Inici » Recursos Documentals » Trotosa » La Palma d'Ebre » Base de dades d'imatges\nEls Armats de la Palma d'Ebre. Custòdia del Monument dijous sant. 2 Marc Ballester Creences, rituals festius i altres pràctiques, Representacions, escenificacions, jocs i esports tradicionals La Palma d'Ebre setmana santa, armats 24/03/2016 IPCITE\nEls Armats de la Palma d'Ebre. Custòdia del Monument dijous sant. 3 Marc Ballester Creences, rituals festius i altres pràctiques, Representacions, escenificacions, jocs i esports tradicionals La Palma d'Ebre setmana santa, armats 24/03/2016 IPCITE\nEls Armats de la Palma d'Ebre. La samaritana marc ballester Creences, rituals festius i altres pràctiques, Representacions, escenificacions, jocs i esports tradicionals La Palma d'Ebre setmana santa, armats 24/03/2016 IPCITE\nEls Armats de la Palma d'Ebre. El Penitent Marc Ballester Creences, rituals festius i altres pràctiques, Representacions, escenificacions, jocs i esports tradicionals La Palma d'Ebre setmana santa, armats 24/03/2016 IPCITE\nEls Armats de la Palma d'Ebre. En processó sota el Perche Marc Ballester Creences, rituals festius i altres pràctiques, Representacions, escenificacions, jocs i esports tradicionals La Palma d'Ebre setmana santa, armats 24/03/2016 IPCITE\nEls Armats de la Palma d'Ebre. Armats amb tambor en processó Marc Ballester Creences, rituals festius i altres pràctiques, Representacions, escenificacions, jocs i esports tradicionals La Palma d'Ebre setmana santa, armats 24/03/2016 IPCITE\nEls Armats de la Palma d'Ebre. Via Crucis Marc Ballester Creences, rituals festius i altres pràctiques, Representacions, escenificacions, jocs i esports tradicionals La Palma d'Ebre setmana santa, armats 25/03/2016 IPCITE\nEls Armats de la Palma d'Ebre. Samaritana al Via Crucis Marc Ballester Creences, rituals festius i altres pràctiques, Representacions, escenificacions, jocs i esports tradicionals La Palma d'Ebre setmana santa, armats 25/03/2016 IPCITE\nEls Armats de la Palma d'Ebre. Via Crucis cami del Calvari Marc Ballester Creences, rituals festius i altres pràctiques, Representacions, escenificacions, jocs i esports tradicionals La Palma d'Ebre setmana santa, armats 25/03/2016 IPCITE


Una locutora amb una nova perspectiva de la ràdio\nNEUS GONZÁLEZ: UNA VISIÓ APASSIONADA DE LA RÀDIO MUSICAL\nNeus González ha estat l'encarregada d'iniciar el segon dia de ponències, de la 16a Setmana de la Comunicació, amb la seva conferència titulada "La ràdio musical, com funciona i com arribar a ser bon locutor".\nLa ponència s'iniciava avui a les 16.00 hores al saló Víctor Siurana de la Universitat de Lleida. La invitada ha introduït el tema amb un tall de veu de 3 minuts, on presentava els seus treballs fets als 40 Principals, emissora on treballa actualment.\nPer una banda, ha donat un seguit de consells bàsics per arribar a ser un bon locutor, entre els quals, ha explicat els errors més habituals que acostumen a fer les persones que s'introdueixen, o bé, que es volen introduir en aquest món. Ha subratllat que "per treballar a la ràdio és important tenir un estil propi". Així com, és essencial tenir una bona vocalització i un discurs seguit "A la ràdio musical, tenim 15 segons per parlar i s'han d'aprofitar bé".\nLa locutora també ha parlat de la publicitat a la ràdio, un element clau per al finançament d'aquesta, i ens ha descobert que és el seu punt més feble, que intenta superar a base de pràctica cada dia. Recomana també als alumnes que en un futur es vulguin dedicar al medi, que s'iniciïn en ràdios locals, com va fer ella "Heu de fer ràdio, heu d'acumular hores de vol".\nFinalment, Neus González s'ha apropat als assistents amb l'explicació de diferents anècdotes i experiències personals que ha viscut dins d'aquest món, i als artistes que ha pogut entrevistar i conèixer. A més a més, ha definit la ràdio com a propulsora de noves oportunitats, que l'han portat a ser dj. dels 40 Principals Tour, ha participat en reportatges per a la Televisió i fins i tot donar conferències com aquesta.\nPer acabar, ha compartit amb el públic la seva filosofia de treball "crec fidelment en el karma i per pujar esglaons en el món de la ràdio, no s'hauria de trepitjar a ningú", afirma que dins d'aquest medi existeixen molts egos i molta competència.\nLlocs d'interès : Flickr, iVoox.\n16a Setmana de la Comunicació Cròniques Neus González Ràdio Musical Univers Sonor Universitat de Lleida


Batista pronostica que Messi tindrà "molt bon" rendiment a la Copa Amèrica\nEspera que es guanyi l'afició durant la Copa Amèrica\n"Tenim la sort de comptar amb el millor del món. Et defineix el partit en qualsevol moment", ha dit Batista en declaracions a Ràdio La Red de Buenos Aires\nEFE Buenos Aires Actualitzada el 29/06/2011 20:03\n260x366 Batista, seleccionador d'Argentina. LEO LA VALLE / EFE Batista, seleccionador d'Argentina. LEO LA VALLE / EFE\nEl seleccionador argentí, Sergio Batista, ha tornat a elogiar el seu jugador estrella, Lionel Messi, en opinar que tindrà un "molt bon" rendiment a la Copa Amèrica i ha afirmat que el seu desafiament personal serà saber envoltar l'astre del Barcelona.\nA hores del debut d'Argentina en el torneig, aquest divendres davant Bolívia, el tècnic ha considerat que Messi és l'únic davanter indiscutible de l'equip albiceleste. "Tenim la sort de comptar amb el millor del món. Et defineix el partit en qualsevol moment", ha dit Batista en declaracions a Ràdio La Red de Buenos Aires, abans d'admetre que té "un gran embolic" per decidir el trident ofensiu pel gran desenvolupament que mostren els altres sis davanters de la selecció.\n"Darrere de Leo hi ha d'haver un equip", ha comentat l'entrenador i ha insistit que l'ofensiva té "un dilema" perquè els altres puntes "estan tots en molt bon nivell i han fet grans campanyes en els seus equips".\nBatista ha considerat que a Messi no té a l'Argentina el reconeixement que a ell li agradaria, encara que ha confiat que en el torneig continental el davanter del Barça acabi de guanyar-se als seguidors.\nEn l'últim amistós amb Albània "Messi va fer coses perquè s'ensorrés l'estadi. La gent pensa que no s'identifica amb un club d'aquí. Però ja ho aconseguirà. Es guanyarà aquest reconeixement, encara que per mi ja se l'ha guanyat", ha destacat.\nMessi: "Sento com mai l'afecte dels argentins. Era l'únic lloc on no em tractaven com a Barcelona"


Llibres de text 21/22\nDel 10 al 15 d’octubre es celebren els Erasmus Days per tal de fer difusió dels projectes que es duen a terme dins del programa Erasmus+ implicant a la comunitat educativa i a la ciutadania en general. Aquest any 2021, es celebren els dies 14,15 i 16 d’octubre.\nL’objectiu principal de la campanya és :\n*realitzar activitats de comunicació i difusió per contar les experiències de mobilitat i cooperació a Europa\n* promoure les oportunitats finançades per la Unió Europea i\n*ampliar la difusió i impacte dels projectes Erasmus+ i els valors comuns europeus.\nEls “ErasmusDays” suposen una oportunitat per difondre i donar visibilitat als projectes Erasmus+ que en el nostre Centre és Smart Mobility 2.0.\nAquest matí, l’alumnat de 1r i 2n de Batxillerat ,\nJoan Mª, Helena, Núria, Paula, Jounaida, Natasha, Sirin, Ares, Maroua, Gemma, Paula, Ivet, Joan, Jaume i Aitana ,ha mantingut una conferència via Zoom amb l’alumnat del Centre Hellenstein -Gymnasyum de Heidenheim , Alemanya i del Centre Seyhan Anadolu Lisesi d’Adana, Turquía, on han posat en comú la feina duta a terme.\nSeguirem amb les connexions!\nCloenda del projecte RCS “Estudi del son”, amb la col·laboració de l’Institut de Bioenginyeria de Catalunya\nJuanjo Gonzalez 11 de Gener de 2022\nA escena! L’alumnat de 4t d’ESO del projecte RCS va presentar la seva obra de teatre a Barcelona\nQuin planeta deixem als infants?\nAprenent Biotecnologia a 4t d’ESO\nmbarrio 10 de Gener de 2022\nCarrer Eugeni d'Ors s/n, Lleida, 25196, Espanya - Q7555001B - Tel 973238047 info@institutguindavols.cat


USEE insantonipous: de novembre 2015\n-Kiwi o Raïm\nRECEPTA: En primer lloc cal pelar totes les fruites.Seguidament tallarem les fruites a daus petits.Per tal que visualment sigui més atractiu aquest postre combinarem les fruites segons el seu color.Per exemple: Primer posaríem la taronja, plàtan, kiwis i pomes.\nTallant les fruites\nI així va quedar la composició abans de posar-hi la xocolata per sobre.\nI amb la xocolata\nI finalment les vàrem intentar vendre al bar de l'institut i a la sala de professors!!!\nPublicat per USEE insantonipous a 4:45 Cap comentari:\nAhir vam fer panellets a la USEE. Perquè es mengen el dia de Tots Sants que era diumenge. I nosaltres els vam fer dilluns perquè el diumenge no anem a Institut.\nEstàvem tots els alumnes de la USEE: Najib, Carles, Gerard, Sheila, Mireia, Jacobo, Florin, Yassin, Oussama, Johayna i jo, l'Ernest.\nORIGEN DELS PANELLETS\nUns grups d'alumnes vam buscar l'origen dels panellets.\nEls panellets són pastissos petits, i rodons, creada amb una massa de sucre, rovell d'ou i ametlla –de vegades, en receptes casolanes, també porten patata o moniato. Es complementen amb més elements, com ara pinyons, ametlla esbocinada, coco, xocolata, etc. Hi ha tantes maneres de fer panellets com cases que en fan, però aquells més típics són els d’ametlla i els de pinyons.\nEls panellets són un producte registrat com a especialitat tradicional garantida per la Unió Europea.\nUns altres alumnes vam començar a fer els panellets, per fer-los vam seguir aquesta recepta:\n1 kg. d'ametlla en pols\n100 gr de coco rallada\nPosar l'aigua i el sucre en una cassola. Bullir, i quan el sucre estigui dissolt del tot, afegir l'ametlla en pols. Remoldre durant dos minuts i deixar refredar. Incorporar la clara d'ou i barrejar bé. Deixar reposant en la nevera un mínim de 2 hores, o d'un dia per a un altre.\nCobrir una safata de forn amb paper per a fornejar. Per escalfar el forn a 200 graus. Dividir la massa en el nombre de parts depenent de quants tipus diferents de panellets es vulguin fer. Fer petites boletes amb la massa amb ajuda d'una cullereta. Arrebossar amb l'ametlla, el coco.\nBarrejar en un got els rovells d'ou amb unes gotes d'aigua. Pintar les boletes d'ametlla amb el rovell (les de coco i les de xocolata no fa falta). Fornejar uns 5 minuts a la part superior del forn, fins que quedin daurats lleugerament. Han de quedar tendres per dins. Treure del forn, i quan estiguin temperats, arrebossar els panellets de xocolata.\nEls panellets van quedar bons i també una mica durs.\nErnest, Sheila i Najib\nPublicat per USEE insantonipous a 3:16 Cap comentari:


Dimecres, últim dia per inscriure's al Cros del districte de Sants-Montjuïc - Ceeb\nInici / Esports Individuals / Atletisme / Dimecres, últim dia per inscriure’s al Cros del districte de Sants-Montjuïc\nAquest dimecres, 5 de maig, finalitza el termini per inscriure’s al Cros de Sants-Montjuïc, que se celebra diumenge al Parc Font de Montjuïc. Podeu tramitar les inscripcions a través de l’aplicació del CEEB.\nEl cros d’aquest cap de setmana és el segon presencial de la temporada. Una oportunitat per gaudir d’un espai verd ubicat davant del MNAC. Entre el pavelló de Mies van der Rohe i les quatre torres de la Plaça Josep Puig i Cadafalch. La jornada comptarà amb atletes de totes les categories i nivells, alguns estands dels col·laboradors de la Challenge de cros i una carpa de música electrònica a càrrec de Dj Plastic per animar la festa. L’entrega de medalles als primers i primeres classificats de cada categoria posarà la cirereta sobre la jornada.\nNovament, el cros se celebrarà seguint estrictament el protocol específic de restriccions sanitàries i l’ús del xip electrònic. D’aquesta manera, es mantindrà la distància de seguretat necessària i es desenvoluparà la cursa de forma esgraonada. Recordeu portar calçat còmode, la mascareta i el dorsal imprès de casa. Fins aquest diumenge!! Þ\nProtocol Xip Cros


