30 de juliol de 2010 Pares\nEl dijous de la setmana que ve es complirà mig any de la mort del pare i pocs dies després -el 18, més concretament- farà quatre anys que ens va deixar la mare. Em sembla que ara, un cop transcorregut tot aquest temps, sí que puc parlar sobre què vol dir sentir-se orfe.\nJa vaig explicar mesos enrere (vegeu aquí) quin va ser el nostre capteniment quan va morir la mare: primerament una gran pena per la pèrdua i immediatament després, com una reacció natural, una concentració de totes les nostres atencions cap el pare, que als vuitanta-sis anys es quedava sense la dona amb qui havia compartit gran part de la seva vida.\nI és ara que m’adono que quan en aquell apunt parlava d’un cert sentiment d’injustícia amb la mare el que volia dir realment era que després de la seva mort no vaig tenir la sensació de buit que ara, que falten tots dos, sí que tinc. La sensació d’orfenesa. (n’hi ha més)\nUna sensació que, almenys en el meu cas, no és fàcil d’explicar. No és pas, us ho asseguro, l’angoixa pel fet que a partir d’ara ets el cap de la família i, doncs, el que per llei de vida té tots els números per ser el següent a caure.\nTampoc és la recança per aquells consells i ensenyaments que generalment els pares transmeten als fills tinguin l’edat que tinguin i als quals ja no hi tindré accés. No entraré a valorar-ho -francament he de dir que ni me’n vanto ni me n’avergonyeixo- però el cert és que ja fa una pila d’anys que vaig fent la meva sense demanar ni esperar els consells dels meus progenitors.\nÉs, de fet, una sensació de buidor gairebé física. Com quan t’han arrencat un queixal i la llengua se te’n va de manera involuntària cap al forat que t’ha quedat, un forat que dia rere dia, tenaç i imparable, es va tancant imperceptiblement.\nÉs una sensació també espiritual perquè amb la marxa dels pares saps que desapareix una part de tu, aquella que està més arrelada amb el passat -amb la genealogia, gairebé- i els records. És saber que ja no podràs recuperar les vivències, imatges i paraules que no vares poder processar en el seu moment perquè eres molt petit o, senzillament, perquè badaves.\nÉs submergir-te en papers vells i fotografies de rostres desconeguts amb noms que et sonen vagament i adonar-te que véns de molt lluny, que ets la baula d’una cadena que es perd en les incògnites del passat i que tens la responsabilitat de continuar.\nÉs constatar que el que fins fa poc era un ritual ara ja no té cap sentit. Penso, per exemple, en les nostres properes vacances italianes: serà el primer any després de molts i molts que ja no hauré de trucar, dia sí dia no, al vell pis de Sepúlveda per saber si tot està sota control i en ordre.\nEn la cultura galaica i portuguesa fan servir un concepte que em sembla que és el que més s’apropa a la definició d’aquesta sensació d’orfenesa que a estones m’aclapara. És la “saudade”, derivada del llatí “solitas” tot i que no vol dir exactament solitud sinó més aviat un profund sentiment de nostàlgia i malenconia per una felicitat que en algun moment vàrem viure amb tota la plenitud però que ja no la tenim a l’abast.\nEls més refinats van encara més enllà i arriben a definir la “saudade” com l’enyorança d’una felicitat imaginada o intuïda i no necessàriament viscuda. El paradís perdut que a tots se’ns deu i del qual som perpetus exiliats, diu més o menys Estellés a “Coral romput”.\nSigui quina sigui, però, es una felicitat etèria i fugissera que, d’alguna manera, cada vegada que l’evoquem ens torna a tocar amb la vareta màgica de les il·lusions recuperades i amb l’esquer del temps ja viscut.\nUn temps que, ai las, és irrepetible i que a més a més ens aprima la memòria i se’ns esmuny, el molt punyeter, sense que puguem fer-hi res…


Gamelab 2011: nominats als premis de la fira\nQuan queda menys d'un mes per la celebració de la setena edició del Gamelab, la Fira Internacional del Videojoc i l'Oci Interactiu, ja s'han donat a conèixer els finalistes dels premis Gamelab a la Indústria del Videojoc, que s'entreguen a nivell estatal.Castlevania: Lords of Shadow amb set nominacions i BasketDudes i The Next Big Thing, amb quatre cadascun, són els jocs que aspiren a aconseguir més premis en la quarta edició d'aquests guardons.\nTal i com ja us vam avançar, enguany el Gamelab 2011 se celebrarà a Barcelona entre els dies 29 de juny i 1 de juliol. Es tracta d’una cita obligada tant per a estudiants i professionals del sector, com per a tots aquells que senzillament vulguin gaudir de les darreres novetats del món dels videojocs.\nEn aquest sentit hi haurà debats i conferències sobre les tendències de l’oci electrònic, exposicions amb exhibicions de jocs, concursos, seminaris i també un espai de networking destinat a aquelles empreses que tinguin ganes d’intercanviar impressions. Entre els expositors hi trobarem, per exemple estands de Bigfish Games, F1PORTALNET, FX ANIMATION TRAINING, La Salle, Nintendo, PlayStation o Xbox 360.\nDe moment no es coneix el programa definitiu de l’esdeveniment, però en canvi, sí que hi ha confirmats una bona colla de ponents, amb figures del més alt nivell com Hideo Kojima, el pare de la saga Metal Gear, Cliff Bleszinski, creador de la popular franquícia Gears of War o Peter Molyneux, que fa poc va ser escollit com el desenvolupador més ben valorat de la indústria dels videojocs segons el rotatiu USA Today, entre molts d’altres que trobareu detallats a la pròpia pàgina de l’esdeveniment.\nPel que fa a l’entrega de premis, se celebrarà el dia 30 de juny a la Sala Artèria Paral·lel de Barcelona, en un acte conduït per l’actor i director José Corbacho. A continuació us detallem la llista de categories i nominats.\nPremi al millor joc\n- BasketDudes (Bitoon)\n- Battlefield BC2 (Digital Legends)\n- Castlevania: Lords of Shadow (MercurySteam)\n- Invizimals: Shadow Zone (Novarama)\nPremi al millor joc per a dispositius portàtils\n- Pro Zombie Soccer Apocalypse Edition (Super Awesome Hyper Dimensional Mega Team)\n- Split Second (Digital Legends)\n- Volcano Escape (Bravo Game Studios)\nPremi al millor joc per a consoles portàtils\n-Invizimals: Shadow Zone (Novarama)\n-Music on: Learning Piano (Abylight SL)\n-Play English (Tonika Games)\n-VT Tennis (Virtual Toys)\nPremi al millor joc per a PC en línia\n-Baobab Planet (Freedom Factory)\n-Millionaire City (Digital Chocolate)\n-Sports City (Zed)\nPremi al millor joc Indie\n-My Fireplace (Continental Producciones S.L)\n-Pro Zombie Soccer Apocalypse Edition (Super Awesome Hyper Dimensional Mega Team)\n-The Fancy Pants Adventures (Over The Top Games)\n-Zombie Panic in Wonderland (Akaoni)\nPremi al millor disseny de joc\n-Castlevania: Lords of Shadow (MercurySteam)\nPremi a la millor direcció artística\n-The Next Big Thing (Pendulo Studios)\nPremi a la millor animació\n-Kung Fu Panda 2 (Bravo Games Studios)\nPremi a la millor música original\nPremi al millor so\n-Motion Sports (Ubisoft Barcelona)\nPremi a la millor tecnologia\n-Battlefield BC2 (Digital Legends)\nEls premis volen ser un reconeixement als millors treballs realitzats durant el darrer any per creadors de la indústria espanyola. Fins la passada edició, tant els candidats com els vencedors finals eren escollits per un jurat especialitzat. Enguany, però, s’ha constituït l’Acadèmia de les Arts i les Ciències Interactives, i seran els membres de l’entitat els qui tindran la difícil missió d’escollir els guanyadors.\nAra bé, hi ha un parell de premis que no seguiran aquesta mecànica. Es tracta del Premi del Públic al Millor Videojoc que es votarà a través de gamelab.es i també el Premi Especial de la Premsa, en què els diversos representants de la premsa especialitzada s’encarregaran de votar quin projecte creuen que ha de ser el vencedor.\nA banda de les diverses categories esmentades també hi ha altres guardons especials com per exemple el Premi Homenatge Gamelab 2011 que es concedeix a personalitats de la indústria. En aquesta ocasió anirà a parar a mans d’en James Armstrong, Conseller Delegat de Sony Computer Entertainment al sud d’Europa, i serà un reconeixement per la seva tasca professional i per la seva aposta en favor de la producció de videojocs a Espanya sota el segell de PlayStation.\nUn altre reconeixement és el Premi Internacional Gamelab que enguany és per en Peter Molyneux i se li atorga, principalment, per la important tasca que ha realitzat al llarg d’aquests vint-i-cinc anys que porta treballant en el sector dels videojocs. Per a finalitzar, també rebrà un guardó en Hideo Kojima, el Premi d’Honor de l’Academia, bàsicament per la seva trajectòria i per la influència creativa que ha exercit en el món de l’oci electrònic.\nGamelab 2011 compta amb el reconeixement i el recolzament del Ministeri de Cultura, la Generalitat de Catalunya, l’Associació de Desenvolupadors de Videojocs o la Fira de Barcelona per esmentar-ne només alguns. A més, està patrocinada per Sony PlayStation, Nintendo, Kinect per a Xbox 360, Orange o Mediapro, entre d’altres.\n10 superheroïnes 'millennials'\nUn estiu sense xarxes socials


