diferents i que en temes concrets hi poden haver discrepàncies. És lògic, són partits diferents però tenim un programa de govern acordat i amb lleialtat. L’apliquem i quan hi ha una discrepància la parlem. Crec que tothom veu la diferència amb el Govern de la Generalitat, que realment és molt preocupant i a qui costa molt de creure després del fenomen de l’aeroport i la taula de diàleg. No, això no passa amb el govern de Barcelona. Si s’ha de tenir l’última paraula en un tema de ciutat, en la mesura que soc l’alcaldessa i que tenim la majoria del govern, si és necessari la decisió la prenc però buscant el consens amb transparència i amb absoluta lleialtat.\nNo preveu un final com el de l’anterior mandat.\nNo, el que va passar en l’anterior mandat de trencar abans del final, una ruptura així és evident que no la vol ningú i dono per fet que això no passarà en aquest mandat.\nUnides Podem Pablo Iglesias Ada Colau Yolanda Díaz


Demanen set anys de presó a una parella per vendre droga en el seu bar - Teleponent\nInici Tribunals Demanen set anys de presó a una parella per vendre droga en...\nDemanen set anys de presó a una parella per vendre droga en el seu bar\nEl judici tindrà lloc l'1 de febrer a l'Audiència\nL’Audiència de Lleida jutjarà aquest dijous 1 de febrer una parella acusada de vendre cocaïna i marihuana en el bar que regentaven, al barri de Pardinyes de Lleida. Es tracta d’un home de 43 anys d’origen guineà i una dona de 32 anys nascuda al Marroc. La fiscalia demana per a cadascun d’ells set anys de presó i una multa de 700 euros per un delicte contra la salut pública. Els Mossos sospitaven d’aquesta pràctica delictiva i van muntar un dispositiu de vigilància a l’establiment entre el novembre de 2016 i el gener de 2017. Durant aquest temps van presenciar diverses persones que entraven a comprar substàncies estupefaents. Els agents van detenir-los tots dos el gener de 2017 a la cafeteria de l’Hospital Universitari Arnau de Vilanova de Lleida i els van comissar droga i diners que duien a sobre. Des de llavors, el bar des d’on presumptament venien droga està clausurat i l’home es troba a la presó de manera provisional. (acn)\nArticle anteriorL’Ajuntament d’Almenar adquireix un edifici històric on s’hauria allotjat Felip V\nArticle següentLleida rep 1,16 milions de visitants durant un 2017 de rècord


Martí Ferrer: A nivell del cant coral, Catalunya no ha tingut mai cap problema per al seu reconeixement internacional. - Tornaveu\nMartí Ferrer: A nivell del cant coral, Catalunya no ha tingut mai cap problema per al seu reconeixement internacional.\nAl MCC esteu força ‘mogudets’ darrerament...\nAl Moviment hi ha molt de moviment. Estem en projectes molt ambiciosos a nivell nacional i internacional, l’Oficina Coral per la Mediterrània n’és un bon exemple. Estem definint tot el pla d’acció a través d’un pla estratègic de tres anys. Renovació i alhora continuació d’un treball fet.\nQui forma part del MCC?\nTreballem per la reivindicació i la dignificació del cant coral a nivell de Catalunya i això implica també tota una sèrie d’altres col·lectius que no estan implicats federativament. Faig referència, per exemple, a tots els cors de casals de jubilats, els de les parròquies, d’escoles, d’instituts... Però també els editors, els programadors, els auditoris, els compositors, els directors..., que estan articulats a través de les seves associacions. Però fins ara no hi havia hagut una estratègia conjunta a nivell de Catalunya.\n"Tothom pot cantar i s’ha de poder beneficiar de les dimensions tant musicals, com socials, humanes, espirituals..."\nÉs veritat que hi ha hagut la baixa important, però temporal (així ho han manifestat), de la FCEC (Federació Catalana d’Entitats Corals). L’assemblea del MCC així ho entén i ha pres decisions que visualitzen la prioritat absoluta de la reincorporació de la FCEC. Darrerament hem aconseguit que es reincorporin al MCC el SCIC (Secretariat de Corals Infantils de Catalunya) i la FCC (Federació de Cors de Clavé).\n"Qui ho ha dit que s’ha de ser de Barcelona per a ser president d’alguna cosa?"\nEl cant coral com a fenomen social, més enllà de l’estrictament musical.\nDes del MCC reflexionem sobre el dret que tothom té de cantar. També els que canten malament. Tothom pot cantar i s’ha de poder beneficiar de totes les dimensions musicals i no estrictament musicals del fet de cantar, com ara les socials, les humanes, les espirituals... Perquè tots coneixem, més enllà de l’esoterisme, les qualitats terapèutiques de la música. Hem de garantir aquest dret i això també ho hem de fer des del MCC.\nCom us plantegeu la comunicació?\nAquest és un gran repte i en això col·laborem amb l’Ens de Comunicació Associativa. El MCC n’és membre fundador.\nLa situació del cant coral a l’estat espanyol...\nCatalunya va intervenir directament en la fundació d’Europa Cantat. És en aquest sentit que es pot afirmar que Catalunya no ha tingut mai cap problema per al seu reconeixement internacional, malgrat que en aquest tipus d’organitzacions la representació és a nivell d’estat. Des del MCC establim acords puntuals amb algunes federacions autonòmiques en funció del projecte. En tant que Oficina Coral de la Mediterrània, un dels reptes que tenim és que, el que fem a nivell de Catalunya, ho articulem també amb els països de la riba mediterrània.\n"El problema d’Espanya és que, com que és un desert amb uns quants oasis, l’articulació és difícil."\nAquests dies heu acabat de celebrar la IV Trobada d’Experts en Cant Coral de la Mediterrània...\nHa estat una molt bona ocasió per a trobar-se representants de tots els països de la Mediterrània, que ens ha permès conèixer interlocutors, establir aliances, aprofundir en la situació de cadascun dels països i generar nous projectes i idees. Quan parlem de cant coral, ens referim també a tota la varietat de música vocal que es produeix en tota aquesta gran àrea geogràfica.\n"No tinc clar que la Generalitat tingui política musical, però el que sí estic convençut és que no té política coral."\nQuè penses de la política musicocoral de la Generalitat?\nNo tinc clar que la Generalitat tingui política musical, però el que sí estic convençut és que no té política coral. Hi ha un desconeixement absolut de la realitat. Cal saber quina és la realitat coral dins i fora de les federacions, en tots els aspectes: corals, directors, compositors, editors... Hi ha coses incompren¬sibles, com per exemple que el cant coral només sigui atès al Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació en una part, precisament no de música, sinó de cultura popular. Això ja és estrany. Però la realitat ens diu que es dediquen recursos al cant coral des d’altres àmbits, per exemple els departaments d’Educació, Governació, Cultura i Mitjans de Comunicació (diferents direccions generals). Tot un seguit d’accions i mesures que no estan coordinades.\nS’acumula la feina al MCC, però acabem l’entrevista amb el convenciment que ben segur se n’aconseguirà la realització.


El número de novembre fa incidència en dos moments culturals de la postguerra. Aitor Quiney reivindica dues pintores gairebé oblidades, Maria Sanmartí i Lali Surós, amb una trajectòria entrellaçada malgrat la diferència d'edat. Anna Pujols, al seu torn, revisita el Congrés de Poesia de Segòvia de l'any 1952, a la llum de la documentació conservada a l'arxiu Santos Torroella. L'entrevista del me...\nJuan José Lahuerta Alsina (Barcelona, 1954) és arquitecte, director de la Càtedra Gaudí de la Universitat Politècnica de Catalunya i professor d’Història de l’Art i l’Arquitectura a l’Escola Tècnica Superior d’Arquitectura de Barcelona. Ha publicat llibres sobre temes d’història de l’art i l’arquitectura dels segles XIX i XX, amb una atenció especial a arquitectes com Gaudí o Le Corbusier, de q...\n“Carlo Levi és testimoni de la presència d’un altre temps a l’interior del nostre temps...


Fundat l’any 1975, Botafumeiro és una de les marisqueries més emblemàtiques i selectes de Barcelona. Situat en una de les artèries del barri barceloní de Gràcia, és sinònim de luxe, història i gastronomia del mar. Botafumeiro, degà de la restauració a Barcelona, ha portat la preparació dels productes del mar a un suculent nivell al qual pocs arriben.\nCarta àmplia i deliciosa, receptes úniques, matèria prima exquisida i servei excel•lent. Botafumeiro disposa també d’un servei de càtering per portar el millor del restaurant a actes i reunions externes.


Inici Racó Sàpiens [INTERACTIU] La ruta del viatge a Normandia\nLa primera i la segona setmana d'octubre fem els dos viatges SÀPIENS a Normandia, amb totes les mesures de seguretat. Si ens voleu acompanyar, continueu llegint perquè encara queden cinc places per cada viatge\nÉs una molt bona notícia. Després d'haver-los posposat degut a la situació generada per la COVID-19, aquest octubre reprenem els viatges a Normandia. I ho fem amb totes les mesures de seguretat. El primer serà de l'1 al 4 d'octubre i, el segon, del 5 al 8. Si hi voleu venir, encara sou a temps, perquè queden cinc places per cada viatge. Podeu inscriure-us-hi a través d'aquest formulari o enviant un e-mail a sapiens@taranna.com. Aquí us en donem tota la informació.