Més de 300 participants en una Borges-Riu Set que arriba amb novetats - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nGironès Caminades de resistència\nUn total de 320 excursionistes, provinents de diferents llocs de Catalunya, han participat a la tercera Caminada Borges – Riu Set, organitzada pel Centre Excursionista de les Borges-Garrigues el passat diumenge 24 de març.\nDes de Cervià fins a les Borges Blanques s’ha dut a terme una ruta circular de 55 quilòmetres amb 2.450 metres de desnivell. Durant el recorregut, s’ha gaudit del típic paisatge garriguenc de secà i també s’han pogut observar alguns dels punts més emblemàtics del nord i el centre de les Garrigues. Concretament, s’han visitat cinc termes municipals: les Borges Blanques, Juneda, Castelldans, Cervià de les Garrigues i l’Albi.\nD’altra banda, una setantena de voluntaris han estat els encarregats de vetllar per l’organització de tot l’esdeveniment i d’assistir a tots els participants.\nLa principal novetat d’aquest any ha estat l’augment dels corriols i el recorregut totalment circular des de la plaça de la Independència, on una campana de l’Escola de Campaners ha donat el tret de sortida i ha celebrat l’arribada de cadascun dels participants. L’últim en finalitzar els 55 km de recorregut de la Borges-Riu Set ho ha fet en menys de 13 hores. S’espera que aquesta caminada mantingui a les Borges i les Garrigues com una referència en el calendari senderista.\nLa propera Caminada de Resistència serà el 30 de març amb la 9a Almogàver Muntanyes de Prades, organitzada per l’Associació d’Amics de les Muntanyes de Prades, amb un recorregut de 55,5 quilòmetres i amb un desnivell de 4.120 metres de desnivell.


Algunes institucions debaten ara la prohibició de vestimentes com el burca (inexistent a Catalunya) o el nicab (escadusser). Cal dir, però, que els arguments que s’han fet servir per justificar-ho no parteixen de cap raonament seriós.\nNo és feminista impedir a un grup de dones l’accés a cursos d’alfabetització, com s’ha fet a Lleida, i menys quan la mateixa autoritat reconeix que no ha parlat amb les afectades ni coneix la seva opinió. I afirmar, com s’ha dit, que aquestes dones no tenen criteri per saber què volen i què no, o que totes elles estan “forçades” i “torturades”, és simplement insultant.\nTampoc no té fonament l’excusa de la identificació personal. Aquestes dones no s’han negat mai a descobrir-se per ser identificades si cal, com es pot veure a les fotografies dels seus documents. D’altra banda, al carrer veiem habitualment molts gestos d’ocultació del rostre (cascos de motorista, barbes de Pare Noel, mascaretes...) més freqüents que el nicab, sense que això hagi plantejat mai cap debat sobre seguretat ciutadana.\nQuin és, doncs, el motiu real de la prohibició simbòlica del burca? Tot indica que obeeix a la voluntat d’establir límits a la presència d’elements externs dins la nostra cultura. El nostre entorn està canviant, i haurem d’incorporar elements culturals que no coneixem i que no sabem com ni fins on ens afectaran. Per això diversos sectors socials demanen que es reguli d’alguna manera aquesta influència, que es marquin línies de seguretat que no es puguin traspassar per tal de preservar la “nostra” identitat.\nÉs evident que una bona convivència no es fa creant zones prohibides ni línies vermelles, sinó amb espais comuns, buscant allò que ens uneix (que és molt) i no allò que ens separa. Es tracta d’entendre’ns i no d’ignorar-nos.


Belén Ro confessa al ‘Deluxe’: «L’únic trio que he fet ha sigut amb Jorge Javier»\nLa col·laboradora es va sotmetre al polígraf de Conchita\n10 de d’octubre del 2021. 11:27\nBelén Ro ha sigut una de les convidades principals de ‘Sábado Deluxe’ aquest 9 d’octubre. La col·laboradora de Telecinco se sotmetia al polígraf de Conchita per revelar alguns secrets de la seva vida. D’entre totes les anècdotes que va explicar, en va destacar una en especial, el trio que va fer amb Jorge Javier.\n«L’únic trio que he fet en la meva vida ha sigut amb Jorge. El noi en qüestió l’hi vaig presentar jo», va assegurar Belén Rodríguez responent a una pregunta que li havia fet María Patiño. Una anècdota que va fer passar vergonya al presentador, però la col·laboradora va continuar explicant detalls de la seva experiència.\n«En una casa que tenia abans Jorge, que tenia un jacuzzi; això típic que t’emboliques... Però jo només amb Jorge, amb l’altre no. Jo li vaig presentar el noi a Jorge, vam anar a dinar, vam acabar a casa seva prenent un refresc i ens vam despullar al jacuzzi», narrava la protagonista de la història, que al final va reconèixer que va deixar a soles Vázquez amb el noi.\nNo obstant, aquesta no va ser l’única anècdota pujada de to que va sortir a la llum, ja que que Rodríguez també va explicar Jorge va voler veure un dia com com eren les seves parts íntimes: «Jorge tenia molta curiositat per saber com és l’aparell de les dones perquè mai n’ha vist cap i va ser fruit de la curiositat, ‘et toco aquí a veure com és’ i ja està, una cosa anatòmica.» El presentador va abandonar el plató en aquell moment mentre exclamava «quin horror, quin horror», visiblement avergonyit.


Lorenzo Batlle y Grau - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n8 maig 1887 (76 anys)\n1r març 1868 – 1r març 1872\n← Pedro Varela Olivera – Tomás Gomensoro →\nEra fill del comerciant català Josep Batlle i Carreó, empresari i persona de fortuna al Montevideo colonial, originari de Sitges (Garraf). Emigrat polític a Rio de Janeiro quan els espanyols es retiraren de Montevideo, les seves propietats varen ser confiscades pel govern de José Gervasio Artigas, i només li van ser tornades —tot i que parcialment— quan els portuguesos van conquerir la Província Oriental el 1817.\nSense poder recuperar la seva antiga esplendor, els Batlle van sortir de Montevideo el 1820 amb rumb a Barcelona per establir-se allà. Poc després, Lorenzo Batlle va passar a la ciutat francesa de Sorèze, per completar els seus estudis, els quals acabaria a Madrid. El 1823 va ser testimoni directe de l'execució del militar espanyol liberal Rafael de Riego, fet que, segons s'assegura, el va marcar profundament. Tornà només el 1831 a Montevideo, on es feu càrrec de la delmada herència familiar, el molí de la zona de l'Aguada, on havia nascut.\n1 La seva tasca com a ministre i com a soldat\nLa seva tasca com a ministre i com a soldat[modifica]\nIngressat a l'exèrcit el 1833, durant la Guerra Gran va servir a les ordres del Govern "de la Defensa". El 1845, al costat de la Legió Italiana que comandava Giuseppe Garibaldi, es va distingir a la presa de Colonia a les forces de Manuel Oribe i el govern "del Cerrito". Va ser després Ministre de Guerra i Marina el 1847, ascendint a Coronel el 1851.\nDesprés de la Guerra Gran i per un breu període, Lorenzo Batlle va ser partidari de la política de fusió, però gairebé de seguida va retornar al Partit Colorado, sent part -com a Ministre de Guerra i Marina- de l'equip de govern del Triumvirat colpista de 1853 que va enderrocar el govern constitucional de Juan Francisco Giró.\nPoc després, el sector del Partit Colorado més rabiosament antifusionista, "Partit autodenominat Conservador" ho va explicar entre les seves files, igual com a César Díaz i Juan Carlos Gómez. En produir-se el primer dels motins que aquest grup el 1855 contra l'únic membre supervivent del Triumvirat, Venancio Flores, a qui retreien la seva actitud conciliadora, Lorenzo Batlle va ser també Ministre de Guerra del breu govern de Luis María Lamas a Montevideo.\nEl govern "fusionista" de Gabriel Antonio Pereira el va convidar a formar part del seu equip com a forma de conciliar a les dues faccions, i com a tal va ser Ministre d'Hisenda entre març de 1856 i novembre de 1857, renunciant poc abans d'una nova insurrecció conservadora contra aquella administració, a la qual tanmateix no va donar un suport decidit. Per això, no es va veure implicat en la dura repressió que aquest moviment va tenir, i que desembocaria en la matança de Quinteros, el febrer de 1858\nVa estar després allunyat de l'activitat política fins a 1865, en què, derrotada la política fusionista per l'aixecament del Partit Colorado dirigit per Venancio Flores, amb suport de l'Imperi del Brasil, Lorenzo Batlle passa a ser novament Ministre de Guerra i Marina d'aquell govern de facto, fins i tot 1868.\nVa ser elegit com a 7è President constitucional de la República l'1 de març de 1868, després dels confusos i sagnants esdeveniments de la setmana anterior, que van culminar en els assassinats, mai del tot no aclarits, de Venancio Flores i Bernardo Prudencio Berro, els dos expresidents. La seva administració va ser decididament del Partit Colorado, amb exclusió total de tot càrrec polític d'elements de l'oposició del Partit Nacional.\nPer aquesta raó, i per ser el seu nom un dels emblemes de la política més agressiva i tancada a tot diàleg del Partit Colorado, Lorenzo Batlle va haver d'enfrontar un seriós moviment insureccional en seu contra, preparat des de l'Argentina per elements del Partit Nacional dirigits pel llegendari i respectat cabdill Timoteo Aparicio: la "Revolució de les llances", que es va desencadenar el 1870 i que per poc el derrota i expulsa del poder.\nEl conflicte, que s'estendria fins i tot 1872, va ser una de les guerres més prolongades i sagnantes del segle xix uruguaià. Interpretat durant molts anys només a la llum de les divises en pugna pel poder, les modernes tendències en història nacional han trobat també en la "Revolució de les Llances" (Revolución de las Lanzas) un enfrontament entre dos universos diferents que coexistien al mateix país: l'urbà, portuari, europeïtzat i comercial, representat per Montevideo i el Partit Colorado, i el rural, mediterrani, autosuficient i ramader, representat per la campanya (fins i tot no controlada per un estat en via de consolidació), i el Partit Nacional.\nL'1 de març de 1872, sense haver pogut controlar la situació, Lorenzo Batlle va lliurar el poder al President del Senat, Tomás Gomensoro, qui finalment arribaria a un acord amb els insurrectes a través del pacte conegut com a Pau d'abril (Paz de Abril) (6 d'abril de 1872).\nDurant el seu govern també va tenir lloc una crisi financera lligada a la desaparició de les condicions favorables creades per la Guerra del Paraguai, durant la qual Montevideo va ser punt d'abastament de les tropes de la Triple Aliança que marxaven cap al front. L'afluència de capitals que es van invertir en diverses activitats, les més d'elles especulatives, acabaria cap a 1868, i el feble sistema bancari uruguaià, sobre el qual l'Estat no tenia gairebé control a causa del seu virtual acorralament financer, va col·lapsar el juliol d'aquell any.\nL'aparició de dos sectors d'opinió dividits davant la política de rescat monetari del govern, "oristes" (partidaris de mantenir un encaix metàl·lic ajustat del paper moneda) i "cursistes" (partidaris d'una major emissió de paper), també va ser fenomen notable d'aquella crisi, encara que cert corrent històric ha sobre dimensionat potser la importància que aquests van tenir fora de l'estricte marc urbà i del món dels negocis.\nCom en diverses ocasions anteriors i posteriors, la prosperitat del feble capitalisme uruguaià estava lligada, igual que seu caiguda, a vaivens externs que no responien gairebé directament a l'increment o consolidació de la seva producció, ja bona part d'ella enquadrada dins del marc d'un sistema agro capitalista. Les crisis posteriors de 1890 i 1913 són un exemple d'això.\nLorenzo Batlle no ocuparia càrrecs posteriors de relleu després de la seva presidència, llevat de quan el 1877, durant el govern de Lorenzo Latorre, va ser convocat a integrar una comissió que hauria de preparar el retorn a la normalitat institucional amb les eleccions parlamentàries de l'any següent.\nNomenat Brigadier General pel govern de Máximo Santos el 1882, es va exiliar després a Buenos Aires, on va col·laborar en el moviment armat contra aquest el 1886, i que integraria també un dels seus dos fills, José Batlle y Ordóñez. Després de l'allunyament de Santos del poder, va retornar a Montevideo, morint poc després.\nLorenzo Batlle va ser el primer de quatre presidents uruguaians vinculats a una família emblemàtica dins del Partit Colorado. El seu fill José Batlle y Ordóñez, destacat periodista i polític, seria president en dues ocasions el segle xx: el 1903 i el 1911. El nebot de l'anterior, Luis Batlle Berres, ocuparia la presidència el 1947. I el fill d'aquest últim, Jorge Batlle Ibáñez, ho faria en acabar el segle, el 2000.\nLorenzo Batlle s'havia casat amb Amalia Ordóñez el 1855, amb la que va tenir dos fills: José Batlle y Ordóñez, ja esmentat, i Luis Batlle y Ordóñez, pare del seu homònim Luis Batlle Berres.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Lorenzo Batlle y Grau\nBiografia de Lorenzo Batlle y Grau Arxivat 2007-11-10 a Wayback Machine. (castellà)\nFamília Batlle: Quatre generacions, quatre presidents (castellà)\nPedro Varela Olivera President de l'Uruguai\n1868-1872 Succeït per:\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Lorenzo_Batlle_y_Grau&oldid=29001491»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 des 2021 a les 14:40.