Dues associacions reparteixen uns 10.000 ventalls amb la bandera espanyola\nDues associacions reparteixen uns 10.000 ventalls amb la bandera espanyola a Barcelona\nLa iniciativa l'han impulsada España Generosa i Españoles de a Pie\ndivendres, 21 de juliol 2017 - 13:47h\nDues associacions han repartit aquesta setmana ventalls de plàstic amb la bandera espanyola entre els ciutadans i turistes que passejaven pel centre de Barcelona. Segons informa 'Nació Digital', l'objectiu de la campanya era omplir Catalunya «d'aire fresc» per superar la «corrupció independentista» que està ofegant els ciutadans de Catalunya. Les associacions que ho han organitzat són España Generosa i Españoles de a Pie, i han repartit fins a 10.000 ventalls. Aquests, representen la necessitat de portar «aire fresc», segons Santiago Ribas, portaveu de la campanya.\nLes dues entitats van presentar la iniciativa aquest dimecres a l'Arc de Triomf de Barcelona i preveuen repartir tots els ventalls abans de dissabte. Santiago Ribas insisteix que el que es vol fer amb aquesta campanya és tornar a portar «els temes que realment importen al centre del debat». Segons la seva opinió, la independència de Catalunya «ha deixat de banda altres qüestions rellevants com l'ensenyament, la salut o el futur dels aturats». A la presentació hi van assistir una quinzena de persones.


Game Carl's Candy Crusade. Juga gratis en línia\n3d Carreras en els camions Cursa per a nens 3d Arkanoid Action Boys Cursa per a nens Carreras en els camions Carreras en els cotxes Motorcycle Racing Dinosaures Lluitant per dos Dracs Zombi Monsters Estacionament\nJoc Carl's Candy Crusade en línia\nDescripció del joc: Al jove Karl, com a tots els seus amics, li encanta menjar diversos deliciosos dolços. Un cop a la ciutat on viu, es va obrir una venda amb descomptes per a diversos dolços. El nostre heroi vol comprar totes les coses. Vostè en el joc Carl's Candy Crusade l'ajudarà en això. El vostre heroi ha d’arribar a la ubicació d’aquesta acció el més ràpidament possible. Per a això utilitzarà el seu petit camió. Assegut al seu volant i pressionant el pedal del gas, el vostre personatge s’avançarà progressivament guanyant velocitat. A la carretera per on es mourà apareixeran diversos tipus d’obstacles, així com el transport d’altres residents de la ciutat. Haureu d’utilitzar les tecles de control per fer que el cotxe de l’heroi realitzi diversos tipus de maniobres a la carretera, així com avançar a altres cotxes.\nAl jove Karl, com a tots els seus amics, li encanta menjar diversos deliciosos dolços. Un cop a la ciutat on viu, es va obrir una venda amb descomptes per a diversos dolços.\n© playgame24.com - Joc gratuït Carl's Candy Crusade () El joc en línia flash joc MedlinePlus Carl's Candy Crusade de forma gratuïta .. No t'oblidis de votar aquest joc Carl's Candy Crusade i compartir aquest joc amb els teus millors amics.


lo carrer del riu: 09/12/2008\nBarça 2 - Xakhtar Donetz 3\nEl FC Barcelona ha tancat el seu pas per la primera fase de la Lliga de Campions amb un partit per a l'oblit en el que el Xakhtar Donetz ucraïnès s'ha imposat per dos gols a tres i ha rebaixat l'eufòria d'un equip sense gaires titulars. Han marcat primer els ucraïnesos, Gladkiy ha fet el 0-1 al minut 31 i el 0-2 al 57. Tot seguit, primera reacció blaugrana, amb gol de Sylvinho, 1-2, al 59. L'1-3 l'ha marcat Fernandinho al 75 i ha tancat el marcador amb el 2-3 definitiu Busquets al minut 83. El matx era intranscendent, ja que res evitaria la classificació dels blaugranes com a primers de grup ni l'eliminació del Xakhtar, i el públic ha respòs en conseqüència: Nomes 22.763 espectadors. Aquesta xifra ha representat la pitjor assistència a un partit de competició europea en el qual el Barça juga com a local des que Joan Laporta és president de l'entitat blaugrana. La pobra assistència ha estat la resposta al nul interès que ha despertat el xoc contra els ucraïnesos, perquè els locals ja estaven classificats com a primers de grup i Josep Guardiola ha reservat tot el seu equip titular pensant en el clàssic de dissabte que ve contra el Reial Madrid, el veritable plat fort de la setmana. FOTOGALERIA SPORT: Les millors fotos del partit\nCinc jutges diuen que cremar fotos dels reis no menysprea la Corona\nCinc magistrats de l'Audiència Nacional opinen que cremar una foto dels reis, dins d'una concentració o una manifestació organitzada per plataformes contràries a la monarquia com a forma de govern, forma part d'una crítica a una "causa pública" que no suposa un menyspreu a la institució.\nAixí es recull en el vot particular de cinc dels 16 magistrats de l'Audiència Nacional que el 6 de novembre van participar en el ple de la sala penal en el qual, per deu vots a favor i sis en contra, es va confirmar la multa de 2.700 euros imposada als joves independentistes catalans Jaume Roura i Enric Stern per cremar una foto dels reis a Girona el 2007.\nEls magistrats Alfonso Guevara, Manuela Fernández Prado, Javier Martínez Lázaro i Fernando García Nicolás, així com Ramón Sáez, que ha emès un altre vot discrepant, creuen que l'actuació dels joves està emparada en el dret a la llibertat d'expressió, i els cinc primers subratllen que la crítica d'una institució constitucional no està exclosa d'aquest dret fonamental.\nEn concret, destaquen els jutges, quan es produeixen aquestes crítiques, el dret a la llibertat d'expressió adquireix, enfront al de l'honor, "el caràcter d'un dret constitucional prevalent".\nAvui: Cinc jutges de l'Audiència Nacional diuen que cremar una foto dels reis no menysprea la Corona\nEl Senat aprova el veto d'ERC als pressupostos\nEl Ple del Senat ha aprovat aquest dimarts el veto als Pressupostos Generals de l'Estat (PGE) presentat per ERC, amb els vots a favor de PP, CiU, ERC i ICV, i els vots en contra del PSOE, PNB i vuit membres del Grup Mixt en contra. Ara el text serà retornat al Congrés dels Diputats sense cap de les esmenes presentades a la cambra Alta. En total han estat 135 vots a favor, 127 vots en contra i 0 abstencions.\nEl veto d'esquerra ha estat l'únic dels quatre presentats al Senat que ha tirat endavant, ja que previament havien estat rebutjats els presentats per PP i CiU en no arribar a la majoria absoluta, precisament per no comptar amb el suport d'ERC, que ha votat en contra del primer i s''ha abstingut en el segon. Quant al veto presentat per ICV, aquest no ha arribat a ser votat ja que ha prosperat abans el presentat pels senadors republicans.\nD'aquesta manera, el projecte acaba la seva tramitació parlamentària al Senat i torna al Congrés per a la seva aprovació definitiva en el mateix estat que va sortir de la cambra baixa, on el govern espanyol només necessitarà la majoria simple per aixecar el veto del Senat, cosa que es dona per feta gràcies al suport de PNB i BNG. Així, la resolució del Senat no tindrà conseqüències reals, ja que l'Executiu no tindrà més problemes per ratificar el projecte de llei.\nTu ho entens?\nVilaWeb/ElPunt: El senat espanyol veta els pressupostos de l'estat per al 2009\nArtistes ebrencs promouen una cantada de nadales solidària a Tortosa\nQuico el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries; Pepet i Marieta; la Colla Jove de Dolçainers de Tortosa, o el Cor Flumine, són alguns dels artistes ebrencs que participaran en la primera cantada solidària de nadales. L'acte, que s'emmarca dins la programació Músiques de Nadal, neix amb l'objectiu de tenir continuïtat en altres edicions i aconseguir beneficis per algun projecte humanitari. En aquesta ocasió vol ser un reclam de la Fira de la Solidaritat que organitza l'Ajuntament de Tortosa el pròxim cap de setmana. A més d'aquesta novetat, Músiques de Nadal inclou també el tradicional concert dels Quicos el dia de Nadal, les nadales al carrer, i el particular espectacle nadalenc de Pau Riba.\nIsabel-Clara Simó: Sospites\nHo llegeixo en la novel·la de Josep Palomero –tan conegut per la pel·lícula basada en Els secrets de Meissen– El tatuatge dels apàtrides, sobre les relacions, tan crispades i sagnants, entre Àustria i Hongria a l’època imperial, quan la seva unitat es considerava indestructible: “El que passa –diu el protagonista– és que en el fons es tracta de dos pobles irreconciliables. No sé si durarà molts anys, aquest invent que, a pesar de l’emperador i sa mare, vam ordir i vam aconseguir imposar entre Andrássy i jo, perquè mentre que els hongaresos són liberals, planers i laics, els austríacs són conservadors, altius i ultracatòlics”. El paral·lelisme amb el contenciós Catalunya-Espanya em sembla evident: són pobles irreconciliables, que sempre sospitaran l’un de l’altre, i mentre els uns s’omplen la boca d’unitat els altres fan ara un acte d’orgull ara un acte de vergonyant humilitat. Em sembla que en la nostra època potser fóra excessiu dir que els uns són “conservadors, altius i ultracatòlics”, perquè ha plogut molt i perquè hi ha un esquerra espanyola (igualment unionista, això sí; en això passa com amb les religions, totes diferents i contraposades però totes convençudes de la inferioritat subalterna de la dona), una esquerra que lluità de valent en la guerra incivil; m’agrada pensar, però, que els catalans sí que continuen essent “liberals, planers i laics”, tot i que és evident que aquest model tan de Josep Pla és difícilment revolucionari, així que no estic segura que sigui un elogi. És cert però que en l’època en què es descriuen les difícils relacions entre Àustria i Hongria, aquestes paraules s’esqueien com l’anell al dit als pobles peninsulars que he esmentat, oi?\nCinc jutges diuen que cremar fotos dels reis no me...\nArtistes ebrencs promouen una cantada de nadales s...