El defensor del poble obre actuacions d'ofici sobre les gestions del Gobierno pel que fa a l'Open Arms La República\nEl defensor del poble obre actuacions d’ofici sobre les gestions del Gobierno pel que fa a l’Open Arms\nA més, s’ha adreçat a la Defensora del Poble Europeu\nMigrants de l'Open Arms a la costa d'Itàlia\nEl defensor del poble en funcions, Francisco Fernández Marugán, ha obert dues actuacions d’ofici per fer un seguiment de les gestions del Govern espanyol per resoldre la “dramàtica” situació del buc de l’ONG Proactiva Open Arms, que va ser desembarcat finalment aquest dimarts a la nit després de 19 dies a la deriva amb més d’un centenar de migrants rescatats a bord.\n“Des de fa dies, tenim obertes dues actuacions d’ofici amb el Ministeri d’Afers Exteriors, Unió Europea i Cooperació, i amb el Ministeri de l’Interior per fer un seguiment de les gestions dutes a terme per resoldre aquesta dramàtica situació”, ha indicat el defensor del Poble en funcions, Francisco Fernández Marugán.\nA més, s’ha adreçat a la Defensora del Poble Europeu per demanar-li que intercedeixi davant de la Comissió Europea i la resta d’institucions europees, “perquè assumeixin responsabilitats” i “promoguin l’establiment d’un acord predictible per al desembarcament de persones rescatades al mar en què tots els estats tinguin responsabilitat compartida per acollir”.\nSegons ha precisat Fernández Marugán, des de la institució que dirigeix han reiterat “en nombroses ocasions” que és “imprescindible” una política europea de migració i asil comuna. A més, advoquen per consolidar un mecanisme de desembarcament “ràpid i coordinat”. “Cal facilitar acords perquè la gestió migratòria sigui un instrument actiu de cohesió per als nostres països i no una causa recurrent de discòrdies”, ha subratllat.\nSegons ha assegurat, des de l’oficina del defensor del poble han seguit “amb molta preocupació” aquest succés de l’Open Arms i especialment l’atenció als menors nàufrags.


Comencen les activitats lúdico-esportives de la XXI edició del Campus Dofí\nD'1 al 12 juliol i del 15 al 26 juliol, començaran també les activitats de Campus Atletisme\nHui, 21 de juny, comença la XXI edició del Campus Dofí que organitza la regidoria d'Esports amb un total de 543 inscrits. Es tracta d'unes activitats lúdico-esportives que es desenvoluparan durant els mesos de juny i juliol per a xiquetes i xiquets de 3 a 12 anys. Per al campus s'habilitaran dos períodes per a la realització d'estes activitats: del 21 de juny al 10 de juliol i de l'11 al 31 de juliol.\nD'altra banda, el mes que ve, de l'1 al 12 juliol i del 15 al 26 juliol, començarà la XV edició del Campus Atletisme. L'horari serà de dilluns a divendres de 9 a 14 hores per a xiquets de 6 a 14 anys. Es realitzaran, en el Poliesportiu Municipal (internuclios), diferents activitats com a proves de velocitat, pes, badminton, hoquei, mini-bàsquet, voleibol, robòtica i relleus, entre d’ altres.\nEl termini d'inscripció començava el 20 de maig i acaba hui divendres, 21 de juny. La gestió es realitzarà a través del correu electrònic campusatletismo@aytosagunto.es aportant les següents dades: nom del xiquet/es, edat, telèfon de contacte, quinzena en la qual està interessat/a i talla de la samarreta. Fins hui la primera quinzena ha cobert les seues places amb 40 inscrits, però encara queden dos places vacants per a la segona quinzena.


Familiars del malalt bipolar | Consumer\nFamiliars del malalt bipolar\nL'actitud dels familiars enfront del trastorn bipolar constitueix un dels pilars bàsics per minimitzar els efectes de la malaltia\nQuan els familiars d’un afectat per trastorn bipolar coneixen per primera vegada el diagnòstic, la seva reacció pot ser molt àmplia. Des de mostrar angoixa, empipament o rebuig fins a mostrar-se tan disposats a ajudar que aconsegueixin sobreprotección. I quan tot sembla haver tornat a la seva llera, els problemes reapareixen amb el següent episodi.\nPer als familiars d’afectats de trastorn bipolar és una àrdua lluita sentir-se menys sols en la seva batalla diària. Es calcula que ho pateix prop d’un 2% de la població, encara que no ho hagi manifestat. El trastorn bipolar és una malaltia mental greu, difícil de controlar amb els tractaments disponibles en l’actualitat i amb una probable evolució a la cronicitat. Com qualsevol altre trastorn mental, el bipolar tampoc és uniforme, i es presenta en diferents tipus. Es coneix com a Trastorn Bipolar I quan el pacient ha presentat almenys un episodi maníaco i es parla de Bipolar II quan només han tingut episodis depressius majors i algun episodi hipomaníaco. A Espanya, segons dades recents, les xifres relacionades amb la població adulta van des del 0,8% en el trastorn bipolar I al 0,5% del trastorn bipolar II, amb una prevalença similar en homes i dones. En el cas dels homes, no obstant això, és més habitual que el primer episodi sigui de tipus maníaco.\nTenint en compte que el primer episodi ocorre en una edat relativament jove, entorn dels 21 anys, i que les xifres indiquen que gairebé la meitat de tots els individus amb trastorn bipolar intenta almenys suïcidar-se una vegada, la família necessita estratègies que li permetin comprendre millor el tractament a seguir i afrontar els alts i baixos d’aquesta malaltia. Des dels organismes sanitaris s’han desenvolupat multitud de programes i tècniques per a l’abordatge terapèutic dels pacients bipolars en els quals conflueixen tractaments psicosocials («psicoeducación») i en els quals tenen part activa els seus familiars.\nLa implicació dels familiars augmenta l’adherència al tractament farmacològic i pot prevenir el suïcidi\nPer aquest motiu, des de sectors professionals s’assenyala la importància de la informació als familiars per augmentar la comprensió del trastorn, aconseguir una millor adaptació i aconseguir un funcionament més eficaç en el seu rol de cuidadors. I amb tot això, aconseguir la seva ajuda per a una millor adherència al tractament farmacològic i anticipar els pródromos de les crisis maníacas, entre unes altres. Els especialistes asseguren que permet crear un clima de confiança per desenvolupar una eina que sigui capaç de prevenir els aspectes més destructius de les crisis i, sobretot, el suïcidi. Comptat i debatut, crear l’entorn familiar més adequat per minimitzar els efectes de la malaltia i augmentar la qualitat de vida.\nPerò gens d’això seria eficaç si no va acompanyat de l’autorreconocimiento de la malaltia per part de l’afectat. Aprendre a requerir assistència mèdica o social quan apareixen els primers senyals de recaiguda i acudir a familiars o persones reunides per sol·licitar suport emocional són actituds que ajuden a l’afectat, a més del compliment estricte de la medicació. Tot això és part de la batalla que cal lliurar per aconseguir portar una vida més semblant al normal i trencar amb l’estigma o els prejudicis de la malaltia en la societat.\nL’actitud dels familiars és determinant a l’hora d’ajudar a una persona amb trastorn bipolar. La tasca no és gens fàcil, ja que una implicació excessiva pot resultar perjudicial, ja que en la majoria dels casos se sol relacionar qualsevol comportament amb la malaltia. Per exemple, en alguns casos simples empipaments poden arribar a confondre’s amb senyals de la malaltia, i en ocasions els familiars estan constantment pendents sempre de si es prenen la medicació. Totes aquestes actituds es tradueixen, en molts casos, en un enfrontament entre la persona afectada i els seus familiars per la seva actitud sobreprotectora.\nQuan la persona afectada s’enfronti als familiars pel seu comportament sobreprotector, no és difícil que aquests reaccionin usant el trastorn com una etiqueta de conducta, cosa que encara fa sentir-se pitjor als afectats. Estar enfrontats constantment per aquesta implicació excessiva pot generar un cercle viciós. Per sortir d’ell es requereix suport del terapeuta i d’estratègies que ajudin a la resolució del problema de comunicació.\nPROBLEMA AMB LES RELACIONS ÍNTIMES\nEls cònjuges o les parelles dels afectats per trastorn bipolar, en el període de recuperació després d’un episodi maníaco, manifesten cert distanciament en les relacions íntimes. Segons els experts, aquesta incomoditat poques vegades té a veure amb una actitud crítica o de sobreprotección, però la persona afectada bé pot interpretar-ho com a retraïment emocional. Les relacions sexuals poden cessar de forma completa durant l’últim episodi o poc després, o disminuir successivament després de múltiples episodis. Els especialistes assenyalen que és un problema comú que les relacions siguin vulnerables en el període de recuperació.\nEn la fase hipomaníaca, la persona acostuma a sentir que els seus impulsos sexuals augmenten. Però, al seu torn, la parella pot tenir sentiments de rebot per desconfiança relacionada amb el trastorn en si. També pot ocórrer el contrari, és a dir, que la parella vulgui mantenir relacions sexuals quan l’afectat està en fase de depressió que ho sumeix en un estat de tristesa, apatia i baixa autoestima.\nEn moltes ocasions, i a causa de l’exaltació de les emocions, pot succeir que el malalt experimenti un cert enamoramiento cap a una persona desconeguda o cap a algú que mai triaria en un estat d’ànim normal. Aquest enamoramiento sol desaparèixer quan arriba la fase depressiva. A més, el malalt bipolar pot arribar a ser infidel a la seva parella sense ser conscient de les conseqüències emocionals que pugui tenir.\nEn molts casos, la falta de confiança i el ressentiment resultant de la malaltia impedeixen un restabliment de la intimitat emocional i física. Aquests problemes de parella es poden superar mitjançant tècniques de comunicació destinades a reduir crítiques i conflictes o a través de tècniques de resolució de problemes la finalitat dels quals és «educar» a la família i a les persones vinculades amb el malalt bipolar.\nactitud familiars malalt bipolar malaltia trastorn bipolar


