Comença el rodatge de 'Segon origen' — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Comerç › Notícies › Notícies 2014 › Comença el rodatge de 'Segon origen'\nComença el rodatge de 'Segon origen'\nRachel Hurd-Wood i Sergi López protagonitzen l’adaptació del 'Mecanoscrit del segon origen' que es rodarà a Tarragona.\nAntàrtida i Ipsofacto Films han anunciat l’inici de rodatge de Segon Origen, l’esperada adaptació de l’obra de Manuel de Pedrolo Mecanoscrit del segon origen. El projecte, iniciat per Bigas Luna, està dirigit per Carles Porta, productor i coguionista del film, qui compta amb una àmplia trajectòria com a escriptor i periodista.\nPer donar vida als emblemàtics personatges de Segon Origen Carles Porta comptarà amb l’actriu anglesa Rachel Hurd-Wood (El perfume, Peter Pan) que interpretarà l'Alba, i els joves Andrés Bastista i Ibrahim Mané que donaran vida a Dídac en les diferents etapes (nen, jove) i que van ser seleccionats pel mateix Bigas Luna en un càsting on van participar més de 300 joves. Així mateix, la pel·lícula comptarà amb Sergi López (El laberinto del fauno, Harry, un amigo que os quiere), que interpretarà un enigmàtic personatge.\nSegon Origen és una coproducció internacional d’Antàrtida (Catalunya) i Ipsofacto Films (Regne Unit), la participació de Televisió de Catalunya i Televisión Española, i el suport de l'ICAA, l’ICO, l'ICEC, la Diputació de Lleida, l’Ajuntament de Lleida, el programa Media, La Caixa, Museu de la Vida Rural, Fundació Sorigué, Fruites Font, Ekke i Acero Limpiador. La pel·lícula serà rodada en català i anglès\nGràcies a la gestió de l'oficina municipal d'atenció als rodatges, Tarragona Film Office, la ciutat acull cada vegada més enregistraments de pel·lícules, anuncis, videoclips i tota mena de peces audiovisuals. "El paper de Tarragona Film Office és donar suport als professionals del sector del cinema que poden trobar en la nostra ciutat totes les possibilitat per rodar”, diu Xavier Tarrés, tinent d’alcalde de activació Econòmica.


inicio archivos - Pàgina 64 de 307 - Noticias CAMP DE TURIA\nLa diputada de Mobilitat Sostenible es reuneix amb el regidor d’Agricultura i Aigua de Casinos\nLa diputada de Mobilitat Sostenible, Dolors Gimeno, es va reunir la setmana passada amb el regidor d’Agricultura i Aigua de Casinos, Andrés Guidado. La finalitat d’aquesta reunió va ser la de conéixer els projectes de la localitat en matèria mediambiental i de mobilitat sostenible. La diputada va explicar les noves línies de subvenció del pla REACCIONA, amb ajudes…\n11 març, 2020 Deja un comentarioCasinos, inicioBy c.sorli\nLes inscripcions per a participar en aquesta edició estan obertes fins al pròxim 3 d’abril El Campus Multiesportiu de Pasqua de l’Eliana compleix 10 anys amb una nova edició carregada d’activitats, tallers i, per descomptat, esports. Les inscripcions estan obertes des del passat 4 de març i fins al 3 d’abril en l’oficina d’Atenció al…\n10 març, 2020 Deja un comentarioinicio, L'ElianaBy Noel rodilla\nLes falles de Picaor i Atra Que Tal s’emporten els premis del Ninot Indultat de Benaguasil\nEl col·lectiu faller va viure el diuemuna dels matins més emocionants de les Falles amb el lliurament dels premis a les figures falleres que enguany se salvaran de les flames. Abans de conéixer el veredicte, l‘Alcalde va felicitar a totes les falles per l’esforç realitzat i va animar al món faller a continuar treballant i…\n10 març, 2020 Deja un comentarioBenaguasil, inicioBy Noel rodilla\nTres nous membres en l’Acord Camp de Túria\nEl Acord Camp de Túria compta, des de la setmana passada, amb tres nous membres. Fa uns dies, va tindre lloc la signatura d’adhesió de FEPEVAL, el Grup d’Acció Local Túria Calderona i l’Associació de Fabricants de Confits i Torrons de Casinos. La presidenta de la Mancomunitat i alcaldessa de Marines, Lola Celda, va ser l’encarregada…\n10 març, 2020 Deja un comentarioCamp de Túria, inicioBy c.sorli\nLa setmana passada, va tindre lloc a Olocau la jornada ‘Noves oportunitats de negoci del sector agroturístic i agroalimentari‘. Aquest, va ser un acte organitzat per la Conselleria d’Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, Manuel Peña, Llaura i Flor d’Alcalalí. L’acte va tindre lloc en la sala d’actes d’Olocau, comptant amb la participació de Miquel…\n10 març, 2020 Deja un comentarioCamp de Túria, inicio, OlocauBy c.sorli\nDetinguts per cultiu de marihuana a la Pobla de Vallbona\nLa Guàrdia Civil de la Pobla de Vallbona va detindre la setmana passada a cinc persones. Concretament es va procedir a la detenció de tres homes i dues dones de nacionalitat paraguaiana i hondurenya. Els motius d’aquesta detenció va ser la de cometre pressumptes delictes de cultiu i elaboració de drogues i defraudació de fluid elèctric.…\n10 març, 2020 Deja un comentarioinicio, Pobla de VallbonaBy c.sorli\nLa Xarxa Espanyola de Ciutats pel Clima (RECC) ha celebrat hui 9 de març la seua XIII Assemblea General en la seu de la FEMP (Madrid), amb la presidència de Juan Espadas, Alcalde de Sevilla i l’assistència de més de 70 representants dels Governs Locals de la Xarxa. L’Assemblea General és el màxim òrgan de Govern de…\n9 març, 2020 Deja un comentarioinicio, Riba-roja de TúriaBy Noel rodilla\nL’Eliana incorpora la Pilota Valenciana durant les Falles 2020\nEl municipi segueix apostant per la promoció d’aquest esport valencià amb dues partides al carrer, que es disputaran el proper dissabte 14 de març. Les regidories d’Igualtat i Cultura Festiva, juntament amb el suport de Junta Local Fallera, han organitzat dues partides de Pilota Valenciana durant les Falles de l’Eliana 2020. Les trobades, es desenvoluparan…\n9 març, 2020 Deja un comentarioinicio, L'ElianaBy Noel rodilla\nLlíLes falleres majors, Sonia Cervera i Irene González, inviten a disfrutar de la festa com una gran família Centenars de fallers i falleres de les sis comissions de Llíria es congregaren a la plaça Major per a participar en l’acte de la Crida que servix per a iniciar oficialment les Falles 2020. La vesprada festiva ha estat…\n9 març, 2020 Deja un comentarioinicio, LlíriaBy Noel rodilla\nLa Mancomunitat Camp de Túria ha aprovat un pressupost de quasi 3.000.000 euros per a enguany\nEl ple ordinari de la Mancomunitat Camp de Túria es va reunir fa uns dies per a debatre, entre altres assumptes, l’aprovació del pressupost per al 2020 de l’ens supramunicipal. Uns comptes que ascendeixen a 2.962.762,54 euros i que han sigut recolzades per 16 vots a favor (PSPV, Compromís, Ciutadans, Amb tu, UPN) i 4 en contra…\n9 març, 2020 Deja un comentarioCamp de Túria, inicioBy c.sorli


Trens de Catalunya > FGC > Funicular de Gelida\npàgina no oficial · darrera actualització: 30/04/2019\nEl funicular original (font: Fons Cuyàs ICGC)\nEl projecte del funicular de Gelida neix l’any 1920, quan el poble tenia dos mil habitants i era un lloc d’estiueig. Buscaven la manera d’unir el poble, a la muntanya, amb l’estació de ferrocarril, a la vall, distanciats 1 km. També se’n beneficiarien els treballadors de la Gelidense i Can Guarro. El trajecte llavors es feia en mitja hora en tartana o per un tortuós camí a peu. Es va valorar fer un tramvia similar al de Montgat – Tiana, però per l’orografia es va veure més adient construir un funicular. Mitjançant subscripció popular, se’n va encarregar a l’enginyer menorquí Santiago Rubió i Tudurí la seva construcció. Les obres es van iniciar l’abril de 1923 i, un any i mig més tard, l’1 de novembre de 1924 es va inaugurar. El funicular aprofitava la maquinària del primitiu funicular del Tibidabo, amb els cotxes construïts a la fusteria Estrada de Sarrià i el bastidor a Suïssa. Els llocs de conducció inicialment tenien un balcó descobert a cada extrem, fins que el 1936 es van tapar. L’alimentació dels cotxes per a la llum i la calefacció es feia amb un cable a poca altura paral·lel a la via a 220 volts, sense cap protecció. L’auge de l’automòbil va afectar també al funicular, que a partir de 1972 va començar a disminuir els seus ingressos. A primers 1977 es va intentar que FEVE assumís el funicular, però no va prosperar. El 1980 es va iniciar el procés de traspàs a la Generalitat de Catalunya, després d’uns anys assumint el dèficit el propi ajuntament gelidenc. El 30 d’abril de 1980 es va fer el darrer viatge per part de l’antiga companyia; l’endemà Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) n’assumia l’explotació. La Generalitat va apostar per la reconstrucció total del funicular, circulant l’antic funicular per darrer cop el 12 d’octubre de 1981. El 3 d’abril de 1982 es va inaugurar el funicular renovat: s’havia fet la via nova (aprofitant els carrils de 1923), cable tractor, politges i motor nous, s’havia tancat el traçat i eliminat l’antic cable d’alimentació. Als tallers de Martorell dels FGC el 1981 s’havien construït noves caixes de fusta però mantenint l’estil antic, sobre el bastidor d’origen. El 1987 se li posen vidres basculants tipus "gravent" a les finestres per ventilar els cotxes. El 1995 s’adapten les estacions a persones amb mobilitat reduïda i el 1999 s’instal·len tanques de protecció a les andanes. El 2008 es va renovar el carril de la via i als cotxes s’hi van col·locar finestres abatibles, nova tapisseria i es van pintar, a més d’instal·lar una nova regulació electrònica. El 2012, amb les retallades per la crisi econòmica, el funicular passava a funcionar només els caps de setmana. El 6 de març de 2016 se suspèn el servei en detectar esquerdes en elements de rodadura. El 6 d’abril de 2019 es reobre el funicular com a servei turístic (només dissabtes i diumenges), amb nous bastidors construïts a Suïssa, les caixes de fusta convenientment restaurades als tallers de Rubí entre 2017 i 2018 i un nou cable de tracció.\nCaracterístiques del Funicular de Gelida actual\nData d'inauguració de la línia original 1/11/1924\nConstructor FGC (caixes, 1981) i Doppelmayr-Garaventa (bastidors, 2019)\nLongitud de la línia 884 m\nAltitud Gelida Estació Inferior 86 m\nAltitud Gelida Estació Superior 196 m\nDesnivell 110 m\nPendent mitjà 12,40 %\nPendent màxim 21,50 %\nCapacitat dels vehicles 28 persones (2.100 kg)\nCapacitat de transport 112 persones/hora/sentit (servei cada 15' i 2 cotxes en servei)\nVelocitat 2,5 m/s\nTemps de recorregut (sense parades) 6-8 min\nDiàmetre del cable 30 mm\nAmplada de via 1.000 mm\nGelida Estació Inferior Traçat\nPart baixa Traçat\nPont AP-7 a Gelida Baixador Gelida Baixador Traçat\nPart alta Gelida Estació Superior\nEls dos vehicles van ser fabricats pels tallers de Martorell de FGC la caixa de fusta seguint l'estil del funicular original l’any 1981 (restaurada als tallers de Rubí entre 2017 i 2018) amb nous bastidors amb 4 rodes independents (en lloc de 2 eixos) fabricats per Doppelmayr-Garaventa a Suïssa el 2019. La longitud dels cotxes és de 8,05 metres de llarg, 2,05 metres d’amplada i 2,50 metres d’alt. Els cotxes tenen un compartiment únic esglaonat a 5 nivells (3 nivells per als viatgers), amb 8 seients longitudinals de 3 places cadascun, oferint 24 places assegudes totals. L’accés als cotxes es realitza per una única porta corredissa central d’1,25 metres d’amplada ubicada al costat esquerre, que queda anivellada amb l’andana i permet crear un espai a l’interior dels cotxes per a persones amb mobilitat reduïda, cotxets, etc. Als dos extrems dels cotxes hi ha les cabines de conducció, separades del departament de viatgers per unes mampares de fusta i vidre amb una porta corredissa central. Les dues cabines també tenen accés directe des de l’exterior per portes ubicades al costat esquerre. L’alimentació dels cotxes es fa mitjançant bateries que es carreguen a les estacions terminals. Inicialment la capacitat dels cotxes era de 60 viatgers (27 asseguts i 33 dempeus), amb la reforma de 1982 es va rebaixar a 50 viatgers i amb la darrera reforma del 2019 s’ha passat a una capacitat màxima de 28 viatgers o 2.100 kg.\nCotxe I del funicular a Gelida Baixador (abril 2019) Detall del far frontal, logo de FGC i número del cotxe I (abril 2019) Accés al cotxe mitjançant una porta lateral corredissa (abril 2019) Departaments esglaonats a la part superior del vehicle (abril 2019)\nVista general del vehicle cap a la part baixa, amb la caixa esglaonada. Al nivell de la porta hi ha un espai per a cadires de rodes i cotxets (abril 2019) Nova limitació màxima de viatgers per cabina, 28 persones. Fins el 2016 la capacitat màxima era de 50 viatgers (abril 2019) Modern lloc de conducció dels vehicles del funicular, tot i que és el maquinista de la sala de l'estació superior qui ho controla (abril 2019) Cotxe del funicular que no admet passatge, tal com indica el cartell a la porta (abril 2019)\nFotos ja històriques del funicular de Gelida\nAny 2004 Any 2010 (nevada) Any 2012\nPàgina oficial de FGC www.fgc.cat Ajuntament de Gelida www.gelida.cat\nCentre d'Interpretació del Funicular de Gelida gelida.cat/el-municipi/guia-del-municipi/equipaments/centre-dinterpretacio-del-funicular-de-gelida.html\nGallardo Matheu, Joan Maria / Sans i Pont, Joan "El Funicular de Gelida. Els seus primers 75 anys (1924-1999) " (ed. El Farell)\npàgina creada el 16/02/2004 © Bernat Borràs