viurealspirineus/ACN 16:24 11/03/21\nLa notícia ha causat estranyesa al Principat perquè l'Alt Urgell i Andorra formen una unitat comarcal a efectes de mobilitat.\nandorra catalunya comarcal confinament L’\nFrontera del riu Runer entre Catalunya i Andorra/ACN\nEl Procicat ha decidit aixecar el confinament comarcal per a les bombolles de convivència a partir del proper dilluns i el comerç no essencial podrà obrir els caps de setmana. La consellera de Salut, Alba Vergés, ha explicat també que s'ampliarà a 800 metres quadrats la superfície de venda en els grans establiments. També reobriran a partir de dilluns les sales de joc amb un aforament limitat. Pel que fa a l'esport, es reprenen les competicions esportives de menors de 16 anys i també es permet el públic en aquelles que tinguin seient preassignat, a excepció de les competicions estatals i internacionals. Aquesta nova resolució té una durada de 14 dies, però Vergés ha dit que és una situació que es vol mantenir més enllà d'aquesta data.\nPel que fa als esports es permeten totes les competicions federades. Fins ara només es permetien les d’esportistes de menys de disset anys. L'aforament permès serà del 50% a l'aire lliure i del 30% en espais tancats, exceptuant les competicions de bàsquet i futbol internacionals o estatals, que se seguiran fent sense públic.\nEs permet també l’obertura al públic de sales de joc, casinos i sales de bingo amb una limitació aforament al 30% i un màxim de 100 persones, que poden ser fins a 250 si no se supera l'aforament del 30% i sempre que es compleixin condicions de ventilació i qualitat de l’aire reforçades. No podran obrir els sense serveis complementaris de bars ni restauració, i els clients hauran d'estar en grups de màxim de 6 persones i 2 metres de distància entre cada grup, hi haurà control de fluxos als accessos i a les zones de mobilitat per evitar aglomeracions i complir amb les mesures del pla sectorial del restabliment del joc aprovat dilluns.\nBoneta ha destacat que del 25 d'octubre del 2020 al 28 de febrer del 2021, durant les hores que la mobilitat està limitada, s’han fet 5.938 detencions. D'aquestes 4.944 (83%) fan referència a detencions per infraccions penals mentre s'estan saltant el confinament, i 994 (17%) responen a detencions per un requeriment judicial pendent de detenció.\nSalutació del cap de Govern en motiu del 28è aniversari de la Constitució andorrana


El conjunt palafollenc que assaja al MiD farà un concert aquest dimarts l’emblemàtica glorieta del Parc de la ciutadella de la capital catalana, en el marc d’un cicle de concerts que puntualment organitzat l’Associació d’Escoles de Música de Catalunya, l’ACEM.\nEl cicle se celebra en commemoració de la 50a edició de l’Escola d’Estiu Rosa Sensat a Barcelona, i s’organitzen a la ciutat de Barcelona més de 200 tallers i cursos a diferents espais de la ciutat.\nLa glorieta de la ciutadella ha acollit durant el passat cap de setmana diversos concerts, i encara ho farà durant dimarts i dimecres.\nAquest dimarts, de fet, el quintat de vent metall de Palafolls oferirà el seu tradicional repertori, amb algunes peces noves en un concert que s’allargarà una hora i que començarà a les 12 del migdia.\nEl quintet palafollenc ha estat un dels cinc grups seleccionats per l’organització, que a principis d’any va obrir una convocatòria per trobar conjunts musicals interessats en participar de l’efemèride. Els propers concerts del quintet seran el 22 de juliol al restaurant el Balconet i el proper 20 d’agost, a la plaça del Teatre de Palafolls.\nArticle anteriorEs manté l’alerta per onada de calor i el risc d’incendi forestal\nArticle següentL’ajuntament de Palafolls tindrà una dedicació exclusiva i 3 dedicacions parcials aquest mandat


Assegura que l'estabilitat del seu govern i del PP està garantida\nJOAN RUSIÑOL Brussel·les 28/06/2013 14:33\n260x366 El president del govern espanyol, Mariano Rajoy, en la roda de premsa d'aquest divendres a Brussel·les / EFE El president del govern espanyol, Mariano Rajoy, en la roda de premsa d'aquest divendres a Brussel·les / EFE\nEl president del govern espanyol, Mariano Rajoy, ha assegurat que no se sent amenaçat pel que pugui explicar l'extresorer del PP Luis Bárcenas, des de dijous a la presó per ordre del jutge. Des de Brussel·les, on ha assistit al Consell Europeu, el cap de l'executiu espanyol s'ha limitat a dir que "respecta les resolucions judicials", però ha exigit "celeritat" judicial.\nRajoy també ha dit que "col·laborarà" amb tot el que li "demani la justícia" i s'ha remès al brevíssim comunicat emès pel seu partit sobre aquesta qüestió. No ha volgut entrar en el fons de la qüestió i ha esquivat les preguntes dels periodistes quan li reclamaven si, com va dir el 2009, mantenia que no es podria demostrar que Bárcenas no fos innocent. Tampoc ha volgut valorar si els comptes de l'extresorer tenen res a veure amb un hipotètic finançament irregular del seu partit.\n"Per descomptat, ningú n'ha dubtat mai", quan se li ha preguntat per si podia garantir l'estabilitat del seu govern i del PP.