Nous punts wifi gratuït al Born - GoWifi_city\nNous punts wifi gratuït al Born\nDisponibles nous punts wifi gratuït al Born (Plaça de Santa Maria del Mar i Jacint Reventós). Ara seure a les terrasses i compartir els teus millors moments a internet serà més fàcil però sobretot més ràpid.\nAquest mes hem aconseguit diversos acords que ens permet oferir el nostre wifi gratuït en aquestes dues emblemàtiques places de Barcelona. Dos racons amb molt d’encant, on podràs descansar, relaxar-te i picar alguna cosa abans de continuar amb la teva ruta per la ciutat.\nLa Plaça de Santa Maria del Mar es troba enfront de la La Basílica de Santa Maria del Mar. Coneguda també com la catedral de la Ribera. Dedicar un instant a observar aquesta meravella gòtica catalana és gairebé de caràcter obligat.\nI la Plaça de Jacint Reventós que passa per el fabulós Carrer de l’Argenteria. Que des de l’època medieval i fins a finals s.XIX, es concentrava la major part dels comerciants dedicats a treballar la plata (argent).\nSens dubte, el Born s’ha convertit en el barri per excel·lència del disseny, la moda i les últimes tendències. És el lloc escollit per molts artistes per instal·lar els seus tallers. Igual com ho feien antigament. És per aquest motiu que al costat de la seva història i arquitectura la fan especial. Dues places que són visitades diàriament per milers de turistes i que ara GoWifi està present per oferir nous punts wifi gratuït de qualitat.\nTornar al mapa i trobar punts wifi\n2016 – 2017 | Copyright © | Versió 2.0


La classe de 5 anys: El patge reial ens ha visitat!\nEl patge reial ens ha visitat!\nDimecres vam rebre a la nostra escola la visita del patge reial de ses majestats Melcior, Gaspar i Baltasar. Hi va arribar molt prest, a les 8,35 h ja entrava per la porta del centre i nosaltres tot just acabàvem de sortir i de col·locar-nos. En Maties seria l’encarregat de fer arribar les cartes al patge ja que era el nostre maquinista.\nTot d’una, na Mercè el va saludar i ens vam dirigir al gimnàs on ens vam col·locar tots al seu voltant. Hi érem els fillets i les filletes de tres, quatre i cinc anys i els de primer i segon de primària.\nNa Mercè li va explicar que havíem escrit les cartes i que ell les havia de fer arribar als Reis. El patge ens va contar que venia de molt i molt lluny.\nTot d’una van sortir els alumnes de cinc anys i després nosaltres. En Maties li va passar les cartes i ens vam col·locar tots junt al patge i vam recitar el poema Nadal ja ha arribat. Ho hem fet molt bé. Ha estat molt emocionant. Després, el patge ens va regalar uns sugus.\nLes darreres estrelles del calendari d’Advent\nLes nostres feinetes del primer trimestre\nEl conte del segon trimestre\nLes nostres cartes per als Reis d’Orient\nEls darrers aniversaris de l’any\nÉrika i la maleta viatgera\nLes estrelles del calendari d’Advent d’aquesta set...\nDe què hem berenat avui?\nAgustín ja té 4 anys!\nEl meu conte preferit: Ainhoa\nL’aneguet lleig, de bell nou\nPau i la maleta viatgera\nNa Gemma ja té 4 anys!\nTenim notícies d’en Dylan!\nEl calendari d’Advent d’aquesta setmana\nEl meu conte preferit: Érika\nMartina i la maleta viatgera\nEl meu conte preferit: Isona\nEl meu conte preferit: Ana\nLa tortuga sàvia


Rellotges Roger Smith - anuncisLlegir Més\nPrincipal anuncis Rellotges Roger Smith\nRellotges Roger Smith\nA finals de juliol, vaig tenir l’especial plaer de passar un parell d’hores amb Roger Smith mentre va baixar a Los Angeles per lliurar el Big Date Tourbillon encarregat i encarregat que havia estat quatre anys a la realització.\nTinc un interès especial en els rellotgers independents i en Roger Smith, que prové d’Anglaterra i encara hi viu —la Illa de Man, per ser específic—, és un dels que m’estimo més. La majoria dels rellotgers fan la seva escolarització i després treballen perquè les marques es tallin les dents. Smith mai ha treballat per a una marca. Va tenir una formació de rellotge molt personal del mestre de rellotgeria independent, George Daniels. Si no coneixeu el doctor George Daniels, pràcticament va donar llum al moviment independentista de rellotgeria. És conegut pels seus exquisits rellotges de butxaca únics i la seva invenció de la fugida co-axial. Sí, l’utilitzada per Omega.\nQuan Smith estava a l'escola de rellotgeria, Daniels va venir a l'aula i va mostrar als estudiants el seu rellotge espacial. Aquell rellotge de butxaca va inspirar Smith a fer el seu propi als 19 anys. Després d'1 any i mig de feina, el jove i entusiasta Smith es va llançar per mostrar-lo a Daniels. Smith va comunicar que Daniels va dir que el rellotge no estava fet i que havia de semblar creat. L’estil no hi era i el rellotge no era homogeni. Per començar, va ser el veredicte de Daniels.\nEn lloc de sentir-se consternat per les crítiques del mestre, Smith es va tornar a dinamitzar. El següent esforç de Smith va trigar cinc anys a completar-se, i en aquest període, va tornar a rellotjar la rellotge quatre vegades. En aquest moment, Smith es va sentir confiat per mostrar els resultats de Daniels. No cal dir que Daniels estava satisfet i va demanar a Smith que treballés per a ell. Durant quatre anys, Smith va treballar colze a colze amb Daniels en el rellotge Millennium per a Omega. Un rellotger no podia demanar una millor formació.\nSmith no produeix rellotges industrials. De fet, confessa que realment no sabria com. Literalment confecciona i acaba tots els components a mà al seu taller, a excepció de coses com ara molles d'equilibri, rubí i corretges. Igual que li va ensenyar el doctor Daniels. Smith fins i tot fa els seus propis casos! Per la naturalesa d’un rellotge fet a mà, veureu errors i defectes, però Smith diu que això és el que els proporciona caràcter i vida.\nEl que fa que els rellotges de Smith siguin tan estèticament interessants per a mi és la naturalesa tridimensional del dial i el moviment. Actualment està en producció a la Sèrie 2 i ara totes les Sèries 2 vénen amb un moviment gravat a mà, que és realment molt bonic i que aporta la decoració per darrere del panache extra. Vaig d'afirmar i examinar molt de prop un amb dial obert, així com el Big Date Flying Tourbillon. Em vaig perdre en l'arquitectura equilibrada i reflexiva. I la vista és impressionant, perquè Smith té un gran orgull en acabar. Millor encara, no he de passar una mica de ratlla per gaudir-ne. Això passa perquè Smith prové de la tradició dels rellotges de butxaca, on es pot apreciar la mà d’obra a simple vista. Volia traduir aquesta experiència en un rellotge, i he de dir que va tenir èxit.\nNo us facis la idea que Smith camina pas a pas per les sabates de Daniels, tot i que hi ha similituds visuals en els rellotges dels dos homes. Com no hi podria haver? Al capdavall, Smith va ser el protegit de Daniels. Tot i així, Smith s’ha convertit en un rellotger realitzat i confiat, establint un estil propi. Entre les característiques de l'obra de Smith destaquen una placa ¾, joies en xatons d'or, un pont elevat de canó, esferas de plata i mans esculpides en or 18k o acer. També, a la mà, grava totes les notacions sobre el moviment i el cas.\nAmb la quantitat de temps que s’utilitza a cada peça, Smith només és capaç de fer 10 rellotges a l’any, però té previst augmentar la producció fins a 30. Tot i així, el seu taller serà molt més ocupat. Fa un parell de mesos Smith va anunciar una col·laboració amb el seu mentor George Daniels. Estan creant una sèrie de rellotges de 35 aniversaris per commemorar la invenció de Daniels de l'escapament Co-Axial, el rellotge que representa un llibre a la il·lustre trajectòria de Daniels.\nEl rellotge Aniversari presentarà un nou avenç tècnic desenvolupat per Smith. Després de treballar dotze anys en la fugida Co-Axial amb Daniels i en el seu propi taller, Smith va proposar una manera de millorar el rendiment de la peça. Va combinar les rodes superior i inferior en una afegint dents elevades a la roda inferior. La roda d’escapament co-axial ara es pot fer en una sola operació, eliminant el potencial d’error en desfer-se d’un punt pivot.\nObtenir tota aquesta història i saber com en el rellotge de l'Aniversari arriba un cost elevat de 142.000 £ . El rellotge no té ni un tourbillon ni un calendari perpetu. Es tracta d’un moviment en forma de mà que mostrarà hores, minuts i segons, reserva d’energia i calendari. Evidentment, els col·leccionistes troben el preu raonable perquè la sèrie està gairebé esgotada.\nSi bé Smith continua treballant en la Sèrie 2, que és una edició oberta limitada per la naturalesa de la producció, té previst augmentar la seva gamma de productes entre 6-8 peces clau en els propers 5-10 anys. També continuarà assumint comissions. Les peces de Smith comencen a prop de sis figures. Les grans xifres són suficients per fer que algú trontolli o deixi passar una mica de rellotge. Però deixeu-me dir-vos que, un cop els veieu en persona, comença a ser una relació amorosa. Almenys va ser per a mi.\nSi teniu la possibilitat de permetre qualsevol de les belleses fetes a mà de Smith, obtindreu una peça de la tradició rellotgera anglesa que va reviure. www.rwsmithwatches.com\n[Ed. Nota: la imatge de l’anime que es troba a la part inferior de l’article és d’un dibuix animat anomenat "The Big O." Per què és aquí, perquè el personatge principal (que és com un combo de Bruce Wayne i James Bond en un univers amb grans robots) es diu Roger Smith i té un rellotge fantàstic que utilitza per comunicar-se amb el seu mega robot mecànic.]\nArticle AnteriorEls millors rellotges "His & Hers" per a parelles\nArticle SegüentFets sobre el públic aBlogtoWatch de la nostra gran enquesta\nA finals de juliol, vaig tenir l’especial plaer de passar un parell d’hores amb Roger Smith mentre va baixar a Los Angeles per lliurar el Big Date Tourbillon encarregat i encarregat que havia estat quatre anys a la realització. Tinc un interès especial en els rellotgers independents i en Roger Smith, que prové d’Anglaterra i encara hi viu —la Illa de Man, per ser específic—, és un dels que m’estimo més. La majoria dels © Copyright 2021


maig de 2014 – ACPR\nACPR / 2014 / maig\n23 de maig de 2014 a Públic\nAmb la presencia de Sr J.M. Pelegrí, Conseller del departament, el Sr Jordi Ciuraneta, Director General de Pesca i Afers Marítims i en Sergi Tudela director de pesca de WWF per el Mediterrani.\nTambé ens han acompanyat els presidents del Club Nàutic del Garraf, de Llançà, i altres col·laboradors i patrocinadors del Great Tuna Race.\nL’acte va començar amb la presentació dels resultats acumulats en els darrers sis anys de marcat electrònic per Gemma Quilez, biòloga de WWF, tot seguit el director del Great Tuna Race, en Ignasi Ferrer va fer una exposició del projecte, l’enfoc de futur i de creixement del projecte. Tot seguit el Sr. Conseller va destacar que aquesta forma de fer on tots el implicats estan treballant plegats es la única manera de assolir èxits.\nA continuació els periodistes presents varen fer un seguit de preguntes a tots els intervinents. L’acte ha tingut un ressò mediàtic molt i molt important.


