Manuel Blanco: "Intentam que hi hagi justícia per a les mans que hi ha al mar"\nEl vicepresident de Proem-Aid no descarta que el judici a què s'haurà d'enfrontar l'ONG a Grècia sigui un intent més de penalitzar la gent que ajuda\n3 min. Palma 25/04/2018 01:47\n651x366 Proem-Aid lamenta que mentre les càmeres estan pendents d'ells "hi ha gent que segueix ofegant-se al mar". / ISAAC BUJ Proem-Aid lamenta que mentre les càmeres estan pendents d'ells "hi ha gent que segueix ofegant-se al mar". / ISAAC BUJ\nDues setmanes abans de ser jutjat a Grècia, el vicepresident de l'organització Proem-Aid, Manuel Blanco, ha manifestat a Palma que igual que aquesta vegada “hem estat nosaltres, però podrien haver estat uns altres companys i una altra organització”, ja que “la tendència de criminalitzar l'ajuda i la solidaritat ja va començar el 2016”. Per això, no descarta que aquest sigui “un intent més d'intentar penalitzar la gent que ajuda”. En aquest sentit el també cap dels bombers de la Diputació de Sevilla, ha subscrit les paraules del cap dels guardacostes grec: "Érem al lloc equivocat al moment equivocat".\nAcompanyat d'un dels coordinadors de Proem-Aid, Manuel Elviro, i de la voluntària de l'organització Xisca Maria Pérez, Blanco ha lamentat que “mentre les càmeres i els focus estan pendents de nosaltres, contínua ofegant-se gent al mar” i aquest és “el problema greu”.\nBlanco, que el pròxim 7 de maig serà jutjat, juntament amb els voluntaris de l'ONG Julio Latorre i José Enrique Rodríguez, a Mitilene (Grècia) per un presumpte delicte de tràfic de persones en grau de temptativa, ha manifestat que l'acusació “és imprecisa” perquè quan varen ser detinguts “no teníem ningú al vaixell” i “actuàvem amb una altra ONG danesa”. El bomber ha reconegut que no entenen “la criminalització i la judicialització que s'està exercint contra les organitzacions d'ajuda humanitària”, especialment “quan hi ha una "legislació internacional que estableix que qualsevol estat costaner ha de disposar d'un dispositiu SAR de recerca, rescat i salvament adient a les circumstàncies del seu entorn". En aquest sentit, ha subratllat que el 2015 i davant l'allau de centenars de refugiats “cap estat estava preparat per donar resposta a aquesta realitat”, els grecs “no tenien recursos suficients i va ser quan nosaltres, la societat civil va decidir ajudar". El vicepresident de Proem-Aid no descarta que la situació respongui a un “cop d'efecte damunt la taula”, per mirar d'intentar “ordenar tot això”. Amb tot, considera que “seria molt pervers pensar que hi ha qualque pacte per criminalitzar els que ajuden” i ha destacat que organitzacions com Proem-Aid "estam cobrint forats que la solidaritat internacional, amb els estats com a líders, hauria d'estar organitzant".\nUn dels coordinadors de l'entitat, Manuel Elviro, ha afegit que “a més d'una resposta ciutadana”, “en el nostre cas la diferència és que som uns professionals del rescat”. “Quan anam cap allà tant el govern espanyol com el govern grec tenen constància que hi anam”.\nProem-Aid va començar les seves tasques de salvament i ajuda humanitària “perquè vàrem veure que hi havia persones que morien ofegades i vàrem decidir botar i sortir de la zona de confort”. Des de llavors “hem fet coses impensables: rescatar dones, homes i infants que fugien d'una guerra”. L'organització, que està integrada per professionals de les emergències (bombers, bussejadors, nedadors de rescat i sanitaris), ha rescatat més de 50.000 persones de morir ofegades a la mar. Des de 2015 desenvolupa la seva tasca al sud-est de l'illa grega de Lesbos i des de setembre de 2017 també al Mediterrani central.\nL'organització humanitària ha estat distingida aquest dimarts amb el premi Jaume II que atorga el Consell de Mallorca.


L'Ajuntament netejarà i endreçarà diversos camins rurals del municipi\nEl Servei Públic d'Ocupació Estatal (SEPE) ha fet oficial la concessió de 73.182,52 euros a Almassora per a la contractació de 50 peons agrícoles durant el mes de juliol. El consistori aportarà 3.772,48 euros per a aconseguir un total de 76.955 euros destinats als futurs emprats. D'aquesta manera, l'Ajuntament amplia la xifra en cinc treballadors més, de les 45 persones habituals als 50 peons que es beneficiaran d'aquesta línia de treball oferida des de la Regidoria d'Ocupació.\nLa contractació dels 50 peons agrícoles permetrà incorporar al mercat laboral a aquests treballadors desocupats amb la categoria professional de peó per a combatre l'atur estacional que afecta el sector agrícola. Per a això, els aspirants han d'haver estat registrats almenys tres mesos de l'últim any en el sistema especial agrari, que poden acreditar mitjançant vida laboral, tres nòmines o cupons.\nA més, cal recordar que els contractats hauran d'estar en situació de desocupació per a poder acollir-se a aquesta oferta, ja que el servei de Labora remetrà a l'Ajuntament els candidats. El salari per als triats igualarà el salari mínim interprofessional durant el seu mes de treball. Entre la feina de casa destacarà la neteja de camins, séquies i escolaments de diferents punts d'Almassora.\nCom cada any, els empleats netejaran els camins Benafelí, la Mar, Vora Riu, Els Clots, Pla de Museros, Om Blanch, la Ratlla, Hostalassos, Reial de Borriol, Vora Rampla, Fons, Segadors, Doblons, Caminàs de la Palmera, Caminàs de Fangs, Musclera, de la Gasulla, Marjalet, del Pilar, la Mitgera, Catalans, Els Lladres, així com les travessies Sant Antoni, Collantes i Sant Josep, els marges de la CV-10, CV-18 i AP-7 i, a més, els escolaments de la Mitgera, Pitillo, Pedregalos, Salset, Ortega, d'Irun i d'Ortiz.\nD'altra banda, el consistori també cerca amb aquesta oferta aconseguir que els participants adquirisquen hàbits de treball que repercutisquen en la seua pròpia qualificació per a poder incorporar-se amb major facilitat al món laboral en el sector privat. Aquests empleats també veuen minvades les seues opcions laborals per la reducció de les campanyes agrícoles, bé per l'escassetat de producció o bé per la falta de calibre en la fruita.


Compartir les subscripcions amb els membres de la família des de l’iPhone - Assistència d'Apple\nCompartir les subscripcions amb els membres de la família des de l’iPhone\nSi estàs en un grup familiar, pots compartir subscripcions a l’Apple Music, l’Apple News+, l’Apple Arcade, l’Apple TV+ i els canals de l’Apple TV amb els membres de la família.\nUtilitzar una subscripció familiar compartida a l’Apple Music\nSi la teva família té una subscripció familiar a l’Apple Music, només has d’obrir l’Apple Music i començar a escoltar. Si no tens cap subscripció familiar a l’Apple Music, pots registrar‑t’hi.\nToca “Apple Music” i segueix les instruccions en pantalla.\nCada membre de la família té la seva biblioteca musical i recomanacions personalitzades. (Les seleccions estan subjectes a les restriccions de contingut configurades a Temps d’ús). Per escoltar música, assegura’t que hagis iniciat sessió amb l’ID d’Apple que has introduït a la configuració d’“En família”.\nConsulta Subscriure’s a l’Apple Music a l’iPhone.\nUtilitzar una subscripció compartida a l’Apple News+\nDes de l’app News, et pots subscriure a l’Apple News+, que inclou més de 200 revistes i altres publicacions. Si estàs en un grup familiar i compres una subscripció a l’Apple News+, tots els membres de la família podran llegir les publicacions de l’Apple News+ sense cap cost addicional. Els altres membres de la família rebran un missatge quan obrin l’app News. Si no tens cap subscripció, t’hi pots registrar a través de l’app News (no disponible a tots els països o regions).\nConsulta Subscriure’s a l’Apple News+ a l’iPhone.\nUtilitzar una subscripció compartida a l’Apple Arcade\nLa teva família pot compartir una subscripció a l’Apple Arcade (no disponible a tots els països o regions), un servei que et dona accés a jocs nous sense anuncis ni compres addicionals. Amb una subscripció a l’Apple Arcade, tots els membres de la família (fins a sis persones) podran descarregar i reproduir jocs de l’Apple Arcade de l’App Store. (Les seleccions estan subjectes a les restriccions de contingut configurades a Temps d’ús). La subscripció et permet jugar entre l’iPhone, l’iPad, l’iPod touch, el Mac i l’Apple TV. Cada jugador obté un compte personalitzat, i el progrés es registra a tots els dispositius per poder seguir jugant des de qualsevol d’ells.\nS’afegeixen jocs nous a l’Apple Arcade regularment. Si no tens cap subscripció, t’hi pots registrar a través de l’App Store (no disponible a tots els països o regions).\nConsulta Obtenir apps, jocs i tipus de lletra a l’App Store de l’iPhone.\nUtilitzar subscripcions compartides als canals de l’Apple TV+ i l’Apple TV\nA través d’“En família”, fins a sis membres de la família poden compartir les subscripcions als canals de l’Apple TV+ i l’Apple TV (opció no disponible en tots els països i regions). Cada membre de la família, amb l’ID Apple i la contrasenya personals, pot veure els canals al seu iPhone, iPad, iPod touch, Mac, Apple TV i als televisors intel·ligents i dispositius de transmissió compatibles. Si algú del grup familiar se subscriu a un canal de l’Apple TV+ o l’Apple TV, hi tindràs accés automàticament.\nConsulta Configurar l’app Apple TV de l’iPhone.\nAnteriorOcultar les compresSegüentCompartir fotos, un calendari i altres coses amb els membres de la família


Hotel Cotillo Beach Fuerteventura Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHotel Cotillo BeachAvenida A Los Lagos, s/n, El Cotillo, Fuerteventura, Espanya, 35650 - Veure al mapaNotable7,5Basada en355comentarisHotel Cotillo BeachVeure més fotos"Is so good hotel for rest, Quiet, Romantic and the best afte..."Daga79IrelandVestíbulVeure més fotosVeure totes les 41 fotosMolt bona ubicació 8,0Veure al mapa8,0UbicacióParticularitats que li encantaranbalcó/terrassa\nComparar amb allotjaments semblantsSelecció actualHotel Cotillo BeachSBH Taro Beach HotelOccidental Jandia PlayaHotel Jandia GolfValoració dels clientsNotable 7,5 (355 comentaris)Notable 7,3 (50 comentaris)Bé 6,4 (1 comentari)Notable 7,3 (213 comentaris)BarriEl CotilloCosta CalmaPlatges de JandíaPlatges de JandíaWi-Fi Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTADesdejuni Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòsSeleccionar datesMés informacióMés informacióMés informació\nSobre l'allotjamentDescripcióAquest hotel modern ofereix una piscina gran d'aigua dolça, un restaurant de buffet i habitacions amb balcó i TV de pantalla plana. La platja del Cotillo i la destinació de surf Spew Pits es troben a 500 metres.\nL'Hotel Cotillo Beach ofereix pistes de tennis, jardins i una zona lúdica infantil. La terrassa del costat de la piscina té gandules.\nLes habitacions de l'Hotel Cotillo Beach presenten una decoració en tons càlids i disposen de ventilador i caixa forta de lloguer. El bany és privat i inclou assecador.\nLa recepció de l'hotel és oberta les 24 hores i ofereix lloguer de cotxes. Hi ha aparcament gratuït als voltants. Corralejo es troba a 20 km i l'aeroport de Fuerteventura, a 45 minuts amb cotxe.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsassecador de cabellCaixa forta a l'habitaciótelèfonbalcó/terrassaempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantPlease note that drinks are not included in the dinner for Half Board rates. Comentaris recents de clients


Ellopia Point Boutique Suites Ioannina Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 88 allotjaments a Ioannina.\n12 Stephanou Baltoyanni Str, Neochoropoulo, Ioannina, Grècia - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Ellopia Point Boutique Suites\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Ioannina, Ellopia Point Boutique Suites és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Ellopia Point Boutique Suites, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, habitació familiar, lloguer de cotxes.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, servei de despertador, mini bar, balcó/terrassa per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Ellopia Point Boutique Suites és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Ioannina.