AIGÜES DE VILAJUÏGA | B-F Arquitectes\nREFORMA I REHABILITACIÓ DE LES INSTAL.LACIONS D’AIGÜES DE VILAJUÏGA\nArquitecte responsable: Luis Twose + TWO-BO\nFinal obra: 2019\nTipologia estructura: Formigó armat, Metàl·lica, Fusta\nM2: 1150 m2\nLa proposta d’intervenció a les instal·lacions d’Aigües de Vilajuïga es caracteritza per dos aspectes fonamentals. En un primer estadi, la conservació i recuperació dels edificis originals; una masia de 1800, les quadres, un edifici modernista, etc, mentre que, per altra banda, es planteja la construcció de nous volums que, per evitar entrar en conflicte amb els originals, es plantegen soterrats.\nEl més emblemàtic és la sala d’actes que es construeix reinventant l’espai d’una antiga bassa en desús de planta circular i amb una fondària d’uns 6 metres. L’actuació comporta excavar al seu voltant deixant a la vista el mur corbat i les diverses capes del terreny, entre les quals brollen diverses vies d’aigua. S’accedeix a la planta inferior a través d’una rampa que envolta el nou volum i aquest es cobreix amb una llosa de formigó armat que és la base d’un petit estany situat sobre el volum original de la bassa. Aquesta llosa està perforada en diversos llocs i deixa entrar la llum a través. La resta de l’actuació recupera completament del jardí de la finca original.\nRespecte els edificis originals, s’intervé retirant tots aquells elements afegits amb el pas del temps i es recuperen tots els elements originals amb un cert valor arquitectònic, entre els quals cal destacar les voltes de creueria de la planta baixa de masia.


7 dels millors panettones de Barcelona\nEls millors panettones de Barcelona\nPer gaudir Nadal amb l'esponjós brioix dolç de la Llombardia que ens ha fet embogir a tots: aquí teniu els més bons!\nEns hem tornat bojos amb el panettone. I em sembla fantàstic. Voleu una xifra bona? Des del 2014, el consum de panettone a l'estat s'ha multiplicat per deu. Des de fa un grapadet d'anys –concretament des que es va instituir el concurs al Millor Panettone d'Espanya, que per cert sempre recau a Barcelona i rodalia– ja no confonem l'especialitat nadalenca de la Llombardia amb aquelles coses que et trobes al supermercat que són com mastegar filferro amb sucre. No, un bon panettone ha de tenir una molla sedosa i que retingui certa humitat, i coses bones per dins i no pas industrials; qualsevol d'aquestes peces d'artesania us costaran tres vegades més com a mínim que les tristors àrides dels supermercats, però valen molt la pena.\nEn Daniel Jordà és forner, però no és un forner qualsevol. A la seva botiga hi podreu trobar pans d'alta gastronomia, pans clàssics reinventats i pans del món, com por exemple un pa dels morts mexicà o chapatis de l'Índia. I seu és el Premi a Millor Panettone d'Espanya del 2021. Com diu ell, "el panettone és la Capella Sixtina del forner". I ell honra l'especialitat amb una versió tradicional: un producte de molla alveolada, elàstica i delicada que, amb més de 24 hores de repòs final, té la humitat i l'esponjositat adequades. A més de la de fruites, té les versions de Xocolata Grand Cru i Gianduja i taronja.\nEquipada amb un forn de llenya restaurat, de l'any 1926, aquesta fleca ofereix un pa i pastisseria extraordinaris. Amb el pas dels anys, el mexicà Tonatiuh Cortés s'ha convertit en un dels personatges claus de l'artesania del pa i la pastisseria de fleca de Barcelona. El panettone de Cloudstreet –premiat el 2019– és de traca i el secret, explica, és “la cura de la massa mare i també que la quantitat de mantega i rovell d’ou és molt alta”. A més, la base d’aquest dolç és l’ús de productes ecològics: mantega francesa, farina italiana, taronja confitada d’Agrimontana, panses ecològiques, ratlladura de llimona i taronja natural i feta a mà i el rovell dels ous de gallines felices. El tenen en versió clàsscia, amb tres xocolates i de quilo.\nFoto: L'Atelier BCN\nAquesta escola de pastisseria amb degustació fa alta pastisseria amb un peu en la tradició i l'altre en la creació. I el panettone és un puntal de la seva oferta nadalenca, en dos sabors: Original i Reus, en formats de 750 gr. L'Original porta panses de Moscatell i fruites confitades d'Agrimontana, proveïdor gurmet piemontès que exporta fins productes com mels i nous, entre d'altres. El Reus –una versió en panettone de la seva premiada gleta Reus– està farcit d'avellanes garapinyades, xocolata Azélia de Valrhona i 'cremino' d'avellana –bombó de gianduja que es fon a la llengua!– amb toffee cruixent salat. D'aquí en surten contents sempre els que volen nous sabors i els que no.\nEren famosos pels seus 'dorayakis (els pastissets de soja confitada que es menja en Doraemon), però amb els més de trenta anys que fa que Takashi Ochiai va instal·lar la seva pastisseria japonesa a Barcelona (oberta al 1983) no és que hagi après a fer pastisseria occidental: és que és un dels millors en la matèria! El panettone d'Ochai –Premi al Millor Panettone del 2018– té virtuts que t'assalten la gola: l'equilibri entre tots els seus ingredients (mantega, rovells, fruita confitada ...), una correcta fermentació i la característica humitat i textura de cotó, a més d'una corona de sucre glaç meravellosa. I sí, podreu comprar, a més dels tradicionals, la versió amb te verd.\nTriticum, a la Moritz, que té entre els seus clients els grans restaurants d’Espanya, segueix els manaments de l’alta fermentació, la farina molta a la pedra i cuita en un forn amb sola de pedra. El resultat són peces amb un alveolat i cruixent espectacular. I els pannettones segueixen fil per randa aquesta filosofia; són peces de mig quilo i s’elaboren segons la recepta tradicional i original: massa mare natural, fruita confitada, xocolata negra i ametlles. La veritat, prefereixo molt més que portin xocolata que les panses dels nassos!\nPastisser i mag de la rebosteria en general, Oriol Balaguer posa a la venda aquí els invents que li passen cada any pel cap. El guanyador del Millor Pannettone Artesà del 2017 n'elabora tres versions: amb fruites, xocolata i de gianduja amb castanyes. Són meravelles fetes lentament: cada peça costa tres dies de feina, i el pastisser recomana que obriu l'embalum i el deixeu respirar tres dies abans de clavar-li queixalada. Però a veure qui és el guapo que s'hi resisteix. I alerta, que els podeu trobar en versions de dos quilos! Enguany presenta els rocattone: porcions del seu panettone de xocolata banyades amb xocolata negra! Sisplau, que m'apedreguin amb això!\nÉs la pastisseria i també llegat d'una de les grans dames de la nostra cuina, Mey Hoffman, creadora, el 1982, de la prestigiosíssima escola d'hostaleria del mateix nom i de l'estrellat restaurant el 1992. El seu panettone sempre és magistral, per aquesta temporada han preparat una bomba negra saborosa: en col·laboració amb el Bean to Bar del Museu de la Xocolata, han preparat un panettone fet amb cacau ecològic i vainilla torrada, amb dues fermentacions de 60 hores. El resultat és una textura cremosa i lleugera bestial, i un sabor de xocolata i bourbon en alta definició.


Podem es presentarà a les eleccions plebiscitàries a Catalunya - VilaWeb\nDilluns 27.10.2014 17:04\nPodem es presentarà a les eleccions plebiscitàries a Catalunya\nTensió interna a Podem Barcelona per la qüestió nacional\nPodem es presentarà a les eleccions avançades a Catalunya amb caràcter plebiscitari. Així ho han explicat portaveus de la formació a Barcelona que cita CatalunyaPlural.cat, que trobarien anòmal l'avançament electoral, perquè no els permetria de seguir 'els tempos d'una seqüència lògica' que seria votar primer en unes municipals i després en unes autonòmiques i, finalment, en les espanyoles. A Catalunya, dins de Podem hi ha gent favorable a la independència de Catalunya i gent que s'hi oposa.\n'Hi ha pluralitat de posicions entre els membres més actius, amb molts matisos, que són un reflex de la complexitat i la diversitat que tenim a la societat catalana', diu la portaveu de Podem Barcelona, Bea Rilova, en declaracions a aquest mateix diari. Ara, el debat dins de la formació sobre el sobiranisme és ben obert, i fins i tot tens si fem cas de les declaracions del portaveu d'un corrent crític dins de Podem Barcelona, Enric Martínez Herrera, citat per CatalunyaPlural.cat, segons el qual dissabte hi va haver un acte amb moments de tensió; tensió i tibantor entre el sector més sobiranista, que seria l'oficial, i un altre anti-sobiranista, que seria el crític.\nAquest corrent crític hauria discrepat de les cares visibles de Podem Barcelona, qüestionant que fessin un posicionament públic a favor del dret de decidir i de fer desobediència al Tribunal Constitucional.