Aproximació a la plana amable del Pirineu (III) - Tot Cerdanya\nInformació · 2019/04/28\nJa he comentat en un article anterior que la Cerdanya va ser, per a mi, una sorpresa. En realitat ho va ser tot el viatge, una sorpresa. l l'excursió... Vam començar per Prullans, carregats com a rucs (dúiem una tenda entre tres i menjar per a deu dies) i vam acabar a Puigcerdà després de seguir un itinerari que comprenia el Cercle de Pessons, el Pic Negre d'Envalira, la serra de l'Esquella, el propi Puigpedrós, els Engorgs...\nEls Engorgs és un altre dels punts digne de ser visitat. Des del Puigpedrós, arribar-s'hi és fàcil. És una vall agresta, solitària. No hi ha pràcticament bosc. Només uns prats més aviat migrats (on a ple estiu hi ha un bonic esplet de flors silvestres), pedregam i contraforts aspres. Hi ha també mitja dotzena d'estanys (invisibles des del fons de la vall) molt tristos, i un refugi de reduïdes dimensions i de línies molt d'acord amb el paisatge. Als Engorgs, s'hi pot arribar, també, deixant de banda els accessos d'alta muntanya, des de Meranges i Girul, seguint la vall del riu Duran.\nGirul és un poblet semiabandonat, situat molt a prop de Meranges. Girul és un nom graciós. A la Cerdanya els noms graciosos abunden. Angostrina n'és un. Com Llívia, Odelló, Enveig, Samsó, Tallten¬dre... N'hi ha de brevíssims: Nas, Das, Ger, Er, lx, Bor, Urtx, All, Pi... Desgraciadament molt d'aquests noms, particularment a la Cerdanya francesa, han estat totalment adulterats. I el que és pitjor: molta gent catalana, per ignorància o per esnobisme, pronuncia els catalaníssims noms de l'Alta Cerdanya (com els de tota la Catalunya que va restar a l'altre costat de frontera) erròniament. No és rar sentir: “Vam anar a Saillagouse...”, “Vam passar per la Tour de Carol...”. “La pujada al col de la Perxe...”. Amb tot ¿no és freqüentíssim que alguns diaris de casa nostra escriguin sovint “Perpignan” en comptes de “Perpinyà”?\nL'Alta Cerdanya (o "Cerdanya francesa"), com ja és sabut, és un dels territoris catalans incorporats a l'estat francès amb motiu de l'anomenada Pau dels Pirineus. De fet, veure una comarca catalana partida d'una forma tan arbitrària, irrita, com irrita el vers que ho recorda com si tot plegat fos motiu d'alegria. “Meitat de França, meitat d'Espanya no hi ha altra terra com la Cerdanya!”\nÉs més: quan es llegeixen, encara que sigui molt per damunt, els fets histórics que van desembocar en el Tractat dels Pirineus i, sobretot, les gestions diplomàtiques que el van fer possible, hom no sap què admirar més: si la sagacitat dels polítics francesos amb Richelieu i Mazart al davant, o l'obtusitat dels polítics espanyols, amb Luis de Haro a primer terme. És fins i tot grotesc que tot un cardenal Mazarí, davant les vacil.lacions i ineptituds dels diplomàtics espanyols, escrivís en cert moment a un dels seus ministres: “... respecte a les pretensions per a aconseguir el Conflent... que he posat damunt la taula, parlant amb tota franquesa cal dir que el rei no pot sostenir tal pretensió, no solament per no tenir-hi cap dret, sinó també perquè Don Luis (Haro) pot invocar amb justícia que el tractat firmat a París, que presentem com a fonament de l'actual, no ens ofereix cap argument en defensa de la nostra pretensió, tenint en compte que fou acordat que ens seria lliurat el Rosselló, i el Conflent no depèn del Rosselló; de tota manera estic decidit a continuar les discussions fins a arrencar alguna casa...”. I més enllà, en un informe a la Cort: “... hem arribat a un acord segons vaig indicar en la darrera relació, exclosa la Cerdanya, que és de la banda ençà dels Pirineus, que Don Luis no ha volgut afluixar, encara, però m'atreveixo a anunciar a Ses Majestats que cedirà, i el rei pot considerar-se senyor d'aquest país des d'ara...».\nEvidentment, seguir els alts i baixos que van dur a l'amputació d'aquestes terres de sempre catalanes, indigna i sorprèn. I que els mateixos francesos estaven tan sorpresos com nosaltres ho demostra el fet següent extret del volumet “El Tractat dels Pirineus i els seus antecedents”, de Josep Sanabre, Pvre.: “Malgrat l'interès de Mazarí que s'enllestís aquest delicat i espinós assumpte, les conferències dels comissaris no començaren fins el 22 de març, que es reuniren a Ceret. Des dels primers moments es demostrà la superioritat dels delegats francesos. Pere de Marca, bon coneixedor de la història i de la geografia d'aquelles terres, amb el discurs d'obertura de la conferència es presentà com a àrbitre de la discussió. Amb tot el desvergonyiment informà a Mazarí que havia desorientat els interlocutors espanyols amb la seva erudició i les seves argúcies. L'home que tant havia treballat per incorporar a França el Principat durant els vuit anys del seu omnipotent govern (1644-1651) intentà valer-se d'aquella nova gestió per arrencar de Catalunya aquelles terres pirinenques talment com impressionà els negociadors del Tractat dels Pirineus mitjançant els seus informes durant l'estiu de 1659. Amb els seus allegats presentats a Ceret, s'esforçà a fer passar a la sobirania de França la comarca pirinenca oriental amb Portbou, Llançà, Sant Pere de Roda, la Selva, tota la Cerdanya, la Seu d'Urgell amb la seva rodalia, el vescomtat de Castellbó i la Vall de Ribes...”.


Secció Sindical CCOO Fundació Pere Tarrés: Nou pacte de manteniment dels ERTO fins el 31 de maig del 2021\nNou pacte de manteniment dels ERTO fins el 31 de maig del 2021\nAcord per prorrogar els ERTO i garantir el lloc de feina\n● El nou pacte manté importants avanços socials, com el comptador a zero a la prestació per desocupació fins 2022, la impossibilitat d'acomiadar en els sis primers mesos de què finalitzi l'ERTO, l'ampliació de les exoneracions i el manteniment de la quantia de les prestacions.\n● Aquesta nova pròrroga possibilita que les empreses es mantinguin, es preservi la feina i l’economia no retrocedeixi més.\nPer CCOO, aquest és un acord per que els ERTO continuen sent l'instrument fonamental per evitar la destrucció de llocs de feina i el tancament d'empreses i que possibiliti que l'economia no torni enrere. Aquesta pròrroga manté importants garanties de feina i dona certesa a la societat davant una situació de crisis sanitària, social i econòmica sense precedents fins que superem aquesta pandèmia.\n● El "comptador a zero" en la prestació per atur fins l'1 de gener de 2022.\n● La quantia de les prestacions per atur en el 70% de la base reguladora.\n● Totes les garanties de feina i la impossibilitat de acomiadar per sis mesos a els treballadors i treballadores afectades per ERTO.\n● El nivell de les exoneracions.\n● La formació per persones que estiguin en ERTO. Se les considera col·lectiu prioritari per accedir a les iniciatives formatives i es programen plans específics adaptats a aquestes persones.\n● Les tres modalitats d'ERTO.\nCCOO posen en valor el model dels ERTO com mecanisme de flexibilitat que evita acudir al acomiadament com fórmula de ajust i considerà que aquest acord és molt important per el nostre país, com s'ha demostrat des de l'inici de la pandèmia.


Mas situa com a única solució una consulta sobre un estat català\nDEBAT DE POLÍTICA GENERAL, EL DISCURS DEL PRESIDENT\nAra Premium / Tema del dia 26/09/2013\nAvisa Rajoy que només té sentit negociar un referèndum i proclama que les minories no poden aturar el procés\nBarcelonaDos advertiments i una constatació. En aquests tres elements es resumeix esquemàticament el llarguíssim discurs d'ahir d'Artur Mas -68 folis llegits en una hora i 51 minuts- en la primera jornada del debat de política general. La constatació: en pocs anys, una àmplia majoria del poble català, desencisat per la incomprensió de l'estat espanyol, ha decidit engegar un procés que ja no té marxa enrere i que només es pot resoldre votant, que és la manera més democràtica de saber on són les majories. I el doble advertiment: el govern de Mariano Rajoy ha de ser conscient que a hores d'ara ja només té sentit posar-se a negociar els termes en què els catalans han de ser consultats i, si es vol ser escrupolós amb els principis democràtics, les minories no poden bloquejar el trajecte nacional que la major part de la societat decideixi emprendre.\nAra fa un any, després de la riuada de gent que es va manifestar per la Diada, Mas va aprofitar el debat de política general per revelar que avançaria les eleccions. Ahir, dues setmanes després de la Via Catalana, no va fer grans anuncis, però sí que va revalidar el compromís de convocar una consulta per al 2014. Mas va farcir la seva intervenció de missatges entre línies. Atrapat entre els que empenyen per accelerar el procés cap a la independència -ERC i l'ANC- i els que imploren -com fa Unió- que Rajoy mogui peça d'una vegada per arribar a una entesa que eviti el xoc, el president de la Generalitat va estalviar-se les concrecions i va acabar traçant un full de ruta en què la consulta centra ara tota l'atenció.\nDiscurs amb quatre eixos\nAnticipant-se a qui el critica per deixar descuidat el flanc social, Mas va estructurar el discurs en quatre blocs, tres dels quals abordaven les finances públiques, la crisi econòmica i social i la regeneració democràtica. A l'hemicicle, però, hi havia expectació per saber quins equilibris faria en referir-se al debat nacional. Mas va començar llançant un avís a Madrid. "Catalunya sent afecte per Espanya, se l'estima, però ja no confia en l'estat espanyol", va afirmar un cop repassada la cronologia de greuges que han conduït molts catalans a considerar impossible l'encaix de Catalunya dins l'Espanya constitucional d'avui.\nEl clam del carrer expressat en dues Diades consecutives, segons Mas, no hauria de ser obviat per un Estat gairebé sempre "tan perdonavides com ignorant" a l'hora de respondre a les reivindicacions catalanes. Aquest cop Rajoy "no té més remei que constatar que té un problema" i, per això, en lloc d'imitar el cop de porta al pacte fiscal de fa un any, ara s'ofereix a parlar. Mas va prometre aprofitar qualsevol "escletxa de diàleg", tot i que el va acotar a l'exercici del dret a decidir.\nLa pregunta clau, a parer seu, és si l'Estat avala que els catalans siguin consultats sobre el seu futur polític. "Si no s'accepta, aleshores què es pot negociar?", va interrogar-se retòricament. Encara que Rajoy oferís un millor finançament -com darrerament deixen caure dirigents del PP-, ja no es conformarà amb cap conversa que no giri al voltant de com consultar els catalans, perquè "les urnes són la solució, no el problema", va afegir.\n2014, l'any de la consulta\nPer contrarestar les paraules de la vicepresidenta espanyola, Soraya Sáenz de Santamaría, que va posar de relleu la "majoria silenciosa" que va quedar-se a casa aquest Onze de Setembre, Mas va situar la partida en el veredicte que surti de les urnes. Per tant, va advertir que "les minories no poden ni han d'obstaculitzar el camí que les majories han decidit emprendre". Això sí, cal fer les coses de manera que les minories no se sentin "expulsades". En tot cas, cal votar i, a partir d'aquí, construir junts el país.\nEls plans més immediats passen per celebrar la consulta el 2014, com van segellar Artur Mas i Oriol Junqueras. Si abans de la Diada Mas va generar rebombori situant en el 2016 unes hipotètiques eleccions plebiscitàries si l'Estat veta el referèndum, ahir no va explicitar cap data. Segueix decidit a utilitzar les plebiscitàries com a "últim recurs" legal, però no fixa terminis. Introduint un matís nou -sempre ha insistit que aquest cop vol esgotar el mandat-, va recordar: "La legislatura acaba el 2016, si no decideixo convocar eleccions anticipades". Una porta que no tanca del tot, com li reclamava ERC, que ahir es mostrava "satisfeta" pel compromís de Mas amb la consulta.\nLa tasca més imminent, d'aquí a finals d'any, serà consensuar la data concreta, la pregunta i el marc legal en què s'hauria de celebrar la cita de l'any que ve amb les urnes. Un triple acord que Mas voldria subscriure "fent pinya" amb totes les forces favorables al dret a decidir, inclòs el PSC. No va pronunciar-se, però, sobre el que es perfila com el gran debat dels pròxims mesos: com ha de ser la pregunta. Un debat en què Unió, a través de Josep A. Duran i Lleida, ha fixat ara posicions.\nDuran, segons publicava ahir La Vanguardia , mou fils a Madrid perquè ofereixin a Catalunya una tercera via, un nou estatus polític basat en pacte fiscal i control sobre les infraestructures, blindatge lingüístic i educatiu, presència catalana en organismes internacionals i reforma de la Constitució per incloure-hi el dret a decidir. Tot plegat en una consulta que no plantejaria l'opció de l'estat propi que defensen CDC i ERC. Fonts democristianes interpreten que l'ofensiva de Duran és un intent "desesperat" perquè Rajoy es mogui, abans no es trobi que l'onada independentista acaba sepultant l'actual statu quo .\nCap menció a la via de Duran\nMas no va fer referència a la tercera via de Duran, i així l'hi va retreure el PSC. Cap al·lusió directa a Duran, però sí missatges subliminars per desmarcar-se'n. El més evident: l'elogi a la Via Catalana "per reclamar la independència". La cadena humana, segons ell, no només va representar "una gran manifestació de dignitat" sinó que hi havia "el principal motor de canvi" del país. "Si una majoria del poble català desitja canviar l'estatus polític, en forma d'estat, és perquè vol seguir tenint país", va dir. Mas no vol deixar-se marcar ni el tempo ni l'orientació del procés cap a l'estat propi.