Els llavis formen l’obertura de la boca i són la porta d’entrada a l’aparell digestiu. A més, són necessaris per a una comunicació oral correcta, ja que permeten emetre nombrosos sons. D’altra banda, atès que en la cultura occidental el petó és una de les demostracions afectives més característica, els llavis també tenen un paper important per a la comunicació social.\nEls llavis presenten una porció muscular central, de múscul voluntari, recoberta de pell en la zona que té contacte amb l’exterior i per una mucosa en la zona interna. El seu múscul més important és l’orbicular, que tanca l’esfínter bucal, la qual cosa és fonamental per a una respiració nasal correcta. Hi ha a més altres músculs que en permeten l’elevació, la protrusió o el descens. La innervació motora d’aquesta complexa arquitectura muscular la proporcionen les branques del nervi facial, mentre que la innervació sensitiva discorre a través de les branques del nervi trigemin. Els llavis presenten una vascularització rica, determinada per les artèries labials superior i inferior i el drenatge venós s’efectua per les venes que deriven cap a la vena facial.\nLes persones amb síndrome de Down presenten sovint (fins un 50% segons alguns estudis) una hipotonia muscular que afecta els llavis i provoca una incompetència labial parcial. Això es tradueix en una tendència a mantenir la boca en posició oberta. A més, la protrusió habitual de la llengua fa que els llavis estiguin sovint humits. Tot això implica una inflamació i fissuració freqüents, com també l’aparició de boqueres, ja que la humitat contínua fa que la pell pròxima a les comissures es maceri i es sobreinfecti generalment per fongs. Aquest problema s’agreuja amb l’ús de pròtesis. També s’incrementa amb l’edat.\nLes boqueres es presenten com una àrea envermellida, inflamada, amb petites fissures doloroses i en ocasions amb formació de crostes al voltant dels plecs de les comissures bucals. Sol estar colonitzada pel fong Candida albicans, cas en el qual presenta una fina membrana blanquinosa que pot ser retirada fàcilment amb una gasa.\nPer prevenir l’aparició d’aquestes alteracions als llavis és important que es mantinguin secs. Hi ha mètodes fisioterapèutics que milloren la hipotonia local de la persona amb síndrome de Down i poden modificar la característica postura bocal de repòs que afavoreix la humitat persistent en aquesta zona. En cas que apareguin inflamació o fissures als llavis, es pot prevenir la sobreinfecció amb l’aplicació de preparats antisèptics locals. Si les lesions ja estan infectades per Candida, l’aplicació d’un antifúngic local generalment serà suficient per controlar el procés.


Això era del 1936. Mercè Figueras (Girona, 10 d’abril del 1908 – 5 de maig del 1976) –la dona que s’amaga rere Mahalta– encara no tenia trenta anys i ja en feia nou que convivia amb la tuberculosi. Màrius Torres (Lleida, 30 d’agost de 1910-29 de desembre del 1942), conegut com “el metge que feia versos”, en tenia vint-i-cinc i tot just començava a patir la malaltia.\nLa seva complicitat es va anar forjant a poc a poc. Tan a prop –tots dos estaven internats al sanatori de Puig d’Olena– però al mateix temps lluny: quan havien de fer repòs absolut, només tenien una forma de comunicar-se: escrivint. Una monja infermera, l’Enriqueta, els feia de missatgera. És així com les cartes gairebé cada dia anaven d’una habitació a l’altra. Aïllats, s’espiaven per la galeria, s’observaven, s’endevinaven. La seva correspondència, publicada per Club Editor amb el títol de Cartes a Mahalta, va capturar durant sis anys l’amor, les ombres de la malaltia, el silenci del món després d’una guerra que havia enviat a l’exili els amics i familiars. I el camí cap al final: Màrius Torres va morir en aquest mateix sanatori el desembre del 1942.\nLlegim dues cartes de dos amants que compartien un mateix destí: “Corren les nostres ànimes com dos rius paral·lels”.\nT’he de repetir les gràcies pels nous peücs. Ets massa bona persona i no em convé que em tractin així perquè em malverso. Aquests nous peücs encara m’agraden més que els altres; no pots imaginar-te fins a quin punt el gris és el meu color. Ara que no em puc permetre de tenir manies, m’he resignat, però abans, no hauria volgut mai anar vestit de cap altre color. Passejar per Lleida una tarda de boira, amb un abric gris, un barret gris, uns guants grisos, una corbata grisa, vet ací una cosa que s’assemblava a la benaventurança. Quan em posi els teus peücs, evocaré aquells temps.\nVeig que coneixes aquella Mercè molt millor que jo. No caldria, doncs, que te’n parlés, i sols t’explicaré com la vaig conèixer.\nVa ser el primer dia que vaig vestir-me. M’havien deixat baixar a veure el cine, i estava tot content. Quan ja la cosa feia estona que havia començat i tot estava fosc, vam sentir un gran rebombori de cadires i de veus darrera nostre. Eres tu, i pel que he comprès després, també feies la primera sortida després de la reclusió en què t’havies tancat després de la mort del teu Pare. Jo, llavors, no tenia ni idea de tot això, i només vaig pensar que eres una noia que arribava tard, i feia soroll i no em deixava riure en pau amb els Stans Laurels. Has de perdonar-me, i estic molt avergonyit. Però si t’he de seguir parlant d’aquella noia, caldrà que m’avergonyeixi molt sovint, i que em perdonis moltes vegades.\nAcabada la sessió, ens vam trobar a l’ascensor tu, en Carreras i jo. En veure’t cara a cara, ja em va fer estrany que una noia amb un tal posat de tendresa pogués fer tant soroll. Em sembla que va ser aquell moment a l’ascensor que vaig adonar-me de la teva existència, i m’inclino a creure que data d’aquell mateix moment la meva… el meu… el meu el que vulguis. Jo, és clar, no vaig donar-me’n compte, però ara m’ho revela l’estranya claredat amb què el recordo. Per què no l’he oblidat com he oblidat la primera visió de l’altra gent? És una llàstima que no hi hagi un déu de l’amistat, perquè m’aniria molt bé poder dir que fou llavors que disparà la sageta.\nTu duies aquell vestit negre, amb una brusa amb tres botons grossos, que t’estava molt bé. En arribar al replà del nostre pis, en Carreras va dir, pensant en les nostres respectives cambres:\nBé, un altre dia ja continuaré. Per castigar la teva coqueteria és suficient el que t’he escrit. Perquè, cal que t’ho digui, la teva darrera carta és digna de la mateixa Ninon de Lenclos. De manera que els que t’estimen, és perquè et coneixen poc? Vaja! Digues si això no és provocar-me. Pel que t’he dit abans pots veure que, almenys jo, no t’he estimat fins que t’he conegut. Abans no t’estimava poc ni gaire, i si ara t’estimo una mica és perquè et conec no sé si poc o molt, però evidentment més que llavors.\nTambé és fet amb molta traça tot el capítol de la sentimentalitat. Com que soc complaent, et diré el que vols que et digui —que, d’altra banda, és la veritat.\nNo és cert que tu siguis sentimental en el sentit del sentimentalisme que jo detesto. Tampoc ho són ni Chopin, ni Beethoven, ni aquell altre senyor. Els sentiments autèntics són un do de Déu, i només els bàrbars poden menysprear-los. Al contrari, com més sensible és una persona, més pot interessar-me. Però per sentimentalisme jo volia entendre aquella posició falsa, feta de mistificacions i de sentiments còmodament fixats i estantissos. Els sentiments sincers i la franca sensualitat mereixen tots els meus respectes, i fins diré que tenen tota la meva simpatia. Però els guisats de recepta i a base d’ingredients no naturals sinó, podríem dir, químics, els deixo per a paladars més depravats que el meu.\nI ara arribo al comble de la teva coqueteria. Ací sí que m’hauràs de donar aclariments, perquè no t’acabo d’entendre. No hauria dit mai que la bondat fos diferent en les senyoretes i en els nois, i no tenia tampoc cap idea d’haver fet de coleòpter. M’has de dir a què et refereixes. Les úniques vegades que he estat a punt d’enamorar-me han estat: el darrer any de carrera, d’una noia que avui és la Doctora Júlia Coromines, i el juny passat, aquell episodi fugaç, sense conseqüències, i en certa manera biològic, de la Carme Oliver. Ni en un ni en l’altre cas, em sembla que fes la papallona. És clar que això es fa sempre sense pensar, i en definitiva una noia sempre jutja la nostra actitud amb més clarividència que nosaltres mateixos.\nAnònim Desembre 29, 2020 11:36 am\nAnònim Gener 8, 2021 1:29 pm


Badanotis :: Tres veïns de Badalona entre les víctimes de l'accident aeri de Germanwings\nEntre les 150 víctimes de l'accident d'avió de Germanwings estavellat als Alps hi ha tres veïns de Badalona. Aquest dimarts es va confirmar la identitat d'un d'ells, en Francisco Javier, de poc més de 40 anys i pare de dos menors, i al llarg d'aquest dimecres s'ha confirmat la identitat de dos veïns més de la ciutat. Segons fonts municipals es tracta de tres homes, veïns dels barris de Nova Lloreda, Montigalà i Llefià. L'alcalde de la ciutat, Xavier Garcia Albiol, ja ha parlat amb les famílies i ha lamentat la pèrdua a través d'una piulada al seu perfil de les xarxes socials, on ha assegurat que Badalona està de dol. D'altra banda, també l'empresa badalonina de moda Smash! està de dol, després de saber que dos dels seus treballadors han mort en el vol de Germanwings. El Consistori, de fet, ha posat a la seva disposició assessorament dels serveis socials municipals, encara que de moment no ha estat necessari perquè les famílies contactades estan a l'hotel Rei Don Jaime de Castelldefels, on ja estan en mans d'un equip de psicòlegs.\nL'alcalde de Badalona, Xavier Garcia Albiol, va decretar tres dies de dol oficial per les víctimes de l'accident aeri de Germanwings registrat aquest dimarts al matí. Per aquest motiu les banderes dels edificis oficials onegen a mig pal, concretament des de les 12 de la nit del passat dimarts 24 i fins a les dotze hores de la nit del divendres 27 de març. De fet, tots els partits polítics, així com Ajuntament, han cancel·lat els seus actes programats per aquests dies. Les mostres de suport a les famílies s'han vist intensament a través de les xarxes socials.\nA més a més, aquest dimarts s'ha fet un minut de silenci just abans de començar el ple municipal i dimecres 25 de març, a les 12.00 hores, s'ha dut a terme un minut de silenci a la plaça de la Vila per retre homenatge a les víctimes que ha comptat amb tots els grups municipals així com veïns i veïnes de la ciutat.