Duran: "No donarem suport als pressupostos del PP si no inclouen els 219 milions del 2009"\nEn una entrevista a 'Els matins', de TV3, el líder d'Unió justifica la seva absència al congrés de CDC perquè ha de complir amb "el deure com a diputat"\nARA Barcelona Actualitzada el 21/03/2012 09:32\n260x366 Josep Antoni Duran i Lleida / BALLESTEROS / EFE Josep Antoni Duran i Lleida / BALLESTEROS / EFE\nEl president del grup parlamentari de CiU al Congrés dels Diputats, Josep Antoni Duran i Lleida, ha advertit el govern espanyol que el seu partit no donarà suport als pressupostos de l'Estat "si no hi estan consignats els 219 milions" d'euros que l'Estat ha de pagar a Catalunya en concepte de la liquidació de l'any 2009. En una entrevista a 'Els matins', de TV3, Duran ha matisat, però, que el fet que aquesta quantitat s'inclogui en els comptes no significarà automàticament que CiU hi voti a favor, ja que caldrà analitzar-los en el seu conjunt. Pel que fa als 759 milions corresponents al 2008, Duran s'ha mostrat convençut que "ens els donaran segur".\nEl president d'Unió també ha justificat la seva absència a la cloenda del congrés de Convergència, previst per a aquest cap de setmana. Aquells dies, Duran participarà a una trobada interparlamentària a Rabat, a la qual ha d'assistir per "complir amb el deure com a diputat".\nEn referència a la voluntat de l'alcalde de Vic, Josep Maria Vila d'Abadal, de disputar-li el lideratge del partit en el congrés del mes de maig, Duran ha dit que a Unió "no hi ha dos partits", sinó "un partit que té moltes sensibilitats". L'actual líder d'Unió ha assegurat que és "molt amic" de Vila d'Abadal, i que "té dret a explicar" el seu posicionament.\nDuran també s'ha referit a la possibilitat que la Generalitat convoqui una consulta sobre el pacte fiscal, a la qual el govern del PP s'ha oposat, i ha assegurat: "Discrepo de Sáenz de Santamaría. La Generalitat té competència per preguntar pel seu finançament". Sobre l'indult de l'executiu central als militants d'Unió Josep Maria Servitje i Víctor Manuel Lorenzo Acuña, condemants pel cas Treball, el líder del partit ha recordat que la tramitació va iniciar-la "el govern socialista", però que no s'ha consumat fins ara.


"Mood Z", l'espai de continguts creats per joves i destinats als joves, que TV3 distribueix en exclusiu a les plataformes i xarxes socials que més els agraden, oferirà, aquesta vuitena setmana d'emissió, uns continguts d'actualitat amb entrevistes, col·laboracions, reportatges i les seccions ja habituals que ofereixen els col·laboradors, influencers i activistes del programa, cadascun amb l'estil propi que el caracteritza i tots junts construint cada setmana "Mood Z".\n27/11/2020 - 19.10\nL'equip de "MoodZ"\nUn equip de periodistes i activistes encapçalat per Marina Vallejo (@MarinaVallejo_), Aleix Manzano (@aleixmanzanotv) i Gerry Querol (@revolucionari99) acosten cada setmana l'entreteniment, l'actualitat i la cultura als més joves a "Mood Z", la fàbrica de continguts digitals de TV3, per parlar de l'actualitat i de tot allò que interessa a aquesta generació Z.\nLa oferta de continguts que ofereix el programa s'articula a través de píndoles de vídeo, a Instagram, Twitter i TikTok, les xarxes que més fan servir els joves. A Youtube, a més, el programa hi publica un vídeo amb la història principal del dia i un resum amb el millor de la setmana, i hi té un consultori "live" setmanal.\nTots aquests continguts també estan disponibles a TV3alacarta.\nA partir de demà, "Mood Z" oferirà els següents continguts\nIG: El Sergi Cano ens farà un repàs de l'actualitat dels mitjans a "Cultura mediàtica": l'estrena de "Senyora Isabel" a TV3, la gala d'Eurovisió Júnior, el primer llibre de Pol Gise i la mort de l'actriu Montserrat Carulla.\nS'estrena la secció "Famosos en 1 minut", en què Berti analitzarà, de manera irònica, Hèctor Rimbau.\nIG: Carla Junyent, que està d'Erasmus a Bèlgica, porta receptes, per a adolescents, a "Cuina de supervivència". Aquesta setmana explicarà com es fa un bròquil al forn.\nLa Mercè i el Gerry surten al carrer, a la secció "La iaia de Catalunya", per ensenyar-se a ballar mútuament. Ella li ensenyarà la salsa i el twist, mentre que el jove mostrarà les seves tècniques de "perreo".\nIG live: "Mongeta", amb Víctor Figueroa, tornarà a obrir les portes per parlar sobre xarxes socials, música, debat i continguts interactius.\nYT: El "Revolucionàries" de dilluns, de la mà de Maria Bouabdellah, aquesta setmana segueix un grup de voluntàries de la Fundació Arrels a l'enquesta a persones sense llar. Veurà l'ajuda que ofereix Arrels als sensellar i parlarà de com ha afectat la Covid-19 les persones més vulnerables.\nIG: A "Conversex", Víctor Figueroa i Laia Patau parlen del poliamor amb dues noies poliamoroses.\nYT: La Marina Vallejo entrevista la Samantha Gilabert, concursant d'OT 2020, que presenta el seu primer disc i explica com està vivint aquesta nova etapa.\nIG: A "La generació de la il·lusió", el Sanyes visita el Gerard Gumbau, jugador del Girona FC, per descobrir si el món de l'esport té relació amb el de la màgia.\n"ART Z" parlarà amb Joana Fornós sobre el seu documental "The bass of women" i comptarà amb una actuació musical molt especial.\nYT: A "Joves amb història", la Marina Vallejo parlarà amb dues persones transsexuals sobre les problemàtiques socials a què ha de fer front aquest col·lectiu.\nIG: El Miquel Unzué portarà la seva píndola de crítica satírica dels temes d'actualitat més candents.\n"Mood Z" és una producció de TV3 amb la col·laboració de La Bombilla Media.\nEls problemes dels joves migrants, a "Els matins"\n"De ministre a president", de Salvador Illa, a "Polònia"\n"El matí de Catalunya Ràdio" analitzarà l'arrencada atípica de la campanya electoral\nEls titulars informatius de Catalunya Ràdio, a l'emissora municipal Ràdio La Vall


Ets a: Autors > José Manuel Morales\nRealitza els seus estudis musicals al Conservatori de Castelló, al Conservatori Superior de Música de València i al Real Conservatorio Superior de Música de Madrid, essent els seus professors de clarinet, Lucas Conejero, Juan Vercher i Vicente Peñarrocha. És Premi d’Honor Final de Carrera del Grau Superior, Premi d’Honor en Contrapunt i fuga i Menció d’Honor en Composició pel Conservatori Superior de Música de València.\nA més, està en possessió del Títol de Professor d’Harmonia, Contrapunt, Composició i Instrumentació, del Títol de Professor de Solfeig, Teoria de la Música, Repentització i Acompanyament, del Títol de Piano, del Títol de Musicologia i Pedagogia Musical i del Títol Superior de Direcció de Cor i Orquestra.\nVa estudiar composició amb el mestre Amando Blanquer, a més de realitzar diversos cursos amb Mauricio Kagel, Antón García Abril, Leonardo Balada, José Luis de Delás i Carles Guinovart.\nCom a compositor ha conreat diferents gèneres, i entre les seves obres destaquen "Aloiosis" i "Compendium" per a orquestra de cambra, "Dos piezas lúdicas" (dedicada al clarinetista Alberto Ferrer) per a clarinet, vibràfon, piano i percussió, "Mavam" per a oboè, clarinet i quartet de corda, "Two Blue Minutes" per a quartet de clarinets, "Mutacions Lumíniques" per a clarinet sol o "Pequeña Mar" per a dos clarinets i quartet de corda que està dedicada als clarinetistes Carlos Casanova i Wolfgang Meyer, encarregats de la seva estrena a València.\nÉs, per oposició, funcionari del claustre de professors de música i arts escèniques en l’especialitat de Fonaments de Composició, desenvolupant actualment la seva activitat docent al Conservatori Professional de Música “Mestre Tàrrega” de Castelló.


1862 : Sant Sadurní emmurallat, entre la Segona i la Tercera Guerra Carlina | A contracorrent\nPublicat el 8 Desembre 2014 per carlesquerol\nAquesta extraordinària aquarel·la és la panoràmica més extensa de Sant Sadurní -i també una de les dues més antigues- que ens permet endinsar-nos en el túnel del temps per adonar-nos de com era aquesta vila de l’Alt Penedès a mitjans del segle XIX. Cent anys abans, quan el municipi estava apunt d’independitzar-se de Subirats, no devia ser gaire diferent, però un segle després ja havia canviat substancialment.\nAquarel·la a color dibuixada i pintada el 1862 per l’alcalde Jaume Mir Molins (1826 – 1874) de can Guineu. Cliqueu a sobre i s’ampliarà. CEDIDA PER JOSEP MARIA ROSSEL MIR\nCom es pot veure, la població sembla emmurallada, quan en realitat estava simplement fortificada, amb senzilles parets on hi havia espitlleres, amb les obertures del darrere de les cases tapiades i amb portals d’accés a la vila que es tancaven quan hi havia perill o durant la nit. Aquesta fortificació es va fer amb motiu de les dues primeres guerres carlines.\nJa el 12 de gener de 1836, el comandant d’armes de la vila instà l’alcalde que, donat l’estat de setge de la població, fes tapiar totes les portes de les cases que tenien accés al camp. Mentrestant, hom habilità un antic camí de ferradura, d’una amplada suficient per passar-hi un cavall, i un camí carreter, de l’amplada adequada per a un carro, perquè els qui transitaven pel camí ral, de Vilafranca a Martorell i a la inversa, no haguessin de travessar l’interior de la població i poguessin fer el desplaçament per un itinerari alternatiu quan es tanquessin les portes d’accés a la Vila. Si prenem l’aquarel·la com a referència, el camí carreter passava just per l’altra banda del nucli urbà, a tramuntana de la població, per on després es formaria el carrer de Sant Pere, a través d’uns terrenys que el 1842 eren propietat de Pere Mir Viladoms de can Guineu. Precisament la construcció d’aquest camí va provocar un greu conflicte entre l’alcalde, Josep Formosa, i el propietari.\nAmb motiu de la Tercera Guerra Carlina (1872-1876), hom endegà unes importants obres de fortificació que no pogueren evitar que el març de 1874 els carlins s’apoderessin de la població. D’aquesta època destaca l’edificació de les torres fortificades, la de la font del Mingo, a l’actual carrer de Jacint Verdaguer, i la que estava situada al costat del camí de Sant Pere de Riudebitlles, a ponent de la vila, així com la construcció de merlets, avui ja desapareguts, i la col·locació d’un canó a la plataforma superior del campanar de l’església.\nEl 1800 només la casa Mestres tenia una obertura a tramuntana de la població. Del 1823 al 1825 amb motiu de la invasió de l’exèrcit de la Santa Aliança (França, Àustria, Prússia i Rússia) —els Cent Mil Fills de Sant Lluís contra l’Espanya liberal— i aprofitant que la família Mir s’havia refugiat a Vilanova, molts propietaris del carrer de l’Hospital i de Sant Antoni van decidir obrir també accessos al camp pel darrere de llurs cases.\nEn aquesta aquarel·la destaquen, a més de la senzilla fortificació de la vila, en primer terme, la timba sobre la riera de Lavernó i la masia del Mas de la Riera construïda el 1716, l’església i el campanar a la dreta, l’antiga torre del rellotge a la plaça de la Vila, la silueta de les muntanyes de Montserrat a l’horitzó i la bòbila del Serafí a l’extrem oposat. Crida l’atenció l’edifici que sobresurt a l’alçada del Raval i l’immoble amb cinc obertures ovals situat sota la torre del rellotge. En canvi no s’identifica la casa pairal de can Guineu, que aleshores ja estava construïda tal i com avui la coneixem, malgrat el seu mal estat de conservació actual. Sembla que Jaume Mir Molins s’hauria situat per dibuixar aquesta panoràmica a la via del ferrocarril que aleshores s’estava construint, i que s’inauguraria el 1864, l’any que ve farà 150 anys.\nSant Sadurní no combregà mai amb la causa carlina en cap de les tres guerres del segle xix. El 10 de maig de 1836, l’alcalde Valentí Puigmartí inicià un expedient d’incautació de béns de pares, tutors o caps de família que tinguessin fills, germans, parents o menors al bàndol carlista, per tal d’atendre les reclamacions dels qui haguessin sofert danys o perjudicis per part dels rebels. Aquesta il·lustració formava part d’una col·lecció de dibuixos i aquarel·les que s’exhibien al Museu Boet, la majoria dels quals van desaparèixer el 1939.