Pedrosa no aclareix el seu futur: “Tinc opcions, necessito temps”\nEl pilot diu que fa dos anys que va començar a meditar sobre què farà el 2019\n4 min. Montmeló 14/06/2018 21:33\n651x366 Dani Pedrosa no aclareix el seu futur: "No puc dir res" / FRANCESC MELCION Dani Pedrosa no aclareix el seu futur: "No puc dir res" / FRANCESC MELCION\nAhir tampoc va ser el dia. Com va passar amb Antoine Griezmann quan dimarts va dir que no anunciaria el seu futur, ahir Dani Pedrosa, a Montmeló, tot i haver anunciat que aclariria què farà a partir de l’any vinent en una roda de premsa, va començar dient que no, que encara no ho tenia del tot tancat i que no podia dir res. La convocatòria de la roda de premsa de Pedrosa va generar altes expectatives i la zona de premsa del motorhome de HRC va quedar petita per acollir la quantitat de periodistes, fotògrafs i càmeres que esperaven saber què farà el de Castellar l’any vinent. “Confiava poder dir alguna cosa aquí, era la meva intenció, però no estan les coses tan clares i necessito una mica més de temps per triar bé. Hi ha diverses opcions, són bones, i abans de prendre una decisió precipitada, prefereixo esperar”, va dir el pilot, somrient i relaxat. “Les coses no han evolucionat tan ràpid com m’esperava”, va avançar abans de dir que després d’aquesta cursa potser començava a tenir les coses més clares. Pedrosa no va descartar la retirada, però tampoc va posar-la clarament com una opció en què pensa.\nFa dies que Honda va comunicar que no seguiria amb ell per als pròxims dos anys, però ahir Pedrosa va assegurar que fa temps que medita què farà a partir del 2019, de fet, des que va renovar el contracte per dos anys més l’any 2017. “Fa dos anys que penso en això, són molts anys junts amb Honda i sempre està bé prendre una mica de perspectiva per mirar les coses. Fa dos anys les coses no eren tan clares com avui”, va dir el de Castellar. “Busques tenir emocions i reptes diferents, però fa dos anys era només una petita cosa que s’ha anat fent gran, ha evolucionat. Amb l’edat que tinc i al punt que estic de la meva carrera esportiva, crec que és el moment de fer noves coses”, va concloure.\nEl pilot va deixar clar que les opcions que té “són bones”, però no va revelar cap detall. “Ara el que em diu el cos és que he de prendre una bona decisió que m’entusiasmi i que em faci il·lusió”, va dir, i va reconèixer que la decisió que ha de prendre, ja amb totes les cartes sobre la taula, depèn de dos factors: del projecte que li presentin i d’una reflexió més personal sobre què vol fer d’ara en endavant. És el seu futur i, com ell va dir, és “una decisió important”. “La motivació, les ganes, la il·lusió que pugui tenir... la felicitat, en definitiva. Vull fer alguna cosa que m’ompli”: amb aquestes paraules va descriure Pedrosa com vol que sigui el seu futur.\nEls seus companys al pàdoc també van estar pendents de la roda de premsa. “Espero que segueixi, no sé què farà. Diu que té diverses opcions, la de seguir a MotoGP tenim tots clara quina és”, va dir Marc Márquez, parlant sobre la possibilitat que Pedrosa acabi pilotant una Yamaha a l’equip satèl·lit en el qual s’havia especulat que podria haver anat a parar Lorenzo. Per al mallorquí, de fet, el posat del català és un indicador: “Estava calmat i somrient. No crec que es retiri, suposo que seguirà. És un dels cinc millors pilots de la graella. Si no segueix, perdrem un gran campió”, va sentenciar Lorenzo, mentre Valentino Rossi, al seu costat, deia: “És un dels pilots més forts del Mundial. Estaré content si segueix, tant és la moto que piloti. Serà bo per a ell i per al campionat tenir el Dani amb nosaltres”.\nLorenzo, per la seva banda, va comentar el seu fitxatge per Honda. “Puc dir poc i he de dir poc, ja que em dec a Ducati. Però el futur promet brillant i estic molt content. Amb el Marc tenim una relació cordial, farem un equip molt fort”, va apuntar el mallorquí, que va reconèixer que Le Mans va ser el punt d’inflexió: allà va veure que s’havia de buscar la vida, com va acabar fent.


marfanta.com: La Policia Local deté l’autor de diferents destrosses en el mobiliari urbà de l’eixample de Tortosa\nLa Policia Local deté l’autor de diferents destrosses en el mobiliari urbà de l’eixample de Tortosa\nTORTOSA (Baix Ebre).- La Policia Local de Tortosa ha detingut un home acusat d’un delicte de danys per haver malmès diferents elements del mobiliari urbà a la ciutat. Els fets van passar dimarts, 3 de novembre, al voltant de les 22 hores, a la cruïlla dels carrers Sant Blai i Cervantes, en un moment en què les terrasses dels locals d’oci de la zona estaven força concorregudes. El detingut es va encarar amb alguns clients i va mostrar una actitud violenta, fins al punt que va agredir a una noia. També va arrencar un banc i el va llençar contra una tanca publicitària, que va patir importants desperfectes. Alertada la Policia Local, l’individu es va mostrar desafiant fins que els agents el van poder reduir. El detingut ha passat a disposició judicial. / Imatge Canal 21 Ebre


Oli d'oliva verge extra ecològic i alt en polifenols : TerraPau\nA terraPau creixen les oliveres al peu de la muntanya, en abancalaments centenaris. Quan arriba l'hora, recollim, de forma manual, les nostres olives. Ni abans ni després. I com si d'un tresor es tractara, tenim cura de cada oliva...\nSols així els arbres ens oferixen any rere any el millor oli terraPau. Un regal per als sentits. I a més, una excel·lent font de polifenols i vitamines per a la nostra salut i benestar.\nCompra el teu\nEls estudis científics ens diuen que l'oli d'oliva de qualitat és un producte summament beneficiós per a la salut. L'equilibri entre l'àcid oleic, altres greixos saturats i monoinsaturats i els polifenols ha de ser l'adequat.\nI així és l'oli d'oliva verge extra terraPau, com ho demostren les seues anàlisis químiques. Perquè s'ha tingut una cura extrema en tots els processos d'elaboració:\n• Olives mançanelles amb la maduració exacta per aconseguir unes proporcions molt estables de greixos.\n• molturació en fred el mateix dia de la collita per aconseguir el màxim nivell de polifenols, unes substàncies importantíssimes per a retardar l'envelliment ja que són uns poderosos antioxidants i que que es reconèixen en boca perquè li conferiexen eixe un punt amarg tan característic de l’oli fresc i jove;\n• de color groc-verdós que demostra la presència dels β-carotens precussors de la Vit. A\n• envasat en botella fosca per a conservar tota la seua quantitat de Vit. E.\nEn eixes condicions l'oli pot mantindre's estable fins que vinga la collita vinent.