Fer-se una casa a Catalunya: 12. CONTRACTACIÓ DE L'OBRA\nEs el contracte entre el client-promotor i el constructor o diferents industrials, per la realització de les obres definides al projecte. Es habitual definir el preu, les revisions d'aquest, el termini, les certificacions d'obra i els acords de pagaments, clàusules de resolució de contracte, rols dels diferents agents, etc.\nEl client-promotor: es obligació ostentar sobre el solar la titularitat d'un dret que faculti la construcció, subscriure l'acte de recepció de les obres.\nEl constructor: es obligació executar l'obra d'acord al projecte, a les instruccions del director d'obra(arquitecte superior) i del director de l'execució d'obra (arquitecte tècnic). Designar al cap d'obra (interlocutor entre direcció facultativa i encarregat), encarregat (seguiment del dia a dia de l'obra, distribució d'operaris...), operaris (treballs específics), assignar a l'obra els mitjans humans i materials necessaris, signar l'acte de replanteig.\nEls honoraris de l'advocat estaran a partir dels 300 euros (redacció del contracte) i estan en funció de la complexitat.\nEl constructor ha de presentar l'acreditació d'inscripció al REA (registre d'empreses acreditades a la construcció), llibre o fulla de cadena de subcontractació, certificat d'estar al corrent de pagament d'Hisenda i Seguretat Social.\nReial Decret Legislatiu 38/1999 del 5 de novembre, pel qual s'aprova la Ley de Ordenación de la Edificación – LOE i posteriors modificacions.\nCodigo Civil Español de l'any 1889, llibre V, arts. 1544, 1588 i posteriors.\nLlei 32/2006 del 18 d'octubre i posteriors modificacions, que regula la subcontractació en el sector de la construcció.\nEtiquetas: 12. CONTRACTACIÓ DE L'OBRA


Estat d'emergència a Geòrgia després que l'oposició assaltàs el Parlament\n09 maig 2021 00:36\nEl cap de la diplomàcia russa viatjarà a l'exrepública soviètica per fer de mediador\nGeòrgia quedà ahir en un autèntic caos, després que l'oposició al Govern d'Eduard Shevardnadze s'adjudicàs la Presidència d'aquesta exrepública soviètica i obligàs el mandatari a declarar l'Estat d'emergència. «Declar l'Estat d'emergència», digué Shevardnadze en declaracions transmeses en viu per la televisió després que centenars de manifestants opositors que demanaven la seva renúncia prenguessin a l'assalt l'edifici del Parlament.\nL'oposició declarà l'expresidenta del Parlament, Ninó Burdjanadzé, com a cap de govern provisional de Geòrgia. «Segons la Constitució, Nino Burdjanadzé és la presidenta del país fins que se celebrin noves eleccions parlamentàries i presidencials», segons el líder opositor radical, Mijail Saakachvili. L'oposició havia denunciat un frau massiu en les eleccions del passat 2 de novembre, a les quals fou declarat com a guanyador el partit de Shevardnadze, i exigí la renúncia del mandatari i la convocatòria de nous comicis.\nAl començament de la jornada, els manifestants aconseguiren entrar al Parlament amb les seves banderes mentre el president pronunciava el seu primer discurs després de les polèmiques eleccions, obligant el mandatari a escapar per una porta posterior envoltat de guardaespatlles. «Un cop d'Estat s'ha produït a Geòrgia», assenyalà poc després una escarida declaració de la Presidència. Hores més tard, uns 3.000 opositors prengueren l'edifici de la Presidència malgrat una suau resistència de la Policia, i anunciaren que mantindrien l'ocupació «fins a l'arribada» de Burdjanadzé.\nCap a la nit, uns 30.000 manifestants es concentraren a la plaça de la Llibertat de Tiblisi per exigir la renúncia de Shevardnadze, segons les estimacions de Saakashvili. «Li donam 45 minuts per fer això. Després anirem i l'agafarem», digué el dirigent opositor. Uns 10.000 opositors que cantaven «renúncia, renúncia!» trencaren el cordó policíac i anaren cap a les oficines del mandatari, sense que els gasos lacrimògens llançats per la Policia aconseguissin detenir-los.\nEls manifestants abraçaven i besaven els oficials mentre s'obrien camí. Malgrat les advertències sobre que les protestes podrien acabar en una de sangonosa guerra civil, Saakashvili assegurà que les manifestacions continuaran sent pacífiques. La primera cadena de la televisió pública deixà de transmetre, sense que se sabés el motiu del tall. La gravetat de la situació impulsà Rússia a anunciar l'enviament a Geòrgia del seu ministre d'Afers Estrangers, Igor Ivanov, però assegurà que les seves tropes estacionades al país no intervindran al conflicte.


Caminar BCN 2012-13 Tardor: De Montjuïc a Bellver\nDe Montjuïc a Bellver\nQualsevol persona de Mallorca que visita Montjuïc ben aviat li ve a la ment Bellver. Són molt semblants però alhora tenen moltes diferències, no són de la mateixa època ni tenen la mateixa arquitectura. Les similituds que s’observen són a primera vista, un castell sobre un turó, la situació pròxima al mar, gran zona verda fent de pulmó a la ciutat i el límit que formen amb la ciutat, també en el seu moment les dues elevacions i els castells serviren per protegir la ciutat, vigilar i defensar-se.\nLes diferències es van observant així com ascendeixes per la muntanya: Montjuïc ha patit canvis durant l’ història (exposició universal del 29, jocs olímpics...), hi trobem instal·lacions esportives, el Palau Sant Jordi... En canvi el Castell de Bellver està rodejat per Bosc fins arribar a la part més baixa, no ha patit transformacions, és un lloc de peregrinació, no s’hi troben construccions, només hi ha un corredor esportiu, un parc infantil amb una àrea de pícnic.\nVista aèria de la muntanya de Bellver i Montjuïc on es veuen les clares diferències de l'entorn del castell:\nEl castell de Bellver d'estil gòtic fou construït a principis del S XIV per ordre del Rei Jaume II, es troba en una elevació de 112 m sobre el nivell del mar, des d'on es pot contemplar tota la ciutat de Palma, de fet el nom de Bellver ve del català antic que significa “bella vista”. És un dels pocs castells de tot Europa de planta circular i consta de 3 torres semicirculars adossades La construcció del castell es va dur a terme amb el marès extret del mateix turó, però també es va anar a cercar marès de Santanyí i Portals Vells on la pedra és més dura.\nLes primeres funcions del castell foren residencial, més endavant es va fer servir com a presó, a la Segona República, en 1931, es va cedir el castell juntament amb el bosc que l’envolta a la ciutat de Palma. Avui en dia, propietat de l’ajuntament de Palma, el castell de Bellver és el museu de la ciutat i també s’hi troben els estables de la policia municipal muntada.\nÉs un gran reclam turístic, també per les visites escolars, per els esportistes corredors de muntanya i els caps de setmanes per les famílies anar de pícnic i passar el dia per el bosc.\nVista del castell de Bellver de planta circular\nPublicat per Petra_Palma a 12:11\nEtiquetes de comentaris: Montjuïc, Petra_Palma


Notícia: Blanes potencia el seu patrimoni vinculat al Vescomtat de Cabrera amb una recreació digital\nBlanes potencia el seu patrimoni vinculat al Vescomtat de Cabrera amb una recreació digital\nNoticia publicada a la web el 02/03/2021 10:38:43 AM\nForma part dels 10 treballs audiovisuals produïts pel Consell Comarcal de la Selva en el marc del projecte ‘Producte Turístic Cultural Vescomtat de Cabrera’\nUn dels vestigis històrics més destacats de Blanes és el què té a veure amb el Vescomtat de Cabrera, on la ciutat selvatana n’era un dels punts estratègics econòmics i comercials claus arreu del domini. Ara, el Consell Comarcal de la Selva, en el marc del projecte ‘Producte Turístic Cultural Vescomtat de Cabrera’, ha produït 10 recreacions digitals entorn a diferents elements patrimonials i fets històrics vinculats al vescomtat.\nInstal·lació de la Placa amb el QR al costat de la Font Gòtica\nLes recreacions són accessibles a través d’uns codis QR instal·lats davant de cada element, en cadascun dels 10 municipis que participen al projecte turístic cultural, que té l’objectiu posar en valor el patrimoni material i immaterial del Vescomtat de Cabrera. L’objectiu és que es generi una proposta conjunta potent per atraure nous públics culturals i turístics a les poblacions que en formen part, a través de la promoció de l’activitat cultural i econòmica entorn als recursos vinculats al Vescomtat.\nEn el cas de Blanes, la recreació digital és accessible a través del codi QR instal·lat davant de la Font Gòtica del Carrer Ample, al nucli històric de la vila. Es titula ‘Uns vescomtes llunyans’, i s’ambienta al segle XVI en dos escenaris: al Palau Vescomtat i a la Font Gòtica. El seu contingut fa una recreació sobre una carta enviada pel vescomte Fadrique Enríquez de Velasco al conegut cosmògraf Jaume Ferrer de Blanes.\nEn l’actualitat participen en el projecte, a banda de Blanes, les següents poblacions: Anglès, Arbúcies, Breda, Caldes de Malavella, Hostalric, Lloret de Mar, Maçanet de la Selva, Riells i Viabrea, Sant Feliu de Buixalleu, Sils, Susqueda i Vidreres. El projecte ‘Producte Turístic Cultural Vescomtat de Cabrera’ està cofinançat pel Fons Europeu del Desenvolupament Regional (FEDER) de la Unió Europea, en el marc del Programa Operatiu FEDER de Catalunya 2014-2020.


Xavi Hernández i, ara, els Minyons: Terrassa es fa conèixer a Qatar | La torre del Palau\nper Joaquim Albalate , 18 d'octubre de 2016 a les 15:41 |\nUn grup de minyones remena roba en una botiga de Doha, Qatar. | Joaquim Albalate\nUn viatge de 10.000 quilòmetres dóna per a moltes anècdotes. Quan aquest viatge el fan 230 persones, més encara. Els Minyons de Terrassa han deixat empremta en el seu primer dia de viatge a Singapur, en especial a Doha, la capital de Qatar, on els malves han fet escala en tres grups diferents abans d'anar a la seva destinació final.\nEn Dharma, venedor d'una botiga de joguines al Duty Free de l'Aeroport Internacional Hamad de Doha, feia uns ulls com plats quan la Mariona, una de les castelleres de l'últim grup que hi ha passat, li ensenyava la foto del 4 de 10 amb folre i manilles com a resposta a la pregunta de si anaven a Singapur de vacances. "Però quin objectiu perseguiu amb això?", pregunta quan se li explica què són els castells. Al botiguer, nascut al Nepal, i que ha sentit a parlar dels Govindes indis, se li fa difícil entendre la raó de ser dels castells, sobretot en un país on la gent és molt educada, però, a diferència dels països mediterranis, el contacte físic és gairebé imperceptible.\nSi hi ha una excepció són, potser, els sorollosos venedors del Souq Wakif, una versió a petita escala, i, si és possible, més caòtica, del Gran Basar d'Istambul. A crit d'amigo, barata i amb quatre nocions bàsiques d'una barreja entre castellà, italià i anglès, la presència d'un grup nombrós de noies crida l'atenció dels venedors. El xoc cultural és evident, si comptem que les catalanes van amb samarretes de tirants i una motxilla (amb la faixa penjada fora) i gairebé totes les persones que veiem van amb els vestits tradicionals, l'home de blanc i la dona amb niqab.\nMalgrat tot, la resposta a la freqüent pregunta "d'on sou", sol ser "Catalunya", o "Barcelona", per clarificar-ho. Òbviament, la majoria coneixen el país a partir del futbol: el FC Barcelona és seguit per gran part dels cataresos, especialment a partir del patrocini de l'aerolínia local al club -només cal veure els vídeos que expliquen les normes de seguretat dels avions de la companyia, protagonitzats per jugadors culers, i del fitxatge de tot un ídol local, Xavi Hernández, que també ha fet que el nom de Terrassa sigui conegut per molta gent al petit emirat.\nEl més sorprenent de tot potser és que aquest interès futbolístic ha generat, també, un coneixement i un interès per Catalunya i la seva cultura. De fet, força gent coneix, ni que sigui d'oïdes, el procés independentista. Fins i tot els taxistes, majoritàriament immigrants de l'Àfrica sots-sahariana, en saber l'origen català dels estrangers, ho comenten. Qui sap si els castells, que poc a poc s'expandeixen per l'Àsia, acabaran també explicant Catalunya a tot el món. El primer pas volen donar-lo, aquesta setmana, els Minyons.\nCurioses senyals de trànsit als carrers de Qatar. Foto: Joaquim Albalate\nSocietat, Minyons de Terrassa, Singapur, Qatar, crònica de viatge