José Mourinho, en hores baixes\nEl tècnic perd els nervis amb un aficionat i es disgusta amb Sergio Ramos i Pepe\nÀLEX GOZALBO BARCELONA 12/01/2013 00:00\nUn Reial Madrid a qui se li acumulen els problemes visita aquest vespre (20 hores, Canal+ Liga i GolT) l'Osasuna. José Mourinho, entrenador de l'equip blanc, està disgustat amb Sergio Ramos, que dijous va ser sancionat amb cinc partits per haver insultat l'àrbitre Miguel Ángel Ayza Gámez, i Pepe, que va esperar a operar-se fins a tornar de les vacances. Durant la seva absència, companys com Carvalho, Varane i Raúl Albiol hauran de treure les garrofes des de l'eix de la defensa. A més, el tècnic portuguès es va veure implicat dijous en un incident amb un aficionat, que l'acusa de propinar-li una puntada de peu al cul en un centre comercial de Majadahonda. El seguidor assegura que tan sols volia fer-se una foto, però el club matisa que l'estava insultant.\nMourinho, que acostuma a presumir de controlar les seves emocions, està nerviós, com va demostrar dimecres en xutar contra la seva banqueta una pilota per protestar una decisió arbitral. El tècnic, que ha rebut moltes crítiques per no assistir a la gala de la Pilota d'Or, no roda fi.\nA 16 punts del Barça i a cinc de l'Atlètic de Madrid, l'equip blanc no podrà comptar amb Cristiano Ronaldo al Reyno de Navarra, on haurà d'aprendre a competir sense el seu davanter de referència. Les estadístiques quan el portuguès no marca, un fet que aquesta temporada tan sols ha passat en 8 dels 18 partits, són devastadores. El conjunt ha deixat escapar 14 dels 24 punts en joc i ha acumulat tres victòries, un empat i quatre derrotes.\nJosé Mourinho, que recupera Marcelo, estudia com minimitzar l'impacte en el joc que tothom preveu per la baixa de Cristiano Ronaldo. El davanter és decisiu pels seus gols, però també per com condiciona l'estil ofensiu del seu equip. Sense ell, adéu a la verticalitat que el Reial Madrid acostuma a exhibir. El portuguès, amb permís del club, no es va entrenar ahir amb la resta dels seus companys. El club, a més, va anunciar la cessió de Nuri Sahin al Borussia Dortmund.\nEls mitjans de comunicació que s'editen a Madrid han començat una campanya per separar la renovació de Cristiano Ronaldo de la continuïtat de José Mourinho. La majoria dels seguidors del club blanc hi estan d'acord. No hi ha dubtes sobre el rendiment del futbolista, que contra el Celta va escenificar la seva incidència en el joc anotant tres gols.\nEl Reyno de Navarra és un camp habitualment hostil per al Reial Madrid, que la campanya 2009-10 es va deixar dos punts a Pamplona (0-0) i la 2010-11 va sortir derrotat del camp de l'Osasuna (1-0). La temporada passada, en canvi, l'equip blanc va aconseguir una victòria amb molts gols (1-5).\nObligat per la sanció a Adán, José Mourinho repetirà amb Iker Casillas de titular, tal com va fer al partit de Copa del Rei contra el Celta de Vigo. El porter, que intenta fugir de declaracions polèmiques i espera que el temps jugui a favor seu, va tenir dimecres una actuació clau, amb tres intervencions de mèrit quan el marcador assenyalava un ajustat 2-0.\nL'Osasuna, que és cuer de Primera Divisió amb tan sols 14 punts en 18 partits, aportarà la novetat de Miguel de las Cuevas, que va ser presentat ahir amb l'objectiu d'ajudar a aconseguir la permanència. El seu entrenador, José Luis Mendilibar, ha preparat un partit incòmode per al Reial Madrid i demana agressivitat als seus futbolistes. Conscient de la seva inferioritat tècnica, vol guanyar la batalla física.\nL'entrenador segueix amagat\nJosé Mourinho, entrenador del Reial Madrid, segueix sense parlar i ahir va enviar Gonzalo Higuaín a la roda de premsa. "Siguem realistes. La Lliga s'ha posat difícil, però cal seguir lluitant fins al final", va explicar el davanter, que té clar quin és el gran objectiu del club: "No ens passa pel cap no guanyar la Lliga de Campions", va dir.


P3 JUGUEM AMB LES FULLES | Escola Pla de l'Ametller\nP3 JUGUEM AMB LES FULLES\nAquesta setmana ens hem despedit de la tardor tot jugant i experimentant amb moltes fulles. Que bé ens ho hem passat! volen, si les ajuntem són toves, en fem trossets, ens amaguem dins les caixes…. i després hem tingut molta feina per recollir-les totes!\nGeneral, Infantil, P3, Portada descobertes, p3, Psicomotricitat 2\nPau i Joan 19 de desembre de 2019 a les 11:48\nO: Que divertit a mi també m’agradaria fer-ho\nPau i Joan 6èA 😉\nHamijatu i Izabela 19 de desembre de 2019 a les 11:49\nQue guapos, esperem que us divertiu encara més durant el curs.


La Fundació Real Club de Polo de Barcelona i la AECC-Barcelona signen un acord de col·laboració\nEmilio Zegrí, president de la Fundació Real Club de Polo de Barcelona, i Laureano Molins, president de l'Associació Espanyola Contra el Càncer de Barcelona, han signat l'acord de col·laboració entre ambdues entitats que servirà per engegar el primer gran projecte solidari transversal del Real Club de Polo de Barcelona. Des de fa anys el club barceloní col·labora amb diferents causes solidàries a través de les seves diverses seccions esportives. D'ara endavant, i amb la intenció d'unificar esforços, el RCPB, a través de la seva Fundació i en col·laboració amb les institucions públiques, promourà anualment un gran projecte solidari amb impacte social positiu a Barcelona.\nAquest primer gran projecte solidari transversal serà un estudi d’hipoteràpia aplicat a nens i nenes que han superat un tractament oncològic. Quinze nens i nenes amb edats compreses entre 7 i 12 anys se sotmetran durant 24 setmanes a 24 sessions d’hipoteràpia per comprovar fins a quin punt aquest tractament minimitza les alteracions sofertes per aquests joves pacients un cop superada la seva malaltia.\nEncara que el càncer infantil té alts índexs d'èxit (proper al 80%), el seu tractament presenta serioses repercussions físiques i psicològiques en els pacients. En aquest sentit, la hipoteràpia ha estat històricament considerada com a beneficiosa per a l'ésser humà, per la qual cosa l'estudi finançat per la Fundació Real Club de Polo de Barcelona servirà per donar llum a la necessitat d'un tractament pal·liatiu per a les conseqüències del càncer.\nA més de la AECC, el projecte compta amb el suport de la Fundació Federica Cerdà, centre especialitzat en hipoteràpia, i les Escoles Universitàries Gimbernat, adscrites a la UAB, que realitzaran l'estudi científic del projecte.\nEls resultats de l'estudi es donaran a conèixer a la fi de 2019.\nAECC és una entitat social d'àmbit nacional i privada, sense ànim de lucre i declarada d'utilitat pública. Té representació en més de 2.000 localitats, suma més de 15.000 voluntari actius amb el propòsit de lluitar contra el càncer en totes les seves modalitats i més de 147.000 socis.\nEl treball de AECC es desenvolupa sota una filosofia de col·laboració i suport mutu amb les autoritats sanitàries, les institucions científiques i aquelles altres entitats que persegueix una finalitat anàloga a la de l'Associació. Tot sota els principis d'ajuda, unitat, transparència, professionalitat, independència i dinamisme.\nAECC de Barcelona, amb seu a Travessera de les Corts, 268 (Barcelona), gestiona els seus propis recursos destinats a programes i ajudes que destinen íntegrament al seu àmbit d'actuació. AECC de Barcelona està present actualment en més de 90 municipis de la província.\nEls objectius principals d’AECC-Catalunya Contra el Càncer són: el suport al malalt de càncer i la seva família; la prevenció del càncer i la promoció de la salut; el foment a la recerca oncològica de qualitat i propera al pacient; aquesta missió és possible gràcies als programes de voluntarietat i la mobilització social i de recursos i la sostenibilitat econòmica de l'entitat.