Swing Caló+Padules – kurtibolos.com\nFestival Ítaca: bolo amb torns!\n19/6/15 Casa de Cultura de Girona\nSwing Caló és un quintet de jazz manouche format per Andrés Cruz (violí), Dani López (guitarra solista), Laura Lacueva (clarinet), Rubén Ibáñez (guitarra rítmica) i Diego Alejandro Civilotti (contrabaix). Va ser un plaer sonoritzar-los a la Casa de Cultura de Girona. Que m’agradi aquest tipus de música hi ajuda, és clar. I que siguin bons músics i transmetin bon rotllo també. Tant que després del bolo vaig sentir la necessitat de deixar passar el temps sense cap altra preocupació que anar a sopar tranquil·lament als Padules i fer-la petar amb en Mariano. Gran conversa amb aquest home que està a punt de jubilar-se, juntament amb la Pepi. I que em recordi de quan hi vaig començar a anar quan era estudiant a la UdG ara fa uns 25 anys és sorprenent. I no m’hagués esperat mai la profunditat que va agafar la conversa en alguns moments. Molt gran i encoratjador aquest final del dia!


ERC desbanca CiU com a primera força política al Maresme | Consell Comarcal del Maresme\nInici El Consell ERC desbanca CiU com a primera força política al Maresme\nEl nou mapa polític que ha deixat aquest 24 de maig ha modificat la correlació de forces al Consell Comarcal del Maresme. ERC ha desbancat CiU i s’ha situat com a primera força amb una representació de 9 consellers/es (en tenia 4). CiU, ha passat de 12 consellers/es a 9. El PSC passa de segona a tercera força amb 6 representants. La CUP dóna un important salt i passa d’1 a 3 representants. El PP pateix l’arribada de Ciutadans. Els populars es queden amb 2 representants i Ciutadans entra al CCM amb 2 consellers/es. De la seva banda, ICV manté els 2 representants.\nPodeu veure els resultats en nombre de vots, regidors i percentatges CLICANT AQUÍ\nArticle anteriorMunicipals 2015: Alcaldies i resultats\nArticle següentENTREVISTA A “MELMELADES CALADA”


La Colla Vella repeteix el 2de8sf a l'Arboç\nLa Colla Vella torna a treure el 2de8 net a l’Arboç\nA la mateixa diada, els Castellers de Vilafranca carreguen el 3de10 amb folre i manilles\ndilluns, 26 d’agost 2019 - 00:53h\n2de8 net descarregat de la Colla Vella dels Xiquets de Valls a l'Arboç | 3 Rondes\nLa Colla Vella dels Xiquets de Valls acudirà divendres que ve a la plaça de la Vila de Vilafranca del Penedès després d’haver firmat dos recitals, diumenge a l’Arboç i dissabte al Catllar. Es tracta de dues grans actuacions on s’hi van poder veure el 2de8 sense folre i el 4de9 amb folre i pilar.\nA l’Arboç, els Castellers de Vilafranca van coronar el 3de10 amb folre i manilles per segona vegada aquest 2019. Per la seva banda, la Jove de Tarragona, obligada a descartar la gamma extra per una sèrie de baixes del 5de9 amb folre del Catllar, s’ha limitat a rodar els castells bàsics de nou.\nLa Vella segueix captivant\nEl retard en què ha començat la diada de l’Arboç no ha estat un impediment perquè la Colla Vella hagi repetit dos castells que havia portat el dia abans al Catllar. Els del Portal Nou s’han apuntat de sortida un 4de9 amb folre i pilar, que han hagut de treballar una mica a terços i quarts quan es desfeia el quatre.\nA la segona ronda, ha arribat el plat fort del dia en forma de 2de8 sense folre. Quan encara no s’havien complert 24 hores del que havien fet al Catllar, el dos rosat ha pujat pis a pis i amb unes mides excel·lents. A la descarregada, s’ha completat amb tanta facilitat que, fins i tot, s’han escapat somriures dels components del tronc.\nPer tancar les tres rondes de castells, els de la camisa rosada han descarregat un 3de9 amb folre, castell que per Sant Fèlix es podria apujar un pis. A la ronda de pilars, han descarregat el pilar de 7 amb folre.\nEls verds deixen a mitges el 3de10\nDesprés de renunciar a la gamma extra al Catllar, els Castellers de Vilafranca han volgut treure gairebé tota l’artilleria a l’Arboç. El torn dels penedesencs ha començat bé amb la quarta torre de 9 amb folre i manilles, estructura que han descarregat sense massa entrebancs de sortida.\nA la segona ronda, després d’un peu desmuntat, ha arribat l’hora d’enfrontar-se amb el 3de10 amb folre i manilles. El colós, que ha pujat remenat des de bon principi, ha tingut menys corda del que van coronar a Vilanova el passat 3 d’agost. En el moment que pujava la canalla, s'ha produït una batzegada a quints. Un cop l’enxaneta ha fet l’aleta, l’estructura s’ha acabat enfonsant pel pis de quarts.\nA la tercera ronda, els de Toni Bach han alçat un 4de9 amb folre amb molt bones mides. Per acomiadar diada arbocenca s’han apuntat un pilar de 7 amb folre sense problemes aparents.\nLa Jove rebaixa objectius\nA l’Arboç, la Colla Jove Xiquets de Tarragona ha descartat la gamma extra des de bon començament i ha acabat adjudicant-se la tripleta vilafranquina amb el 3de9 amb folre, el 4de9 amb folre i el 4de8 amb l’agulla. A la ronda de pilars, també han descarregat el pilar de 7 amb folre. Cal comentar que els dos castells de gamma bàsica de nou dels liles han tingut millors mides que al Catllar.\nPrimer 3de7 de l’any de l’Arboç\nEls Minyons de l’Arboç, colla que no passa per un bon moment de forma, s’han apuntat el 3de7 de sortida, el primer de l’any. A la segona ronda, han carregat la torre de 6. Han continuat amb el 4de6 amb l’agulla. Per acomiadar la diada de festa major s’han anotat el pilar de 5.


Revisió de 19:09, 13 març 2008; Nmota (Discussió | contribucions)\nEl so és una successió de canvis de pressió en un medi (sòlid, líquid o gas), provocats per una vibració que es transmet en forma d'ones sonores. És a dir, el so és un moviment ondulatori. A diferència d'altres tipus d'energia (calorífica, lluminosa...), que poden viatjar a través del buit, el so necessita un medi material per a transmetre's. Aquesta transmissió és longitudinal en un fluid (líquid o gas) i transversal en un sòlid. La velocitat del so (velocitat en que es desplaça el so) depèn de la densitat del medi a través del qual viatja. En l'aire, aquesta velocitat és d'uns 340 m/s tot i que varia amb la temperatura i la humitat. El so es produeix per la vibració de les partícules i la freqüència de vibració es mesura en hertz (símbol 'Hz'). Com a curiositat us direm que el rang d'audició humà és aproximadament de 20 a 20.000 Hz (20 kHz). Les principals característiques de les ones sonores són, com en qualsevol altre tipus d'ona, la freqüència i l'amplitud.\n<p align='justify'> Les vibracions de l'emissor sonor són percebudes per l'oïda gràcies al fet que entre ambdós existeix un medi elàstic capaç de transmetre-les. En el buit, el so no es propaga. En els medis homogenis, les ones sonores es propaguen a velocitat constant.\nLa velocitat de propagació del so a l'aigua: 1500 m/s.\nUna tema curiós és veure des de dos punts de vista, l’exemple següent, en que si un arbre cau enmig de la selva i no hi ha ningú per a escoltar-lo, des del punt de vista físic, aquest produeix soroll ja que produeix ondulacions de l'aire. En canvi, tenint en compte l'accepció general de so, no ho produeix ja que les ones que emet no xocarien amb cap òrgan perceptor de so.\nL'explosió sònica succeeix perquè, com que la velocitat de l'avió és pròxima a Mach 1, els fronts d'ona que genera es comencen a solapar l'un contra l'altre. Si la velocitat de l'avió supera la velocitat del so es produirà una sonificació de les ones darrere d'ell. En el cas de l'avió caça, el pilot no pot escoltar aquesta explosió ni el soroll del motor viatjant per l'aire, ja que aquest és deixat enrere per l'avió. La següent imatge il·lustra les 3 situacions. Els espetecs sònics emeten enormes quantitats d'energia, el que produeix un soroll molt semblant al d'una explosió.\nEl Bell X-1, originalment conegut com XS-1, va ser el primer avió capaç de superar la velocitat del so amb un vol horitzontal, per tant, de travessar la barrera del so. El 14 d'octubre de 1947, un avió pilotat per Charles Elwood Yeager dels EEUU, va assolir la velocitat d'un Mach i una altitud de 45000 peus. Va travessar la barrera del so. L'aeronau va ser llançada per la panxa d'un B-29 modificat i va planar fins que va poder dur a terme l'aterrament a una pista.\nPrincipalment, es pensava que l'augment de la resistència seguia un creixement exponencial, per la qual cosa una avió no podria superar-la encara que augmentés substancialment la potència dels motors. D'aquí surt el nom de barrera del so. De tota manera, aquesta idea ja havia estat descartada pels artillers del segle XIX. Des d'Ernst Mach es sabia que, a partir d'un cert punt la resistència ja no augmenta més i, de fet, es redueix. De manera que per travessar la barrera del so hi hauria prou amb disposar de major propulsió i millor aerodinàmica per vèncer aquest punt màxim de resistència. Amb la introducció de noves formes d'ala que disminueixen la resistència i els motors de reacció per a la propulsió va ser possible des dels anys 50 viatjar més ràpid que el so amb relativa facilitat. Al començament del 1946, dos XS-1 varen dur a terme una sèrie de proves a l'aeròdrom militar de Muroc (Califòrnia), per obtenir les dades necessàries per dur a terme vols a velocitats supersòniques. Aquestes proves varen acabar quan varen aconseguir amb un vol tripulat superar el Mach 1, la velocitat del so. Ho va aconseguir el 50è vol, a una velocitat màxima de Mach 1,06. Aquest avió va ser el primer que es va construir amb intencions d'investigació, sense produir-ne un sèrie. El seu disseny va ser realitzat a partir de les propostes de la NASA, va ser pagat per les Forces Aèries i construït per Bell Aircraft Inc. La construcció d'aquesta aeronau va proporcionar dades per al disseny de futures aeronaus d'alt rendiment. Charles Elwood Yeager va ser el primer home en travessar oficialment la barrera del so, el 14 d'octubre de 1947, volant amb l'avió experimental Bell X-1 a velocitat Mach 1 i a una altitud de 45.000 peus.\nObtingut de «http://wiki.matadejonc.cat/index.php?title=La_Velocitat_del_So&oldid=35392»