Més de 18.000 docents es presenten a les oposicions d'Ensenyament aquest dissabte - Social.cat\nMés de 18.000 docents es presenten a les oposicions d'Ensenyament aquest dissabte\nLa convocatòria és de 2.000 places, principalment a l'Educació Secundària Obligatòria\nDivendres, 13 d'abril de 2018 | 15:45 h\nUn docent fent classe davant dels alumnes | B. Fuentes (ACN)\n18.392 docents es presentaran aquest dissabte a les oposicions del Departament d'Ensenyament, una convocatòria en el procés inicial que havia atret fins a 20.000 aspirants. Els candidats opten a una de les 2.000 places, la majoria (1.602), a l'Educació Secundària Obligatòria.\nEntre les sol·licituds doncs, aquesta etapa també és la que aglutina més demanda, i fins a 14.539 professors intentaran aconseguir una plaça fixa al cos de docents. Uns 3.500 mestres en les especialitats d'audició i llenguatge, llengua anglesa o música intentaran obtenir una plaça de les 373 convocades al cos de mestres.\n114 professors més es presenten per fer de professors a Escoles Oficials d'Idiomes, que ofereix 14 places, i 223 intentaran aconseguir una de les 11 places disponibles al cos de professors d'arts plàstiques i disseny.\nPer entrar a secundària, Geografia i Història, amb 1.966 sol·licituds, és l'especialitat amb més demanda, seguida d'orientació educativa, amb 1.654. En aquestes àrees hi ha 163 i 107 places respectivament. L'especialitat amb més places és la de matemàtiques, amb 223, i hi ha 1.215 aspirants. Anglès i Biologia ronden les 1.400 sol·licituds per a 201 i 121 places, respectivament.\nEls exàmens tenen lloc aquest dissabte però tot el procés no acabarà fins la primera quinzena de juny.


Nova exposició de pintura al Club Nàutic de Sitges\nPublicat el 22 Agost 2016\nEl passat dissabte 20 d’agost es va inaugurar al Club Nàutic de Sitges una nova exposició de pintura, fruit de la col·laboració del Club Nàutic amb el Reial Cercle Artístic de Barcelona, on es mostra l’obra dels artistes Pedro Martín i Joan Capella.\nEn Pedro Martín és un jove talent resident a Sitges. Ha exposat recentment la seva obra a la galeria Estudi Vidal (juny 2016), Vi-més-Vi (juliol-agost 2016), a les exposicions col·lectives Art-al-vidre de la Fundación Pinnae (juliol 2016) a Vilafranca del Penedès, col·lectiva de Sant Jordi 2016 al Reial Cercle Artístic, i seleccionat a l’exposició/concurs del Premi Sanvisens XXVIII 2015 de Sitges. També s’ha de destacar la seva perfomance a les escales de la Punta realitzada per a la festivitat de Corpus 2016.\nEn Joan Capella és membre destacat del Reial cercle Artístic de Barcelona –del qual n’ocupa el càrrec de vicepresident– i ha exposat recentment la seva obra a la Casa degli Italianni de Barcelona (maig 2016) i a les col·lectives de Sant Jordi i Nadal 2014 i Nadal 2015 del Reial Cercle Artístic.\nENLLAÇ A LA GALERIA DE FOTOS DE L'EXPOSICIÓ DE PINTURA BLAUCEL AL CLUB NAUTIC SITGES\nL’exposició, denominada ‘Blaucel’, es va inaugurar amb un vernissage a la terrassa del Club Nàutic.\nAmb aquest esdeveniment el Club Nàutic de Sitges segueix augmentant la seva activitat social i cultural, amb motiu de la propera celebració, l’any 2017, dels seus cinquanta anys d’història.


VOTACIÓ AL CONGRÉS ESPANYOL\nA vegades la vida ens posa davant de situacions estranyes, la de l’altre dia en va ser una CiU i Iniciativa presenten una proposta al Congrés, el PSC s’hi afegeix i l’únic que en queda fora és ERC.\nA no ser que fos una condició del PSC per afegir-s’hi, no entenc que ERC no pogués votar la presentada pels altres i després votar també la seva. No eren contradictòries i demanaven coses diferents. Potser és que vaig amb el lliri a la mà, però ...\nEl català com a llengua vehicular a l’ensenyament continua, legalment, a la corda fluixa. Ja sé que el Suprem ha dit que tot estava bé, però ho ha dit en funció del marc jurídic actual. En el moment que canviï el marc jurídic (la llei del senyor teclat), també canviarà la seva posició, i a fer punyetes.\nÉs el que va passar amb el TC. Amb un Estatut no hi podia dir res, però amb l’altre sí, i ho van aprofitar, i ben aprofitat.\nEspanya sempre ha tingut clar que allà on manen ells, la llengua única és l’espanyol (que nosaltres eufemísticament en diem castellà, per allò de nedar i guardar la roba), ho tenen tan i tan clar que ja al segle XVI, el senyor Nebrija (el del primer diccionari de la “Lengua Española”) va dir: “La lengua es compañera del imperio”.\nMentre estiguem amb ells no hi ha res a fer perquè seria anar contra la seva essència, la seva ànima.\nM’ha agradat que el PSC comencés a tocar de peus a terra, però jo em pregunto quan durarà el sr. Navarro, sobretot tenint en compte que fins i tot en coses anecdòtiques li estant fent el buit -el sr. Zaragoza sabia allò dels encàrrecs d’espionatge però no en va dir res a la reunió que varen tenir amb ell el sr. Navarro i d’altres-. Encara que vingui de puntetes, benvingut sigui el PSC.\nI ARA EL CONSELL D’ESTAT\nHem de donar les gràcies al govern central perquè acaba de convertir una resolució d’intencions del Parlament en un text amb força jurídica. Moltes gràcies. Heu fet el que havíem de fer nosaltres. Ara ja està i tot queda molt més clar.\nDe totes maneres si hi havia alguna ànima de càntir que pensés que a Espanya hi havia llibertat d’expressió i, per tant, de pensament, li queda ben demostrat que no.\nEspanya és com una església on fins i tot els pensaments i els punts de vista són reprovables, a no ser que la jerarquia consideri que són constitucionals. Tot allò que pot sortir del dogma constitucional és herètic i, per tant, inacceptable, reprovable i perseguible (no ens cremen a la foguera com va fer en Simó de Montfort amb els càtars perquè no estaria ben vist).\nPer si encara no ho teníem clar, aquí us serveixo un text a la “vieja usanza franquista”: La Asociación de Militares Españoles considera estos hechos (l’escridassa al capità general a la plaça de St. Jaume) la frontera última de lo que no se puede traspasar y que pudiera terminar en un conflicto civil entre españoles que resultara en la desintegración de España, dando lugar a una situación que deviniera, de modo lamentable pero necesariamente irreversible, en el cumplimiento de la misión que la Constitución Española, basada en la soberanía nacional -que reside en el pueblo español y no en el Parlamento Nacional, no se olvide-, asigna a los Ejércitos.\nI encara voleu o penseu que és possible conviure i dialogar amb gent com aquesta?\nPublicat per Tothom.cat a 22:16 Cap comentari:


Superfície total 4.520,84 sqft\nSuperfície de la parcel·la 12.486,14 sqft\nAquest edifici es troba a 5 minuts a peu de la platja de Canyelles i a 20 minuts a peu del centre de Roses.\nAquest immoble es composa d'un total de 8 apartaments. Cada apartament consta d'un ampli dormitori amb vistes al mar, una cambra de bany, un saló menjador amb cuina oberta totalment equipada i accés a una generosa terrassa amb vistes al mar espectaculars.\nL'edifici es troba en perfecte estat tant interior com exterior. Aquest immoble té una zona de pàrquing tancada on ofereix almenys una plaça per apartament. A més disposa d'una zona ajardinada amb piscina comunitària.\nUna compra perfecta per a inversions amb rendibilitat amb lloguers de vacances.\nValor de consum d'energia 381 kWh/(m²*a)


Marketing Viral Terrassa - Proogresa S.L.\nMàrqueting Màrqueting Viral\nEn Proogresa estem a la vostra disposició per dissenyar, implementar i portar a l'èxit campanyes de Màrqueting Viral per a aquelles empreses que tinguin un volum de mercat considerable i necessiten incrementar-lo.\nDemana presupost avui.\nEl màrqueting viral és una eina de màrqueting molt potent que ben gestionada pot fer arribar els teus productes o serveis a molta gent. En aquest tipus de màrqueting és molt important desenvolupar bé l'estratègia per aconseguir l'èxit.\nCal combinar diferents plataformes i tecnologies per arribar a la major quantitat de persones i tenir un control sobre l'evolució de la campanya. Se sol necessitar:\n- Estudi de l'estratègia i plataformes a utilitzar.\n- Un programa de gestió de la campanya.\n- Difusió a través de xarxes socials com Facebook, Twitter i Youtube.\n- Difusió a través de campanyes d'e-mail màrqueting.\n- Anàlisi de resultats i petites reestructuracions de la campanya.


El temps a Palamós: La platja de la Fosca retrocedeix\nTargeta postal dels anys vuitanta/principis del noranta, on veiem la platja de la Fosca plena de gom a gom. També es pot veure l'amplada i forma que tenia.\nA ningú que coneixi la platja de la Fosca des de fa dècades, se li escapa que aquesta ha anat reduint la seva amplada de forma important en els darrers anys.\nUs poso un parell d'imatges on es pot comprobar el que ja resulta una evidència. La imatge superior és una targeta postal dels anys vuitanta o inicis dels noranta (en desconec l'autor), on podem veure tota l'extensió de sorra ocupada per una gernació de banyistes, amb més gent que la que podem veure en l'actualitat.\nLa fotografia inferior la vaig realitzar jo mateix des del mateix punt el passat mes d'agost. Podem comprobar com l'amplada de la platja s'ha reduït molt, i tampoc hi ha la gent que hi havia uns anys enrera.\nTot i que sense una ànalisi feta per experts en dinàmica litoral, no es pot assegurar la causa concreta d'aquesta desaparició d'una part de la sorra de la platja de la Fosca, en especial al sector proper a l'antic Hotel Geroglífic, on fins i tot han aflorat roques que solien estar sota la sorra, el retrocés de la platja podria ser degut a varis factors o a un de sol. Aquí van algunes hipòtesis:\nSegons el darrer Butlletí Anual d'Indicadors Climàtics, realitzat pel servei Meteorològic de Catalunya, a la zona de l'Estartit (i per extensió també al nostre litoral), el nivell del mar ha augmentat 9,4 cm des del 1990 i la temperatura de l'aigua del mar en els primers 50 metres de fondària ha augmentat 1,3°C des del 1974.\nAixò significa que el nivell del mar a l'Estartit ha augmentat 3,5 cm/decenni en els darrers 27 anys (1990-2016), i la temperatura de l'aigua del mar en els primers 50 metres de fondària, també a l'Estartit, ha augmentat a un ritme de +0,3 °C/decenni en els darrers 43 anys (període 1974-2016).\nAquest ascens del nivell del mar ha modificat la línia de la costa i encara el pot modificar més en els propers anys, fent retrocedir les platges., a més, cal tenir en compte que un ascens d'uns pocs centímetres en el nivell del mar, pot multiplicar els efectes negatius dels temporals marítims. En aquest sentit, degut al canvi climàtic, els temporals podrien ser més intensos i freqüents.\nDe fet, el passat hivern hi van haver tres llevantades prou intenses i molt properes en el temps, les quals s'emportaren una gran extensió del sorral. També cal tenir present, que al contrari del que solia passar antigament, aquesta vegada la sorra no ha retornat al seu lloc gràcies als corrents marítims.\nS'ha de remarcar que una part important de l'arena, podria haver canviat de lloc i haver-se dipositat en un extens banc de sorra que es troba situat al centre de la cala, a molt poca profunditat, a més, si comparem les dues imatges, també es pot veure com l'orografia de la platja ha canviat. Podem observar com antigament la platja tenia una curvatura còncava i ara te una forma convexa (amb una panxa al mig).\nImatge de la platja de la Fosca aquest passat mes d'agost.\nEtiquetes de comentaris: Articles de meteorologia, Climatologia, Fotos, Mar