Sant Jordi de Cercs commemora els 40 anys del trasllat de Sant Salvador al nou nucli - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nUn cap de setmana d'activitats, el proper 1 i 2 de juliol, servirà per recordar la creació del poble l'any 1977\ndani perona cercs 23.06.2017 | 17:36\nEl que hagués pogut acabar amb la desaparició d´un poble i amb la marxa dels seus veïns a d´altres municipis del Berguedà, va acabar amb el naixement d´un nou nucli. Aquest 2017 se celebren els 40 anys del trasllat dels primers habitants de Sant Salvador de la Vedella -que va quedar cobert per l´aigua amb la construcció del pantà de la Baells- al nou poble de Sant Jordi, al municipi de Cercs. El cap de setmana de l´1 i 2 de juliol, la vila i els seus veïns, viuran un conjunt d´actes que serviran per recordar aquell episodi que ha marcat per sempre les seves i també com han evolucionat fins a l´actualitat.\nL´Ajuntament de Cercs, amb la col·laboració i implicació del teixit associatiu de la vila, ha organitzat un conjunt d´activitats durant els dos dies amb l´objectiu de commemorar aquesta efemèride. «Ens hem de posar a la pell de moltes persones que a partir del 1977 van haver de deixar casa seva, que quedava sota l´aigua, per construir una nova vida al nou poble», ha explicat durant la presentació de la festa, l´alcalde de Cercs, Jesús Calderer. És per això, que un dels objectius és homenatjar i recordar a aquestes persones que fa 40 anys van emprendre un viatge de no retorn, per haver-se d´adaptar a una nova situació.\nL´acte central de la festa serà el dissabte 1 de juliol al vespre, amb la celebració d´un sopar popular a la plaça Primer Comte de Fígols «on les emocions estaran a flor de pell». De moment, hi ha prop de 250 persones confirmades, algunes d´elles, que ja no viuen al municipi però que eren de Sant Salvador. Al llarg d´aquesta vetllada, s´estrenarà l´audiovisual que ha elaborat Pi3B Produccions, amb entrevistes a persones que van viure en primera persona aquest trasllat, i amb imatges de l´època, ha explicat Jaume Duran, un dels seus responsables. Aquests testimonis directes, serviran per recordar «moments difícils», assegura Pepito López, un dels membres de la comissió organitzadora i que va formar part del patronat que va gestionar la creació del nou poble des del 1971 al 1977. «Els veïns van sacrificar les seves indemnitzacions particulars per fer una bossa conjunta i destinar els diners a la construcció d´un nou nucli, on tothom pogués tenir aproximadament els edificis i propietats de les mateixes dimensions que tenien a Sant Salvador», explicava. «Finalment tothom va posar de la seva part i la pensada del llavors alcalde, Ignasi Camps, va fer-se realitat amb un llarg procés de negociacions amb l´administració pel mig», ha relatat.\nDurant el procés de la creació d´un programa d´actes per celebrar aquesta efemèride, Òmnium Cultural del Berguedà va trucar a la porta de l´Ajuntament de Cercs. Així ho ha recordat Montserrat Soler, la seva presidenta, que van proposar als responsables municipals vincular la història del trasllat de Sant Salvador al projecte Lluites Compartides, que impulsa l´entitat a nivell nacional. «Teníem diversos projectes possibles, però aquest ens va semblar molt interessant perquè tot un poble, que estava predestinat a desaparèixer, es va unir per aconseguir una fita: la creació d´un nou nucli». Durant el proper cap de setmana, es podrà veure el resultat del treball realitzat en aquest projecte: una exposició que narra la història i explica el procés amb fotografies d´una manera pedagògica.\nCom a complement d´aquesta mostra, la biblioteca de la vila acollirà també una exposició de fotografies «de la vida a Sant Salvador, de moltes de les activitats del dia a dia i de les entitats que encara avui existeixen que s´havien creat allà», explica el batlle. Gran part de les imatges, cedides pels mateixos veïns.\nEl programa d´actes, però, no s´acaba amb les exposicions guiades que es faran per comentar-les ni amb el sopar. Durant els dos dies, algunes entitats de la vila i el mateix ajuntament, a través de la comissió que ha treballat en el projecte de la festa, han organitzat propsotes per als mes menuts, aixi com també un esmorzar popular o una cercavila amb els gegants i la banda de cornetes. El regidor de Cultura de Cercs, Xavier Serra, s'ha mostrat «molt satisfet» de la col·laboració que hi ha hagut per part de tots els implicats.\nUn llibre recull la història del trasllat de tot un poble, ara cobert per l'aigua .


El nostre pa de cada dia | lafura.cat\nQue el nostre pa tradicional sigui bàsicament de blat, que sigui pastat i fermentat fins a inflar-se, que sigui cuit en un forn de sola i que tingui forma rodona son aspectes que hem de considerar importants però no imprescindibles. Perquè tots ells son fruit de troballes humanes que no tenen perquè ser universals i que, per tant, van definint el pa de cada territori o comunitat.\nLa necessitat d’alimentar-se\nDes que el món és món, sabem que els humans necessitem aliment per sobreviure. Ara, amb els avenços científics, hem aprés que necessitem sucres, greixos i proteïnes i que aquell ens ho han d’aportar. En el cas de les proteïnes, sabem que la carn n’és una gran portadora però aleshores, d’on les treuen els animals herbívors? La resposta és clara. Dels vegetals i, pel que es veu, en quantitat suficient per mantenir-se i créixer.\nEl coneixement dels vegetals ens permet saber que aquestes proteïnes son especialment abundants en una part de la planta. La llavor. L’estructura que ha de garantir a la futura planta el creixement durant els primers dies, mentre no tingui capacitat de formar el seu propi aliment. Per tant, no ens ha d’estranyar la preferència que tenen la majoria d’animals herbívors per aquesta part de les plantes. I que l’home, al llarg de la seva història més antiga, també busqués aquestes parts dels vegetals per la seva alimentació. Naturalment, aquelles que o eren prou grans o eren prou abundants. Que es tractava de no haver de gastar més energia en el procés de recerca i collita que la que pogués aportar l’aliment. D’aquí que la dieta dels primers humans es decantés pel que avui coneixem com a fruits secs (en realitat son llavors seques) i pels cereals. Dues estructures vegetals que, a més, permetien la seva conservació durant un període de temps llarg i, per tant, aprofitar al màxim el moment de maduresa d’aquestes llavors per fer-ne una collita important que garantís la subsistència en els períodes de fred o de sequera.\nUn recurs abundant\nDe cereals, n’hi ha de molts tipus. Només cal tombar per les fleques actuals o pels tractats d’història gastronòmica per fer-se una idea de la seva diversitat. Malgrat això, però, hem anat a parar majoritàriament al blat. Perquè?\nLa resposta és força simple. Per comoditat. L’agricultura, primer exemple, té un gran avantatge sobre la recol·lecció a la naturalesa que practicaven els nostres ancestres. Tenir totes les plantes concentrades resulta molt més còmode a l’hora de la recollida de les llavors. El blat, segon exemple, té els grans agrupats en una espiga compacta a diferencia, per exemple, de la civada que presenta els grans més o menys dispersos. I a més, els grans es mantenen units a la tija, cosa que permet collir-los tots malgrat la planta sigui sacsada pel vent o la recol·lectora.\nI, per si això no fos prou, hi ha altres avantatges no visibles que han fet que l’home es decantés, allà on existia, per una opció com el blat.\nLes cultures no europees també van optar pels cereals. L’arròs oriental o el blat de moro sud-americà en són la prova. Però allà, en no haver-hi blat, la tria no fou tan bona. La raó? La menor proporció de proteïnes en aquells cereals que feia que el seu consum dominant generés mancances alimentàries. Un fet que es va donar a Europa –per exemple a les valls càntabres- quan varen implantar-hi el blat de moro o que era endèmic dels països orientals amb l’arròs com a monocultiu importat. Però que a les regions d’origen es compensava complementar-ne el consum amb altres productes.\nEl blat, en canvi, té una proporció interessant de proteïna (el gluten), major o menor segons les varietats, però que permetia alimentar millor la gent. Només amb el requisit de complementar-ho ja fos amb una petita ració de carn o amb el llegum. Novament una llavor i, per tant, una part de la planta rica en proteïna.\nUna tècnica canviant\nPerò no tots els secrets de l’èxit del blat estan en la planta. També l’acció humana hi ha tingut la seva part de mèrit. Perquè aquelles llavors collides de la planta pels nostres avantpassats eren inicialment menjades tal qual, és a dir, senceres i sense pelar. Un fet que provocava una accelerada erosió de les dents que dificultava l’alimentació dels adults més grans.\nPer sort, l’home va descobrir ben aviat que tant el fregat dels grans alliberant-los de les pellofes més dures, com la seva cocció en aigua calenta, reduïen aquells efectes perjudicials, obrint el camí a sopes que recordarien segurament el nostre arròs bullit actual tot i que, en el cas del blat, els grans no acabessin obrint-se.\nEl pas següent fou la mòlta d’aquells grans. Per facilitar la posterior cocció. Una mòlta que encara avui practiquen molts pobles africans i que permetia transformar aquells grans en una barreja de bocins de diverses mides. La popular sèmola que encara avui és ingredient principal de la cuina nord-africana en les seves variants de cuscús o bulgur. I que els molins superarien permetent obtenir la farina.\nI aquí fou quan arribà la que seria la transformació fonamental en el consum del blat i dels cereals en general. La fermentació. La llegenda versemblant d’un cuiner o cuinera oblidant una bullida de cereals a l’aire lliure i trobant l’endemà o al cap d’un parell de dies la barreja fermentada i amb un cert contingut d’alcohol permetria incorporar dos o tres preparats nous. El primer, aquella barreja original en forma de sopa àcida i alcoholitzada. El segon i el tercer, obtinguts a base de separar les parts de la barreja, la cervesa (retirant només la part líquida) i el pa (justament eliminant l’excés de líquid). Inicialment fet amb el mateix tipus de llevat i més endavant, diferenciant dos llevats, un per cada funció.\nUna opció dominant\nCentrant-nos en l’opció del pa, apareix novament la importància de les proteïnes. Perquè durant aquesta fermentació, aquests compostos s’expandeixen i formen, si són prou abundants, una xarxa tridimensional on queden presoneres les petites bombolles de gas carbònic que la fermentació genera. Un fet que fa, literalment, pujar la massa, que augmenta de volum.\nD’aquí vindran les dues grans famílies de pans que avui coneixem. Els no llevats –ja sigui perquè no es fan fermentar com en el cas dels jueus o perquè la manca de proteïna suficient no reté el gas- i els llevats.\nTots dos eren inicialment cuits damunt una superfície calenta, reduint els no llevats a tortes com les de blat de moro de la cuina sud-americana, i els llevats a una coca plana més o menys pujada però sense arribar a l’alçària del pa rodó. Caldria inventar el forn, amb capacitat per fer arribar la calor des de totes les direccions i sentits per convertir la bola inicial de pa, més o menys aplanada, en el pa rodó que tots valorem i apreciem.\nUn pa rodó, o de forma similar, que cada comunitat anava definint en funció de les seves necessitats i possibilitats. Perquè no és el mateix coure un pa rodó de 3 o 4 quilos que set o vuit pans de mig quilo. I no és el mateix coure en un context on no falti la llenya que en un altre on escassegi el combustible. Com tampoc és el mateix treballar i fermentar el material destinat a la cocció. Un pa de pita, de cocció relativament ràpida, necessitarà molt menys pastat i fermentació que un pa de pagès que haurà de ser pastat dues vegades i, entre elles, deixat reposar per fer una bona fermentació. D’aquí que cada terra, àdhuc cada regió, hagi acabat confegint el seu propi pa. El seu pa de cada dia.\nCatalà i reconegut\nCal acceptar que l’existència d’una IGP (Indicació Geogràfica Protegida) que empara el Pa de Pagès Català, no és massa del domini públic. Només cal constatar la generositat i la poca precisió amb que es sol utilitzar el concepte entre la població per veure que alguna cosa falla. Perquè la normativa de la esmentada IGP defineix clarament com ha de ser el pa que mereixi dur aquest nom i en quines condicions s’ha de fer la seva venda.\nD’entrada, cal dir que el pa de pagès català es defineix pel seu procés de preparació, cocció i presentació, i no per la seva composició, encara que aquesta sigui a base de farina de blat d’unes determinades característiques, necessàries per reeixir en el procés. La norma especifica que es tracta d’un pa rodó girat que dona una imatge rústica i que es presenta en fogasses de mig quilo i de quilo, degudament identificades per l’etiqueta numerada que ha de dur cada exemplar acollit a la IGP.\nDe fet, el que diferencia el pa de pagès català (sense que això signifiqui que altres pans no puguin seguir el mateix procés) és en primer lloc el seu procés de fermentació, que ha d’incloure un reposat d’un mínim de tres hores entre les dues pastades, la primera de tota la massa en conjunt i la segona, un cop ja porcionada i conformada. El segon tret diferencial és la cocció, que cal que sigui feta en un forn de sola per garantir una aportació inicial de calor ben forta que permeti aconseguir la crosta gruixuda, cruixent i clivellada per efecte del impacte de calor, i que contrastarà amb la molla ullada de forma irregular i de color blanc que es formarà a la part interior.\nUn darrer detall dona prestigi i diferencia el Pa de Pagès Català. El fet que hagi de ser envasat en bossa de paper just en el moment de la venda. Un moment en que, si el client ho demana, es podrà també llescar. Tot per garantir que el pa conservi la seva frescor, com a mínim, durant 2 o 3 dies. I per impedir en teoria que els pans tecnològics puguin aprofitar-se del prestigi d’un producte català emparat en una IGP.\nEl bon pa, contràriament al que sol ser idea comuna, és un aliment força complet des del punt de vista dietètic\nLa diferència entre pa artesanal i pa tecnològic és cada dia més gran encara que, externament, quasi no es diferenciïn