La Música al Ródenas: Dia de la Pau\nCom molts de vosaltres sabreu, les activitats complementàries i extraescolars s'han suspés temporalment com a mesura de pressió i en contra de les retallades del nostre govern en serveis bàsics com educació, sanitat i justícia. Aquesta festivitat, per haver-se treballat amb els xiquets abans d'haver-se acordat aquesta mesura s'ha celebrat amb "normalitat".\nVull aprofitar per a demanar-vos comprensió i el vostre suport en aquestos difícils moments i no tingueu cap dubte que, a nosaltres, també ens dol haver d'arribar a aquest punt... però de vegades hem de sacrificar petites coses per aconseguir una fita molt més important i creeu que és això i sols això, el que motiva les nostres reivindicacions.\nDit açò, sols em queda felicitar-vos a vosaltres, els alumnes, pel vostre esforç i entusiame. Sé que molts heu estudiat de valent i encara que no sempre ixen les coses com un vol o sap fer-les (les coses del directe!!), sabem que heu treballat i que ho feu molt bé... contineu així!!!!\nFeu click damunt la imatge i podreu veure un grapat de fotos.\n1r i 2n interpreten " La cançó de la felicitat"\nMissatges de pau de 2n cicle i la seua actuació.\n3r cicle llig els seus missatges de pau i interpreta l'HImne a l'Alegria de Beethoven\nTos els alumnes cantant "Júpiter, el portador de l'Alegria"\nPublicat per Salomé a 0:19\n▼ de febrer 2012 (21)\nFem música amb els objectes!!!!\nAprenem la figura blanca amb el moviment!!!\nCada vegada sona millor la Petita Serenata!!\nCantem les notes !!\n3r B toca "Totes les monges"\nVa de ritme amb 5é B!!\n2n assaja "Arc de San Martí"\nBenicarló i Ontinyent toquen "Ja ve Cento"\n6é assaja Petita Serenata de Mozart\n2A toca la "Danza de las Hachas"\n"FEM UN SALT"\n5é A - Dilluns Gran estrena del video cooperatiu ...\nUps!!! m'he oblidat...\n2n B assaja la "Danza de las hachas"\nVa de ritme!!!!!!!\n4t A toca "Ja ve Cento"\n1r cicle - "Els instruments!\nLa música ens uneix !!!!!!


Un total de 63 persones participen en una jornada de selecció de personal organitzada pel SOIB a Eivissa\nPublicado 7/5/2019 17:21:10CET\nEIVISSA, 7 Maig (EUROPA PRESS) -\nUn total de 63 persones han participat en una jornada de selecció organitzada a Eivissa per l'oficina sectorial d'Hostaleria i Turisme del Servei d'Ocupació de Balears per a Meliá Hotels Internacional.\nSegons ha informat la Conselleria de Treball, Comerç i Indústria, en concret hi havia una oferta de 39 llocs de treball per als perfils de cuina, bar, pisos i serveis tècnics.\nPer a aquesta temporada turística la cadena hotelera necessita cobrir deu llocs de treball de cuina, 15 de cambrer, deu de cambrer de pisos i quatre de serveis tècnics.\nLa jornada ha tingut lloc al Centre de Formació SOIB-Blanca Dona d'Eivissa, on el personal tècnic ha fet les entrevistes de preselecció a 63 candidats i el personal de recursos humans de Melià ha realitzat les entrevistes per a la selecció final.\nPer aquest any, el servei SOIB Empreses i Meliá han organitzat un total de quatre 'job days' a les Illes. El primer es va organitzar a Menorca amb entrevistes a 32 candidats.\nEn el segon, a Calvià, van ser entrevistats 122 candidats. En el mes de maig s'ha programat una jornada més a Mallorca. L'oferta total de llocs de treball tramitats per aquest grup hoteler amb el SOIB Empreses serà de 216.


Els moviments socials i la incidència política. Presentació del llibre 16/10/2021, a les 20h. Fira del Llibre de València Sala Museu 3 - ACICOM\nFira del llibre de València, a la Sala Museu 3\ndissabte 16 d’octubre a les 20h.\nL’acte serà presentat pel president d’ACICOM, José Ignacio Pastor, per la vicepresidenta Emília Bolinches, periodista coordinadora de l’edició i per l’autora, Laia Saragossà Miquel.\nLaia Saragossà, és una treballadora social especialitzada en la participació ciutadana i en l’acció comunitària. Actualment, treballa en la coordinació de les polítiques locals de joventut del País Valencià. Ella explicarà la investigació feta en aquest estudi sobre les necessitats dels col·lectius socials i les dificultats en que es troben a l’hora de relacionar-se amb les administracions públiques per a fer-los participes de les seues carències i aconseguir els seus objectius. I ho fa utilitzant el mètode de l’entrevista directa a tretze organitzacions socials valencianes. És un treball de contingut analític totalment novador, adoptant un estil de redacció molt periodístic per aplegar a les persones lectores.


Centaures del desert - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nper manuel quinto 21.06.2019 | 23:34\nPer als que pertanyem a l'espècie en perill d'extinció dels anomenats cinèfils i no ens limitem a acumular imatges percudint en una ment tumefacta, hi ha escenes en determinades pel·lícules que ens han meravellat i que han restat presents a la nostra memòria. No es tracta d'escenes que ens impressionin per motius personals, sinó d'instants captivadors per la seva bellesa, el seu enginy creatiu, per l'encert dins l'estructura d'un film o pel que representen iconogràficament parlant. Són els moments de cine als quals dedicaré una sèrie de comentaris, que espero us desvetllin l'interès per aquesta màgia a les fosques que ha estat llum per a molts de nosaltres, des dels temps de Méliès fins als de David Lynch.\nEl primer dels moments que voldria glossar pertany a Centaures del desert ( The Searchers), un extraordinari western que John Ford va estrenar l'any 1956, interpretat per John Wayne, Jeffrey Hunter i Vera Miles. Podríem resumir l'argument així mateix: quan Ethan Edwards, antic oficial confederat que no ha acceptat la Unió i ha menat una vida marginal –fins i tot com a mercenari de l'emperador Maximilià a Mèxic–, decideix tornar a casa i es troba que la família del seu germà ha estat assassinada pels indis. Llavors surt a la recerca de la seva neboda Debbie en poder del cap guerrer comanxe Scar. L'aventura dura cinc anys i l'acompanya el seu nebot Martin Pawley, sempre amatent a vigilar la fúria racista del seu amargat oncle.\nAmb L'home que va matar Liberty Valance, potser els dos millors westerns del director, que precisament es definia com «Em dic John Ford i faig westerns». Magistral el Duke en el paper d'un home turmentat per la desfeta de la Confederació i lluitador implacable contra els indis, que pot recuperar els lligams familiars després d'una llarga odissea, però que s'exclou de la llar en una definitiva acceptació del seu destí en solitari.\nEl film comença obrint la porta del ranxo cap a la immensitat de la plana per emmarcar la família Edwards, que veu el retorn d'Ethan després de tres anys d'absència, i acaba tancant-se sobre la imatge del mateix Ethan, que s'allunya a peu, havent-se apartat definitivament de l'escalf de la seva gent.\nAquest és el moment precís que m'agradaria destacar. John Wayne, abans de girar-se d'esquena i tot mirant cap a l'interior de la casa que ja mai l'acollirà, fa el gest d'agafar-se el colze dret amb la mà esquerra. És un gest que solia fer el finat Harry Carey, gran amic de Ford i una de les figures dels westerns primitius, quan feia de Cheyenne Harry en 28 films rodats del 1917 fins al 1919 per a la Universal. La seva dona, Olive Carey, és la que fa de Mrs. Jorgensen, i el seu fill Harry Carey jr. apareix com a Brad, el dissortat promès de la Lucy. Després, Harry Carey jr. sortirà, sempre en papers secundaris –llevat de Tres padrins i Wagonmaster–, en altres films de Ford.\nEl veterà Harry Carey, fumador empedreït, havia mort el setembre de l'any 1947 a conseqüència d'un càncer de pulmó. Ell i Ford eren amics entranyables, encara que, si bevien massa, es barallaven com dos mariners a terra. Quan Carey s'estava morint, Ford li estrenyia la mà, desconsolat, fins que no va poder aguantar més i va començar a plorar sense remei. Aquell mateix any, Ford va dedicar a la memòria del seu amic el film Tres padrins, una nova versió, aquest cop en technicolor, de dues cintes que havien rodat junts en l'època silent.\nDuel a les terres altes.