Mariona Carbó i Cornet: Monstres, filles i fills - Social.cat\nDivendres, 21 de desembre de 2018 | 07:15 h\nArribarà el dia que ma filla anirà sola, a passejar, a córrer, a buscar un amic, a casa d’una amiga, a buscar el tren, molt d’hora al matí, al vespre i durant la negra nit. Tinc força assumit aquest procés de dol i de descoberta que espero que puguem fer més o menys juntes, amb els ets i uts que porten la preadolescència i l’adolescència.\nParlarem de noves dinàmiques, de nous rols, de les seves noves prioritats i de la meva adaptació, suport i acompanyament cap aquest nou moment. Fins aquí tot correcte. Entenc que ha de créixer, que ha de volar, fins i tot entenc que hauré d’entendre que no vulgui ser qui jo vull, sinó qui és ella, que jo ja no li faci riure i que fins i tot senti certa vergonya de mi. Potser fins i tot hauré d’acostumar-me al fet que no em necessiti tant i jo la necessiti molt.\nPerò patiré molt per si la violen. (No sabeu com em costa escriure aquesta frase).\nPer si algú li vol fer mal. Per si un home, dos, tres o cinc la persegueix, l’espanta, la toca, li diu coses. No puc sostenir el que això em fa sentir: em terroritza no poder canviar-me per ella en aquell precís moment i hostiar-lo fins a matar l’home que es dirigís a la meva filla abusant de la seva força, de la seva esquena, de les seves manasses, de ser un home.\nNecessito que la nostra societat, que el món, canviï molt de pressa per no seguir patint per diverses coses, per no viure amb aquesta bombeta permanent de l’extra que suposa ser una dona. I no hi sóc a temps, seguríssim, perquè tinc amics que encara parlen de malfollades, perquè a mi m’han perseguit pel carrer, perquè molts encara diuen, tot fent broma, que no els agrada que la seva dona esperi una nena perquè “ai que patirem”, però no semblen massa preocupats per si tenen un nen: amb la responsabilitat enorme que ens hauria de suscitar a tots tenir un nen ara mateix.\nÉs lamentable i em fa vergonya que no sigui un fet obvi, però encara ara l’educació feminista, constant i perseverant amb els nostres nens, sembla un fet puntual o de postureig. I precisament aquí, amb l’educació de tots, rau part del problema, com és evident. Segueixo. No som a temps que les coses canviïn per deixar de patir per ma filla, perquè m’han tocat el cul en una feina. I encara n’hi ha que pretenen tenir relacions sense preservatiu: insistint i insistint d’aquella manera que o cedeixes o el fas fora de casa teva (i de dins teu on ha entrat sense permís).\nNo hi som a temps perquè a les dones encara se’ns diuen coses que a un home mai li dirien, perquè tenim penya com en Juncker allà, borratxo tocant els cabells de les dones. Perquè les fotografies d’alguns grups de Whatsapp d’homes foten fàstic i molts del mateix grup no les obren, però no paren els peus als seus amics.\nPerquè encara ens hem de sentir culpables per si l’altre s’ha generat unes expectatives no compartides amb una. Per què paguem un IVA inhumà per una cosa com la menstruació, cosa inevitable però de dones: “foteu-vos porques”. Perquè volem fer-ho tot i estar per tot quan ells, en un despatx, es deuen pixar de riure veient-nos envalentonades confonent això amb igualat, quan és un greuge com una catedral.\n“Quin paràs, que s’ha reduït la jornada”, “quina tova que no pot amb tot i s’ha agafat la reducció de jornada”. I ens justifiquem sense parar. I això serien algunes de les primeres, de les moltes, línies de poder dels homes vers les dones. N’hi ha moltes i infinites i un dels punts, per mi, més àlgics i temibles és aquest: l’abús emocional, físic i/o sexual per una qüestió tan senzillíssima com el poder de ser home, la brutalitat de ser home barrejada amb la impunitat judicial. Sort de la revolta social que hi posa certa llum.\nNo vull dir-li a la meva filla que no torni sola a casa, que es posi les claus entre els dits, sortint-li com punxons, mentre camina pel carrer de nit, o que faci veure que parla amb el mòbil. No vull haver de dir-li que si es queda sola al metro o al tren amb un home canviï de vagó. No vull dir-li que faci un Whatsapp a una amiga amb el número de placa del taxista que la porta fins a casa per no anar sola pel carrer de nit. No vull haver de dir-li que no vagi en aquella cala solitària a prendre el sol i llegir. Vull que faci el que vulgui a la vida, com el meu fill.\nPerò hauré d’avisar-la, hauré d’avisar-los (el meu fill petit també). Hauré d’explicar-li que al món hi ha bellíssimes persones, però que està ple de monstres, uns petits i d’altres de grans. I sovint aquestes persones bellíssimes s’han acostumat a viure amb total normalitat amb el poder dels homes vers les dones: a la feina, al carrer, a casa i que, per tant, pot ser que no l’ajudin, pot ser que no se n’adonin. De fet, fins i tot pot ser que l’arribin a culpar per anar sola de nit, per portar una faldilla molt curta, per haver-li rigut les gràcies aquell noi o per haver begut massa. Hauré d’avisar-la que possiblement la justícia que ens empara no la protegirà. Una de les coses que no sabré com explicar-li és que, a vegades, a les dones que es resisteixen les maten. I que, a vegades, a les dones que no es resisteixen les jutgen per no resistir-se. No em veig amb cor d'explicar-li que això va així, a finals del 2018, a Europa, en una suposada democràcia.\nLes bellíssimes persones cada vegada ho són més i de mica en mica crec que deixen de verbalitzar aquest tipus de missatge per pensar-ho, però veure que és lleig de dir perquè és lleig de pensar, per pensar-ho només un segon i fer autocrítica, per n’hi pensar-ho. I crec que la gent bellíssima es troba aquí: entre l’autocrítica, la reflexió del poder de l’home vers la dona i la valentia de dir, opinar i, sobretot, actuar quan ens trobem davant de situacions d’aquelles per emmarcar.\nEls monstres hi són i hi seran sempre. Parlo dels abusadors, dels violadors. No sé si són malalts o senzillament són persones masclistes i dolentes, de fet m'és igual perquè no els justificaré. Creuen/senten/no senten res que poden manifestar o apaivagar les seves necessitats més obscures amb algú sense importar-li la seva opinió, la seva por, i per descomptat, ser-li igual el dolor que li provocarà de per vida.\nEm pregunto, però, si amb la presa de consciència de les persones bellíssimes, si amb la valentia de normalitzar el “prendre partit” amb accions directes com ara contemplar una escena d’abús o possible abús, els monstres s’amagaran, deixaran de fer-se seus els carrers, sols o en manades, per podrir-se de vergonya.\nCrec que em sento incapaç de controlar els monstres, d’entendre’ls per tal de contribuir en la seva millora, la veritat és aquesta. Però sí que sento la necessitat de contribuir en la societat per tal que les persones bellíssimes cuidin de la meva filla educant el meu fill, reflexionant, fent autocrítica i traient-me de sobre censures ètiques i socials. Deixant de justificar-me i no callant.\nNecessito pensar que la majoria d’homes no li voldran fer cap mal, ni volent ni sense voler. Necessito que ella sàpiga que si crida o corre pel carrer homes i dones se li acostaran per ajudar-la i que la protegiran. Tant de bo algun dia pugui comptar amb la justícia. Ara no. Tant de bo algun dia pugui comptar amb la societat a la tele, als diaris, al tren, al carrer, amb escot, a una discoteca, beguda, contenta i trista. Ho veig una mica més a prop, però encara lluny.