EL PP DE GANDIA RECULL DADES PER DENUNCIAR QUE EL TANCAMEN DEL CENTRE DE MAJOR JOAN CLIMENT VA SER INJUSTIFICAT\nLa regidora del PP de Gandia Emi Climent ha mostrat en una roda de premsa les xifres contrastades amb fotografies i gràfiques del nombre d’usuaris del Centre de Majors Joan Climent, per denunciar que la decisió del seu tancament per l’actual govern local va ser «injustificat».\nL’edil popular ha assenyalat que “no és cert que no hi haguera usuaris”, i ha desglossat les xifres de participació i assistència. Segons la regidora, “eren moltíssimes les persones majors que assistien al centre, i el van tancar a l’agost que era quan menys gent hi havia”. “Ara estan realitzant unes obres per a deixar-lo inservible i que no puguem tornar-lo a obrir”.\nPer a l’edil popular, «diuen ser socials i tanquen sense embuts un centre de majors, açò no ha passat en cap costat d’Espanya”. Per als populars resulta incomprensible aquesta decisió i lamenten que no hi haja retorn.\nEnfront dels arguments de l’elevat cost, Emi Climent ha recordat que la compra del Saló Natalia per part dels socialistes ascendeix a quasi un milió d’euros a sufragar per tots els gandians (encara a dia d’avui, s’està pagant). En aquesta operació va intervenir IPG, que arrenda aquest local a l’Ajuntament de Gandia, per més de 6.000 € al mes, un autèntic despropòsit.\nEls populars assumeixen l’herència rebuda, però consideren que els socialistes estan «deslegitimats per a donar lliçons de res en la planificació de centres per a majors, tenint en compte els antecedents».\n“Un passeig per la Història de Gandia” cicle de conferències a la Biblioteca Central\nComença una nova edició del Club de Lectura amb «Parte de mí» de Marta Sanz\nPresentació de l’Agenda-Quadern 2022 del Col·lectiu Öbertament


Com calcular la mida del cable en un generador d'espera 2018\nCom calcular la mida del cable en un generador d'espera\nEls generadors d'espera per a aplicacions comercials domèstiques i petites es connecten a càrregues mitjançant el sistema elèctric estàndard 120 / 240V. La mida del cable adequada depèn de la tensió, del corrent, del disjuntor del generador i de la longitud del cable. El cable ha de ser classificat per a la tensió del sistema i ha de ser capaç de transportar el corrent. També hauria de coincidir o superar la qualificació del disjuntor de circuit i la longitud no hauria de causar una caiguda de tensió superior al 3 per cent. Tenint en compte tots aquests factors, les instal·lacions domèstiques típiques requeriran mides de filferro entre 14 AWG i 6 AWG.\nLa mida del cable depèn de la qualificació del disjuntor al qual es connecta.\nComproveu la placa de identificació del generador per a la tensió del sistema en volts i la potència del generador en watts. La tensió del sistema ha de ser de 120 / 240V. La potència del generador pot oscil·lar entre 1000W i 10.000W.\nTingueu en compte la qualificació de l'amplificador de cada interruptor. Pot haver-hi només un interruptor principal, o un interruptor principal i diversos interruptors de branques. El cable connectat a un sol interruptor principal o els cables connectats als interruptors de branca ha de ser adequat per a la qualificació actual del interruptor. Els interruptors normalment oscil·len entre 15A i 50A. Les mides mínimes corresponents oscil·laran entre els 14 AWG i els 6 AWG, segons les taules estàndard d’ampacity (vegeu Recursos).\nCalculeu el corrent de càrrega completa que cada cable ha de portar. Si només hi ha un interruptor principal, el corrent de càrrega total serà el generador en watts dividits per la tensió. Per exemple, si la potència del generador és de 2400 W i funciona a 120 V, el corrent de càrrega completa és de 20A.\nSi hi ha disjuntors de branca, el corrent de càrrega completa serà la mida de la càrrega connectada en watts dividits per la tensió de la càrrega. Per a una càrrega de 1500W que funciona a 120V, el corrent de càrrega completa és de 12,5 A.\nSi no coneixeu la mida de la càrrega connectada, utilitzeu la qualificació de corrent del disjuntor com a corrent de càrrega completa.\nComproveu els cables per una caiguda de tensió del 3 per cent o menys. Per als petits generadors en espera situats a prop de les càrregues, això no sol ser un problema. Per a les unitats situades més allunyades, on la mida de cable necessària estigui a prop del corrent de càrrega completa, pot afectar el funcionament. Utilitzeu taules de resistència per cable per cercar la resistència de cada cable. Per a un cable de 14 AWG, la resistència és de 2,5 ohms per cada 1000 peus. La caiguda de tensió és resistent als temps actuals. Per tant, per a un corrent de 12,5A, la caiguda de tensió seria:\n12.5A * 2.5 ohms = 31.25V per 1.000 peus de longitud\nPer 100 peus, la caiguda de tensió seria d’una dècima o 3.125V. Això significa que un recorregut de 100 peus de llarg de 14 cables AWG portant 12.5A encara tindria una caiguda de tensió acceptable. Una carrera de més de 115 peus superaria el límit de caiguda de tensió del 3% o 3,6 V per a 120 V. En aquest cas, haureu d’utilitzar un cable més gran i repetir aquest càlcul amb un cable de 12 AWG o 10 AWG.


Nota de Premsa Jornada “Infraestructures i equipaments: un nou model de gestió”\nDiv Nov 18\nExperts del sector públic, empresarial i acadèmic debaten sobre el nou model de gestió de l’obra pública, les infraestructures i els equipaments\nJosep Rull, conseller de Territori i Sostenibilitat,\nacull “de manera favorable” la creació d’un\nInversió recurrent del 2,2, - 2,3 % del PIB català\nPriorització de les obres “a demanda”\nCreació d’un consell assessor de les infraestructures\nAcabar amb les baixes temeràries i els riscos\nA llarg del matí d’avui s’ha celebrat a la Sala d’Actes de l’Escola Tècnica Superior d’Enginyers de Camins, Canals i Ports (ETSECCP) de l’UPC la jornada de treball “Infraestructures i equipaments: un nou model de gestió”, organitzada per la Cambra Oficial de Contractistes d’Obres de Catalunya (CCOC) amb el suport d’Asinca, Cercle d’Infraestructures, Foment del Treball Nacional i la pròpia Escola. En el decurs de la jornada, representats de les administracions públiques (estatal, autonòmica i local), del sector empresarial, del món acadèmic i experts, han exposat les seves propostes i han debatut sobre el necessari canvi de paradigma per al sector econòmic de l’obra pública, les infraestructures i els equipaments. Després de cinc hores de debat, les principals conclusions han estat les següents:\nAvançar cap a una política d’inversió pública basada en una licitació recurrent per part de les administracions públiques indexat en un percentatge del PIB català, i amb una planificació a mig i llarg termini (10-15 anys), que permeti el creixement ordenat i constant del país, en línia amb la resta de països de l’entorn, i que permeti a les empreses planificar el seu creixement i desenvolupament. La inversió, entre els tres nivells d’administració presents a Catalunya, hauria d’estar a l’entorn dels 4.750 – 5.000 milions d’euros anuals, la qual cosa equival al voltant del 2,2 – 2,3 % del PIB, prenent com a model els països europeus de referència.\nPrioritzar les infraestructures en funció de la seva demanda. Això vol dir que la planificació s’hauria de fer en funció d’un exhaustiu anàlisi de la relació cost-benefici. En paraules del President de la CCOC, Joaquim Llansó, “cal prioritzar les infraestructures en funció de la seva demanda, que s’avaluarà mitjançant una anàlisi cost-benefici que tingui en compte el seu retorn econòmic i social, atenent, no només el període de construcció, si no tota la seva vida útil”.\nLa selecció de les prioritats en les obres, les hauria d’efectuar un organisme independent, integrat de forma paritària per experts provinents del sector públic i del sector privat amb una reconeguda experiència i trajectòria en el sector, els quals analitzarien les diferents propostes d’infraestructures en funció del seu benefici econòmic i social i emetrien un dictamen de prioritats. Actualment ja es disposen de diferents tècniques i metodologies que permeten dur a termes aquesta avaluació dels projectes. Aquesta proposta de creació d’un consell d’avaluació de les infraestructures ha estat acollit favorablement pel conseller de Territori i Sostenibilitat, Josep Rull.\nPromoure un canvi de cultura del sector a través d’un nou model de gestió, que té com a eixos bàsics més inversió en els projectes, amb la qual cosa es guanyaria en eficiència i qualitat de les obres; i en la reducció dels riscos a les ofertes. En aquest sentit, el Secretari d’Estat d’Infraestructures, Transport i Habitatge, Julio Gómez Pomar, ha reconegut que “des del Ministeri hem detectat un problema pel que fa a les baixes i en som conscients, hem de treballar per donar-li la volta, les baixes sota cost no permeten que les empreses siguin rendibles”.\nLa jornada també ha servit per recordar el document CAT100, elaborat conjuntament per la CCOC i Foment del Treball, en el qual es ressenyen cent infraestructures bàsiques encara pendents a Catalunya, entre les que destaquen el corredor mediterrani, la xarxa ferroviària de rodalies (sobretot el seu manteniment i actualització), el desdoblament integral de la A2 o el Quart Cinturó.\nLa jornada ha acollit a una àmplia representació del sector professionals de l’obra pública, les infraestructures i equipaments, interessats en conèixer els continguts bàsics de la proposta de la CCOC sobre el nou model de gestió; així mateix, tampoc han faltat representants de les administracions públiques.\nLa presentació de l’acte ha anat a càrrec de Joaquim Llansó, president de la CCOC, i de Pedro Díez Mejía, director de l’ETSECCP; tot seguit ha pres la paraula Julio Gómez Pomar, Secretari d’Estat d’Infraestructures, Transport i Habitatge en representació del Ministeri de Foment. Posteriorment, per centrar el tema del debat, el Director del Departament d’Economia de Foment del Treball, Salvador Guillermo, ha presentat la ponència “La situació actual. Un model esgotat?”\nEl contingut de la jornada s’ha estructurat entorn a dos grans eixos:\n“Per un nou model de gestió”, amb ponències de Julio de Ramón-Laca (CCOC) sobre “La gestió de les infraestructures”; Josep Túnica (ASINCA) ha parlat de “La gestió dels projectes”; i Antonio Aguado (ETSECCP) que ha explicat les “Noves tècniques d’avaluació”.\n“El futur de la política d’infraestructures”, que ha recollit la visió del sector privat, del públic, i dels experts amb intervencions d’Anna Bonet (Abertis Autopistes d’Espanya); Ricard Font Hereu (Secretari d’Infraestructures i Mobilitat de la Generalitat de Catalunya); Janet Sanz (Tinent d’Alcalde d’Ecologia, Urbanisme i Mobilitat de l’Ajuntament de Barcelona); i Pere Macias (Cercle d’Infraestructures).\nA la cloenda ha intervingut novament el president de la CCOC, Joaquim Llansó , fent un resum de les propostes aportades, i Josep Rull Conseller de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya, el qual ha banda de saludar positivament la formació del Consell d’Avaluació de les Infraestructures també ha volgut destacar que “no es tracta que el PIB creixi per les infraestructures sinó per l’activitat que aquestes generen”, al mateix temps que afirma que el nou model “no s’ha de centrar només en l’obra nova, sinó també en la rehabilitació”.\nLes conseqüències d’una llarga crisi\nEl sector de la construcció, l’obra pública, els equipaments i les infraestructures és el que més ha patit, i pateix encara, els efectes de la llarga crisi econòmica. En aquest sentit, entre 2008 i 2015 el volum de licitació pública es va reduir en un 87%, i ni les dades reals de primer semestre de 2016 ni les previsions per a 2017 conviden a ser optimistes. En aquest període el 45% de la reducció del dèficit públic de l’Estat espanyol ha estat a costa de la inversió en infraestructures i equipaments, arribant a mínims històrics. Aquesta caiguda de la inversió pública a nivell espanyol ha representat que només a Catalunya hagin desaparegut el 54% de les empreses i uns 250.000 llocs de treball. En la seva intervenció, Salvador Guillermo, director del Departament d’Economia de Foment del Treball Nacional, ha volgut destacar que en el període 2008-14 a la Unió Europa s’han perdut 5,5 milions de llocs de treball, dels quals 3,1 milions a Espanya, la qual cosa suposa que el 56% europeu; d’aquests, el 53,2% estan vinculats al sector de la construcció.\nDes del sector es reclama un major esforç inversor a les administracions, ja que és un dels que creen més ocupació. Es calcula que per cada milió d’euros invertit es creen, de mitjana, uns 25 llocs de treball, que poden arribar a pics màxims de 55 llocs de treball en obres de rehabilitació, una activitat aquesta, la de manteniment i rehabilitació d’infraestructures, que sovint ha estat oblidada.\nLa Cambra de Contractistes està integrada per 75 empreses de tot tipus, grans, petites i mitjanes, generalistes i especialitzades. Un 48 % del total dels socis el constitueixen empreses petites, un 36 % són empreses mitjanes i un 16 % són empreses grans.\nAquestes empreses van executar l'any 2015 el 75%, en volum, de les obres promogudes pel sector públic a Catalunya. Per administracions, aquestes foren adjudicatàries del 91% de les obres de l’Administració Central, el 80% de les de l’Administració de la Generalitat de Catalunya i el 66% de les de l’Administració Local. Tot això comporta que les empreses associades suposin, aproximadament, el 55% del total de la construcció catalana. Aquest important pes de la Cambra de Contractistes, en funció del que aporten llurs socis, la converteix en interlocutor privilegiat i portaveu autoritzat en la defensa dels interessos col·lectius del sector.\nBarcelona, 16 de novembre de 2016\nDll a Dj: 15:30h – 18:30h\nshzdd ¡Ayúdenos a prevenir SPAM!