Convergència es presentarà a les generals amb Reagrupament i Demòcrates de Catalunya - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nConvergència es presentarà a les generals amb Reagrupament i Demòcrates de Catalunya\nCDC concorrerà a les eleccions generals del 20 de desembre amb les sigles d'una nova coalició en la qual s'integrarà Reagrupament (RCat) i possiblement Demòcrates de Catalunya, socialcristians sobiranistes escindits d'Unió, segons fonts coneixedores de les converses.\nEls impulsors de Demòcrates de Catalunya, Núria de Gispert, Antoni Castellà, Josep Maria Vila d'Abadal i Titon Laïlla, van oferir ahir una conferència de premsa al Col·legi de Periodistes de Catalunya per presentar el contingut del congrés fundacional de la formació d'aquest dissabte, 7 de novembre, i la seva aposta pel 20 de desembre. Abans d'aquest congrés, el partit està celebrant, entre ahir i avui, una consulta per votació electrònica entre els seus voluntaris -equivalent a simpatitzants- perquè decideixin si volen fer una coalició electoral amb CDC per a les generals, abans que acabi el dia 6, el termini legal per inscriure coalicions.\nCastellà va assegurar que Demòcrates posa com a condició que a la coalició no hi hagi ni les seves sigles ni les de CDC, cosa en què el partit d'Artur Mas està d'acord, va asseverar.\nAixí, Castellà va assegurar que, si finalment avalen la coalició electoral, el nom de la candidatura amb CDC no serà "Convergència i Demòcrates, ni Demòcrates i Convergència", i va insistir que a la llista conjunta hi haurà membres del nou partit en llocs "rellevants".


Ecobooklab 2021 | Ecoedició | Impacte ambiental digitalització\nPublished: 27 de novembre de 20209:00 Updated: 10 de maig de 202121:37\n“El consum energètic que requereix emmagatzemar tota la wikipedia en anglès, és igual al que cal per emmagatzemar, només, deu hores de sèries a Netlfix en alta definició”\n“Pol·len recomana l’ús de paper reciclat i alhora 100% certificat FSC”\n“Segons el Reial Institut de Tecnologia de Suècia, per a compensar l’impacte d’un dispositiu de lectura digital a Suècia, caldria llegir 33 llibres digitalitzats de 360 pàgines cada un durant un any”\n“Calcular la petjada de carboni, per a reduir-la, reduir-la i reduir-la; també comunicar-la, i quan ja no es pugui reduir més, compensar-la de la millor manera, a partir d’un diàleg amb la comunitat”\nAquestes són algunes de les idees i conclusions de l’Ecobooklab 2020, celebrat el passat 24 de novembre a Barcelona, en format virtual, i impulsat per Pol·len Edicions. Accedeix al vídeo complet de la xerrada.\nL’Ecobooklab 2020 ha servit per fer un pas més en l’ecoedició, de forma participativa. Dimarts 24 de novembre va tenir lloc una jornada impulsada per l’editorial cooperativa Pol·len Edicions per compatir els avenços de les recerques sobre els impactes ambientals de la impressió digital i els impactes dels llibres digitals o ebooks. L’acte virtual, que es va realitzar des el Casal Pou de la Figuera, s’emmarca dins del Circuit de Cultura Cooperativa 2020-2021 i va comptar amb el suport tècnic de les cooperatives La Pera i Quesoni. Durant l’acte, es van presentar els avenços en ecoedició, es va conèixer els impactes de la xarxa mòbil 5G de la mà del periodista francès Justin Délépine i es va fer un taller per desmuntar els aparells de lectura d’ebooks gràcies a William Ramírez (The Good Plug) i a Joel Armengol (Centre Tecnològic Leitat).\nEcobooklab per ampliar ‘la carpa’ de consens sobre com fer ecoedició\nAida Iglesias De Prada, de Pol·len Edicions, va situar la jornada dins del Circuit de Cultura Cooperativa, un espai on s’entén la cultura com a vincle. L’Ecobooklab 2020, que vol ser un espai participatiu tot i que enguany no ha pogut ser presencial, està pensada per “explorar les esquerdes del paradigme tecnològic”, va afegir.\n“Avui comencem una investigació sobre l’impacte que té l’impacte el llibre digital o ebook”, va situar Iglesias. Juntament amb Leitat, Pol·len inicia així un procés per fer una anàlisi de cicle de vida d’aquests aparells de lectura digital.\nJordi Panyella Carbonell, de Pol·len Edicions, va contextualitzar quins avenços s’han produït recentment en l’ecoedició: ha augmentat l’interès d’altres editorials, que també volen reduir els seus impactes ambientals a l’hora de publicar llibres; la pandèmia ha accentuat la crisi climàtica, una crisi estructural i lligada al model econòmic ecodepredador; s’ha publicat l’Estudi Lideratge mediambiental en el sector cultural i creatiu català, impulsat pel CoNCA – Consell Nacional de la Cultura i de les Arts i realitzat per Julie’s Bicycle, un informe que té en compte la capacitat del món cultural per generar “nous imaginaris” i la importància de generar un “preu ecològic”; alhora, s’ha popularitzat el segell Llibre Local, per reconèixer les empreses que fan servir proveïdores de proximitat.\nAlhora, Panyella va anunciar que en dos mesos, i gràcies a l’Institut Català de les Empreses Culturals, Pol·len presentarà amb Leitat l’estudi d’impacte ambiental de la impressió digital, que permetrà calcular la motxilla ecològica per reduir els impactes en aquest tipus d’impressió tan estesa arreu de l’Estat.\nPer generar consens sobre les pràctiques de protecció al medi ambient en el món del llibre cal, va dir Panyella, visibilitzar-lo com una “carpa on ens trobem totes les organitzacions vinculades al món del llibre, la cultura i interessades en reduir l’impacte ambiental i iniciem un diàleg”. També va avançar i actualizar alguns dels 12 punts de l’ecoedició: en l’àmbit del paper, un dels majors impactes, Pol·len recomana l’ús de paper reciclat i alhora 100% certificat FSC, seguint la línia de Greenpeace; l’ús de la motxilla ecològica ha de servir, va dir Panyella, per calcular on generem els impactes i reduir-los. “Primer cal reduir, reduir i reduir. I quan ja no es pot reduir, compensar. No val només compensar”, va afegir Panyella, que coordina l’ecoedició a Pol·len. Després de valorar diverses jornades i sessions a Mèxic dels darrers mesos, va voler citar una reflexió sorgida en un d’aquests espais: l’ecoedició, va dir un participant, és “sentit comú crític”.\nIpad: 130 kg de CO2 en una vida útil de 3 anys. (45% de les emissions generades en la seva fabricació; 49% en el seu ús; 6% en el seu transport i tractament com a residu).\nDesprés de projectar un vídeo suggerent, el Book, Jordi Panyella va fer un balanç de la jornada i va repassar alguns punts de l’ecoedició: “L’ACV ens permet prendre millors decisions en la producció, l’ecodisseny és una pràctica d’estalvi, ja que si minimitzes l’impacte tens un estalvi econòmic, a la llarga”. A més, va posar èmfasi en la importància de la motxilla com a mesura per calcular, minimitzar i comunicar.\nQuatre idees força que van servir per tancar la jornada van ser, una, la importància de saber “fer conviure” el món dels llibres en paper i els de la nova tecnologia, perquè els primers no desapareixeran; dues, l’autonomia i exigència que hem de tenir com a ciutadanes per demanar la traçabilitat dels productes, siguin o no electrònics; tres, el fet de no concebre la natura com quelcom extern a nosaltres, aliè; i, per últim, el no perdre de vista la importància de “la comunitat” quan ens referim a tot allò que envolta el món de la cultura.\nAnterior Anterior post: 11/12 Per què tornaves cada estiu\nSegüent Següent post: Promoció: amb Pol·len t’arribaran llavors