MUSICAL: DARRERS AVISOS\nDemà serà l’estrena d' Atzaries de Betlem al teatre Auditori de Sant Cugat . Els assajos han arribat a la recta final i estem ultimant els preparatius d’aquest 9è Musical. Us enviem les darreres informacions:\nPodeu disposar de dues hores gratuïtes d’aparcament al Pàrquing ESADECREAPOLIS (Av. Torreblanca, 55). Cal presentar l’entrada de l’espectacle i el tiquet del pàrquing abans de la funció, obtindreu un tiquet regal de dues hores per a qualsevol dels tres caixers automàtics situats a la planta -1\nCOTXETS DE NADONS\nEls assajos a l’Auditori impossibilitaran els horaris del menjador. Per aquest motiu els de 5è i 6è d’EPRI (dia 10/12) dinen amb un packed lunch facilitat per l’escola. I el dia 11/12 es donarà berenar de 3r a 6è d’EPRI.\nDesitjant que passeu una molt agradable estona amb Atzaries de Betlem !


El retorn del sentit crític - Empordà\nSÍLVIA PANEQUE 16.04.2018 | 06:30\nAquests dies s'han produït dos fets que són simptomàtics de la situació actual a Girona. El primer: ERC i la CUP han publicat que admeten i reconeixen el lideratge de l'alcaldessa en la defensa de la independència. Marta Madrenas ha plantejat situacions innecessàries com l'exclusió de representants de l'estat en actes públics; ha escenificat la funció de la bandera desapareguda; ha provocat un conflicte entre gironins i gironines quan va decidir canviar el nom de la Plaça Constitució; Les paraules, els gestos i les accions de la màxima representant municipal no haurien de generar mai l'exclusió o indignació d'una part de la ciutadania de la ciutat.


Quatre persones resulten ferides greus en xocar amb el cotxe amb un senglar - Diari de Girona\nQuatre persones resulten ferides greus en xocar amb el cotxe amb un senglar\nUn senglar se'ls va plantar a la carretera i malgrat intentar esquivar-lo i van acabar col·lidint\ne.b. | castellò d'empúries 04.07.2015 | 07:15\nQuatre persones, d'entre 20 i 40 anys, van resultar ferides greus en un accident de trànsit a Castelló d'Empúries. Quan circulaven amb el seu turisme van impactar contra un senglar que creuava la carretera C-260, via que uneix Roses amb Figueres. Els quatre ferits van ser evacuats en ambulàncies fins a l'hospital de Figueres, on ahir ja van ser donades d'alta.\nEls fets es van produir durant la matinada d'ahir. L'accident es va produir cap a un quart d'una, quant les víctimes circulaven amb un turisme, un Fiat Punto amb matrícula de les illes Balears. Un senglar se'ls va plantar a la carretera i malgrat intentar esquivar-lo i van acabar col·lidint. L'accident es va produir al quilòmetre 35,2. Al lloc hi van anar Bombers, Mossos i serveis sanitaris.\nQuatre ambulàncies del SEM?(Sistema d'Emergències Mèdiques) van desplaçar-se al punt de l'accident de trànsit i van evacuar els quatre ocupants del cotxe fins a l'hospital de Figueres. Ahir al matí, segons fonts del centre sanitari, van ser tots donats d'alta.