UN AVI QUE ESTIMA L’ESPORT: de novembre 2016\nPer una informació de Josep Blanxart m’ha estat possible visionar el partit ZTR-BM Granollers. He vist el final de la primera part, perdent el Granollers per tres gols de diferència i gairebé tota la segona part. M’ha fet patir una mica per què al voltant del minut vuit els granollerins perdien de cinc gols i tenia la sensació que la defensa local s’imposaria a l’atac visitant. Però la seguretat de perdre s’ha transformat en una clara esperança de victòria que ha fet molt emocionans els cinc minuts finals del partit. Segons les meves notes, en el minut 19 el Granollers dominava per 21-23 que en el minut 27 s’havia passat al 27-26. Els moviments de marcador en els tres minuts darrers del partit feien patir per què en el minut 29, el resultat era un empat a 27. A falta de 50” pel final l’empat era a 28 i sortosament el Granollers amb mennys d’un minut anota dues dianes i el xiulet final deixava el marcador en un clar 28-30 favorable als visitants. El Granollers perdè el partit d’anada de dos gols, 27-29 i guanya per dos el de tornada 28-30 assegurant la participació en la fase final de la Copa d’Europa. Però independentment dels resultats, alló veritablement important rau en el fet que el BM Granollers està en la línea dels grans. Una verdadera demostració que la fe mou muntanyes.\nUn autèntic desafiament de la força de la passió a la força del diner. Aquest partit, per la igualtat de forces, es podía haver perdut o empatat, però la qualitat no es perd, es mantè i amb la seguretat que seguint la mateixa línea el BM Granollers tornarà a jugar en el nivell d’una xampions. Óbviament que en el resultat que comento la sort hi ha jugat el seu partit i s’ha decantat a favor dels visitants, però també és veritat que la sort s’ha de buscar i perseguir i aquesta circumstància esdevinguè un jugador més. La visió no era la mateixa que en una transmissió d’un televisió i la identitat dels jugadors m’era difícil reconèixer-la però el joc de conjunt el seguí perfectament. Els nervis hi eren per ambdues bandes i cal felicitar als granollerins perquè han superat la passió per triomfar amb serenitat. I l’alegria de la victòria fou un esclat de felicitat amb una mena de ball esportiu molt significatiu. Enhorabona i endavant, BM Granollers, amb fe es mouen muntanyes.\nPublicat per Joan Sala Vila a 10:17 Cap comentari:\nSón els jugadors nomès els responsables?\nSeguint partits de futbol, bàsquet i hàndbol, m’he preguntat moltes vegades quina és la tasca dels entrenadors. La meva crítica, lluny de no valorar com cal la dels entrenadors de les categories inferiors que mai serà prou valorada, va dirigida a la dels equips de l’elit. Els darrers resultats dels equips de futbol i bàsquet del CF Barcelona m’han tornat a plantejar-la. I me la faig perquè, crec, que la feina fonamental de l’entrenador no és demanar tal o qual jugador sinó que tota la plantilla estigui en forma per poder jugar els partits corresponents. És obvi que les lesions i les malalties hi juguen el seu paper, com sovint la sort, i la sort s’ha de buscar i per trobar-la s’ha d’arriscar. Els darrers resultats de l’equip de bàsquet són molt significatius. Contra el Madrid quants jugadors catalans saltaren a la pista? Crec que cap. La majoria, per no dir tots eren estrangers. Quan es van a buscar fora de casa suposo que és per garantia de qualitat. I aquesta garantia brillava per la seva absència. Per què tants jugadors de fora? Per què són més ecconòmics que els de casa? O perquè són millors? No em direu que a Catalunya no s’hi formen excel·lents jugadors. On són els resultats de l’escola del Club de Futbol Barcelona? No acuso als jugadors, ni a l’entrenador, si no als responsables de configurar l’equip. Una pregunta: on són els col·laboradors del Barça, descobridors de futures figures catalanes? I una pregunta, és català un equip format per estrangers? Un flac favor a Catalunya. I no parlem nomès de bàsquet, el futbol també pateix la mateixa malaltia.\nHo escric amb tota sinceritat, dependre d’una figura és un error. I no tenir tota la plantilla prou preparada per substituir les baixes és responsabilitat directa de l’entrenador. Jo no crec en titolars i suplents. Per a mi només hi ha titolars, malgrat les diferències. I l’entrenador amb el seus tècnics és responable der saber reorganitzar l’equip quan li fallen jugadors per lesió o malaltia. I els resultats palesen que no es feu alló que calia. És molt fácil dir vull aquest o aquell jugador que és dels millors i dormir tranquil. Els fora de sèrie o genis, benvinguts sien, però no són sempre garantia d’èxit. El Barça darrerement ho té prou comprobat amb el seu millor jugador del món de tots els temps. Personalment no m’ho crec. El respecto per la qualitat que té però s’ha palesat que sense els altres no es va enlloc. A partir de les meves observacions, critico enèrgicament el fet que els entrenadors no comptin amb jugadors de la plantilla per les raons que siguin. La seva funció és tenir-los tots en cada moment prou preparats per defensar els colors i si no els hi té és culpa seva. Personalment penso que la política de fitxatges, sobre tot en el futbol, és molt incorrecte i destructiva. La culpa és del valor del jugador en el mercat. Cal una filosofia esportiva adaptada al temps d’acord amb les línies de procès del progrès històric i que l’economia s’adapti als mèrits d’acord amb les diferències i el respecte a la dignitat de les persones. L’esport és un excel·lent configurador social i la seva manipulació és una traició a la història. Cadascú ha de cumplir amb les seves funcions. L’entrenador té les seves com els tècnics i la directiva ha de ser el laboratori perquè la química esportiva sigui correcta i bona.\nPublicat per Joan Sala Vila a 3:57 Cap comentari:\nL’esport català garantia de la independència de Catalunya\nNo sóc futuróleg, ni profeta però m’agrada valorar els missatges que des de molts indrets deixen intuir com camina el procès de la independència de Catalunya. M’agradaria poder afirmar que els missatges del món de l’esport són dels més contundents i fiables. Catalunya té una presència extraordinària en el món internacional de l’esport per la seva qualitat tècnica, pel seu poder expansiu i pel nombre d’esportistes que donen vida a les més de cinquanta federacions afiliades a la UFEC, unió de fereracions esportives catalanes. Fundada l’any 1933, la presidí Pompeu Fabra. La guerra incivil li barra el pas i fou reinstaurada l’any 1985 per la Generalitat de Catalunya.\nAl costat de la UFEC, la PLATAFORMA PRO SELECCIONS ESPORTIVES CATALANES treballa intensament per què les Federacions esportives catalanes siguin acceptades per les seves respectives internacionals. En l’actualitat són vint-i-una les reconegudes amb dret a participar en les competicions internacionals i amb resultats excel·lents, com els campionats mundials assolit pel Grup de grans del patinatge d’exhibició d’Olot i el grup de petits, del de Parets del Vallès; la medalla de bronze d’enguany de Korfbal;\nla de bronze també de Futbol Sala el 2015 i el Pitch and Putt, guanyador del Torneig Quadrangular Internacional. Una altra notícia molt important rau en el fet que enguany se celebraran a Lleida els Campionats d’Europa de Futbol Sala Femení. Vint-i-una federacions presents al món movent-se entre els millors esdevé una base de garantia prou lloable que avala l’esperança de la indpendència. No citar els esports que formen les respectives\nfederacions seria una traició a l’alè d’esperança que aquest article intenta fer arribar als catalans, tots, els independentistes i els que encara no, però que els exemples esportius poden contribuir a donar el pas endavant. Els esports són: Ball esportiu, Beach Tennis, Bike Trial, Bowling, Curses de muntanya, Dards, Físic culturisme, Fistball, Futbol australià, Futbol Sala, Futtenis, Futvolei, Icestock, Karate, Kickboxing, Korfbal, Patinatge, Pich and Putt, Raquetbol, Raquetes de neu, Rugby lliga, Tamborí, Touch, Twerling. Però al costat d’aquest cel estrellat esportiu hem d’afegir-hi la celebració a Barcelona aquest més de novembre de la “2ª Jornada de Diplomàcia Esportiva i Models Esportius amb la presència d’autoritats esportives de tres nacions europees. Sr. Lazlo Fàbian, Director del Comitè Olímpic d’Hongria, Sr.Arturas Poviliunas, expresident del Comitè Olímpic de Lituania i el Sr. Edvar Kolar, secretari general del Comitè Olímpic d’Eslovenia. La realitat és aquesta però hi ha una futura realitat d’esperança que es fonamenta en fets reals, com el del sub-campió del món de veterans, de marató, Josep Boada, que manifestà amb l’estelada al pit que “preferiria competir com a català però ara mateix no tinc altra alternativa”. Podem confiar en els grans clubs catalans? Crec honestament que l’esperança està en camí. Tant el Barça com l’Espanyol han donat signes reveladors com a clubs i el\nBarça com afició l’esperança és una realitat. Independentment de com miri el món el procès independentista català, és impensable que grans fortunes xineses i japoneses decidissin esponsoritzar els clubs de futbol de Primera Divisió Catalans sense una garantia de credibilitat esportiva d'èxit. Els signes hi són i els considero fiables i creïbles. Catalunya ha estat capdavantera en el món de l’esport i ho és en l’actualitat i aquesta consideració només té un futur, les Seleccions Catalanes de tots els seus esports. El prestigi internacional del FC Barcelona; els dels pilots de motos amb els seus campionats mundials aconseguits; el saber fer d’equips en el camp de la formació com la gran concentració mundial d’esportistes de base del BM Granollers en la Internacional Cup d’handbol amb representacions d’equips dels cinc conteninents, són missatges que davant el món avalen la qualitat de Catalunya com a nació independent amb un estat propi. La presència de l’esport català és un aval efectiu i afectiu que empeny amb força i seguretat el procès. Amb l’esport Catalunya ja és independent.\nPublicat per Joan Sala Vila a 10:48 Cap comentari:\nEUROLIGA 2016-2017: GRÈCIA-ESPANYA 1-1.\nM’agrada el bàsquet perquè és un esport psicològicament i pedagògica molt formatiu a tots nivells amb alguns retrets importants al tema econòmic. En la darrera jornada del 16 de novembre de 2016 donava la impressió d’un Grècia-Espanya, acabat en taules. No tinc res a opinar sobre el resultat del R.Madrid, la victòria podia caure tant en un equip com en l’altre, encara que els grecs en els darrers deu minuts flaquejaren en moments clau i facilitaren la victòria al Madrid. Un gran partit, globalment. No es pot dir el mateix de l’Olympiacos-Barcelona. El resultat final per les dues parts és un resultat decepcionant i d’una lliga de principiants. El 59-52 és pobre de solemnitat. I per part del CF Barcelona no són cap excusa les absències per lesió. El seu equip que va saltar a la pista estava farcit de jugadors estrangers amb escassa presència dels de casa si n’hi havia. Només vaig poder visionar la segona part. Durant el partit em feia una pregunta: per què es fitxen tants estrangers? Un tècnic d’esports del Barça, en certa ocasió em va dir per què li resultaven més barats que els de casa. Francament no ho entenc i encara, que sí sóc dur, amb el partit davant l’Olimpiacos el Barça va fer un trist favor a Catalunya. Jo puc entendre que es fitxi un estranger per la seva excel·lència en el joc i aporti la diferència que cal en els moments difícils. A fora si va a buscar alló millor per servir d’exemple als de casa. Però davant de resultats com el que comento, em pregunto si els jugadors bons de casa són massa bons i pr tant massa cars. I davant d’aquesta disyuntiva, francamente em sap molt greu la política de fitxatges del Barça i molt més quan com ahir per televisió s’esbombà el multimilionari estranger nou patrocinador principal. Pregunto: aquest patrocinador és per a tots els esports del Barça o només pel futbol?. Em sento crític, però encara que no ho sembli, me l’estimo massa el Barça i em sap greu quan no és el millor per mèrits esportius. Em va doldre la derrota, però no per la derrota sinò per la forma i la filosofia que darrera hi intueixo. Personalment m’agradaria que el millor equip del món fos el Barça amb jugadors catalans. I no em contesteu que no n’hi ha. Feu una ullada al món hi us en convencereu.\nValorar la qualitat esportiva des d’els extrems de perdre o guanyar és una manera d’entendre l’esport, perquè no sempre el que guanya és el millor i el que perd el pitjor. Com activitat humana, la pràctica esportiva està supoditada a la psicologia de l’esportista i d’una manera molt creativa en l’equilibri entre la intel·ligència i la passió. La meva manera de pensar em diu que un esportista no intel·ligent no será mai un gran esportista i un esportista només passional tampoc. És veritat que la passió és fonamental per ser un bon esportista però la passió cal ser aconduida. Recordo una reflexió de Ramon Llull en el seu Llibre d’amic e amat, en la que és pregunta quina és la primera condició per estimar i la resposta és que primer cal conèixer i el coneixement et despertarà o no el desig d’estimar.\nTraslladat a l’esport, hem de donar la seva importància al coneixement per poder desenvolupar amb més garanties el desig. La inte·ligència esportiva no la dóna la capacitat física sinò la capacitat de controlar-la i dirigir-la i cal tenir molt en compte que alguns gols són més fruit de la sort que de la intel·ligència i com més espectaculars molt més. El control de la pilota és una condició física, saber dirigir-la és coneixement tècnic i saber fer el gol exigeix intel·ligència per entendre a l’altre, ja sigui company o sigui contrari. La intel·ligència no és espectacular, controla la creativitat i sap escollir el moment o millor posicionar-se. És veritat que en l’esport hi juga molt la intuició i el saber endevinar.\nAlló que no pot fer un esportista intel·ligent és jugar bé sense la técnica corresponent i la técnica és un aprenentatge que precisa ser dirigida amb intel·ligència tant del qui ensenya com del qui apren. En els resultats esportius hi juga molt el factor sort, que manta vegades deixa en evidència la intel·ligència. Però la sort s’ha de saber buscar. El problema és que la jugada de sort és quasi sempre imprevisible per instantánea. La veritat és que l’esportista no pot estar mai distret, perquè les distraccions són causa de moltes errades. En l’esport es diu massa sovint, si la pilota no vol entrar no hi ha res a fer. I tant que hi ha a fer. Treballar la tècnica en el domini de la pilota, a la vegada, que la tècnica, en futbol, del control del peu i del cap. El xut i el cop de cap no han de ser a l’atzar sinò controlats. I en aquest punt és imprescindible l’automatització dels moviments corresponents perquè la pilota anirà allà on l’envies, no allà on penses. Quan es perd un partit és el moment de valorar la qualitat técnica, la improvisació i la intel·ligència. I es comprovarà que la passió, sense intel·ligència, no crea la jugada esportivament desitjable.\nGuanyar és l’objectiu però perdre, sovint, ensenya a guanyar. Qui guanya es veu superior, qui perd necessita millorar i alló que cal és que perdent i guanayant la filosofia de l’esport es basi en l’equilibri racional i en l’automatisme dels factors responsables, cames, mans i cap, de fer moure correctament la pilota, d’acord amb la modalitat dels esports. La intel·ligència, la passió, la tècnica i l’automatisme són imprescindibles en tots els esports.\nPublicat per Joan Sala Vila a 6:36 Cap comentari:\nL’esport català garantia de la independència de Ca...


El rostre de Brian Wilson - El Temps\nEl rostre de Brian Wilson\nOpinió Xavier Aliaga\nHe hagut de capbussar-me en el senyor Google per comprovar que no havia estat un somni. Aquell concert en el Festival de Benicàssim (FIB), l’agost de 2004, va existir de veritat. A principis d’aquell any, el genial i inestable Brian Wilson, una de les ànimes de The Beach Boys, aconseguia encaixar les peces del que havia de ser la seua obra mestra definitiva, l’àlbum Smile, concebut el 1966 en col·laboració amb Van Dyke Parks, un altre follet del pop.\nEls problemes mentals de Wilson, la complexitat del projecte i les diferències amb la banda aparcaren aquest àlbum. The Beach Boys ja havien canviat la història de la música amb Pet Sounds, l’àlbum publicat el 1966 que serví d’inspiració a l’encara més influent Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band, l’àlbum llançat per The Beatles l’any 1967, ara fa mig segle. Un lloc comú de la història de la música és que aquest disc dels britànics també va desencoratjar Wilson en la recerca del seu himne diví, Smile.\nMés de trenta anys després, Wilson revisà el material, el complementà amb noves lletres de Van Dyke Parks i es llançà a una gira per tocar-lo en directe al marge dels Beach Boys, la qual cosa seria motiu d’una demanda judicial del seu antic company, Mike Love, un plet que per al cas ens interessa ben poc. Allò important és que el nou Smile funcionà entre els mitòmans i la crítica, posà a Wilson de nou en el mapa i -ací arribem al nus de la qüestió- generà un record visual i sonor en molta gent que no s’esborrarà mai. En el meu cas, de manera totalment inesperada.\nPer dir-ho de manera suau, Brian Wilson no formava part de les meues deu primeres preferències del pantagruèlic cartell amb el qual el FIB celebrava la primera dècada d’existència. A més, vaig tenir la mala sort de perdre’m la jornada de dissabte, amb Lou Reed com a cap de cartell. El meu humor i predisposició quan em vaig plantar davant l’escenari principal, a l’hora del concert de l’antic xicot de la platja, no era el més òptim.\nLa primera part del concert fou discreta. Wilson, refugiat darrere d’un piano, cantava irregularment i feia com que tocava l’instrument mentre una esplendorosa banda d’acompanyament interpretava un bon grapat de cançons d’Smile. En algun moment va sonar "Heroes and villains", la cançó més coneguda del disc. Una mica després, començaren a desfilar, un rere l’altre, bona part dels himnes dels Beach Boys: "Good vibrations", "I get around", "Help me, Rhonda", "Barbara Ann", "Surfin U.S.A." i "Fun fun fun". Per aquest mateix ordre. Història de la música popular, patrimoni col·lectiu. El públic es tornà boig. Els molt competents músics de Wilson s’infectaren -o fou a l’inrevés?- de l’ambient general. I fins i tot els més escèptics acabaren surfejant i/o levitant sobre l’asfalt.\nEntre el públic, alguna gent plorava de felicitat. Un paio que no coneixia de res se'm va abraçar, emocionat\nAquell karaoke luxós acabà amb uns 30.000 assistents rendits, aplaudint com si l’ànima s’escapara pels palmells de les mans, xiulant i cridant com a posseïts. Wilson, estatuïtzat, contemplava totes aquelles mostres d’agraïment amb un posat al·lucinat i perplex. Un dels seus músics es posà darrere i, tendrament, li posà les mans sobre els muscles. Potser per fer-li veure que havia passat de veritat. Un rostre inoblidable. Entre el públic, alguna gent plorava de felicitat. Un paio que no coneixia de res se'm va abraçar, emocionat.\n- És el pop, tio! És el pop!\n"Fou tan bonic que, per un instant, el món semblà meravellós", escrivia Luis Hidalgo en la seua crònica. No seria capaç de resumir millor el que vam viure aquell dia.\nBrian Wilson va nàixer el 20 de juny del 1942. Això vol dir que, fa uns dies, va ser el seu aniversari. Aquest és un modest regal que mai no obrirà. Però hi havia un altre motiu: un dia després, el 21 de juny, Burjassot acollia la "Greatest Hits World Tour 2017" dels Beach Boys amb Micke Love al front. Segur que ha estat molt bé. Però volia deixar constància que hi ha records que no pense embrutar ni així em maten.\n"Defensar Madrid és defensar Catalunya. La fraternitat entre pobles ens farà vencedors"\nIzquierda Castellana, on milita l'entrevistada, és una de les promotores de la manifestació a Madrid