Qui ha guanyat l’Enigmapa? | La Fàbrica del Sol | Ajuntament de Barcelona\nQui ha guanyat l’Enigmapa?\nMedi ambient i sostenibilitat. S'acaba l'Enigmapa després de més d'un mes de reptes i un gran èxit de participació\nEl dia 17 de juliol va arribar a la seva fi L’Enigmapa B+S 2020, el concurs organitzat pel Mapa Barcelona + Sostenible per donar a conèixer els projectes, iniciatives i col·lectius de la ciutat que treballen amb propostes sostenibles.\nUn grup de 8 entitats del Mapa B+S ha treballat conjuntament per fer possible aquesta primera edició del concurs, en la que també s’ha comptat amb la col·laboració de Barcelona Turisme.\nHan estat 6 setmanes intenses, en les que han participat més de 200 persones per tal d’intentar esbrinar els reptes proposats a la pàgina web del mapa B+S.\nSetmanalment, les persones participants han hagut de superar reptes que els han permès descobrir curiositats sobre el litoral, conèixer entitats que treballen per disminuir els residus o fins i tot on consumir de manera responsable o com fer de turistes locals, entre molts altres temes.\nA més, cada setmana, l’Enigmapa ha repartit fantàstics premis que afavoreixen la sensibilització i l’acció ciutadana com un kit d’art i biodiversitat, un kit de prevenció de residus o un kit d’energia.\nUna vegada superats aquests reptes setmanals, les persones que havien respost correctament a totes les preguntes d’alguna setmana passaven a la final.\nLes guanyadores d’aquesta gran final han estat:\n– Categoria relat: Anna, amb “verd a la ciutat“, guanyadora d’una magnífica estanteria per posar plantes.\n– Categoria fotografia: Marta, amb “a la velocitat de la llum“, guanyadora d’una taula de cultiu.\nDes de La Fàbrica del Sol els hi volem donar l’enhorabona a elles i a totes les persones participants!\nEl Mapa de Barcelona + Sostenible\nEl Mapa B+S va ser ideat l’any 2014 per diferents entitats, amb el suport de l’Ajuntament de Barcelona i actualment és coordinat des de la Direcció d’Estratègia i Cultura de Sostenibilitat d’Ecologia Urbana.\nÉs un projecte viu i col·laboratiu, en què totes les persones que ho vulguin poden afegir-hi punts d’interès, fotografies, relats, iniciatives, projectes i itineraris per descobrir i participar de la cara més sostenible de la ciutat.\nClica aquí per descobrir-lo.\nFotografia guanyadora de l’Enigmapa 2020\nEnigmapa B+S 2020


Martorell ultima les obres per tenir dues línies més en un IES - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMartorell ultima les obres per tenir dues línies més en un IES\nredacció | martorell 29.08.2016 | 07:51\nLes obres d'ampliació de l'Institut Pompeu Fabra avancen amb el termini previst quan falten quinze dies per a l'inici del curs escolar 2016-2017. L'ampliació s'ha fet tenint en compte que el centre acollirà dues noves línies -una d'ESO i una altra de batxillerat- i que el nombre d'alumnes matriculats fregarà el miler.\nL'Institut Pompeu Fabra disposarà a partir del curs vinent d'un nou aulari per donar cobertura a l'augment d'alumnes previst durant la planificació feta pel servei territorial d'Ensenyament del Baix Llobregat. El director del centre, Xavier Joseph Benet, ha explicat al web de l'Ajuntament de Martorell que "la planificació contempla la construcció d'un nou aulari per donar resposta a dues noves línies a l'Institut, perquè era impossible encabir-los a l'espai que teníem fins ara".\nEl centre tindrà una nova línia de primer d'ESO (passarà de quatre a cinc grups) i de primer de batxillerat (de cinc a sis). En concret, el Pompeu Fabra tindrà dues modalitats d'artístic, un i mig científic i tecnològic, un i mig social i un humanístic.\nL'actuació a l'Institut Pompeu Fabra consisteix a transformar l'espai que fins ara era un dels porxos en tres aules, dos despatxos i un magatzem. Aquesta actuació s'enllestirà al mes d'octubre, amb el curs escolar en marxa. En canvi, l'altra actuació que s'està executant és l'espai que fins al curs passat es destinava a menjador, que passarà a ser una sala polivalent. Aquesta part sí que quedarà enllestida abans de l'inici del curs, el proper 12 de setembre.


Pa amb oli i xocolata: Embotit casolà de pollastre\ndilluns 01 2020\nEl confinament del Covid19 ha fet que ens acostéssim ràpidament a les noves tecnologies i ahir amb un grupet d'amigues vaig elaborar aquest plat davant la meva "tablet" i la seva expectació. Tot plegat ens va fer passar una estona divertida.\nLa proposta d'avui és senzillíssima, ràpida de fer i ideal per a esmorzar, per berenar o picar.\n200g de carn picada de pollastre de pagès\n1 ou sencer una mica deixatat\n1 ou dur (aixafat amb una forquilla)\n3 talls de pebrot escalivat (tallat petit)\n1 grapat d'olives negres sense os (tallades)\n1 polsim de pebre vermell picant o no\n1 polsim de orenga seca\nEn un bol aixafeu la carn picada amb una forquilla i afegiu tots els ingredients. Barregeu molt bé i encara que us sembli tou no en feu cas. Deixeu-ho refredar la massa una estona a la nevera.\nEsteneu un film apte per alimentació, sobre el marbre i l'empolsineu amb una mica de pebre vermell.\nAmb l'ajuda d'una cullera hi esteneu la massa i torneu a tirar per a sobre una mica més de pebre vermell abans de donant-li forma allargada perquè el pugueu tancar pels costats i sembli un embotit.\nQuan ho tingueu tancat i a punt el poseu en una olla al vapor, en el meu cas l'he posat dins la varoma del robot de cuina. Al bol del robot 1 litre d'aigua i la programeu 30 minuts a velocitat cullera i temperatura varoma.\nEn certa manera seria com un menjar d'aprofitament perquè podeu afegir al farcit el que més us agradi o tingueu per a la nevera (fruits secs, tomàquet sec, també si penseu fer consumició més ràpida hi podríeu afegir una mica de formatge ratllat.\nAbans de tallar l'heu de deixar refredar i llavors deixar-ho a la nevera unes hores.


Dur mastegot de Puigdemont i Junqueras a les promeses de l'Estat ! directe!cat\nPolítica Última actualització Dimarts, 28 de març de 2017 10:40 h\nSense embuts exposen que han perdut “tota credibilitat”\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, i el vicepresident Oriol Junqueres, han tornat a exhibir la seva unitat d'acció en un nou article, aquest cop al diari El Periódico, per denunciar que les promeses d'inversió del Gobierno han perdut "tota credibilitat". El text es publica el mateix dia que el president del Gobierno, Mariano Rajoy, visita Catalunya i ha anunciat noves inversions per millorar la situació de Rodalies. Unes paraules que, a més, van acompanyades del reconeixement de\nPuigdemont i Junqueres\nerc, infraestruct, junqueres, junts pel sí, pdecat, procés català, puigdemont\nSense credibilitat, aquest és el missatge que ha enviat el govern de la Generalitat a l'executiu de Rajoy que corre a prometre noves inversions per frenar el procés independentista. En un article al diari El Periódico, president i vicepresident del govern han fet constar el malestar de l'executiu i la ciutadania catalana per la pobra inversió de l'Estat i el mínim interès per saber quins són els greuges que pateix Catalunya.\nEls líders de Junts pel Sí han exposat que l'any 2015 va ser "el pitjor any" en inversió de l'Estat "d'una sèrie històrica que comença el 1997", un fet, però , que no ha impedit que la situació de l'economia catalana hagi aguantat malgrat la manca d'inversions i els vaticinis del Gobierno sobre l'impacte negatiu que mai es va produir del procés sobre els comptes catalans.\nQuasi un 20% menys d'execució que les altres autonomies\nEn el text els membres del govern denuncien que segons la Cambra de Comerç el 2015 es van pressupostar 1.040,5 milions d'inversió, dels quals només se'n va executar el 71%, el percentatge "més baix de totes les comunitats", ja que la mitjana és del 89%, i recorden que Rodalies és un dels sectors "més perjudicats" que provoca que "dia rere dia" milers de catalans en pateixin les conseqüències amb retards i avaries contínues.\nPuigdemont i Junqueres expliquen que "la veritat és que Renfe només ha executat a Catalunya el 5% de la inversió prevista, mentre que el gestor de les infraestructures ferroviàries, Adif, només n'ha complert el 27%. AENA, l'empresa que es dedica al control aeri, ha executat el 14%, i Ports de l'Estat, només el 43%", i sentencien: "Les xifres parlen per si soles." La inversió de l'Estat només representa el 8,2% del total de les comunitats, "molt per sota del pes econòmic i de població de Catalunya", i malgrat que l'Estat va pressupostar 949,5 milions d'inversió en infraestructures, "només" en va aportar 555,9, un 9,9% de la inversió estatal.\nNo s'inverteix seguint la lògica econòmica\nLes paraules més dures dels líders de l'executiu català arriben quan etziben que a Catalunya hi ha una "preocupació compartida" entre els agents econòmics i socials que és "aclaparadora" en vista que no s'inverteix seguint una lògica econòmica i al servei de l'economia productiva, "sinó que es fa en funció de criteris polítics arbitraris" que sovint van "en contra" la lògica econòmica i de mercat": "molts catalans senten que no és que no tinguem Estat, és que en patim un que actua deliberadament contra els interessos del conjunt dels nostres ciutadans".\nHan recordat la figura de Montilla, quan l'any 2007 va començar a denunciar que el greuge fiscal i infraestructural generava una "desafecció molt àmplia" que en cap cas era "restringida" només als ciutadans independentistes, per preguntar-se, ¿on s'és vist un Estat que interfereix per evitar que l'aeroport principal d'una ciutat, amb projecció i vocació mundial com Barcelona, pugui ser un referent internacional donant validesa a 20 convenis amb estats on obliguen a passar primer per Barajas? "Necessitem un Estat que vetlli perquè sigui així".\n29 de març de 2017, 12.10 h\nEL REGNE D'ESPANYA, EN TOTS ELS CAPTENIMENTS, FA FEFAENT LA SEVA CRIMINALITAT FUNDACIONAL\n29 de març de 2017, 10.33 h\nPer molt que vulguin vendre sopars de duro el MariAno Erdogan, la baconeta i la resta de la trepa, els fets els desqualifiquen sobradament.\n28 de març de 2017, 18.14 h\n" ACIENDA" sense hac... Llegir més\n28 de març de 2017, 17.57 h\nPer Rajoy i els seus, el passat no compte.......... ELS INCOMPLIMENTS I LA RESTA NO COMPTEN.\nI QUI ELS CREU PER UN FUTUR.....???\nJA HAN FET TARD.....!!\n28 de març de 2017, 17.54 h\nEs aixís...... QUI ES POT CREURE A AQUESTA COLLA DE MAN-GANTES !!\n28 de març de 2017, 17.30 h\n28 de març de 2017, 15.49 h\n28 de març de 2017, 14.17 h\n28 de març de 2017, 13.03 h\nPerquè al 2019, encara vols perdre més temps?, jo si no es fa al semtembre com a maxim del 2017 també baixare del carro. Que vols que això duri tota la vida?. Ja fa temps que hauriem de ser fora...Rajoy només ve a fotrens el pel, també a provocar, esperò que no vingui mai més... Es un home que no fa més que mentir,mentir,mentir,res més.\nVISCA CATALUNYA LLIURE D'AQUESTES PAPARRES.\n28 de març de 2017, 12.28 h\nVERGONYA D'ESPANYA, ESTAT TRAÏDOR I DESTRUCTOR DELS PROPIS CIUTADANS!