Corbins | enciclopèdia.cat\nEl poble de Corbins\nEstà situat al sector septentrional de la comarca, en contacte amb la Noguera. Limita amb els municipis noguerencs d’Albesa (N) i Torrelameu (NE) i amb els segrianencs de la Portella (NW), Vilanova de la Barca (E), Alcoletge (SE), Lleida (SW), Torre-serona, Benavent de Segrià i Vilanova de Segrià (W). Es troba a la confluència de la Noguera Ribagorçana (en bona part límit NE del terme) amb el Segre (en part límit SE), estès damunt la plana al·luvial que voreja els dos rius i les terrasses més baixes de la depressió segrianenca.\nEl recorregut de 4 km de la Noguera Ribagorçana, des del seu pas pel terme de Corbins fins a l’aiguabarreig amb el Segre, és privilegiat pel que fa a la gran varietat de flora de ribera, pollancres i àlbers principalment, i abundosa fauna, com fotges, garses comunes, colobres de riu i cigonyes. L’espai és inclòs en el PEIN.\nEl poble i cap de municipi de Corbins és l’únic nucli de població agrupada del terme. Travessa el terme de SW a NE la carretera C-12 provinent de Lleida, que actualment passa a llevant del poble per evitar creuar el nucli urbà. Aquesta carretera enllaça, al SW del poble, amb la variant de l’A-2 (a la qual té accés) i, vers el NE, es dirigeix cap a Menàrguens i Balaguer; altres camins van a Torre-serona i a Benavent de Segrià. L’origen del nom de Corbins ha estat interpretat (igual com el del Riu Corb) com un hidrònim derivat de curvum , explicable pels meandres o ondulacions del curs del riu (de tota manera l’origen és llatí).\nLa població fou tradicionalment escassa (19 focs al segle XIV). A l’inici del segle XVIII tenia només 70 h, però experimentà un espectacular augment al llarg del segle, que continuà fins l’any 1860, en que es comptabilitzaren 1 151 h. Disminuí després fins el 1900 (959 h), es recuperà (1 105 h el 1930) i restà estacionària els darrers decennis del segle XX: 1 047 h el 1960, 1 067 h el 1970, 1 048 h el 1981 i 1 039 h el 1991. Després d’uns anys d’estabilització, es produí un notable increment de població: 1 082 h el 2001 i 1 311 h el 2005.\nL’economia és bàsicament agrària. Els conreus ocupen més de la meitat del territori, i el regadiu, que aprofita les aigües derivades de la Noguera Ribagorçana per mitjà de séquies procedents del canal de Pinyana i d’altres, representa gairebé el total d’aquests conreus. Predominen els arbres fruiters, especialment les pereres (que han augmentat l’extensió en els darrers anys del segle XX) i les pomeres. Altres conreus importants són els cereals, sobretot l’ordi. Les partides dedicades al conreu són les de la Mitja Horta, el Sot, l’Horta de Baix i de Dellà, a la ribera de la Noguera, i les de Quarts, les Arenes, Capçades i l’Alzinar, a la ribera del Segre. En els darrers anys ha augmentat força el nombre d’hectàrees de superfície forestal.\nEl bestiar complementa l’agricultura, tot i que en els darrers anys del segle XX ha anat disminuint, excepte la cria d’aviram i de bestiar porcí, que han tendit a créixer. A la Noguera Ribagorçana es fa bona pesca de bogues, barbs, carpes i truites.\nHi ha diverses cooperatives agrícoles dedicades a la venda d’adobs, insecticides i comercialitzar la fruita, entre les quals destaca la Cooperativa del Camp la Noguera. La migrada indústria present al terme està relacionada principalment amb l’agricultura i la construcció. El mercat setmanal és el dilluns.\nLa festa major gran de Corbins se celebra el 22 de maig en honor de Santa Quitèria, la patrona de la població. És un costum ben arrelat al poble que aquest dia, tantes noies com membres té l’ajuntament (més una en representació del jutge), acompanyades per una altra noia i portant al cap, sobre una base de fusta, un pastís de forma rectangular que s’anomena pa, vagin en comitiva des de l’ajuntament a l’església parroquial. Allà els pans són beneïts i es forma una processó que recorre els carrers del poble i torna a l’església, on se celebra una missa solemne. A la sortida es reparteixen els pans beneïts entre els assistents.\nDes del 1987 es fa la Festa de la Poma, la qual celebra el final de la campanya de la fruita, entre els mesos d’octubre i novembre, i dura dos dies. Les diferents colles del poble preparen les típiques cassoles per un dinar col·lectiu i posteriorment se celebra un concurs de pastissos i altres postres elaborades a base de poma. A més a més hi ha una mostra de productes. La primera setmana de febrer s’inicia la setmana cultural de la dona, organitzada per l’Associació de Dones de Corbins, que culmina amb la festa de Santa Àgueda (dinar de germanor).\nSituat a l’extrem d’un esperó damunt la confluència de la Noguera Ribagorçana i el Segre, a 1 km de Corbins, dominant les terrasses més baixes de la depressió, s’alça el monument funerari del Tossal dels Moros. Hom opina que l’edifici formava part d’una necròpoli avui destruïda. Als seus peus s’alçava una vil·la romana els propietaris de la qual foren probablement els qui construïren el monument per a utilitzar-lo com a mausoleu. Aquest monument fou excavat al principi de segle i ja aleshores era molt malmès. Però, malgrat que les restes que s’han conservat no permeten imaginar-ne amb detall l’aspecte original, sí que es pot parlar d’un sepulcre format per una cambra rectangular, orientada E-W, que devia ser reservada al culte funerari, i de quatre departaments subterranis que conformarien el recinte sepulcral pròpiament dit. Ambdós recintes devien ser coberts amb volta de canó, com fa suposar l’arrencament que en resta en el mur més ben conservat de l’estança superior, i també part de les voltes de maó que s’observen en els departaments subterranis; com és usual en aquest tipus de construccions romanes, l’estructura es devia cobrir amb teulat de dos vessants. En les excavacions de l’any 1900 restaven encara fragments del revestiment de les voltes, que estaven estucades i pintades, i es pogueren recuperar algunes peces de marbre blanc vinçat de negre i jaspi que revestien els murs i els sòls. Tot plegat parla de la sumptuositat original del monument, i fa pensar en la prosperitat d’una vil·la que era situada en un terreny immillorable pel que fa a l’explotació agrària. A causa del pillatge, ni en les excavacions del 1900, ni en la neteja efectuada al final de al dècada de 1980, no es pogueren recuperar materials suficients per a datar-lo. Per aquest motiu la datació es féu amb relació a mausoleus de tipologia semblant, que solen correspondre al segle II dC.\nLa zona excavada de la vil·la romana de Corbins correspon a una de les instal·lacions de la part rústica de la vil·la. Es tracta d’una àmplia nau rectangular les parets de la qual eren fetes amb carreus de pedra sorrenca. La gran capa de cendra i troncs cremats fa pensar que aquest sector fou destruït per un incendi. Posteriorment es compartimentà en quatre dependències bastant regulars. Es trobaren sis ofrenes formades per set urnes que cal relacionar amb el procés de construcció de l’edifici; a l’interior s’havien dipositat ous de gallina i en algun cas restes òssies de petits ocells.\nHom ha datat el jaciment arqueològic anomenat lo Secà del Colo a partir de materials que suggereixen una utilització inicial en l’Alt Imperi i un abandonament que se situaria al segle IV, encara que sense precisió total. S'ha documentat la planta gairebé completa d’una instal·lació industrial de premsatge d’olives i decantació de l’oli per a depurar-lo, formada per un recinte on es feia el premsatge i un dipòsit on s’efectuava la decantació.\nEn aquest municipi també s’han documentat jaciments de l’edat del bronze i l’ibèric de lo Tossal de les Cases. Aquest darrer fou utilitzat posteriorment (a l’edat mitjana i en època moderna).\nL’esmentat sepulcre romà del Tossal dels Moros sembla confirmar el topònim llatí del poblat, que degué ser destruït en la invasió àrab (719). Sota la dominació almoràvit el castell de Corbins fou un bastió avançat en la defensa de Lleida, conquerit el 1117 per Ramon Berenguer III. En el Cartoral de Gardeny s’esmenta un conveni del 5 de juny de 1118 pel qual el comte barceloní encomana el castell de Corbins al cavaller Arnau Berenguer d’Anglesola, igual com el d’Alcoletge.\nLa rivalitat entre el monarca aragonès Alfons el Bataller i el comte de Barcelona per la conquesta de Lleida als sarraïns féu que Ramon Berenguer establís un conveni amb el valí almoràvit Ibn Hila¯l que motivà un encontre amb el monarca aragonès. Aquest encontre ha estat confós per algun autor amb la batalla de Corbins, que tingué lloc el 1126 entre cristians i musulmans; aquests, esperonats per l’esmentada rivalitat, derrotaren els catalans i aconseguiren de recuperar el poderós castell sobre la Noguera Ribagorçana, ensems que amenaçaven el d’Albesa. La fortalesa no tornà a mans cristianes fins a l’expedició definitiva de 1145-47, duta a terme pel comte Ermengol VI d’Urgell en les terres del Segrià.\nMiret i Sans afirma que la creació de la comanda templera de Corbins fou anterior a la darrera conquesta del lloc, i fou una concessió feta per Ramon Berenguer IV el 1143 a favor de l’orde del Temple, en la qual, a més dels castells de Barberà, Xalamera i Remolins, atorgava el castell de Corbins, quan aquest fos conquerit. El recobrament degué ser entre el 1143 i el 1150, car vers l’octubre d’aquest any el comte d’Urgell concedí als templers una presa d’aigua prop d’Albesa “per a regar les terres de Corbins”. Els frares no tardaren a establir la comanda amb efectivitat i el 1167 n'era el comanador Bernat Sagrua; el 1173 hi figura Bernat de Tena i el 1181 Arnau de Sardana, que fou autoritzat a construir uns molins al terme de Corbins (la cambra templera tingué també els termes de Torrelameu i de Vilanova de la Barca). Un d’aquests molins degué ser el de Picabaix, encara existent, vora el barranc de Picabaix, que separa el terme de Corbins del de Lleida; formava també part del terme l’agrupament dit les Cases de Corbins, despoblat des del segle XVIII.\nEls Anglesola mantingueren alguns drets inicialment sobre Corbins (així el 1179 Arnau d’Anglesola i Ermessenda definien a favor del Temple tot el que posseïen al castell de Corbins). En els anys 1202-12 es realitzaren diverses donacions i permutes amb altres llocs veïns. La població, dita aleshores Vilanova de Corbins per diferenciar-la de la fortalesa àrab, obtingué el privilegi de celebrar mercat el dimecres. L’Església de Lleida tingué alguns litigis amb els templers per la jurisdicció del lloc; Ramon Berenguer IV havia donat al bisbe Guillem Pere de Lleida les mesquites del terme de Corbins i la del castell fou erigida en parròquia dedicada a Sant Jaume. El 1272 hi hagué una concòrdia amb la comanda de Gardeny i el bisbe de Lleida sobre aquesta església, ja que Guillem de Montcada l’havia concedida als frares de Gardeny amb la condició que el capellà fos presentat pel bisbe de Lleida, que retenia, a més, una pensió anual de 30 lliures.\nSegons la Crònica de Jaume I, el 1275 es reuniren al castell de Corbins el futur Pere II, Ramon de Cardona, els comtes d’Empúries i de Pallars i altres cavallers. A l’extinció de l’orde dels templers, la comanda de Corbins passà als hospitalers (1317), dins el Gran Priorat de Catalunya, que mantingueren la comanda i dominaren el lloc fins a la fi de l’Antic Règim.\nLes tropes partidàries del comte d’Urgell després del Compromís de Casp intentaren d’atacar Lleida (juny del 1413) partint d’Albesa i s’apoderaren de Corbins i dels molins de Picabaix. Foren freqüents els problemes amb Lleida a causa dels regadius, que perduraren fins a la concòrdia entre la comanda hospitalera i la paeria de Lleida (1448) per la peixera de Fontanet. Sovint el blat de Corbins i la farina de Picabaix havien anat a la bladeria i a la fleca de la ciutat per compensar els drets a l’aigua. Al segle XV Corbins tenia, a més del mercat, una fira que era (amb les de Lleida, Alguaire i Almenar) de les més visitades del Segrià (ja el 1481 se celebrava per Santa Llúcia, el 13 de desembre). Corbins tingué comanadors propis fins el 1501, i al segle XVI els seus béns foren assignats a una de les quatre cambres del Gran Priorat de Catalunya.\nEn la lluita contra el bandolerisme, Corbins contribuí amb vassalls propis el 1590, i el 1597, la comanda i la paeria tornaren a pledejar per les reparacions a la peixera de Fontanet. El 1627 hi hagué un procés de bruixeria segons el qual algunes bruixes es reunien en un erm vora les Cases de Corbins.\nJa al segle XVIII restà arruïnat l’antic castell, i els seus soterranis foren utilitzats des de llavors com a presó. Corbins visqué dramàticament la guerra del Francès, i els seus sometents contribuïren en la lluita fins el 1809. En les lluites posteriors el municipi tingué un caràcter liberal i fou incorporat a Lleida.


2n cicle CEIP ES PIL·LARÍ: de maig 2018\nEtiquetes de comentaris: CANÇÓ, INSTRUMENTS, MÚSICA, TERCER\nPublicat per MARIAJO a 11:29 Cap comentari:\nCom sabeu, a 3r estam preparant un dia de sortida pel poble, per tirar a les bústies fulletons amb consells antimosquits.\nHem analitzat les diferents rutes que varem pensar...\nI hem decidit que la ruta més ràpida i efectiva és anar en parelles:\nSom 13 parelles, i tenim 2 mestres. Ara necessitam 11 familiars voluntaris que ens acompanyin dilluns 4, a les 11h , per fer la nostra sortida a les bústies.\nCada familiar acompanyareu a una parella per 1/2 carrers del poble a tirar els fulletons amb consells antimosquits que amb tanta il·lusió hem preparat.\nJa tenim alguns voluntaris. Podeu pujar demà a apuntar-vos!\nPublicat per MARIAJO a 17:26 1 comentari:\nPublicat per MARIAJO a 9:38 1 comentari:\nPublicat per MARIAJO a 11:09 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: AMB FAMÍLIES, MOMENTS\nAhir n'Auba ens va explicar per què el mirall reflexa les imatges al revés. Molt interessant! Us deixam el video:\nPublicat per MARIAJO a 10:44 2 comentaris:\nLa setmana passada en Sebas ens comentava el seu intent fallit de fer encendre una bombeta amb una patata.\nActualment a la classe tenim el ciruit, amb la patata, el coure i els imants.\nVolem comprovar variables i demostrar si això de la patata que fa electricitat és veritat o una llegenda urbana. Si ho conseguim esbrinar us direm coses...\nMentrestant na Neus va seguir experimentant amb electricitat i ens va ensenyar quins materials són conductors i quins no.\nLi acompanyava el seu pare, Toni.\nPublicat per MARIAJO a 19:47 Cap comentari:\nPublicat per MARIAJO a 18:53 Cap comentari:\nMaig, el mes de les flors, fa els anys la nostra floreta Sofia. Muacs!!!\nPublicat per MARIAJO a 17:20 Cap comentari:\nL’artista gràfic Dennis Oppenheim va demanar al seu fill que li fes un dibuix a l’esquena i aquest, a partir de la percepció tàctil que va experimentar, va intentar traslladar el mateix dibuix sobre un paper.\nEls nins de 3r i 4rt avui ens hem acostat a aquesta forma diferent de mirar i de sentir.\nEl nostre cos, per un moment, és el llenç o el motlle del treball artístic.\nHem aprofitat el bon temps i bon rotllo per fer més jocs junts,\nPublicat per MARIAJO a 20:42 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: ART, MOMENTS, QUART, TERCER\nHi ha moments vicuts a l'aula que, ni amb fotos, ni amb videos es poden contar amb exactitud.\nEl dia que en Sebas va fer l'experiment, els nins i nines de 3r vareu crear un clima fantàstic, d'aprenentatge, de participació, d'experimentació, de diversió...\nJa ho he dit moltes vegades, els experiments ens estan obrint la ment!\nAquí us deix un trosset d'aquell dia.\nHe hagut de tallar les vostres MEMORABLES aportacions, en les quals explicavau les vostres hipòtesis. Però és que si les deixava, ens quedava un video de 23 minuts!\nEnhorabona nins i nines, pel vostre interés i esforç.\nPublicat per MARIAJO a 21:07 1 comentari:\nA partir de l’estudi del Coliseu, i la vida a l’antiga Roma, hem sentit la curiositat per sabre si els nostres noms ja existien entre els romans. Hem investigat l’origen d’aquesta paraula que tant ens defineix. Entre tots els nins de la classe varem ver un registre dels nostres noms a l’ordinador.\nDesprés cada un varem fer una representació dels resultats:\nPublicat per MARIAJO a 20:44 1 comentari:\nQuè bé es viu a l'escola!\nQualsevol espai és bo per llegir i nosaltres sóm experts en explorar-los tots\nPublicat per MARIAJO a 16:41 Cap comentari:\nAhir els nins de 4t vàrem aprendre on hem de tirar cada objecte per reciclar correctament. Vàrem fet un concurs i cada grup vàrem elegir dos representants.\nAquí hi ha les fotos!!\nEl concurs consistía en posar cada imatge en la columna adequada. Hi havia els contenidors de: paper, plàstic, vidre, orgànic i altres (aquest representava als contenidors de: piles, oli i roba).\nEls representants varen ser: en Lluís, na Nerea, na Victòria, na Aitana Vanesa, na Laia, n'Andrés, na Carla, n'Alícia, na Saray, na Lys, en Blai i na Davinia.\nEls guanyadors varen ser el grup 6: en Blai, na Davinia, en Carlos Mont. i n'Aitor. Varen guanyar un diploma i un tros de coca.\nEns va agradar molt !!!!!\nAquestes són les activitats d'aquesta setmana als ordinadors.ÀNIM\n- PROBLEMES 1\n- PROBLEMES 2\n- DIVIDIR (FACIL)\nAvui hem fet una estona d’art ja de divendres varen tenir un imprevist.\nEns hem intentat posar en contacte amb el nostre cos.\nPrimer hem observat el temps que fa al carrer, ho hem representat.\nDesprés hem observat quin temps fa dins nostre. Hem pensat quin colors, formes, moviments, dibuixos... podrien representar aquest “paissatge interior”.\nI hem representat aquest paissatge i li hem posat títol:\nPublicat per MARIAJO a 13:56 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: ART, TERCER, TUTORIA