Resultats per a la cerca "llei" dins totes les àrees temàtiques\nlex legis lex legis\nla lex legis, n f\nca llei, n f\nes ley, n f\nfr loi, n f\nit legge, n f\noc lei, n f\nen law, n\nNorma jurídica que aprova el Parlament de Catalunya, havent seguit el procediment legislatiu establert, els efectes jurídics de la qual són vinculants.\n1. La llei és una font del dret que té la funció de regular la societat i els poders públics.\n2. El Reglament del Parlament és una norma amb valor de llei. Els decrets llei i els decrets legislatius que dicta el Govern tenen força de llei.\n3. Les lleis del Parlament de Catalunya es redacten seguint els principis de la tècnica legislativa per garantir-ne la seguretat jurídica.\n4. La llei, si no ho indica altrament, entra en vigor al cap de vint dies d'haver estat publicada en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.\nNorma jurídica de caràcter general i obligatori, dictada per un òrgan legislatiu, que és la font més important del dret i que té la funció de regular la vida d'una comunitat.\nen standard of fineness\nConjunt de normes relativament formalitzades i executòries que, en totes les cultures, regeixen uns aspectes determinats del comportament.\nRegla d'acció imposada per una autoritat superior.\nEx.: La llei divina.\nEx.: Les taules de la llei.\nEx.: Observar la llei.\nEx.: Complir la llei.\nEx.: Violar la llei.\nEx.: Ordenar la llei una cosa.\nEx.: Prohibir la llei una cosa.\nEx.: Defendre la llei una cosa.\nRelació general, necessària i constant que explica els fenòmens.\nNorma jurídica de caràcter general i obligatori dictada pels òrgans que tenen atribuït el poder legislatiu.\nEx.: Lleis polítiques.\nEx.: Lleis civils.\nEx.: Lleis criminals.\nEx.: Lleis penals.\nEx.: Establir una llei.\nEx.: Derogar una llei.\n<Recerca, metodologia i estadística>, <Disciplines de suport > Física>\nRegla universal a la qual són subjectes els fenòmens de la natura. Moltes vegades el seu enunciat és obtingut per inducció, després d'haver analitzat un nombre finit d'experiències anàlogues, i expressat mitjançant una relació matemàtica.\nPercentatge de metall fi fixat legalment que han de tenir les monedes i els altres objectes d'or o d'argent.\nModernament, aquest percentatge s'expressa en mil·lèsims. En el sistema predecimal, la llei de l'or es fixava en quirats (vint-i-quatre quirats l'or pur) i la de la plata, en diners (dotze diners per a la plata pura). La llei del billó es fixava en diners de plata fina d'onze diners i mig cadascun.


S'obre el 6è concurs de projectes sobre salut i benestar en l'era digital - Social.cat\nS'obre el 6è concurs de projectes sobre salut i benestar en l'era digital\nAquest s'inclou dins les VI Jornades R+D+I TIC Salut i Social i el límit per presentar propostes és el 25 de juny\nDimarts, 10 de maig de 2016 | 16:45 h\nVic rebrà el proper 29 i 30 de setembre d’enguany la sisena edició de les Jornades R+D+I TIC Salut i Social. Com cada any, s’obre un concurs per presentar projectes de recerca, models de prototips i solucions innovadores implementades que donin resposta al repte de la salut i el benestar en la societat digital.\nEl termini per a presentar les propostes és el dia 25 de juny i es poden enviar a través del web de les jornades. Hi haurà premis als millors projectes segons tres categories: “Jornades R+D+I TIC Salut i Social 2016”, “Mobile World Capital Barcelona” i “Euroregió Pirineus-Mediterrània”.\nAquest acte, que dóna continuïtat a les cinc primeres edicions celebrades a Girona, té per objectiu potenciar la visibilitat dels agents clau del sector de les TIC especialitzats en l’àmbit de la salut i el benestar social. Tanmateix es vol constituir una plataforma de referència per a la transferència de coneixement i així facilitar la convergència entre el món de la recerca, l’empresa i l’assistència.\nAl llarg de la trobada hi haurà taules rodones sobre models de negoci, transferència tecnològica i transformació digital. També hi haurà grups de recerca, càpsules de comunicació, entrevistes B2B, speakers’ corner, zona d’exposicions, etc. Aquestes jornades s'adrecen principalment a emprenedors i empreses del sector TIC, salut i social, recercaires de diferents disciplines, CIOs i tècnics d’entitats assistencials, professionals interessats en el sector, i fins i tot estudiants universitaris i de secundària.\nSón moltes les entitats que estan darrera d’aquest engranatge: la UVic-UCC (Càtedra TIC Salut i Càtedra Serveis Socials), la Fundació TicSalut, el Consorci Hospitalari de Vic, la Fundació Hospital de la Santa Creu de Vic, l’ICS-Catalunya Central, l’EBA Vic, l’EBA Centelles, el Mobile World Capital Barcelona i l’Euroregió Pirineus-Mediterràni. D’altra banda, la Fundació d’Osona per la Recerca i l’Educació Sanitàries (FORES) gestionen la secretaria tècnica.\nEs tracta d’un esdeveniment de grans dimensions i per tant, per poder assistir a les jornades cal inscriure’s prèviament, tot i que encara no s’ha obert el termini. Fins el 31 de juliol el preu és de 120€ per accedir a les jornades, mentre que a partir del juliol serà de 150€. Els estudiants tenen una taxa reduïda de 50€.\nTota la informació es publicarà en els propers dies al web de les jornades i a les xarxes socials amb l’etiqueta #JornadesRDI. Per qualsevol consulta, podeu escriure a [email protected]


Una Memòria per fer memòria: Conxita Solé i Maria Rosa Muñoz | Projecte Home Catalunya\nUna Memòria per fer memòria: Conxita Solé i Maria Rosa Muñoz\nMARIA ROSA MUÑOZ. Pedagoga i presidenta d’Honor del Patronat de Projecte Home Catalunya.\n“L’emoció de la primera alta terapèutica que vaig viure… No ho podré oblidar mai”\nCONXITA SOLÉ. Mestra i presidenta del Patronat de Projecte Home Catalunya.\n“Tant de bo Projecte Home deixi de ser necessari. Seria una gran notícia”\nConxita Solé (CS): Maria Rosa, són molts anys d’experiències. Per què vas decidir implicar-te amb Projecte Home?\nMaria Rosa Muñoz (MRM): Jo abans era professora a la Universitat de Barcelona i vaig tenir un alumne molt interessat en els problemes socials i en l’àmbit de les drogues. Vam perdre el contacte i al cap d’uns anys me’l vaig trobar pel carrer. Vam estar parlant i em va explicar que era el director d’una nova ONG. Poc després em va cridar demanant que entrés a formar part del patronat d’aquella organització. Aquell exalumne era l’Albert Sabatés, primer director de Projecte Home. I òbviament li vaig respondre que sí. I tu Conxita?\nCS: Jo hi vaig arribar a través del meu marit, Antonio Oliveres, amb qui teníem una empresa de roba esportiva. En aquell temps vam col·laborar amb els partits de futbol organitzats pel Comitè Drogues No que es feien per tot Espanya. Vam iniciar una gran amistat amb en Baltasar Garzón, un dels impulsors de la iniciativa, que al cap d’uns anys em va demanar que entrés al patronat de Projecte Home. Tampoc m’hi vaig poder negar.\nMRM: Els principis van ser complicats però molta gent ha col·laborat perquè tot això sigui possible. El paper de tots els fundadors, dels patrons que s’hi han anat sumant, el suport de totes les empreses i institucions que ens han ajudat… Una gran empenta de la societat civil.\nCS: I tots els voluntaris i voluntàries, sense la seva aportació no hauríem arribat fins aquí.\nMRM: Tens raó. Jo crec que encara s’hauria de destacar més el paper del voluntariat. El que ho és, viu una experiència impossible de sentir en qualsevol altra tasca. Sentir-se útil i veure que val la pena fer coses que tenen resultat no té preu.\nCS: De tots aquests anys, quin és el millor moment que recordes?\nMRM: Sens dubte, la primera vegada que vaig assistir a l’acte d’una alta terapèutica d’un usuari. Crec que no ho podré oblidar mai. Ni aquest cop ni molts d’altres. És una emoció tan gran que no pots evitar plorar. Recordo aquesta primera alta d’un noi i hi havia els seus pares, la seva dona, els seus fills petits… I el miraves i el veies feliç i segur de si mateix. Quin moment tan especial.\nCS: De vegades necessites a anar a la celebració d’una alta terapèutica perquè et renova les ganes de continuar endavant. I d’això et volia parlar, del futur. Hem mirat molt al passat però què demanaries pels propers 20 anys?\nMRM: A mi m’agradaria que la gent amb problemes d’addiccions anés disminuint. Necessitem més conscienciació perquè sigui possible.\nCS: El meu desig és que Projecte Home deixi de ser necessari. Seria un molt bon senyal que les coses han millorat.\nLlegeix la resta de converses


Gerard Quintana presentarà la seva primera novel·la, 'Entre el cel i la terra', als Vermuts Literaris - somVallès\nGerard Quintana presentarà la seva primera novel·la, 'Entre el cel i la terra', als Vermuts Literaris\nCare Santos i la cardedeuenca Alba Dalmau també faran presentacions aquest trimestre\nEls Vermuts Literaris a l’Espai Cultural i Gastronòmic Tarambana de Cardedeu arriben al final de la tercera edició amb el tercer cartell trimestral d’aquest cicle.\nL’escriptora Care Santos serà la protagonista del vermut literari del proper dissabte, 13 d’abril (12 h), amb la seva darrera novel·la Tot el bé i tot el mal. Una novel·la que mostra la fràgil teranyina que teixeixen les nostres relacions familiars i personals.\nLa segona presentació, que serà l’11 de maig (12 h), comptarà amb la presència de l’escriptora local Alba Dalmau, que presentarà el seu darrer llibre El camí dels esbarzers, una obra que està tenint molt bona rebuda entre els crítics literaris i el món lector.\nPer tancar el trimestre, el 15 de juny (12 h) el cantant Gerard Quintana serà a l’Espai Cultural i Gastronòmic Tarambana de Cardedeu per presentar la seva primera novel·la: Entre el cel i la terra. Una història d’amor, commovedora i colpidora, que retrata aspectes essencials –socials i polítics– de la Catalunya de la segona meitat del segle XX.\nLes presentacions estan organitzades i dinamitzades per la periodista vallesana Clara M. Clavell, que acompanyarà els convidats per saber detalls i curiositats de cada una de les obres així com de les seves trajectòries professionals.