Detingut per gravar a una noia a les dutxes d'un gimnàs de BCN\nEl noi, de 22 anys, havia gravat una usuària de les instal·lacions sense el seu permís\nper Redacció dilluns, 27 de maig 2019 - 17:01h\nDetenen un noi de 22 anys per gravar una noia a les dutxes d'un gimnàs | Mossos d'Esquadra\nUn veí de Barcelona de nacionalitat espanyola i 22 anys ha estat detingut aquest dilluns després de ser enxampat filmant una noia que es dutxava a un gimnàs de Barcelona. Segons han explicat els Mossos d'Esquadra, els fets han tingut lloc al matí al districte de l'Eixample de la capital catalana.\nLa víctima de la gravació, una noia de 24 anys, s'ha adonat que el detingut la gravava i ha trucat de seguida els Mossos. Agents de la policia autonòmica s'han presentat immediatament al lloc dels fets i han detingut l'individu. La policia li atribueix un delicte de revelació de secrets per haver filmat la noia mentre es dutxava sense el seu consentiment.\nDes dels Mossos d'Esquadra han volgut recalcar que aquest tipus d'accions no són un joc sinó un delicte greu i per tant gravar algú en la seva intimitat sense el seu consentiment és motiu de detenció.\nDetenim un noi que gravava d'amagat amb el mòbil una noia a la dutxa del gimnàs. Gravar algú en la seva intimitat sense el seu consentiment no és cap joc, és un delicte pic.twitter.com/FUsMV3BJfi\nDiversos usuaris del Metro agredeixen a un carterista després d'enxampar-lo 'in fraganti'\nAL·LUCINA: Intenten robar en una casa al Vallès amb el propietari a dins


Espectacles de màgia per sopars d’empresa – Mag Eduard Juanola\nBusqueu una animació especial per amenitzar un sopar o reunió d'empresa?\nVoleu sorprendre als assistents?\nEls presentem els espectacles de màgia que oferim per a sopars i reunions d'empresa. :\nMàgia de prop itinerant\ni entitats clients\nEs tracta d’una modalitat d’animació màgica ideal per a còctels i aperitius.\nEl mag va circulant entre els diferents grups d’assistents, oferint a cada grup o taula un petit espectacle de màgia de prop de curta durada.\nLa màgia de prop és, sens dubte, la modalitat de màgia més sorprenent, doncs els efectes tenen lloc a escassos centímetres dels espectadors. A més, ajuda a crear un molt bon ambient, i té la virtut de trencar el gel, facilitant la comunicació entre els assistents.\nNota: La durada és adaptable, i es pot ampliar o reduir. En funció de com vulgueu organitzar l’esdeveniment, segur que és possible adaptar el format a les vostres idees.\nEl mag es situa en el punt on hi hagi més visibilitat, i realitza un espectacle de màgia de saló per a tothom. És un espectacle amb una combinació d’efectes visuals, mentals, còmics, etc., que inclouen un alt grau de participació del públic.\nSi s’acorda anticipadament, l’actuació es pot personalitzar, adaptant el guió d’alguns efectes a qüestions relacionades amb l’empresa o amb el motiu de l’esdeveniment .\n60 minuts, aproximadament.\nLa màgia de prop és un format ideal quan el públic és reduït (entre 20-25 persones com a màxim) i és possible adaptar l’espai de manera que els espectadors s’aproximin al mag al voltant d’una taula.\nSens dubte, es tracta de la modalitat de màgia més sorprenent, doncs els efectes tenen lloc a escassos centímetres dels espectadors, i es crea una atmosfera màgica molt íntima.\nEl mag fa el seu espectacle en una taula, envoltat per tots els espectadors, que seguiran amb atenció i emoció l’espectacle d’inici a fi.\n1 hora, aproximadament.\nLa durada és adaptable a les necessitats de l'esdeveniment.\nEspectacle de màgia professional\nEquip de so i micròfon, en cas que sigui necessari.\nTeló de fons (opcional, i si l'espai ho permet)\n17 anys d'experiència i milers d'hores d'assaig perquè tothom pugui gaudir d'una estona d'entreteniment màgic memorable\nLa garantia de que agradarà!\nL'estil de màgia\nde l'Eduard Juanola:\nTots els espectacles es caracteritzen per:\nUna màgia de qualitat, combinada de manera que tothom pugui gaudir de l'espectacle.\nLa varietat d’efectes (visuals, còmics, mentals, etc.).\nCom que una imatge val més que mil paraules, us convidem a mirar els vídeos que mostrem a la pàgina web. Serà el que millor us mostrarà l'estil de l'Eduard Juanola. \nAlgunes empreses i entitats que han\nconfiat en els nostres espectacles:


Peruga, a voltes amb la veritat\nJoan Peruga es mostra juganer amb els periodistes. “El 90 per cent del que explico és veritat. Però segons com m’ho miro, el 90 per cent no és veritat.” Digui el que digui, el lector percebrà ‘Alcanadre’ com un relat de records punyents, els de Peruga i els propis.\nÉs que des del moment que comences a escriure, a editar els teus records, tot allò que expliques ja és ficció, modifiques la realitat”, argumenta l’autor, de qui Editorial Andorra acaba de publicar el llibre més personal. Encara que per La república invisible o per El museu de l’elefant ja circulessin personatges que reflectien quelcom de l’essència de Peruga: un periodista que pul·lulava pels voltants de la biblioteca (bibliotecària va ser la seva dona), un anarquista d’origen aragonès. Aquí el protagonista absolut (o quasi) és un nen d’onze anys a qui envien a estudiar al seminari. Fill d’un pastor i


FLEE (Cineclub) | teatredesborn\ndc., 16 de març\n#cineclub #cine #animació #documental #immigració #homosexualitat Un refugiat afganès resident a Dinamarca accepta contar la seva història personal amb una condició: que no es reveli la seva identitat.\n16 de març, 20:30 CET – 17 de març, 20:30 CET\nFlee explica la història real d'Amin, que s'enfronta a un dolorós secret que ha mantingut ocult durant 20 anys i que amenaça desbaratar la vida que ha construït per a ell i el seu futur marit.\nAmin accepta contar el seu viatge com a nen refugiat afganès, però amb la condició de no rebel·lar la seva identitat. Per a aconseguir tal propòsit, el director Jonas Poher Rasmussen decideix utilitzar un estil d'animació que no només protegeix el narrador, sinó que potencia la seva història, combinant el temps i la memòria de forma visceral i poètica.\nAquest format fa que Amin se senti més còmode per a explicar la seva història, podent fer servir la seva veu real a la pel·lícula, però mantenint l'anonimat. Amin i Jonas aconsegueixen mostrar vívidament a la gent el trauma que es produeix abans que els refugiats arribin sans i estalvis a un nou país.\nSense una gota de cinisme, i sense caure en el sentimentalisme, Flee explota l'animació de forma meravellosa per a concedir-nos una empatia miraculosa.\nDirecció: Jonas Poher Rasmussen País: Dinamarca (2021)


La Comissió territorial d'urbanisme de Giron... - Govern.cat\nLa Comissió territorial d'urbanisme de Girona dona llum verda al nou emplaçament de l'estació d'autobusos de Palamós\nquery_builder 1 febrer 2021 16:41\nLa Comissió ha aprovat una modificació del planejament municipal per permetre la instal·lació de la nova infraestructura al sector sud Pla de Sant Joan\nAvantprojecte de la nova estació d'autobusos de Palamós\nLa Comissió territorial d’urbanisme de Girona, presidida pel secretari de l’Agenda Urbana i Territori, Agustí Serra, ha aprovat avui una modificació del Pla d’ordenació urbanística municipal (POUM) de Palamós (Baix Empordà) per ubicar la nova estació d’autobusos al sector sud Pla de Sant Joan.\nActualment, l’estació de Palamós està situada en ple centre urbà. Aquesta ubicació obliga als autobusos a circular per una xarxa viària de carrers estrets, provocant un elevat trànsit de vehicles pesants. La nova infraestructura s’emplaçarà en uns terrenys a la zona del Pla de Sant Joan que limiten al nord amb el nou carrer B (que ha de donar accés directe al nus de connexió amb la carretera C-31), a l’est amb un vial per a vianants i una zona verda que comunica amb el carrer Enric Vincke (eix nord-sud de comunicació), al sud amb el nou carrer A i a l’oest amb la prolongació del carrer Mallorca.\nLa necessitat urgent d’avançar en la construcció de la nova estació, d’acord amb el projecte que està formulant la Direcció General d’infraestructures de Mobilitat, impulsa la modificació del POUM per obtenir els terrenys necessaris per a implantar aquesta infraestructura.\nD’aquesta manera, la modificació aprovada concreta la instal·lació de la nova estació i el sistema viari necessari per al seu funcionament. També possibilita la seva execució de forma anticipada, sense necessitat de desenvolupament urbanístic previ d’aquest sector.


Humans de l'Anoia: Lluís Segura i Rosich\nHumans de l’Anoia: Lluís Segura i Rosich\nLLUÍS SEGURA I ROSICH\nSalut Igualadins i Anoiencs !!!\nSoc en Lluís Segura i Rosich.\nNascut a Igualada fa 63 anys, casat i amb dues filles precioses.\nAnalista de Sistemes Informàtics de professió per poder alimentar el cos i agitador cultural a la ciutat per alimentar l’ànima.\nImplicat en el teixit cultural i sobretot teatral d’Igualada, actualment tinc el títol de President d’UNICOOP CULTURAL, una antiga Cooperativa de més de 117 anys d’antiguitat reconvertida l’any 1988 en una “Cooperativa de Consum Cultural” on hi té la seva seu el Teatre de l’Aurora.\nUns anys abans junt amb companys del Grup Gralla vam entestar-nos en la recuperació de l’edifici del carrer Aurora 80. Van ser anys durs a la junta fent tot tipus de gestions i fins i tot arremangant-nos ajudant en les obres de recuperació d’aquest emblemàtic espai, amb la dèria d’apropar el teatre de primera fila a tots els Anoiencs.\nPerò la veritat es que no he parat mai, he col·laborat amb diversos grups culturals i teatrals, començant a “Titellaires” el primer grup de teatre de carrer que hi va haver a Igualada, a “Rialles” l’actual “Xarxa” en els seus inicis i, sobretot molts anys al “Grup Gralla Manufactures Teatrals” també des del seu naixement.\nActualment estic molt implicat en els espectacles que estem produint des del Teatre de l’Aurora, del que em sento molt satisfet per la bona feina que estan fent els equips gestor, tècnic i artístic. I aprofito des d’aquí per felicitar-los a tots.\nM’agrada molt el cinema (sento moltíssim no poder-hi anar més sovint), totes les arts escèniques, soc un àvid lector i, el que encara m’agrada més, és la música de gairebé qualsevol gènere.\nQue totes les nacions del món i, en especial la nostra república, han decidit eliminar tots els exèrcits, arsenals i reis i destinar tot aquest pressupost a l’ensenyament i a la cultura.\nPerquè la formació i la cultura són l’arma de destrucció massiva més eficaç contra totes les formes que existeixen de totalitarisme, capitalisme salvatge, injustícia, feixisme, segregació, intolerància i racisme.\nArticle anteriorCaritas promou les competències personals i laborals, tot aprenent català\nPròxim articleL’editorial: Anar-hi anant