En Homenatge al "Guti"\nDiscurs pronunciat al Saló de Sant Jordi, en motiu del lliurament de la Medalla d’Or de la Generalitat a Antoni Gutiérrez Díaz\nBarcelona, 10 de novembre de 2006\nPublicat amb el permís de l'autor\nConfio que l’emoció no trabucarà la meva exposició, doncs els he de parlar de la persona de qui —en el món de la política— més he après, amb qui, des d’una laïcitat compartida, més he combregat, i potser per això mateix amb qui més he discutit, acordat i alhora discrepat.\nNo puc, ni vull, presentar-los ara la densa biografia professional i política, el minuciós detall d’opcions estratègiques, fets més o menys rellevants, encerts i errors, que han marcat la seva vida. Seria ridícul pretendre dilucidar ja un veredicte historicopolític de la seva obra, en un context encara tan proper historiogràficament. El temps i els especialistes ja ho faran. Jo, en canvi, sols tractaré d’explicar com era i què pensava. Voldria poder mostrar-los quins valors movien, quines passions alenaven en el pit d’aquell jove metge que començà a militar en el PSUC l’any 1959, que fou empresonat mantes vegades a Barcelona, Burgos i Carabanchel, que convisqué els darrers instants de la vida de Julián Grimau, i que esdevingué secretari general del PSUC, diputat a Corts, conseller del Govern de la Generalitat, sota la presidència de Josep Tarradellas, diputat al Parlament de Catalunya i diputat i vicepresident del Parlament europeu.\nPer començar, cal dir que Antoni Gutiérrez Díaz era un home fidel als valors, però també un formidable ideador de nous valors. Uns valors construïts sempre de baix a dalt, de la terra cap al cel de la utopia, fills d’una tossuda fidelitat i confiança en la fraternitat dels homes, en les societats lliures i obertes, que aquests podrien arribar a construir. Uns valors i uns ideals polítics que va convertir en rectors de la seva vida i del seu compromís polític.\nEl primer d’aquests valors fou el fet de saber conjugar dos indestriables exigències ètiques per a ell: sentir-se comunista i ser demòcrata. La història del PSUC des dels anys seixanta —l’aposta per l’eurocomunisme i la lluita en democràcia— amb totes les seves grandeses i misèries és impossible d’escriure’s sense tenir en compte la seva ubiqua presència. W. Churchill ja va dir que la guerra era massa important per deixar-la sols en mans dels militars. El darrer premi de la PAU, Wolf Lepenies també ha dit que la religió es massa important per deixar-la sols en mans dels creients. Doncs bé, Antoni Gutiérrez Díaz sempre va sostenir i practicar que la política era també massa important per deixar-la sols en mans dels partits polítics. Aquesta convicció política explica millor que cap altra, la manera i l’estil amb què dirigí el PSUC a assolir aquests cinc grans objectius: 1) practicar polítiques nacionals i de classe; 2) posar sempre per davant dels objectius del partit el valor superior de fer dels ciutadans de Catalunya un sol poble, i de Catalunya un model de convivència; 3) obrir el partit als independents, als cristians, als demòcrates antifranquistes; 4) penetrar en l’incipient teixit associatiu dels darrers anys del franquisme (associacions de barri, sindicats clandestins, col·legis professionals, Universitat; 5) compartir amb els altres partits polítics i moviments socials la necessària unitat dels demòcrates contra la dictadura. En definitiva, des de les seves conviccions comunistes, practicà sempre una política democràtica.\nEl segon valor a considerar és el seu catalanisme. Crec que és de justícia afirmar que la més important plataforma de masses que mai s’ha creat i consolidat en cap país europeu de règim autoritari o feixista ha estat l’Assemblea de Catalunya. I és clar, dir Assemblea de Catalunya és dir Antoni Gutiérrez Díaz. Avui ha arribat el moment de proclamar solemnement, perquè desgraciadament la seva tossuda modèstia ja no ens ho impedeix, fins a quin punt n’era l’inventor, el constant animador d’aquella «Gran Conspiració» com encertadament també s’ha denominat l’Assemblea de Catalunya. El catalanisme de la segona meitat del segle xx, el catalanisme construït des de la resistència al franquisme, el catalanisme indestriable del projecte d’integració en un sol poble de tots els ciutadans de Catalunya, no és pensable ni historiogràficament ni políticament sense tenir en compte la figura d’Antoni Gutiérrez Díaz. Emancipació nacional catalana, emancipació obrera, autogovern de Catalunya dins Espanya, eren tres cares d’un mateix ideal per a ell. Llibertat, Amnistia, Estatut d’Autonomia, el crit de l’Assemblea de Catalunya no volia deixar fora ningú; volia representar la veu d’un sol poble, que de forma unitària lluitava per les seves llibertats, pel seu autogovern. En definitiva, Antoni Gutiérrez Díaz fou un motor de la política catalanista i unitària a Catalunya, i un dels seus màxims impulsors a la resta d’Espanya. La voluntat incloent, la política de masses —avui en diríem de la societat civil— més enllà de les fronteres dels partits, era el terreny on Antoni Gutiérrez Díaz excel·lia, on se sentia com un peix dins l’aigua.\nEl tercer valor a retenir és l’unitarisme o la política de consens. Lluny d’imposar la ideologia del seu partit o les seves conviccions personals, quan actuava com a home de govern, sempre va estar disposat a buscar el consens, l’acord per mínim que fos, la unitat si era possible. Unitarisme doblat de catalanisme ja provat en l’Assemblea de Catalunya, ara el tornaria a exercir amb mestratge com a diputat pel PSUC en la primera Legislatura al Congrés del Diputats i com a conseller del Govern de la Generalitat presidit per Josep Tarradellas. Tot i disposar de poques competències aquell govern d’unitat —on Antoni Gutiérrez Díaz, Joan Raventós, Jordi Pujol i Carles Sentís contrapesaven delicadament la imposant i invasiva personalitat de Tarradellas— ha estat políticament més important del que la recent historiografia i anàlisi política tendeixen a valorar.\nLa mateixa elaboració de la Constitució tenia de fet un full de ruta clarament prefigurat, donada la realitat de la Generalitat restablerta. En bona part i per això mateix, els constituents van trobar la millor solució de la qual fins ara s’ha dotat Espanya per reconèixer la diversitat i identitat dels seus pobles, l’autonomia política. En aquest sentit, mantenir el consens, infondre credibilitat, generar confiança en la societat catalana i espanyola eren tasques, no per genèriques menys importants en aquells moments. Tasques, que el Govern català complia a la perfecció. El famós esperit de la transició es vivia també i es cuinava cada setmana en els consells executius d’aquell singular Govern Tarradellas.\nAixí mateix, sense les complicitats unitàries d’aquell govern, obligades per a tots, però especialment buscades per Antoni Gutiérrez Díaz, quin Estatut s’hagués aconseguit? De fet, l’únic Estatut que pràcticament ha tornat, tal com va sortir de Catalunya, el de 1979, sols ha estat possible des del treball compartit, el consens i la cessió mútua, és a dir des de la voluntat unitària. I en aquesta voluntat, en aquesta dèria —quasi podríem dir— Antoni Gutiérrez Díaz mai va ser el darrer, ans ben al contrari.\nLa integració dels tres valors fins ara esmentats em porta de manera natural a subratllar el seu profund europeisme. Europeista des de sempre, com tots els demòcrates i totes les esquerres catalanes, enriquí i amplià la seva passió per la Unió Europea, en tant que eurodiputat d’Iniciativa per Catalunya Verds, vicepresident del Parlament europeu i membre infatigablement actiu per la reunificació d’un pol de l’esquerra unitària i verda. Aquí de nou, el seu inesgotable entusiasme el convertí en punt de referència, quan no d’impuls de tota mena de propostes transversals i de vocació unitària. Propostes que perseguien impulsar un federalisme europeu capaç de convertir la Unió Europea en un autèntic actor polític internacional. Antoni Gutiérrez Díaz veia en la Unió Europea un model de progrés social, d’aprofundiment democràtic de tots els seus pobles. Creia que era un deure ètic i polític de tots els europeistes, contribuir per tal que el model social europeu es convertís, no ja en un oasi esporuguit i tancat, davant un món cada cop més petit i perillós, sinó en un model polític a explicar i exportar a la resta del món. Aquest era el sentit últim del seu europeisme: la continuïtat del combat democràtic i social a escala mundial.\nRecordem ara la seva presència, vegem quina era la seva petjada.\nEntusiasta constructor d’idees, utopies i somnis, era encantador fins al límit de la seducció. Infatigable treballador, optimista, feliç amb el que feia, era feliç buscant la felicitat dels altres. El seu frenètic activisme, la seva determinació d’anar sempre més enllà dels partits, el convertiren en el gran conspirador de la clandestinitat de l’antifranquisme. Des de l’Assemblea d’Intel·lectuals, l’Assemblea de Catalunya, les associacions de veïns, els col·legis professionals, les fabriques i llocs de treball, la Coordinadora de Forces Polítiques, tot el que es movia en el combat antifranquista, tenia de ben segur l’al·lè i l’entusiasta col·laboració de l’Antoni Gutiérrez Díaz. Aquesta manera d’actuar i de ser, generosa, oberta i unitària, li reportà conegudes incomprensions i greus problemes dins el seu partit, fets que avui ja no volem ni recordar. En canvi, per sobre d’aquests entrebancs, la seva petjada quedarà per sempre lligada als moments més brillants del PSUC. I crec que no exagero si els dic que aquest període de la història del PSUC és un dels millors patrimonis de la cultura democràtica del nostre poble. Un patrimoni teixit de generositat, utopia i bona voluntat de milers i milers de militants i persones anònimes. Alegre en la vida, tenaç en el treball, creador en la política, podem dir d’ell amb orgull que va restar sempre fidel als seus ideals de joventut. Si els francesos designen alguns dels seus fills més il·lustres com «maîtres à penser», crec que no exagero si els proposo en català, el títol «de mestre de la política» per al nostre estimat Antoni. Diré més encara, si Josep Pla continués escrivint els seus homenots, de ben segur que Antoni Gutíerrez Díaz, així com també els seus amics Joan Raventós i Jordi Pujol, figurarien entre els homenots de la política catalana de la segona meitat del segle xx.\nEncisador i proper a les persones, insuperable en l’optimisme, afable i engrescador, tot era o tot tenia un punt de màgia quan passava per les seves mans. Capaç tant d’organitzar autocars per visitar la seu del Parlament europeu a Estrasburg i viatjar-hi cada vegada amb els seus convidats, com d’impulsar discretament lectures de poemes a la Presó Model de Barcelona. En la proximitat era imbatible i es feia estimar, segurament era així perquè el seu compromís polític i la manera d’exercir-lo traspuava una autèntica fidelitat en els homes.\nPerquè Antoni Gutiérrez Díaz creia. Creia en la natura i en els homes. Creia en uns valors humans configurats entre tots, construïts de baix a dalt i per aquest raó era un entusiasta de la felicitat humana, un convençut de la possibilitat de realitzar el cel aquí a la terra. I per a ell, aquest cel era el mai acabat camí del progrés social, en igualtat, en llibertat, i en autonomia tant de les persones com dels pobles.\nSols els poetes saben condensar en poques paraules, imatges que ens commouen per la seva bellesa. Per això, he buscat en el títol i en l’esperit d’una obra del gran dramaturg espanyol Antonio Buero Vallejo, el millor resum per les meves paraules. El títol d’aquesta obra es Un soñador para un pueblo.\nSí, senyores i senyors, hem tingut entre nosaltres un lúcid somniador per a un poble. Un somniador que, dissortadament, ens ha deixat bruscament. Senyores i senyors, vull que sàpiguen també, que Antoni Gutiérrez Díaz ha tingut una mort dolça i una mort digna, com digna va ser la seva vida. Digna com ell volia i com la seva esposa, la Dra. Elena Pérez i els seus fills la hi van saber preservar.\nDeixem però d’instal·lar-nos en el passat, i tornem al present. De fet, sempre estem en un present durador, perquè el passat ja no hi és, i el futur encara no ha arribat. I en aquest durador present, el nostre lúcid somniador ens animaria, com feia sempre, a continuar el seu treball. Estic segur que la grandesa i la força del seu exemple el faran sempre present entre nosaltres.


Concert de Nadal a Moià\nEnguany la S.C. La LLanterna va realitzar el concert de Nadal a Moià conjuntament amb el Cor Xera del poble en qüestió. Va tenir lloc a l'antiga església del poble, ara anomenada Auditori Sant Josep, el passat 27 de Desembre.\nEl concert va constar de dues parts; la primera comprenia obres de diversos estils i la segona nadales. La S.C. La Llanterna va encetar el concert oferint diverses peces com "La Maquinista" o "El meu avi", seguidament el Cor Xera va interpretar "Bon Menú" o "Let the river run" entre d'altres.\nA la segona part ambdues corals van poder oferir al públic un recull de nadales, com per exemple "Santa Claus is comin' to town" interpretada per la S.C. La Llanterna i "Marxa dels reis" pel Cor Xera.\nEn acabar cada part es va realitzar una peça conjunta, "L'Emporda" dirigida per Montse Fàbrega (directora de la S.C. La Llanterna) i "Les 12 van tocant" sota la direcció de Mireia Subirana (directora del Cor Xera).