De ben a prop archivos - Pàgina 3 de 7 - radiobarbera.cat\nLa Creu Roja de Sabadell ja ha iniciat la seva habitual campanya de recollida de joguines per repartir entre els infants de famílies més vulnerables de les ciutats de Sabadell, Sant Quirze, Badia i Barberà del Vallès.\nEn aquestes quatre poblacions de referència s’arribarà a uns 2.000 infants en total, un centenar més que l’any passat. De fet, a la nostra ciutat s’ha detectat un creixement d’una quarantena de menors en situació de vulnerabilitat.\nEl pròxim 30 de novembre es commemora el Dia Internacional de la Ciutat Educadora, i per això des de la Regidoria d’Educació de la nostra ciutat volen celebrar-ho. Enguany fa 26 anys d’ençà que Barberà es va adherir al projecte i el regidor d’Educació, en Daniel González Cabrera, ha assegurat que “a Barberà del Vallès tenim la sort de tenir un teixit associatiu molt importat i moltes persones implicades amb la ciutat i podem dir que Barberà és Ciutat Educadora, no només perquè estem adherits a un ens que ho reconeix sinó també perquè fem accions que així ho avalen”.\nTant el regidor com la tècnica d’Educació, Primera Infància i Família, la Sara Torres, han passat pel programa “De ben a prop” per explicar les activitats que es duran a terme durant aquesta commemoració.\nAquesta setmana hem pogut conèixer les opinions dels grups municipals de l’Ajuntament de Barberà del Vallè dels temes tractats en el ple de setembre del 2020 en entrevistes a ‘El Cafè de Barberà‘. Un ple que es va dur a terme de nou forma telemàtica, amb moltes interrupcions tècniques.\nEl protagonisme el van tenir les 8 mocions presentades pels diferents grups. Esquerra Republicana de Catalunya va presentar dues mocions relacionades amb la monarquia i les irregularitats del rei emerit, també es van debatre mocions relacionades amb l’habitatge de Ciutadans, Podem Barberà i ERC. A més, el PSC va proposar una moció respecte l’emergència educativa durant la pandèmia i es va aprovar una declaració conjunta de la Junta de Portaveus amb reivindicacions financeres de les entitats municipals, entre altres temes.\nPodeu escoltar les entrevistes amb Ciutadans, Esquerra Republicana de Catalunya, la Plataforma Ciutadana per Barberà i Partit dels Socialistes de Catalunya a continuació:\nAquest cap de setmana les diferents entitats feministes de la ciutat han preparat diverses activitats amb motiu del 8 de març Dia Internacional de les Dones 2020.\nUna d’aquestes entitats, l’Assemblea Feminista de Barberà del Vallès, té preparades marxes, performances o tallers que es faran al llarg de tot el cap de setmana.\nLa Yasmín Fuentes, que forma part de l’entitat, ha volgut destacar al programa ‘De ben a prop’ de Ràdio Barberà que aquest any, aprofitant que el 8M cau en diumenge, canviaran una mica el recorregut de la cercavila i que aprofitaran per denunciar situacions de precarietat que viuen moltes dones. “Volem visibilitzar la situació de precarietat de les kellys, volem posar en valor el treball de cures que acostumen a fer les dones, també ens interessa defensar el dret a un habitatge digne, volem serveis ginecològics a Barberà i que s’incorpori la transversalitat de gènere, i acabarem denunciant la violència de gènere”, ha explicat Fuentes.\nSi voleu conèixer amb detall les activitats que s’han programat amb motiu del 8 de març Dia Internacional de les Dones 2020, podeu consultar el programa. També podeu escoltar l’entrevista a la Yasmín Fuentes a continuació:\nEls grups municipals de l’Ajuntament de Barberà del Vallès han valorat als temes tractats en el ple de febrer del 2020 en entrevistes a ‘El Cafè de Barberà‘. Al ple van aprovar-se tots els punts per unanimitat.\nEl protagonisme el van tenir: el tribut metropolità arran de la moció presentada per la Junta de Portaveus a petició de la Plataforma “No al Tribut AMB Barberà”, l’increment de les retribucions del personal municipal, una subvenció per a Creu Roja Sabadell, l’adhesió del consistori al manifest “Xiulem fora de joc a la LGTBI-fòbia” del Consell Comarcal del Vallès Occidental o el Manifest del 8 de Març, Dia Internacional de la Dona.\nPodeu escoltar les entrevistes amb Ciutadans, Podemos, Esquerra Republicana de Catalunya, la Plataforma Ciutadana per Barberà i Partit dels Socialistes de Catalunya a continuació:\nEl proper dimecres dia 4 de març tindrà lloc la presentació del programa d’activitats del 8M. Serà al Teatre Municipal Cooperativa, on després s’aprofitarà per veure el film ‘Mujercitas’ una nova adaptació del clàssic i on també es podrà aprofitar per fer comentaris sobre la projecció.\nA aquesta primera activitat organitzada per l’Ajuntament i per l’Oficina de Polítiques de Gènere s’afegeixen moltes més programades per les entitats feministes de Barberà, com per exemple: conferències, tallers, presentacions de llibres, espectacles, exposicions…\nAbans, però, d’aquesta presentació tant el Regidor de Polítiques d’Equitat de Gènere, el Daniel González Cabrera, com la Cap de l’Oficina de Polítiques de Gènere, la Marisol Caro Zambudio, han tingut l’oportunitat d’explicar quines activitats es faran al llarg d’aquest mes al programa de Ràdio Barberà ‘De ben a prop’. González, ha volgut deixat clar que volen anar més enllà d’una data assenyalada al calendari com ho és el 8 de març i que per això “durant tot el mes es fan activitats que ajuden a reflexionar sobre els valors de la jornada”.\nLa Lectura del Manifest Institucional tindrà lloc divendres 6 de març a les 12 del migdia a la Plaça de la Vila.\nSi voleu conèixer amb detall les activitats que s’han programat amb motiu del 8 de març Dia Internacional de les Dones 2020, podeu escoltar l’entrevista o consultar el programa:\nArriben els Tres Tombs a Barberà\nAquest cap de setmana Barberà del Vallès celebra, com cada any per aquestes dates, la Festa de Sant Antoni Abat.\nAl ‘De ben a prop’ han pogut parlar amb la Montse Guerrero, la Secretària de l’Associació Cultural Cooperativa, l’entitat encarregada d’organitzar la festivitat dels Tres Tombs.\nEnguany, la celebració començarà dissabte al vespre quan es podrà assistir a la Missa en honor a Sant Antoni Abat a l’Església de Santa Maria.\nDiumenge la jornada donarà inici a les 8.30 del matí amb la xocolatada a càrrec de l’abanderada, Míriam Vanessa Heredia, i de les cordonistes, la Maria Esteban i la Judit Esteban.\nA partir de les 10 del matí a la Plaça del Mil·lenari s’oferirà l’habitual esmorzar popular –a un preu de 2€– que consta de ‘pa amb tomàquet, botifarra, cansalada, xocolata i cafè’ ha explicat Guerrero. A més, els comensals participen a un sorteig d’un dinar a Ca n’Alzina i d’un regal a Electro Iván.\nSi voleu tenir més informació sobre aquesta festivitat, podeu escoltar la conversa sencera amb la Montse Guerrero i amb les cordonistes a continuació:\nBarberà del Vallès torna a gaudir dels seus espais joves\nLa Maria Roig, Tècnica de Joventut, i l’Elisenda Cardona, Dinamitzadora del Servei Socioeducatiu ‘El Forat’, van visitar la passada setmana el magazín matinal ‘De ben a prop’ on van tenir l’ocasió d’explicar que tant ‘El Forat’ com ‘La Roma’ es troben ja a ple rendiment, després de la breu pausa que van fer fa uns mesos.\nRoig ha explicat que “els equipaments han canviat totalment”, ja que ara tots dos espais estan destinats a la població de 12 i fins a 29 anys. A més, han introduït alguns canvis com, per exemple, reestructuració d’horaris però no deixarem de trobar “dies i activitats específiques per a cadascuna de les edats”, segons Roig.\nAl ‘De ben a prop’ tant Roig com Cardona han explicat totes les novetats que hi trobarem als espais joves de la nostra ciutat. Podeu escoltar la conversa a continuació:


El PP i Ciutadans exigeixen a les Corts un desgreuge a la "fantasia" d'usar "Països Catalans" al Senat - À Punt\nEl PP i Ciutadans exigeixen a les Corts un desgreuge a la "fantasia" d'usar "Països Catalans" al Senat\nEl Botànic (PSPV, Compromís i Unides Podem) han replicat que "a la ciutadania no la preocupa això" i han acusat l'oposició de voler enfrontar amb aquesta "quimera"\nMaría José Catalá aquest dimecres a les Corts / Facebook: @ppcv\n24 de novembre 2021 - 13:49\nEl Partit Popular i Ciutadans han reclamat aquest dimecres que les Corts realitzen un "acte de desgreuge" a la "fantasia" de permetre l'ús del terme "Països Catalans" al Senat. Els grups del govern valencià (PSPV, Compromís i Unides Podem) han replicat que "a la ciutadania no la preocupa això" i han acusat l'oposició de voler enfrontar amb aquesta "quimera".\nEs tracta d'una proposta del PP consensuada amb Cs que no tirarà avant en la votació d'aquest dijous gràcies a la majoria del Botànic.\nFa unes setmanes, la mesa del Senat va ratificar que es pogueren usar els termes "País Valencià" o "Països Catalans" en les iniciatives oficials per a referir-se a la Comunitat Valenciana o incloure-la, un fet que els populars rebutgen en considerar que va en contra de la Constitució i de l'Estatut d'Autonomia.\nCita "Suposa un atac frontal a la identitat del poble valencià i qui ho defenga ho fa per ignorància o per interés. Els valencians no se sentiran mai Països Catalans." María José Catalá - Portaveu del PP a les Corts Cita\nCom a síndica del PP, María José Catalá ha advertit que suposa "un atac frontal a la identitat del poble valencià" i que qui ho defenga "ho fa per ignorància o per interés". A més, ha acusat el PSOE de permetre-ho com a "peatge per a mantindre's en la butaca" i rebre el suport de partits independentistes.\nTambé ha apuntat a Compromís com "els germanets menuts dels catalans" i ha preguntat si la seu líder i vicepresidenta de la Generalitat, Mónica Oltra, se'n va anar "de bolos indepes" el passat cap de setmana per la seua assistència al tancament de l'assemblea dels comuns. "Els valencians no se sentiran mai 'Països Catalans'", ha recalcat.\nLa diputada de Compromís Nathalie Torres li ha replicat que "el vertader procés és el madrileny, amb una presidenta que es bota totes les regles", i li ha retret que no es preocupe perquè el líder del seu partit, Pablo Casado, assistira a una missa en la qual es va exaltar Franco.\nPer part de Ciutadans, la seua síndica, Ruth Merino, ha plantejat una esmena a la proposició no de llei (PNL) que el PP ha acceptat per a estendre la petició a qualsevol cambra parlamentària per a evitar l'ús d'aquests termes. "A la Comunitat Valenciana tenim un doble problema: el nacionalisme identitari i aquest nacionalisme que pretén esborrar tot el que som els valencians", ha advertit.\nCita "A la Comunitat Valenciana tenim un doble problema: el nacionalisme identitari i aquest nacionalisme que pretén esborrar tot el que som els valencians." Ruth Merino - Portaveu de Ciutadans a les Corts Cita\nEntre el Botànic, tant el PSPV com Unides Podem han coincidit a rebutjar la proposta. La socialista Ana Besalduch ha posat l'accent que no se senten "al·ludits en absolut" pel concepte de Països Catalans, mentre que la portaveu adjunta d’UP, Estefania Blanes, ha acusat el PP de fer anys que intenta introduir aquest debat quan "a la ciutadania no la preocupa això".\nI per Vox, el diputat José María Llanos ha dit que aquest terme "no existeix ni en el món d'Alícia de Lewis Carroll" i ha tornat a denunciar que el president de les Corts, Enric Morera (Compromís), acudira fa unes setmanes a l'acte de lliurament dels 50 Premis Octubre on va haver-hi un guardó per al president d'Òmnium Cultural, Jordi Cuixart.\nEl PP anirà a la justícia per a vetar els termes 'País Valencià' o 'Països Catalans' al Senat


NEVA DINS EL VIDRE: Insultant la memòria del FNC\nPublicació original: Bloc Sense fruir de l'estipendi\nSi el seumanifest/crida/estirabot fundacional ja fa feredat, veient d'on provenen lescrides a confluir-hi és fàcil certificar l'angúnia i el rebuig inicial. En efecte, el tèrbol populisme xenòfob filofeixista nostrat d'Identitat Catalana (IdCat),versió barretinaire de la PxC d'Anglada, n'és un dels promotors.\nLa nova organització s'implicà immediatament en la Segona Guerra Mundial, desenvolupant tasques de suport als aliats en matèria d'informació i d'evacuació de persones perseguides pels feixistes. A l'interior es desplegava una intensa tasca propagandística, desenvolupada sobretot per la Secció Militar de l'organització. Inicialment, la seva voluntat d'aplegar en un frontel catalanisme antifeixista dugué a militants d'ERC, Estat Català, ACR i, fins i tot, CNT, a aixoplugar-se en aquest espai de lluita.\nja ho he comentat al meu blog, però també et deixo l'agraïment (per llegir-ho i difondre-ho) a casa teva.\nSembla que cada dia hi ha un motiu més per enfurismar-se. Gràcies per fer-ne difusió.