La Casa Batlló presenta una visita immersiva cap a l'univers de Gaudí | Gremi de la Construcció del Baix Camp\nLa Casa Batlló presenta una visita immersiva cap a l'univers de Gaudí\n29 Juliol 2021 | Barcelona\nL'edifici del Passeig de Gràcia redefineix l'experiència amb dues noves sales multisensorials i una audioguia intel·ligent, entre altres\nL'edifici de Gaudí no havia tornat a obrir portes des de la tardor, un temps que han invertit en fer la posta a punt del renovat disseny de visita. Aquest ambiciós projecte es va començar a gestar fa 8 anys, s'ha anat executant els últims tres i s'ha rematat els darrers mesos.\nLa fascinació per l'obra del genial arquitecte del Baix Camp Antoni Gaudí no s'atura mai. Ara, una de les seves obres més conegudes de la capital catalana, la Casa Batlló, ha reobert les seves portes després de molts mesos de posta a punt per oferir una nova experiència de visita que s'ha desenvolupat els darrers tres anys i ha suposat una inversió global de 30 milions d'euros per la propietat d'aquest edifici.\nLa nova proposta recorre a la tecnologia per oferir un "viatge multisensorial" per la casa gaudiniana, amb dues noves sales de projeccions immersives al subsòl, una audioguia intel·ligent i quadres amb sensors de moviment, entre altres novetats. Tot plegat, s'ha fet sense "tapar" el patrimoni arquitectònic i, segons els gestors de l'edifici, pensant en "augmentar-ne" les possibilitats. El preu de la visita serà ara de 35 euros, la meitat pels residents a l'Estat en una promoció especial destinada al públic estatal. La reobertura, que va tenir lloc a mitjans de maig, s'ha fet amb la reducció dels aforaments que dictamina la pandèmia de la Covid19.\nL'edifici de Gaudí no havia tornat a obrir portes des de la tardor, un temps que han invertit en fer la posta a punt del renovat disseny de visita. Aquest ambiciós projecte es va començar a gestar fa 8 anys, s'ha anat executant els últims tres i s'ha rematat els darrers mesos. Tot plegat, una inversió de 30 milions d'euros, la meitat de la qual destinada a "restauracions i instal·lacions" i la resta en la tecnologia expositiva i nova museografia.\nLa Casa Batlló ofereix des d'ara un itinerari renovat i una experiència més mediada per la tecnologia ('10D') que complementa el que oferia fins ara, si bé que qui ho vulgui podrà seguir gaudint únicament amb l'arquitectura gaudiniana sense passar per les sales immersives, segons han aclarit els responsables del projecte.\n"No estem tapant Gaudí, estem intervenint en espais on ell no ho va fer, de la manera més elegant i respectuosa que podem", va asseverar un dels responsables del projecte. "La gent jove vol més i més", va afegir en relació al públic al qual esperen convocar amb la nova proposta.\nLa novetat més destacada són les dues sales immersives 'Gaudí Dôme' i 'Gaudí Cube', totes dues al soterrani de la casa, que fins ara no es visitava. El primer ocupa l'antiga carboneria i és una cúpula de més de mil pantalles, 21 canals d'àudio i un mapping que mostren l'origen de la inspiració del geni. La segona és un cub LED de sis cares "únic al món" que ofereix travessar virtualment l'edifici, obra de l'artista digital Refik Anadol.\nLa tecnologia s'ha aplicat també a la nova audioguia de visita, que és 'intel·ligent' i s'adapta al ritme del portador. El relat també és renovat, així com una banda sonora creada per Dani Howard.\nDurant el recorregut pur i dur per les plantes de l'edifici, s'han disposat uns "quadres màgics", d'aparença estàtica, cobren vida al apropar-se els visitants. Micro sensors de moviment ocults en el perfil dels quadres activen les produccions cinematogràfiques que recreen el passat de la família i la història de la Casa. Complementàriament, tecnologies invisibles donen vida a diferents instal·lacions efímeres que el visitant descobrirà per la casa, per exemple a l'antiga porteria de l'edifici ara museïtzada tal i com lluïa a principis del segle XX.\nNoves intervencions arquitectòniques\nTambé s'han fet a la Casa Batlló diverses intervencions arquitectòniques, com la nova escala lateral dissenyada pel reconegut arquitecte japonès Kengo Kuma i il·luminat per Mario Nanni. O una escala flotant de 13 tones de marbre polit suspesa en l'aire que condueix a la nova botiga, ubicada ara a les cotxeres de l'edifici i amb connexió directa amb el carrer.\nHistòria de l'difici\nOriginalment, l'edifici va ser construït l'any 1877 per Emili Sala i Cortés (un dels professors d'arquitectura de Gaudí), quan a Barcelona encara no hi havia llum elèctrica. L'any 1903 el va adquirir D. Josep Batlló i Casanovas, un industrial tèxtil propietari de diverses fàbriques a Barcelona i destacat home de negocis.\nJosep Batlló va concedir total llibertat creativa a Gaudí, encarregant-li unes obres que en principi consistien a derrocar l'edifici. No obstant això, gràcies l'audàcia de Gaudí, es va descartar l'enderrocament de la Casa i es va dur a terme una reforma integral entre 1904 i 1906. L'arquitecte va canviar completament la façana, va redistribuir els envans interiors, va ampliar el celobert i va convertir el seu interior en una autèntica obra d'art. A més del seu valor artístic, l'obra revesteix una enorme funcionalitat, més pròpia del nostre temps que del passat. Fins i tot hi ha qui veu en ella elements precursors de les avantguardes arquitectòniques de finals del s. XX.\nLa Casa Batlló va deixar de pertànyer a la família Batlló a la dècada dels 50. Després d'acollir diferents empreses i particulars, des de la dècada dels 90 l'edifici està en mans dels actuals propietaris, la família Bernat, que ha restaurat íntegrament la casa.\nL'any 1995 la família obre la casa a la societat i presenta aquesta joia arquitectònica al món, oferint l'espai per a esdeveniments. A partir de 2002, coincidint amb l'Any Internacional Gaudí, Casa Batlló acull també visites culturals. Ambdues activitats es desenvolupen en l'actualitat innovant constantment en la seva oferta i continguts.\nActualment, Casa Batlló és Patrimoni Mundial de la UNESCO i una icona de Barcelona, una parada imprescindible per conèixer l'obra de Gaudí i el modernisme en la seva màxima expressió. També és un dels atractius culturals i turístics millor valorats, amb 1 milió de visitants a l'any.