Ja està ací l’agenda cultural del mes d’abril, una agenda que ve carregada d’actes i activitats per a totes les edats. Els més xicotets podran gaudir de diverses activitats i jocs com una gimcana a partir de 7 anys el dijous 9 de 17 a 20 hores que tindrà eixida des de la Biblioteca de l’Edifici Cultural Vinyes. L’endemà, el divendres 10, podran participar en ‘La plaça de l’esport’, que tindrà lloc en la plaça Jaume I de 17:30 a 20:30 hores i on els xiquets es trobaran diverses activitats com jocs de raqueta, speed ball, hoquei multiporteria, mini golf, futbol 2 contra 2 entre altres jocs.\nUns dies més tard, durant el cap de setmana del 17 al 19, els joves podran realitzar una acampada en la biblioteca en la qual podran viure l’experiència de conèixer com és una nit en una tenda lluny de casa. El divendres 24, els xiquets que ja comencen a tenir curiositat per la cuina podran demostrar les seues capacitats culinàries amb el Taller ‘Cuinem pizzes’ a partir de les 18 hores en la Biblioteca Municipal de l’Edifici Cultural Vinyes.\nEl dissabte 18 el Grup de Danses i Rondalles visitarà a les persones més longeves del municipi per a oferir-los el tradicional ‘Cant als Majors’, que començarà a les 16:30 hores des de la plaça de l’Ajuntament. L’endemà, el diumenge 19 tindrà lloc la típica Romeria al monestir de Sant Esperit, des de les 7:30 hores amb inici a la plaça de l’Església.\nEl dissabte 24 tindrà lloc a les 18 hores en l’Edifici Cultural Vinyes la presentació del llibre ‘Bajo la misma sombrilla’, a càrrec de Cristina Tamarit sobre com afronta una dona divorciada amb quatre fills la vida en ser-li diagnosticat un càncer de gola. El llibre està basat en fets reals.\nI finalment, el diumenge 26, de 12 a 20:30 hores en l’Edifici Cultural Vinyes, es realitzarà una masterclass de balls de baxata i salsa per a aquella gent de nivell principiant que vullga provar el ball com una nova forma d’entreteniment.


Patró de teixir sense drap de pastanaga – Asigoy\nHome patrons de teixir Patró de teixir sense drap de pastanaga\nPatró de teixir sense drap de pastanaga\nby adminon novembre 24, 2021 novembre 24, 2021 Leave a Comment on Patró de teixir sense drap de pastanaga\nAquestes simpàtiques pastanagues són perfectes per netejar els embolics! Per tant, són ideals per a persones que netegen o treballen a la cuina! De fet, podeu teixir aquestes pastanagues en raïms per obtenir més eficiència! El cos d’aquesta pastanaga es teixeix amb un simple punt lliga per crear una forma simplificada increïble. Les capritxoses capses de pastanaga es creen llançant punts de sutura i tornant-les a treure durant tota la fila de llançament, per obtenir un serrell vegetal divertit. Tant si decidiu fer de la vostra pastanaga un taronja clàssic o un violeta vibrant, aquest drap de pastanaga és impressionant i fantàstic en qualsevol color! L’enllaç per al patró gratuït es proporciona a sota de la foto. Feliç teixir.\nTambé us pot agradar: Cove Dishcloth Free Knitting Pattern Fes un cop d’ull a l’enllaç següent per obtenir un patró gratuït…\nDrap de pastanaga\nPrevious ArticleClàusules ineficaces en el contracte de lloguer i motius de reducció de lloguer\nNext ArticleAquesta casa amb terrassa victoriana s’obre a la natura a la platja de Bondi d’Austràlia\nPatró de punt lliure Grand Cardi Cardi


La Pedra Filosofal: ETA\nAvui ha començat l'alto al foc. Suposo que ja ho deveu saber, a aquestes alçades no es parla de res més. Des que el dimecres es va anunciar, no han deixat de bombardejar-nos amb ETA i la treva definitiva...\nAhir sentia com en Xavier Bosch entrevistava a l'Aberto Fernández-Díaz. El dia 21 de novembre de 2000, el dia que ETA va assassinar l'Ernest Lluch, l'Alberto Fernández-Díaz es va pensar que anaven per ell. No va ser així. El cas és que el Xavier Bosch li preguntava al Fernández-Díaz com se sentia, a nivell personal, com el feia sentir l'anunci d'alto al foc de la banda terrorista, donat que ell n'era un dels possibles objectius; doncs bé, la seva resposta va ser que seria molt egoïsta parlar a nivell personal, perquè després de la treva d'ETA del 98 van assassinar a molts dels seus companys de partit, i els va anar anomenant...\nJo recordo molt el 21 de novembre de 2000, va ser el dia que la meva germana va fer 30 anys i li vam preparar una festa sorpresa. Va ser molt divertit, com totes les festes sorpresa... ella no s'esperava res i va fer una cara espectacular quan va entrar a casa seva i va veure a tota la gent que ens hi haviem aplegat... després, vaig pujar cap a casa meva (ma germana i jo som veïnes) i me'n vaig anar a dormir. Al cap de no massa estona, em va trucar la meva sogra i em va dir: "Han matat a l'Ernest Lluch". Jo no era capaç d'entendre realment el què m'estava dient, creia que era una mena de broma de mal gust, però no ho era, no. Acte seguit vaig trucar a ma mare. Ella estava al llit, també a punt d'adormir-se, i no entenia tampoc el que jo li deia: "Mare, mare! Han matat a l'Ernest!!". Després de parlar amb ella uns minuts vaig anar a posar la tele, i allà estava, els de la ETA havien assassinat a l'Ernest al pàrquing de casa seva... Una de les primeres entrevistes que vaig veure aquella nit va ser la que li van fer a l'Alberto Fernández-Díaz, que resulta que era quasi veí de l'Ernest. En aquells moments ell estava com en estat de xoc perquè s'havia pensat que el volien matar a ell i no parava de repetir-ho. Jo no volia saber què li havia passat a l'Alberto Fernández-Díaz, volia saber si era real que havien matat a l'Ernest, o si era un somni estrany...\nBé, el cas és que ahir, quan sentia l'entrevista del Xavier Bosch al Fernández-Díaz i vaig veure que encara seguia amb la mateixa cançoneta de que es pensava que aquell dia anaven a per ell, i que després encara havien matat a molts dels seus companys de partit... en fi, em van saltar les llàgrimes... COM ÉS POSSIBLE QUE AQUESTA GENT EL PP NO SIGUIN CAPAÇOS DE VEURE QUE HI HA MOLTES ALTRES VÍCTIMES DEL TERRORISME??? No va ser capaç de recordar, ja no només a l'Ernest, que era del PSOE, i per tant suposo que deuria ser un empestat, sinó que tampoc va ser capaç de recordar al guàrdia urbà de Barcelona assassinat pels mateixos que van matar l'Ernest quan els va anar a ajudar amb el cotxe, que semblava que el tenien avariat, ni a l'últim assiassinat de Catalunya, el mosso Santos Santamaria... no, l'Alberto Fernández-Díaz, tan sols es va recordar dels seus companys de partit, perquè ell no n'és d'egoïsta.\nho diu la Trena a les 9:00 p. m. a crítica, política\nEl PP fa fàstic i ETA també, uns ja pleguen esperem que els altres segueixin l'exemple i també pleguin.\n25 de març de 2006 a les 20:27:00 CET\nsiMF ha dit...\nEEEI! No sabia que tinguessis blog!! Això s'avisaaa!\nJa estàs afegida.\nRespecte al tema d'ETA, doncs ja veurem com avança tot, ja veurem quines repercussions té per a l'independentisme català.\n26 de març de 2006 a les 1:43:00 CET\nQuin blog més complert!!!\nestàs feta una artista...millor poc i real q molt i mal posat.\nAquest tema és com molts..hem d esperar, no podem fer res més per desgràcia. Ja m agradaria q demostréssin es seu desitg d independència d una altra forma, sense armes, sense morts... d una forma intel.ligent, calculada..\nEs pot compara amb un joc d escacs, cada jugada només mous una peça, però ho has d fer amb molta cura, ja q cada moviment q fas tu és una alternativa q pot aconseguir es teu adversari. Amb petites passes calculades arribes a guanyar es joc.\n26 de març de 2006 a les 23:33:00 CEST\nD'ençà que ETA no mata a Catalunya que per a mi ja m'és igual. Que'ls espanyols i es bascos es resolguin els seus problemes, però nosaltres no hi tenim res a veure, que'ns deixin en pau.\n29 de març de 2006 a les 15:36:00 CEST\nleodyn ha dit...\nHola! M'he estat llegint algunes coses del teu blog i està molt bé.\nQuant a aquest últim, relament hi ha gent que no sap veure més enllà de dues passes al seu voltant... es pensen que tot va per ells i, en aquest cas, ho intenten aprofitar per als seus interessos...\n2 d’abril de 2006 a les 0:22:00 CEST\nLes meves peripècies


Associació Dret a Morir Dignament . – laveujovetv.cat\n31 maig 2016 Leave a Comment Written by Artur\nEl Museu de la Vida Rural de l’Espluga de Francolí presentarà el proper divendres 3 de juny a les set de la tarda l’Associació Dret a Morir Dignament .\nS’encarregarà d’acostar al públic assistent aquesta entitat la voluntària de l’associació Marta Allué, que farà una xerrada sobre el Document de Voluntats Anticipades.\nL’Associació Dret a Morir Dignament, que va ser fundada l’any 1984 a Madrid i és una entitat sense ànim de lucre, té com a objectius promoure el dret de tota persona a disposar del seu cos i de la seva vida i a escollir lliurement i legal el moment i els mitjans per finalitzar-la. Així mateix, defensa el dret dels malalts a morir de manera digna i sense patiment. Les eines que fa servir per defensar aquests drets són la lluita per aconseguir la despenalització de l’eutanàsia activa i voluntària i el suïcidi assistit.\nL’associació defensa el dret dels malalts a estar informats sobre el seu diagnòstic, pronòstic, i teràpies, i a prendre decisions sobre el seu tractament, inclús el dret a rebutjar-lo, i a disposar dels mitjans per evitar-los patiments innecessaris. Tots aquests paràmetres els recullen els signants en el Document de Voluntats Anticipades o Testament Vital, on estipulen les seves intencions en el cas que no es puguin valdre per ells mateixos o puguin manifestar-les lliurement.\nMarta Allué és doctora en Antropologia Social i Cultural i escriptora. Col·labora en diferents universitats i institucions tot participant en projectes i cursos relacionats amb els drets dels malalts, la diversitat funcional i amb el morir i la mort. Ha escrit sobre pacients, hospitals, supervivència… Entre els llibres que ha escrit, sola o amb altres autors, hi trobem Amores lejanos. Historias de parejas transnacionales, El paciente inquieto, La piel curtida, i Perder la piel, sobre la seva pròpia experiència.\nActualitat Local-Comarcal, Cultura, Entitats, General, l'Espluga de Francolí, Municipis de la Conca, Museu Vida Rural, slider, Stories\ncultura, internet, Museu de la Vida Rural, musica, oci\nEls Pastorets de l’Espluga done... — El grup Tratea Teatre del Casal de l’Espluga ha donat per tancada la temporada d’Els Pastorets de l’Espluga amb l’habitual donatiu de part dels beneficis a la lluita contra el càncer i a presos i exiliats polítics. Coincidint amb el balanç de temporada, l’entitat ha fet efectiva l’entrega d’una aportació econòmica de 600 euros, la [...]\nLes fàbriques de somnis — El cinema ha tingut molts tractaments en els mitjans de difusió. Se li han analitzat tots el angles i punts de vistes. En la difusió hi han col·laborat la radio els diaris i la televisió amb els fets més rellevants del cinema. S’han radiografiat als crítics anant des la mordacitat fins els elogis. També s’han [...]\n#FIRASARRAL18 — Entregats els premis del concurs d’intagram. El guanyador del primer premi ha estat Josep Amill Fontanals. Aquest divendres al vespre la sala de plens de l’Ajuntament de Sarral acollia l’acte d’entrega de premis del Concurs d’Instagram #ﬁrasarral18, un certamen que es va instaurar el 2015 per la Fira, i que en aquesta nova edició, ha [...]\nAplec de l’Ermita dels Sants Metges.