L’exposició ‘Tabac al descobert’ arriba a Sant Sadurní | RTVVilafranca\nFins a l’1 de desembre l’exposició itinerant de la Diputació preveu sensibilitzar als adolescents del municipi entorn als efectes nocius del tabac i reduir-ne la incidència entre aquest col·lectiu.\nLa mostra ‘El tabac al descobert’, que es pot visitar al centre educatiu Jacint Verdaguer de Sant Sadurní, està adreçada a nois i noies de primer cicle d’ESO, d’entre 12 i 14 anys, edat en què molts n’inicien el consum, així com a aquells d’edats immediatament anteriors al moment de màxim risc. Dades recents informen que l’edat mitjana d’inici del consum de tabac és als 13,5 anys.\nEl propòsit d’aquesta iniciativa és ajudar als joves a conèixer millor el tabac i tot el que l’envolta, per sensibilitzar entorn als seus efectes, i en la mesura del possible, evitar o endarrerir l’experimentació amb el tabac. Es pretén generar actituds contràries al consum de tabac i refermar la posició dels joves que no hagin fumat mai.\nL’exposició consta de 10 plafons de temàtiques diverses, que es complementen amb una guia de dinamització per al professional que acompanya els joves durant la visita. Aquesta guia proporciona contingut teòric que es pot aportar als alumnes abans de la visita, informació addicional sobre les diferents àrees temàtiques i suggeriments per conduir un debat amb l’alumnat a partir de la mostra.\nAcabat el recorregut, els assistents poden participar en el joc ‘I tu què en saps? Juga i descobreix-ho’, on hauran de decidir si l’enunciat que se’ls proposa és veritat o mentida. ‘El tabac al descobert’ també disposa d’una pàgina web des d’on es pot descarregar material elaborat per ajudar a generar debat entre els alumnes.\nexposició tabac, Sant Sadurní


Música, teatre i activitats a la natura, no t’ho perdis amb el Què Fer! - Ajuntament de Cornellà\nMúsica, teatre i activitats a la natura, no t’ho perdis amb el Què Fer!\nMúsica, teatre i activitats a la natura, no t’ho perdis amb el Què Fer! https://www.cornella.cat/ca/actualitat/noticies/7828 https://www.cornella.cat/ca/actualitat/noticies/7828/@@download/image/image.jpg\nDesprés del cap de setmana del Carnestoltes la ciutat recupera la programació cultural i lúdica amb el Cornellà Escènica i altres activitats. Divendres, a les 21h, a la Sala2.cat de l'Auditori la veu de Clara Peya inundarà l'escenari. Dissabte al vespre, aquest mateix espai acollirà un dels concerts més esperats de la temporada el de Jarabe de Palo. Per diumenge diverses alternatives per gaudir en família: al parc de Can Mercader un taller per conèixer els mussols que hi viuen al parc i una gimcana al parc del Canal de la Infanta. Per a tots els que els hi agreden les titelles, a l'auditori del centre cultural de Sant Ildefons una obra molt tendre de música i titelles, a càrrec del Centre de Titelles de Lleida.


Les entrades de les competicions esportives dels Jocs Mediterranis es posen a la venda aquest dijous\nLa prova de triatló que acollirà Altafulla és gratuïta perquè es disputa a l’aire lliure\nLa venda d’entrades de les competicions esportives i cerimònies d’inauguració i clausura dels Jocs Mediterranis Tarragona 2018 donarà el tret de sortida aquest dijous. L’organització distribuirà 200.000 entrades en gairebé 200 sessions de matí i tarda. Els interessats podran adquirir-les a través de Ticketmaster, per mitjà del portal web www.ticketmaster.es o la seva aplicació mòbil. També en el punt de venda físic, el Parc Central de Tarragona.\nCom ja havia avançat el conseller Comissionat dels Jocs, Javier Villamayor, les entrades es podran adquirir a preus populars. Les competicions esportives es podran veure en directe per un preu d’entre 6 i 25 euros. Pel que fa a Altafulla, la prova de triatló que acollirà es disputarà a l’aire lliure. Per això, l’organització no ha posat entrades a la venda per aquesta competició. El mateix succeeix amb el ciclisme (Vila-seca), la vela (Salou) i l’esquí nàutic (Tarragona). També amb el golf, però en el seu cas perquè la seva configuració no permet el seguiment per part del públic.\nLes entrades que sortiran a la venda seran per assistir a les modalitats de natació, waterpolo, atletisme, bàdminton, bàsquet 3×3, handbol, boxa, esgrima, futbol, gimnàstica rítmica i artística, halterofília, hípica, judo, karate, lluita, esport de boles, piragüisme, rem, taekwondo, tennis, tennis de taula, tir amb arc, voleibol i vòlei platja.\nEl preu de les cerimònies d’inauguració i clausurà serà més elevat. En aquest cas serà d’entre 15 i 80 euros.\nTicketmaster és la companyia líder mundial de venda d’entrades. Va ser fundada a West Hollywood (Califòrnia) l’any 1976. Dona servei a més de 5 milions de promotors al món a través de la venda d’entrades per a un gran ventall d’esdeveniments culturals i musicals, proporcionant serveis en exclusiva per a centenars d’estadis, centres d’arts escèniques, museus i teatres. El 2009 Ticketmaster es va fusionar amb Live Nation Entertainment, la major companyia d’entreteniment i promotora de concerts a nivell mundial.


Es busquen 20 joves a Catalunya :: Sección TecnonewsCat :: TECNONEWS\nEs busquen 20 joves a Catalunya\nEscrito por Redacción TNI el 11/04/2017 a las 20:50:39\nDes del 13 de març fins al 14 de maig estarà oberta a www.atipics.cat la convocatòria d'Atípics, el programa d'emprenedoria per a joves d'entre 18 i 29 anys residents a Catalunya que vulguin posar en marxa idees amb impacte positiu, és a dir, idees que persegueixin la creació de valor econòmic, social i/o mediambiental.\nEls 20 joves Atípics seleccionats s'anunciaran el 19 de maig, i aquests hauran d'estar inscrits en el Sistema de Garantia Juvenil almenys des d'un dia abans que comenci el programa, el 6 juny 2017.\nEls joves Atípics participaran durant set mesos en un programa totalment gratuït d'acompanyament amb el qual aconseguiran construir un projecte sòlid i posar-lo en marxa amb més garanties d'èxit.\nAl llarg del programa gaudiran d'una metodologia de formació i orientació 100% experimental que garanteix un procés transformador per a ells i per als seus projectes.\nGran part del programa serà residencial i consistirà en 12 trobades en les quals els emprenedors conviuran un total de 48 dies a l'Alberg de Cabrera de Mar amb l'objectiu d'afavorir la 'co-creació' i el desenvolupament d'una xarxa sòlida i duradora.\nEls participants tindran l'oportunitat de presentar en públic el seu projecte al DemoDay, i 10 d'ells rebran un premi de 3.000 € cadascun per invertir en el llançament del seu projecte.\nVerkami allotjarà les campanyes de crowdfunding que cada un dels 20 participants desenvoluparà a partir del mes d'octubre d'aquest any, un cop hagin construït un projecte sòlid durant els mesos de juny a setembre.\nAl programa estan involucrats més de 40 professionals de prestigi, entre docents, mentors i inspiradors, tots ells pertanyents a l'àmbit de l'emprenedoria responsable.\nEl programa està produït per Roots for Sustainability i està impulsat pel Servei d'Ocupació de Catalunya i la Generalitat de Catalunya, a través de la iniciativa del Fons Social Europeu de Garantia Juvenil.. A més compta amb el suport de Bankia i la col·laboració de la Direcció General de Joventut.


Magnífic pis amb talles originals, fusteria de mobila, sostres alts i terres preciosos de Nolla.\nAquesta singular habitatge transmet molt de caràcter i personalitat s'ubica en un edifici amb molt pocs veïns i molt ben conservat en un dels carrers emblemàtics de centre de la ciutat.\nUn ampli vestíbul ens rep per donar-nos una idea de les generoses dimensions de el pis. Aquí, ja destaquen els sòls singulars, les magnífiques talles i la qualitat de la fusteria de fusta. Aquests elements ens acompanyaran al llarg de tot el nostre recorregut.\nEn façana, els finestrals de fusta de Finlàndia proporcionen lluminositat a l'acollidor saló que es divideix en dos ambients. La zona de menjador i d'estar conviuen en perfecta harmonia, podent-se separar si així es desitja. A continuació, comptem amb una altra elegant estada a la qual se li poden donar diferents usos.\nUna porta per la qual accedir a la moderna cuina és una altra de les opcions que ens ofereix el rebedor. Aquesta estada està ben equipada amb tots els electrodomèstics panelats, illa i zona de menjar. A més, tenim sortida a una petita terrassa interior. També hi ha una segona entrada i un ascensor de el servei.\nSeguim amb un dormitori individual i un traster, una cambra tècnic molt complet i un lavabo que dóna servei a aquesta part de l'habitatge. Després, es presenta un dormitori doble amb sortida a terrassa interior, un bany complet, i l'ampli dormitori principal amb zona de vestidor i bany incorporat.\nTot el conjunt integra estupendament un estil atemporal molt ben conservat en el qual vam gaudir d'ambients de proporcions generoses.\nCom a dada interessant, la comunitat és propietària de l'àtic i aquest habitatge disposa d'un traster i un percentatge en propietat.\nZona comunitària 308m²\nSaló-menjador amb zona d'estar\nXerea és un barri distingit que ha sabut conservar la seva història i patrimoni en un entorn singular i dotat de tots els serveis actuals.\nSens dubte, una de les millors eleccions per viure a València.


Dos joves ingressats a l'UCI després de patir un accident a Racons\nUna altra jove es troba a urgències en observació per contusions múltiples\nL'accident ha tingut lloc a l'alçada de Racons, a Canillo.\nActualitzada 17/02/2017 a les 13:34\nUna noia de 19 anys i un noi de 21 es troben ingressats a l’UCI de l’Hospital Nostra Senyora de Meritxell per contusions hepàtiques després d’haver patit un accident de cotxe aquesta matinada a la carretera CG-2, a l’alçada de Racons (Canillo). Una altra jove, de 22 anys, és a urgències en observació per contusions múltiples.\nLa policia ha rebut l’avís a les 4.51 de la matinada. El cos informa que en l’accident hi ha estat implicat un únic vehicle, un turisme BMW 320D amb matrícula espanyola, que ha quedat bolcat al mig de la calçada. Tots tres ferits són residents al Principat.