La Bisbal del Penedès pinta un pas de vianants amb la bandera LGTB\nLa Bisbal del Penedès pinta un tram d'un pas de vianants amb la bandera LGTBI\nL'acció s'ha fet amb motiu del Dia Internacional de l'Orgull LGTBI+\nLa Bisbal del Penedès ha pintat la bandera LGTBI en un pas de vianants. | Ajuntament de la Bisbal del Penedès\nEls diferents municipis del territori han dut accions aquest cap de setmana per donar suport al Dia Internacional de l'Orgull LGTBI+. A la Bisbal del Penedès, l'Ajuntament ha pintat un tram d'un pas de vianants amb els colors d'aquesta bandera, amb l'objectiu de visibilitzar el col·lectiu, promoure la igualtat i reivindicar els seus drets.\nL'acció s'ha fet al pas de vianants de l'avinguda del Baix Penedès, al qual s'ha pintat la bandera LGTBI en un dels extrems. En altres municipis de la comarca, com a l'Arboç, l'acció ha consistit a pintar les llambordes d'una rotonda.\n"Cunit reclama a la Generalitat que el CAP s'obri 24 hores a l'estiu" "El gest de Calafell amb els treballadors que han combatut la pandèmia"


La MESAV i el Fòrum de l’Audiovisual Valencià – MESAV\nLa MESAV i el Fòrum de l’Audiovisual Valencià\nLA MESAV RECLAMA MESURES URGENTS PER AL SECTOR AUDIOVISUAL\nEl sector audiovisual valencià no podrà resistir si com més aviat millor no s’adopten solucions a la situació provocada pel tancament de RTVV\nEls representants de les associacions de professionals i d’empresaris integrats en la MESAV hem assistit a la reunió convocada pel grup parlamentari de Podem País Valencià, coneguda com a Fòrum de l’Audiovisual Valencià. En la intensa reunió, que s’ha desenvolupat en la seu de les Corts Valencianes, des de la MESAV hem plantejat una bateria de propostes que tenen per finalitat la reactivació urgent del sector, posant l’accent en la necessitat que l’administració autonòmica assumisca amb antelació la producció dels continguts que hauran de conformar la graella dels futurs mitjans públics.\nPer a la MESAV, l’audiovisual és un macrosector estratègic, amb un destacat potencial de creació d’ocupació i un dels de més ràpid creixement en l’àmbit de l’economia global, un espai i un mercat sense fronteres en el qual és fonamental preservar en igualtat de condicions la nostra cultura, la nostra personalitat i la nostra identitat com a poble.\nÉs imprescindible la voluntat política del nou govern de la Generalitat per a evitar que tot un sector acabe desapareixent. En la MESAV considerem que dependre del judici en l’Audiència Nacional, en el qual es dictarà sentència sobre l’ERE d’extinció de RTVV i per al qual encara no hi ha data, situa a milers de treballadors i desenes d’empreses en una situació insostenible, per la qual cosa emplacem a l’executiu a adoptar mesures immediates. Tots sabem que la voluntat política és la primera de les condicions per a la presa de decisions. La política ha provocat el desastre del sector, i la política ha d’aportar les eines per a reparar tant de mal com s’ha fet.\nA tot açò cal afegir que, encara que el sector audiovisual és molt més que la radiotelevisió pública, sense ella no podrà resistir. El talent dels nostres creadors es perd pels embornals. No solament des de la fi de les emissions de RTVV. Molts anys abans hem patit la precarització i la falta de polítiques estratègiques serioses que aposten per una activitat econòmica normalitzada. O la reactivació és immediata, o es corre el risc de perdre els seus principals actius: els seus professionals i les seues empreses.\n8 setembre, 201521 octubre, 201600\nBy MESAVIn Notes de premsa\nText íntegre de la proposició de llei per a la recuperació de RTVVDOCV. Decret de creació de l’Alt Consell Consultiu de RTV\nCrònica de la reunió de MESAV amb Antonio Montiel\nLa MESAV es reuneix amb la CVMC\nLa MESAV es reuneix amb José Luis Moreno\nLa MESAV dóna suport Empar Marco\nJuli Esteve ens explica la seua candidatura a la Direcció General de la CVMC


Broquetes de plàtan i botifarra negra | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nPublicat el 09/05/2016\nPer fer broquetes de plàtan i botifarra negra heu de preparar broquetes de plàtan i botifarra negra.\nPeleu els plàtans, talleu-los per la meitat longitudinalment i feu-ne trossos d’uns tres centímetres de llarg. Emboliqueu cada tros de plàtan amb un tall de cansalada i segelleu-ho amb un escuradents.\nTalleu la botifarra negra a rodanxes gruixudes, mantenint la pell.\nPoseu un rajolí d’oli i la mantega en una paella; quan estigui calent poseu-hi els plàtans embolicats i la botifarra negra i deixeu coure a foc baix uns 6 minuts.\nMentrestant, renteu la llima i talleu-la a llesques primes.\nQuan els ingredients de la paella estiguin al punt, agafeu pals de pinxo llargs i poseu-hi alternativament trossos de plàtan embolicat, botifarra negra i rodanxes de llima. Col·loqueu-ho en el plat de servir i escampeu pel damunt una mica de pebre negre.\n* Els plàtans millor que no siguin gaire madurs..\n250 g de botifarra negra prima\n6 talls de cansalada ben fins


Preparat per entrar a l’Univers més extrem?\nLlegeix primer aquestes instruccions bàsiques.\nEl Daniel, l’Alba, el Quim i la Leyre t’acompanyaran en aquesta experiència\nPren-te el temps que necessitis per recórrer cada pas que et proposem.\n1. Aprèn dels Caçadors\nAcompanya als quatre Caçadors durant les seves nits d’observació.\nEmpapat de la seva experiència.\nAprèn observant en acció.\n- Necessites ajuda? Accedeix a la pàgina de comentaris\n- Tens dubtes? Accedeix al ‘Diccionari del Caçador’\n2. Comença la teva Investigació\nResol la teva nit d’observació amb tot el que has après.\nFes servir la teva pròpia llibreta científica\nAnalitza dades reals obtingudes amb els telescopis MAGIC.\nFes les teves pròpies hipòtesis i comprova-les\n3. Comparteix la teva descobriment\nVols guanyar un viatge a la Palma? Envia’ns el que has descobert durant la teva nit d’observació. Explica’ns quina ha estat la teva experiència amb Caçadors. Cerca la manera més original possible. Participa al concurs per guanyar una nit a l’Observatori El Roque de los Muchachos a l’illa de la Palma.


Hotel Gallery Park Volgograd Volgograd Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRokossovskogo Street 7, Dzerjinski, Volgograd, Rússia, 400012 - Veure al mapa\nBarri Dzerjinski Tsentralni\nMés informació sobre Hotel Gallery Park Volgograd\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Volgograd, no busqui més enllà de Grand Imperial Hunting Hotel & Spa. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Grand Imperial Hunting Hotel & Spa asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com bany, centre esportiu, sauna, piscina coberta, spa. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Grand Imperial Hunting Hotel & Spa és una selecció idònia per a la vostra estada a Volgograd.


L'Ajuntament de Maó contracta la rehabilitació de l'Avinguda José María Quadrado, una obra que utilitzarà a 41 aturats\nActualizado 24/2/2009 19:17:36 CET\nLa junta de govern de l'Ajuntament de Maó va acordar avui la contractació de les obres de rehabilitació de l'Avinguda José María Quadrado, una de les vies principals d'entrada a la ciutat i el projecte de major envergadura pressupostària dels presentats pel consistori al Fons Estatal d'Inversió Local.\nL'aprovació provisional de la contractació, a l'empresa Antonio Gomila S.A. per un pressupost de 2.339.720 euros, serà ratificada de manera definitiva per una pròxima junta de govern municipal, segons ha informat l'Ajuntament.\nLa mesa de contractació va avaluar nou propostes presentades per diferents empreses constructores i va elegir la d'Antonio Gomila, S.A. per ajustar-se al pressupost base de licitació, que finançarà íntegrament el Govern amb càrrec al Fons d'Inversió Local. Alhora, en l'elecció s'ha valorat el fet que l'empresa proposa la contractació de 41 operaris que actualment es troben en situació legal de desocupació. El termini del contracte és de nou mesos i, d'acord amb les previsions, el començament de les obres tindrà lloc a principis del mes d'abril.\nEl projecte té el beneplàcit dels veïns de la zona, als quals se'ls van presentar els detalls de l'actuació a una reunió celebrada a l'Escola d'Arts i Oficis, situada a l'avinguda que serà reformada.


maig | 2018 | Escola d'Alfés\nAquest any amb el nostre mestre Jordi i el mestre Josep hem fet una taula de llum. La taula és de l’empresa d’ Ikea. Quan la vam començar a muntar-la ens va costar bastant. També hi havia dues cadires. Primer vam montar les cadires i… Llegeix més»\nMargarida Bosch López16/05/18\nEl dia 14/05/2018 l´alumnat de CM i CS de la ZER l´Eral hem fet la sortida de fi de curs a Barcelona. Hem visitat el Museu de la Xocolata pel mati. Per la tarda, hem tingut molta sort i hem pogut visitar el Parlament, immediatament després de la investidura de Quim Torra, 131è President de la Generalitat de Catalunya. Ha estat molt emocionant veure el moviment dels polítics que passaven i ens saludaven: la Pilar Rahola, el Roger Torrent, … Ha estat una gran sortida !!!\nPer veure més fotos cliqueu damunt la foto o de l´enllaç https://photos.app.goo.gl/Fi9dNP8WIf1Hgq5I3\nLA SORTIDA A BARCELONA\nEl dilluns dia 14 de maig del 18 vam anar a Barcelona d’excurció. Quan vam arribar va veure el RCDE Stadium que es el camp de l’Espanyol. A la nostra dreta hi havia el port de Barcelona de vaixells.\nDesprés vam anar al museu de la… Llegeix més»\nEscola d'Alfés Gmail16/05/18\nEl dilluns tota la ZER va anar d’excursió a Barcelona. Se’m va fer molt llarg al camí, però vam veure un Ferrari. Quan vam arribar a la fabrica, vam fer 3 experiments. Al primer experiment vam agafar dos gots. En un got vam ficar aigua amb gas i a l’altre aigua natural. A cada got vam ficar una xocolatina. Al cap d’una estona el got amb gas feia flota la xocolatina i al got amb aigua natural la xocolatina estava al terra. Això passa perquè les bombolles de gas porten aire i s’ empeguen a la xocolata.\nAl altre vam agafar un motlle i vam ficar xocolata desfeta hi ho vam ficar en una nevera.\nPer l’ últim experiment vam agafar un bol on hi vam ficar glaçons i xocolata desfeta. Es congelava de seguida. Desprès vam anar a la plaça, vam dinar i vam caçar coloms. Desprès va vindre el millor. Vam anar al PARLAMENT DE CATALUNYA .Hi havien un munt de policies. Vam veure un munt de polítics. Abans de marxar vam anar al lloc on parlen. Es veu molt més gran a la tele que quan estàs allí.Marc Masot 16/5/2018\nBall Agustus Gloop\nEscola d'Alfés Gmail14/05/18\nBenvolgudes famílies, aquest és el resultat de molts dies practicant el ball a les classes d’Educació Física.\nEsperem que us agradi. 😉\nClasse de petits, Educació Física, General, Portada 0\nJornades Esportives de la ZER l’Eral a Alfés\nPep Borras Carles10/05/18\nEl dissabte, dia 5 de maig al matí, vam fer les cinquenes ” TROBADES ESPORTIVES DE LA ZER L’ERAL” a l’escola d’Alfés.\nL’AMPA de l’escola d’Alfés juntament amb els dos mestres d’ Educació Fisica -Montse i Josep- de la ZER, vam preparar la jornada.\nEl temps ens va acompanyar i els nens i nenes participants van gaudir d’un bon nombre d’activitats atlètiques i esportives.\nLa rivalitat va animar els més esportistes per bé que tots es van sentir guanyadors.\nUn bon esmorzar va fer les delícies de tots els assistents, grans i petits.\nPer acabar es va repartir una medalla i un obsequi per a tots els nens i nenes participants.\nTots ens vam sentir bé i vam gaudir d’una bona jornada.\nGràcies als que van fer possible la jornada. Enhorabona per que tot va sortir rodó.\nUs adjunto les fotos que en Josep Maria Solé va fer de la diada. Gràcies, Josep Maria\nAMPA, Escoles de la ZER l'Eral, General, Portada 0\nEscola d'Alfés Gmail02/05/18\nEl primer dia vaig jugar al joc que em van regalar pel sant. A les 4 vaig anar a Albatàrrec a jugar amb els meus cosins. Al segon dia vaig fer videotrucada amb el meu cosí. T bengalaambé vaig anar al tossal. Hi havia molts conills, al final del dia va ploure molt i el Segre baixava molt ple. L’últim dia vaig amar a Balaguer.\nMarc Masot Comes 2/5/2018\nEl dia 1 de maig no vaig sortir de casa perque no baixava ningú. Jo, a casa, jugava a l’ordinador, a la nintendo switch, i a la xbox 360. També vaig baixar a a plaça i vaig jugar amb el cosí del Pau a futbol.… Llegeix més»