06 Des 2013 - 03:01 AM\nEls nens i les nenes del parvulari ( p-3, p-4 i p-5) hem anat a veure l�exposici� de fotografia del Chema Madoz, al Tecla Sala. (1537 Lectures)\nDimecres 17 d'octubre vam assistir a la presentaci� de La lliga dels llibres. Es tracta d'una activitat que vol fomentar el gust per la lectura en els alumnes d'educaci� prim�ria. Est� promogut per l'Ajuntament de l'Hospitalet. Enguany, quan la lliga dels llibres arriba a la seva XIII ena edici�, han participat 25 grups d'alumnes de 5� de la nostra ciutat. (1945 Lectures)\nFragment de la revista escolar del Ceip Busquets i Punset. (1857 Lectures)


L’associació ECAD, entitat sense ànim de lucre, neix l’any 2013 amb la voluntat d’oferir tot un seguit de cursos d’introducció o d’especialització sempre en l’àmbit de la veu, la llengua, la interpretació, el cos, el doblatge, el cinema, l’animació, la comunicació oral… de la mà de professionals especialitzats i amb una llarga experiència en el seu àmbit.\nLes activitats de l’associació s’adrecen a tota mena de professionals i molt especialment al col·lectiu de formadors que es dediquen a l’ensenyament infantil, primari i secundari.\nL’Associació Ecad ha estat inclosa al Cens d’entitats de foment de la llengua catalana.\nPodeu posar-vos en contacte amb nosaltres a l’adreça associacio@ecad.cat\nCliqueu sobre cada nom per accedir al currículum.\nCliqueu aquí per descarregar-vos un PDF amb tota la informació o cliqueu sobre el títol del curs per accedir a la informació.


Excursions I Caminades Pel Vallès de Robert, Pere 978-84-9791-430-7\nAutor/a: Robert, Pere\nLa present guia és de tot el Vallès, dividit administrativament en Occidental i Oriental. Abraça, per tant, l'entorn sencer de la depressió o falla del Vallès. Els 40 itineraris es... Más información\n978-84-9791-430-7 / Cossetània Edicions\nXavier Losantos, professional ara jubilat, nascut el 1940, era un afeccionat a la nàutica, fins que fa una desena d'anys va tastar el verí de la muntanya, que el va enamorar. Com diuen els seus companys, molt més veterans i experts que ell en aquests afers, és un convers. I com tots els conversos, practica molt intensament la seva nova fe. Pere Robert, nascut el 1941, ha treballat en l'ensenyament com a catedràtic de llengua catalana i com a professor de la Universitat Central de Quito. Soci del Club Muntanyenc Sant Cugat. Ha col·laborat en llibres de text i ha publicat una Antologia poètica d'Ausiàs Marc, amb versió al català actual. Manté una web, Camins, d'itineraris muntanyencs. Raimon Rovira. Membre del Centre Excursionista de Catalunya. Camina poc o molt des de 1940. Coneix força bé les muntanyes del país i tot el Pirineu. També ha fet cims i travesses als Alps i un tresc a l'Himàlaia. Pensa que la muntanya i la seva feina d'assessor lingüístic no admeten jubilació.\nMás títulos de Robert, Pere\nEl paradis del Montseny. Les fonts de Viladrau. 12 rutes per descobrir-les\n_El Priorat. 19 excursions per valls i muntanyes\nRovira Sola, Raimon / Martin Celma, angels\n_Tines a les Valls del Montcau. Patrimoni unic a Catalunya\nEl Canal d'Urgell. 15 excursions a peu i en BTT. Noguera á Urgell á Pla d'Urgell á Garrigues á Segria\nCosta, Toni / Farre, Josep Maria / Segura, Joan Ramon / Serra, Ramon / Sole, Agusti\nExcursions pels arbres singulars del Valles Occidental


Posicionament als cercadors Cardedeu - La Quadra\nPosicionament als cercadors Cardedeu\nLa Quadra és un estudi de disseny especialitzat en Posicionament als cercadors. L’objectiu principal dels serveis de Posicionament als cercadors és obtenir un increment de peticions d’informació augmentant així la cartera de possibles clients Al llarg de molts anys ja hem desenvolupat projectes de Posicionament als cercadors per empreses d’arreu de l’estat en poblacions com Cardedeu.\nLa Quadra els ofereix serveis de Posicionament als cercadors Cardedeu per treure’n profit de la seva pàgina web, però no volem que “existeixis”, volem que obtingui peticions d’informació i contactes vàlids. La tasca comercial no desapareix amb una web i tampoc si aquesta té un servei de posicionament web, però si que l’ajuda a obtenir nous contactes.\nSi estàs cercant Posicionament als cercadors Cardedeu, sàpiga que ja hem dut a terme aquestes tasques amb d’altres clients i segurament també el podrem ajudar. L’animem a que ens contacti amb nosaltres per poder valorar el seu cas i assessorar-lo per tal de que obtingui els millors resultats possibles.


Incentivant nous emprenedors! - ADRINOC\nData 17/02/2017 17/02/2017 adrinocPublicat a Notícies\nUn any més participem al Fòrum de joves emprenedors en l’àmbit rural donant a conèixer els ajuts Leader.\nDimecres, 22 de febrer, tindrà lloc a l’IES La Garrotxa d’Olot la cinquena edició d’aquesta iniciativa que forma part de l’Aula Permanent de Formació Agropecuària Josep Xifra. El Fòrum vol ser un punt de trobada entre alumnes i emprenedors. L’objectiu és que els participants puguin conèixer i aprendre de primera mà d’experiències d’èxit desenvolupades per joves emprenedors i/o empresaris.\nPer part d’ADRINOC, el gerent Jordi Terrades explicarà als assistents el funcionament del ajuts Leader per a emprenedors i empreses dels territoris rurals.\nUs animem a participar-hi! Pots trobar el programa de la jornada aquí.


Wembley s’il·lumina de blaugrana\nL’estadi londinenc celebra el seu desè aniversari després de la reobertura amb els colors dels 160 equips que han disputat un partit en aquest escenari durant aquest temps, on el FC Barcelona hi és present en la final de la Champions guanyada el 2011\nWembley sempre serà un estadi talismà i de bon record per al FC Barcelona. Sobretot, perquè en aquest imponent escenari el Barça va conquerir per primera vegada a la seva història la Copa d’Europa. Va ser la temporada 1992, i precisament enguany se celebren els 25 anys d’una fita històrica que va canviar el rumb barcelonista en una època daurada plena de títols. Aquest estadi també va ser l’escenari de la quarta Lliga de Campions del FC Barcelona el 2011.\nAmb tot, aquest divendres Wembley compleix el seu desè aniversari després de la reobertura del 2007 després d’una gran remodelació. L’estadi ho ha volgut celebrar il·luminant-se durant la setmana prèvia amb els colors dels 160 equips que hi han disputat almenys un partit durant aquest període de temps. I el FC Barcelona, evidentment, no hi ha faltat, perquè la final del 2011 davant el Manchester United va ser antològica. Una final en què el Barça va aixecar al cel de Wembley la seva quarta Copa d’Europa de la història fent un futbol únic i inigualable. Els colors blaugrana han estat protagonistes d’una encesa per a la història.


L'institut participa al 3r Concurs Materalia - Canal 10 Empordà\nL'institut participa al 3r Concurs Materalia\nL'Institut El Pedró de l'Escala ha participat de nou al concurs Trencadís convocat per l'empresa Materàlia. En aquesta tercera edició els escalencs no han pogut guanyar cap dels guardons, que s'han emportat l’Escola d'Art i Superior de Disseny d'Olot i els instituts de Vilablareix i Celrà.\nEls instituts Illa de Rodes de Roses, el Cendrassos de Figueres i l’INS El Pedró de l’Escala són els tres centres educatius de l'Alt Empordà que han participat en una nova edició del concurs Materàlia de trencadís, la tècnica de construcció utilitzada per Antoni Gaudí durant el modernisme. Hi han participat també escoles del Baix Empordà, el Gironès i la Garrotxa.Els centres que han concursat en aquesta tercera edició des de l’octubre han estat treballant en els seus projectes.\nEnguany, l’Escola d'Art i Superior de Disseny d'Olot ha presentat la proposta guanyadora , l’Institut de Vilablareix ha estat el més creatiu i el de Celrà ha assolit la millor tècnica.Els 200 joves dels 8 centres participants han hagut de revestir una columna de formigó de 2 metres d'alçada per un d'amplada.Els alumnes han defensat a Canet de la Tallada la seva obra davant del jurat i un centenar d’assistents, entre els quals Josep Polanco, director dels Serveis Territorials del Departament d'Empresa i Coneixement de la Generalitat a Girona; Jaume Fontdevila, vicepresident del Consell Comarcal del Baix Empordà i i Toni Sandoval, tinent d’alcalde de la Tallada d’Empordà.\nEl jurat que ha valorat les obres presentades ha estat format per l’artista Anna Agustí Hontangas, l’arquitecte tècnic Gaietà Bigarós, i els escultors Enric Pladevall,Carla Bossi i Francesc Fusté.\nEn l’entrega dels guardons, el gerent de Materalia, Albert Ferrer, ha explicat que amb aquests projectes es busca “donar una eina als professors per desenvolupar habilitats dels alumnes com són el treball en equip, l’organització de la feina, la creativitat i aprendre a superar les dificultats amb les que es troben”.\nLa representació escalenca parlava del projecte presentat.Tot i que sembla una feina fàcil, assumien que realment costa molt més de l'esperat.\nTan els guanyadors com la resta de participants han rebut els trofeus corresponents, deixant de banda els premis en forma de dotació econòmica, que es lliuraran directament als centres educatius perquè els destinin a la promoció d’activitats didàctiques.Pel que fa a les columnes de formigó, quedaran exposades durant un temps a les instal·lacions de Materalia i, més endavant, decoraran un espai dels centres educatius o bé es col·locaran en algun punt del municipi al qual pertany l’institut.\nNoms propis a la cartellera


12a mostra Eureka de treballs de recerca Mataró Audiovisual\nUna quinzena d'estudiants han participat en aquesta edició, adaptada per la pandèmia, amb temàtiques diverses que van de la política a l'educació, passant per l'economia o la moda\nRedacció dl., 19/04/2021 - 10:36\nCoeducació, masclisme, moda, literatura o política són alguns dels àmbits dels quinze treballs de recerca que formen part de la mostra Eureka d’aquest any. Una mostra que arriba a la seva 12a edició aquest 2021 amb l’objectiu de seguir difonent els treballs de recerca d’humanitats, arts i ciències socials. El coordinador del grup de treball Eureka, Joan Pedrola, explica que haver pogut realitzar la mostra d’aquest any, tot i la pandèmia, fa que l’edició ja sigui un èxit. Segons Pedrola un dels puntals dels treballs de recerca és el coneixement personal que s’adquireix amb aquest tipus de projectes. Per això creu que són fonamentals.\nIntegrar en diverses assignatures de Batxillerat exemples de coeducació com la història del col·lectiu LGTBI+; explorar l’evolució de la moda i la confecció i esbrinar què hi ha al darrera; o proposar un pla de lectures escolars alternatiu a l’actual han estat els objectius dels treballs de recerca d’en Denís Reigosa, la Mar Domínguez i en Gerard Matas.\nUns treballs de recerca que són de gran qualitat i demostren la maduresa dels alumnes, segons el regidor d’Educació Miquel Àngel Vadell. Uns projectes que segons Vadell tenen molt de valor perquè s’han hagut de realitzar en mig d’una pandèmia.\nAquest any, a causa de la situació sanitària, l’acte de lliurament de diplomes als participants a la mostra Eureka s’ha hagut de fer en petit comitè en cada centre, en comptes de la Biblioteca Pompeu Fabra com era habitual. En el cas de l’Institut Alexandre Satorras, també s’han entregat diplomes a les autores del cartell de la mostra i del vídeo de cloenda.\nEl Mar Mediterrània ensenya la Llengua de Signes Catalana a l’alumnat\nEl MEM demana concreció a Ensenyament sobre com aplicar la nova llei del català