Els nostres Serveis - Sant Andreu Salut\nAquest servei va dirigit a persones afectades per un procés agut, quirúrgic, traumatològic o malaltia descompensada. I un cop compensat aquest procés, requereixen un període de recuperació funcional integral. S’hi ofereix una atenció especialment de rehabilitació física, estimulació i reeducació de les activitats bàsiques de la vida diària. L’objectiu del servei de Convalescència és que l’usuari recuperi la màxima autonomia possible.\nEl 2017, l’Hospital de Sant Andreu va assolir el nivell d’alta complexitat en aquesta unitat, la classificació de CatSalut en funció de diferents variables de complexitat assistencial. Això vol dir que aquesta unitat és dins les 20 de més complexitat de Catalunya.\n32dies d'estada mitjana\nAquest servei va dirigit a persones majoritàriament d’edat avançada que pateixen una malaltia crònica i/o necessiten una atenció més especialitzada. S’hi ofereix una atenció geriàtrica, de cura i manteniment de la persona des d’un punt de vista funcional, donant suport al pacient i a la seva família. També s’ofereixen estades temporals, quan les famílies tenen una dificultat transitòria que els dificulta tenir-ne cura en el domicili. L’objectiu del servei de llarga estada és l’estabilització de les patologies i l’orientació de recursos a l’alta\n65dies d'estada mitjana\nAquest servei dona una atenció especialitzada a pacients amb malaltia avançada oncològica i no oncològica. L’objectiu d’aquest servei és aconseguir el confort del pacient i el seus familiars mitjançant un control simptomàtic i una atenció multidimensional.\n22dies d'estada mitjana\nÉs un servei adreçat a persones grans amb malalties cròniques conegudes i diagnosticades que han patit una descompensació i que poden necessitar un ingrés\nde curta durada i atenció especialitzada per equips multidisciplinaris capacitats en geriatria. Els ingressos procedeixen dels serveis d’urgències i, en alguns casos, dels serveis d’atenció primària.\n12dies d'estada mitjana\nDirigit a persones que pateixen un deteriorament cognitiu en fase moderada o avançada, i que necessiten un diagnòstic, control de símptomes i ajustament terapèutic.\nS’hi ofereix estades temporals, procurant l’estimulació per les activitats de la vida diària i tallers de psicoestimulació.\nL’objectiu és el control de símptomes i el suport a les famílies.\n36dies d'estada mitjana\nUn equip format per un metge i una infermera de que es desplacen als hospitals d’aguts de Manresa per valorar la situació dels malalts fràgils, que han perdut la seva autonomia o bé pateixen malalties terminals. L’equip els aconsella, a ells i a les famílies, sobre els recursos socials i sanitaris més adients en el moment de l’alta.\nProfessionals de l’Hospital de Sant Andreu, i quan cal conjuntament amb els d’altres institucions sanitàries, atenen els malalts i els seus familiars. Concertació prèvia de dia i hora. Són consultes especialitzades de geriatria, demències i cures pal·liatives.\nServei d’assistència diürna d’estada temporal, bàsicament sanitari, orientat a persones que necessiten rehabilitació després d’un procés agut o en el curs de malalties cròniques. S’hi ofereix rehabilitació funcional, i de les activitats de la vida diària, teràpies d’animació i socialització, així com programes d’educació sanitària, per tal d’aconseguir l’adaptació a la nova situació, la reinserció al seu domicili i prevenir reingressos a l’hospital d’aguts.\nLes residències donen un servei d’acolliment adreçat a persones grans que tenen dificultats per continuar vivint a casa seva, ja sigui perquè viuen soles i no poden tenir cura d’elles mateixes o bé per dificultats de suport familiar. Els centres de dia són un servei diürn que s’adreça a persones grans que viuen a casa seva i que tenen un suport familiar al domicili, però que necessiten ajuda o supervisió durant el dia. Es vetlla pel confort i qualitat de vida de totes les persones ateses i es treballa per estimular les capacitats i aconseguir que se sentin com a casa.\nÉs un servei adreçat especialment a la gent gran que viu sola i que pateix alguna malaltia. Els donem suport per portar a terme les activitats bàsiques de la vida diària. En paral·lel, també s’adreça a famílies amb altres tipus de dificultats socials.\n38.349hores/any de servei\nEls Àpats Socials estan pensats per a persones que no poden preparar-se’ls o que necessiten ajuda per fer-ho. Al mateix temps, però, són autònomes per alimentar-se. Que no reben ajuden o són insuficients.\nA través del Sant Andreu a Casa (SAC), Sant Andreu Salut trasllada tota la seva expertesa a les llars de les persones que ho necessitin. Ofereix un ampli ventall de serveis: atenció mèdica, infermeria, fisioteràpia, treball social, logopèdia, teràpia ocupacional o auxiliars de la llar. A més, dins del SAC s’ofereixen dos serveis més: assessorament mèdic a les consultes externes de l’Hospital de Sant Andreu i un espai de rehabilitació a la Residència de Sant Andreu.\n11.733hores de servei durant l'any


L’Ajuntament lliura el Diploma al Mèrit Cívic a cinc entitats de la ciutat en reconeixement a la seva tasca social — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › La ciutat › Notícies › Ciutadania-notícies › Notícies 2015 › L’Ajuntament lliura el Diploma al Mèrit Cívic a cinc entitats de la ciutat en reconeixement a la seva tasca social\nDemà dimarts, 10 de novembre a les 7 de la tarda, l’alcalde Josep Felix Ballesteros presidirà l’acte de lliurament dels Diplomes al Mèrit Cívic a cinc entitats i iniciatives de la ciutat que destaquen per la seva tasca en l’àmbit social: Càritas Diocesana, Festa Per a Tothom, Escola Solc, Fundació Bona Nit, Fundació Onada. L’entrega es realitzarà al Saló de Plens de l’Ajuntament.\nCàritas Diocesana a Tarragona rep el diploma en reconeixement a la tasca realitzada al llarg dels anys d’acolliment i acompanyament de les persones que viuen en la pobresa i en l’exclusió social.\nA Tarragona, Càritas es va crear l’any 1962. Actualment està formada per les Càrites Parroquials dels 11 arxiprestats de l’Arxidiòcesi de Tarragona. La missió de Càritas és l’animació de l’acció sociocaritativa de la comunitat cristiana, acollida i acompanyament de les persones que viuen en la pobresa i en l’exclusió social, denunciant les causes que les provoquen, treballant per la justícia i promovent el canvi cap a una societat solidària.\nFesta per a tothom rep el diploma per la tasca realitzada en la integració i participació del col·lectiu de persones discapacitades a la Festa.\nEl programa Festa per a Tothom, impulsat des del 1991 pel Servei Municipal de la Discapacitat, ha contribuït a una visualització més destacada del fet de la discapacitat com a dimensió humana i social, mitjançant dispositius que han facilitat la participació dels col·lectius en la festa, el moment àlgid d’una ciutat que esdevé la veritable receptora del projecte.\nAmb la implicació d’un equip que adopta el format de penya festiva, en el qual queden diluïdes les condicions de discapacitat i voluntariat, i amb la disposició de transport adaptat, amb el servei d’interpretació de llengua de signes i amb el foment de l’accessibilitat dels llocs festius, es participa en un seguit d’actes festius. Després de 24 anys, el projecte ha enfortit també els lligams afectius i col·laboratius entre els participants al programa Festa per a Tothom, la ciutadania en general i els membres de les entitats festives i culturals de la nostra ciutat.\nL’Escola Solc rep el diploma per la tasca realitzada als alumnes amb necessitats educatives especials.\nÉs un centre d'educació especial amb concert educatiu amb el Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya, creada l'any 1978. És una escola de tipus generalista on atenen, de forma permanent o transitòria, alumnes entre els 3 i els 21 anys amb necessitats educatives especials derivades de:\n• Discapacitat intel·lectual moderada, severa o profunda; amb o sense dèficits motors i/o sensorials associats.\n• Trastorns generalitzats del desenvolupament i de l’espectre autista.\n• Trastorns de la conducta i de la personalitat.\nActualment compten amb 9 unitats concertades i un total de 94 alumnes, dels quals 39 mantenen l’escolaritat compartida amb els respectius centres ordinaris, i 20 d’aquests participen del programa específic d’habilitats comunicatives i socials.\nÉs una cooperativa de treball associat integrada per diferents professionals de l’educació i d’altres serveis vinculats a l’àmbit de l’atenció a persones amb discapacitat intel·lectual. És una entitat sense afany de lucre declarada d’iniciativa social des de l’any 1980. Neix l’any 1974 com a centre psicopedagògic. Posteriorment, i com a resposta a la demanda social i de les pròpies famílies dels usuaris de serveis especialitzats es crea: l’escola d’educació especial l'any 1978, el Club Esportiu a l'any 1995 i El Servei de Teràpia Ocupacional a l'any 2004.\nFundació Bona Nit rep el diploma en reconeixement a la tasca realitzada d’acolliment i suport a persones sense llar.\nA inicis de l’any 2005 la Conselleria i els Serveis Socials de l’ajuntament de Tarragona van muntar un dispositiu d’emergència per a les nits que es preveia que el termòmetre marcaria alguns graus sota zero. Llavors diverses persones de l’àmbit de la societat civil de Tarragona, estimulats per articles que van aparèixer en la premsa, van començar a treballar en el que avui és la Fundació Bona Nit para dotar a la ciutat dels mitjans necessaris per plantar cara a aquest problema, no només a les nits de gelada sinó, com a mínim totes les nits fredes o plujoses de l’any durant sis mesos, des de novembre a abril.\nL’objectiu de la Fundació Bona Nit és oferir prestacions bàsiques als indigents i sense sostre. La principal peça d’aquesta actuació era la construcció d’un alberg per a pernoctar, amb serveis mínims de llits, higiene i calefacció i que hauria de comptar amb la presència d’un assistent social i vigilància permanent. Finalment, aquest projecte ha pogut ser executat recentment i per l’hivern del 2013 ja va entrar en funcionament.\nFundació Onada rep el diploma per la tasca realitzada d’integració social i laboral de les persones amb discapacitat.\nLa seva missió és la integració social i laboral de les persones amb discapacitat i/o trastorn mental, dins un marc organitzatiu de sostenibilitat, normalitat i eficiència, per aconseguir la seva felicitat i la de les seves famílies. L’objectiu és millorar la seva autonomia personal i qualitat de vida, amb la participació activa de cada persona, oferint els suports que cadascú necessita per tal que disposin de les mateixes oportunitats que la resta de ciutadans.\nLa Fundació actualment ofereix atenció a 374 persones, va iniciar el seu camí l’any 1988 amb la posada en funcionament d’un centre ocupacional. El Centre Especial de Treball Onada va néixer l’any 1995, amb l’objectiu de crear i garantir l’estabilitat de tots els llocs de treball per cobrir les necessitats laborals de les persones amb discapacitat i/o trastorn mental. Això va suposar un creixement important per l’entitat, passant a ser el centre de referència en serveis laborals per la Comarca del Tarragonès, amb dos punts d’atenció, un a Tarragona i l’altre a Torredembarra (inaugurat a l’octubre de 2003).