Les empreses de la BioRegió visitaran l’ecosistema 'digital-health' de Massachusetts | Biocat\nHome > Actualitat > Notícies > Les empreses de la BioRegió visitaran l’ecosistema 'digital-health' de Massachusetts\nLes empreses de la BioRegió visitaran l’ecosistema 'digital-health' de Massachusetts\nBiocat va participar a la presentació d’una missió empresarial a Boston, que tindrà lloc a l’abril en el marc de la Bio-IT World Conference & Expo\nUnes 55 persones van assistir el dimarts 9 de febrer a la presentació ‘Connecta amb l’ecosistema digital-health de Massahusetts’, on es va presentar una Missió a Boston que tindrà lloc la primera setmana d’abril de 2016 en el marc de la Bio-IT World Conference & Expo. ACCIÓ i Biocat van organitzar aquesta sessió que va despertar l’interès de moltes empreses de la BioRegió de Catalunya per participar a la missió, donada la gran oportunitat que es presenta d’entrar en contacte amb un dels ecosistemes més innovadors en bioinformàtica i TIC aplicades al sector salut.\nLa missió està destinada a empreses, preferentment start-up, amb un alt potencial de creixement, i centres tecnològics catalans interessats en l’ecosistema emprenedor de Boston-Massachusetts. Es podrà conèixer de primera mà què s’està fent en el camp del big data, valorar la possibilitat d’entrar al mercat, trobar partners tecnològics, contactar amb els principals players del mercat i tenir la oportunitat de presentar tecnologies catalanes a inversors americans interessats en aquest camp.\nPer poder participar en aquesta missió, els interessats han d'enviar emplenat un document d'expressió d'interès a Maura Claramunt (maura.claramunt@gencat.cat) abans del 26 de febrer. ACCIÓ ofereix a les empreses participants un ajut de 1.057,77 € en concepte de bossa de viatge (segons normativa), tot i que el nombre de bosses de viatge és limitat i es concedirà per ordre d’inscripció.\nConnecta amb l’ecosistema digital-health de Massahusetts\nDesprés de la sessió informativa sobre la missió, que va liderar Marc Gracia, Gestor d’Innovació d’ACCIÓ a Boston, 27 empreses i centres tecnològics catalans es van apuntar a la missió i s'espera que aquest número augmenti.\nUn cop feta la benvinguda per part de la directora d’Innovació d’ACCIÓ, Mariona Sanz, Marc Garcia va presentar l’ecosistema d’innovació de Massachusetts a l’àmbit de la salut i va destacar que el percentatge del PIB que es dedica a l’estat per R+D és del 5,6%, mentre que a Catalunya representa un 1,5%. A més, a Massachussets el capital és majoritàriament privat, fet contrari respecte d’aquí.\nLes dades que va presentar Marc Gracia es van complementar amb l’experiència de Ricardo Garcia, fundador de la Richi Foundation per promoure la recerca en càncer infantil. Garcia va insistir que l’ecosistema a Boston per promoure empreses i innovació és espectacular i va convidar a tots els assistents a participar en aquesta missió. Biocat també va tenir un paper destacat durant la jornada i el responsable d’Emprenedoria i Creixement Empresarial, Carlos Lurigados, es va encarregar de presentar l’ecosistema català, mostrant els punts de connexió i de divergència amb Boston.\nEva Alloza, de l’Associació Bioinformatics Barcelona, va moderar una taula rodona on van participar actors catalans amb experiència a Massachusetts, com Sergi Figerola (I2CAT), Dean Bognanovic (Volta, start-up de Boston amb la que col·labora I2CAT), Steve Dunne (Neuroelectrics-Starlab), Ignasi Belda (Intelligent Pharma) i Xavier Plantà (Ultrasion).\nMés informació i programa de la Missió digital-health a Boston\nACCIÓ i Biocat porten les empreses catalanes de 'digital-health' a Massachusetts en una missió empresarial (04.02.2016)\nLa capital de Massachusetts, Boston, compta amb un dels ecosistemes més innovadors en digital-health.


Enric I. Canela » Blog Archive » L’esborrany de l’Estatut de l’Estudiant Universitari\nL’esborrany de l’Estatut de l’Estudiant Universitari\nAhir vaig comentar a El Ministeri de Ciència i Innovació passa a l’acció comunicativaque parlaria de l’esborrany de l’Estatut de l’Estudiant Universitari.\nNo m’ha sorprès massa. De fet segueix la clàssica fórmula espanyola d’exhaustivitat i reiteració i pràcticament no diu res que no diguin altres normatives vigents.\nL’únic aspecte sobre el que paga la pensa aturar-se és el Consell d’Estudiants. Com ja he comentat Problemes amb el futur Consell d’Estudiants no em semblava que aquest consell, com el determina la LOMLOU, sigui adequat. Ara, al veure com estarà format, em reafirmo en que és enemic de la distribució de poders entre las comunitats autònomes i l’Administració General de l’Estat. I vist des de Catalunya potser condicioni la presència de les associacions estrictament catalanes en benefici de les que tenen més implantació en altres àrees de l’Estat.\nTampoc no m’agrada la representació d’un estudiant de primer i segon cicle i un altre de tercer cicle per universitat. Crec que la fórmula hauria de ser per representació ponderada de les comunitats autònomes.\nPel que fa a tot el conjunt, no comparteixo les crítiques que fa Especial Bolonya a Anàlisi del segon esborrany d’estatut de l’estudiant universitari que veuen mercantilitzacions i coses similars. M’hagués agradat més “La carta de serveis de l’estudiant”.\nTreballaré una mica més el tema perquè hi ha alguns detalls que considero que s’haurien d’esmenar.


El primer famós contra el tabac (Mònica Planas)\nEl primer famós contra el tabac\nMÒNICA PLANAS 14/08/2016 19:10\n651x366 William Talman al costat de Perry Mason William Talman al costat de Perry Mason\nEl nom de William Talman no us sonarà. Si us dic que era l’actor que feia de Hamilton Burger potser tampoc. Però si us explico que era el fiscal de districte que perdia tots i cadascun dels casos contra Perry Mason, és possible que ja recordeu el personatge. La sèrie d’advocats protagonitzada pel magnífic Raymond Burr i emesa a la CBS entre el 1957 i el 1966 es va caracteritzar per les constants victòries de Perry Mason en els judicis, però, curiosament, la història personal del que feia de fiscal de districte és ben bé per fer una altra sèrie.\nWilliam Talman va haver de ser acomiadat de la sèrie el 1960. La premsa sensacionalista va destapar que Talman havia participat en una festa salvatge nudista celebrada en una mansió de Hollywood. La policia va posar punt final a la gresca. La societat més puritana de l’època va sucar pa en aquell esdeveniment, que es va allargar setmanes als diaris més grocs. La CBS es va veure obligada a acomiadar l’actor perquè els contractes tenien una clàusula de moralitat que exigia als empleats una conducta exemplar. Anys més tard, i quan l’escàndol ja estava oblidat, van tornar a contractar Talman. L’escàndol li havia complicat molt les possibilitats de trobar nous papers. No tenia la sort de cara. L’any següent d’acabar-se Perry Mason, el 1967, a Talman (un gran fumador) se li va diagnosticar un càncer de pulmó inoperable. En aquella època la societat encara era molt reticent a creure’s els efectes perjudicials del tabac, sobretot tenint en compte que no feia tants anys que les cigarretes s’havien publicitat prometent grans beneficis respiratoris.\nUn dia Talman va llegir als diaris que els actors no volien col·laborar en els anuncis antitabac perquè això els faria perdre l’oportunitat de participar en els anuncis de les grans marques de tabac, pels quals es pagaven molts diners. Talman, indignat i molt malalt, va oferir-se voluntari a l’Associació Americana del Càncer per gravar l’ anunci.\nTalman sabia que li quedava poc temps de vida, tenia molts dolors i va assistir al rodatge sota els efectes d’una forta sedació. En l’anunci Talman mostrava el jardí de casa seva i presentava una imatge idíl·lica dels seus sis fills i la seva dona. També ensenyava una foto d’ell amb el seu amic Raymond Burr. I aleshores deia: “Vostès m’han vist perdre un munt de batalles davant del jutge, però ara estic a punt de perdre la batalla definitiva. Perdré la dona i els fills. Tinc càncer de pulmó. Els dono un consell com a fumador i com a persona que ha perdut durant anys: si no fumen, no comencin; si fumen, deixin de fer-ho. No siguin uns perdedors”. L’anunci va tenir un gran impacte, sobretot quan es va saber que Talman va morir sis setmanes després de gravar-lo. Es va convertir en el primer famós que alertava sobre els riscos del tabac en un anunci i es va comprovar que així la repercussió del missatge era més gran i eficaç.


2013 1119. Un sotsinspector admet que va pegar a David Fernàndez - Gironès per la independència\n2013 1119. Un sotsinspector admet que va pegar a David Fernàndez\nUn sotsinspector admet que va pegar a David Fernàndez\nEl policia aclareix que primer el va avisar que sortís de la plaça el 27-M\nEl diputat ho nega i demana que el multin\n19/11/13 02:00\t- BARCELONA - MAYTE PIULACHS\nEl diputat David Fernàndez , i el sotsinspector acusat, ahir en el judici Foto: JUDIT FERNÁNDEZ.\nL'ordre dels seus superiors d'usar la força pernetejar la plaça Catalunya el 27 de maig del 2011 va ser obeïda correctament pel sotsinspector dels antiavalots dels Mossos, Jordi Arasa, o es va excedir? És el que haurà de dirimir el titular del jutjat d'instrucció 4 de Barcelona després d'escoltar ahir, en un judici de faltes, les contradictòries versions del mosso querellat i del llavors periodista i ara diputat de la CUP, David Fernàndez.\nFernàndez va assegurar que estava assegut a la plaça, perquè al matí s'havia sumat a la protesta ciutadana. “Davant hi havia una filera de mossos; de cop, per darrere i sense avisar, un agent em va picar fins a onze vegades en trenta segons, i em va donar una puntada de peu a la tíbia”, va dir el diputat de la CUP, que va explicar que havia identificat l'agent després, perquè no duia el número d'identificació, com és obligat. Per tot això, demana que se'l condemni per una falta de lesions i una altra de vexacions a pagar una multa de 300 euros, i una indemnització de 800. Per contra, el sotsinspector, que es va identificar en les imatges, va admetre que podria haver pegat a Fernández, però que primer l'havia “avisat” que marxés de la plaça. “No peguem directament, sempre donem opcions”, va declarar.\nLa fiscal, com l'advocat defensor, va demanar l'absolució d'Arasa perquè les imatges aportades, d'un vídeo penjat a Youtube, “estan manipulades”, i va dir que “no hi va haver extralimitació policial”.\nJaume Asens, advocat de Fernàndez, es va indignar: “Sorprèn l'actitud contemplativa de la fiscalia, que sempre ha de defensar l'interès públic.” El lletrat li va retreure que dubtés de les seves proves, i mai les de la policia, així com “el seu interrogatori inquisitorial a la víctima i ara diputat”. La fiscal no va fer ni una pregunta al sotsinspector.\nEm vaig tapar el cap amb el braç per por, i me'l va colpejar. Em vaig sentir agredit i humiliat\nPERIODISTA I DIPUTAT DE LA CUP\nÉs molt probable que el piqués. Abans de donar un cop, avisàvem que marxessin\nSOTSINSPECTOR DELS ANTIAVALOTS DELS MOSSOS\nUniformat i amb arma a la sala\nUniformat i amb l'arma al cinturó, el sotsinspector Jordi Arasa va declarar ahir com a querellat. Per alguns juristes, dur l'arma és una falta de respecte al magistrat o tribunal, però, no està reglamentat. L'acusació no en va demanar la retirada. En acabar el judici, Arasa, no es va amagar: Va sortir per la porta principal i es va endur una escridassada. Ni el Departament de Justícia ni el deganat, però, no van garantir que tots els periodistes ni els ciutadans poguessin entrar al judici, tot i haver sales més grans.


El forn de pa Coma de Manresa culmina la conversió en cooperativa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl forn de pa Coma de Manresa culmina la conversió en cooperativa\nL'establiment elabora pans i coques artesanals amb productes ecològics i de proximitat\nredacció 27.06.2019 | 23:46\nEl forn de pa manresà Coma ha culminat el seu procés de conversió en cooperativa amb l'acompanyament de l'Ateneu Cooperatiu de la Catalunya Central. El forn, ubicat al carrer del Sol de la capital del Bages, elabora pans i coques de forma artesanal, amb productes ecològics i de proximitat i amb fermentacions mínimes de 12 hores i farines no transgèniques.\nAnna Montolio i Ramon Coma, les dues persones sòcies treballadores de Forn de Pa Coma SCCL, van decidir transformar-se en societat cooperativa, «ja que és un model que encaixa amb la seva forma de treballar, on les decisions es prenen de forma horitzontal i amb els valors socialment transformadors del seu negoci», expliquen fonts de l'Ateneu Cooperatiu de la Catalunya Central. Forn de Pa Coma SCCL s'ha integrat en el món cooperatiu manresà i ja forma part de la Taula comarcal de l'economia social i solidària del Bages, i va participar a la mostra d'economia social de l'última Festa del Riu.\nAnteriorment, l'empresa era una Societat Civil Privada (SCP). Per limitar el seu risc patrimonial, i en ser el coopertivisme un model «que millor encaixa amb la seva visió», van decidir convertir-se en cooperativa.\nL'Ateneu Cooperatiu de la Catalunya Central té entre els seus objectius l'acompanyament d'aquelles empreses ja existents que decideixen convertir-se en cooperativa.\nUn jurat popular declara culpable la dona de Manresa acusada de matar el seu exmarit