El Sabadell també es desmarca de la sobirania - Notícies Economia - Notícies Economia - e-notícies\nEconomia · 24 de Gener de 2013. 12:56h.\nEl president del banc, Josep Oliu, demana respecte al "marc legal"\nEl president del Banc Sabadell, Josep Oliu, durant la roda de premsa\nJosep Oliu, president del Banc Sabadell, s'ha desmarcat aquest dijous de la declaració sobiranista aprovada pel Parlament, i ha demanat respecte al "marc legal". Oliu ha adoptat la mateixa posició que va fer pública fa dies el president de la patronal catalana Foment del Treball, Joaquim Gay de Montellà, que va realitzar una petició de diàleg i de negociacions per aconseguir el pacte fiscal.\nAquesta presa de posició d'Oliu es produeix després que l'últim comunicat del grup d'assessors econòmics del president de la Generalitat, el Carec (Consell Assessor per a la Reactivació Econòmica i el Creixement), no fes cap tipus d'al·lusió a l'aposta sobiranista. Tampoc la direcció de la Caixa s'ha mostrat a favor d'aquest procés.\nOliu ha demanat als polítics que mantinguin "l'estabilitat i el diàleg" com al "millor marc per fer negocis" i facilitar la recuperació econòmica del país, afegint que els dirigents han de saber "mantenir el marc de convivència acceptat per tots dins el marc legal que tenim".\nHa fet aquesta manifestació després de ser preguntat, durant la roda de premsa de presentació dels resultats de l'entitat, per la declaració de sobirania aprovada pel Parlament. Ha assenyalat també que el banc "mai no s'ha posicionat ni es posicionarà" sobre qüestions polítiques, ja que la seva funció és servir "a tot tipus de clients", cadascun dels quals té la seva pròpia ideologia.\nDe fet, Oliu ha assumit el discurs que va pronunciar la passada setmana el president de la patronal Foment del Treball, Joaquim Gay de Montellà, que va demanar que s'evités un "xoc de trens" entre Catalunya i Espanya i va instar la Generalitat i el Govern central a reprendre la negociació sobre el pacte fiscal, un pacte que ha reivindicat el president del Sabadell.\nCitant literalment les paraules de Gay de Montellà, Oliu també ha recordat que aquest va advertir del risc d'una "societat fraccionada" i va defensar la concertació com a via adequada per solucionar els problemes de finançament de Catalunya. El líder patronal també va defensar, segons ha recordat Oliu, el respecte a la legalitat vigent i a la política parlamentària.\nEl president del Sabadell ha volgut deixar clar que "el millor marc per fer negocis", per facilitar la sortida de la crisi i per aconseguir la reconstrucció econòmica del país "és l'estabilitat i el diàleg". I ha afegit: "Cal que els polítics sàpiguen mantenir el marc de convivència acceptat per tots dins el marc legal que tenim".\nMalgrat tot, ha considerat que la declaració sobiranista és una acció anunciada i no veu "que hi hagi encara forma mitjançant la qual les vies puguin tornar-se a ajuntar", en referència a la petició de diàleg entre Catalunya i Espanya feta per Gay de Montellà.\nEn relació amb l'impost sobre els dipòsits bancaris a Catalunya, que es troba suspès pel Tribunal Constitucional després d'un recurs presentat pel Govern central, Oliu ha afirmat: "O és per a tota Europa o em sembla un disbarat, perquè trenca la unitat de mercat".\n#61 BEJOTA, bcn, 29/01/2013 - 14:57\n#60 BEJOTA, bcn, 28/01/2013 - 18:59\n#59 jordi, lleida, 26/01/2013 - 08:14\nUs deveu inventant aquestes declaracions he rebut un mail del Banc de Sabadell, dient que ells no es no parlen de politica, els hi vaig deixar clar que a la propera xapo el compte, algun altre client ha rebut un mail així. és per saber-ho\n#58 Manel, Triodos, 26/01/2013 - 02:26\nJo ja ho he fet, bona part dels meus estalvis, a TRIODOS BANC,\n#57 ramon, barcelona-c, 25/01/2013 - 11:32\nEn lloc de parlar negativament de les lógiques actituds dels polítics catalans el que haurían de fer la direcció del Sabadell i La Caixa es presionar el govern espanyol per assolir una acftitud política intel.ligent i democràtica i i una posició económica com a minim lleial i justa.Quina covardia !


Dastis diu que moltes imatges de violència policial l'1-O eren falses\nActualitzada 23/10/2017 a les 10:23\nNega “brutalitat” i afirma que l’ús de la força va ser “provocat” || Sánchez creu que el problema de Catalunya “no és Espanya, són els seus mals governants”\n© Dastis diu que moltes imatges de violència policial l'1-O eren falses\n© Pedro Sánchez, ahir en el congrés del PSOE de Madrid.\nEl ministre d’Afers Exteriors, Alfonso Dastis, va negar ahir en una entrevista a la BBC que la Policia i la Guàrdia Civil exercissin “brutalitat” l’1-O i va afirmar que aquell dia es van difondre fotos i notícies falses. “De cap manera no hi va haver una situació de brutalitat. S’ha demostrat que moltes de les imatges són falses. Si s’ha fet un ús de la força, va ser limitat. Les forces de seguretat van acatar les ordres judicials”, va subratllar Dastis.\nVa afegir que “no estic dient que totes les fotos siguin falses, però algunes sí. Estem veient un munt de fets alternatius i fake news. Però no és un ús deliberat de la força. Van ser provocats”. Va explicar que amb l’aplicació de l’article 155 intenten restaurar l’ordre legal i la Constitució i va apuntar que s’establiran “les autoritats que governaran el dia a dia de Catalunya segons les lleis i les normes de Catalunya”. Va dir que perquè existís una possibilitat legal d’independència, seria necessària una reforma de la Constitució aprovada per tot el poble espanyol. “Els països de la Unió Europea, els nostres socis, no acceptaran una decisió d’aquesta índole presa per només una part del país”, va assenyalar, i veu “excepcional” el cas d’Escòcia.\nPP. El president del PP del País Basc, Alfonso Alonso, va advertir ahir que Euskadi té “tots els ingredients” per arribar “a la mateixa situació” que Catalunya i va demanar al lehendakari que ho eviti.\nCs. El portaveu de Cs al Parlament, Carlos Carrizosa, va denunciar la situació d’“excepció” de la Cambra catalana i va demanar que no se la utilitzi com a “teatre per tornar a dir que es proclama la independència”.\nPer la seua part, el secretari general del PSOE, Pedro Sánchez, va assegurar que el problema de Catalunya no és Espanya, són “els seus mals governants, que fan de la divisió social, de la confrontació territorial i de la il·legalitat la manera de fer política”.\nEl ministre apunta que amb el 155 establiran “les autoritats que governaran el dia a dia”\nEn la clausura del congrés del PSOE de Madrid, Sánchez va destacar que totes les constitucions europees tenen “el seu propi article 155” per fer front a “embats unilaterals d’intentar trencar la unitat territorial de cadascun dels estats membres”. No obstant, va afegir que “si el 155 s’activa a Espanya dependrà de la decisió última del president de la Generalitat”.\nva indicar que “mai hi ha hagut en la història política d’Espanya i singularment de Catalunya un autogovern tan intens i profund” com el que ha reconegut la Constitució de l’any 1978. A més, es va mostrar convençut que “ningú ha fet tant contra l’autogovern de Catalunya com el secessionisme”.\nAixí mateix, el vicesecretari de Política Social i Sectorial del Partit Popular, Javier Maroto, va dir a l’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, que “cal tenir coratge polític” per afirmar que l’aplicació del 155 és el fet “més terrible dels últims 40 anys quan fa dos mesos l’islam radical va assassinar quinze persones a la Rambla”.


“Creiem que és urgent l’hora en la que cal portar la DUI Catalana del 27 d’octubre del 2017 al Tribunal de Dret Internacional de La Haia per a la seva aprovació i certificació, tal com es va fer en el cas de la DUI de Kosovo.”\nMANIFEST del CDR*bic\n1 – Ens Reafirmem en el Sí al Referèndum “Vinculant” d’Autodeterminació de Catalunya del dia 1 d’Octubre de l’any 2017.\n2 – Ens comprometem i ens preparem per a completar el mandat de la DUI votada al Parlament de Catalunya per la Majoria de 72 diputats a primera hora de la tarda del dia 27 d’Octubre del mateix any 2017.\n3 – Creiem que és urgent l’hora en la que cal portar l’esmentada DUI al Tribunal de Dret Internacional de La Haia per a la seva aprovació i certificació, tal com es va fer en el cas de la DUI de Kosovo.\n4 – El darrer pas del “Procés de Recuperació de la set vegades centenària Independència de Catalunya (985-1714)” serà assolir l’Ingrés de l’Estat Català en forma de República en l’Organització de les Nacions Unides (ONU).\n5 – La Majoria Independentista del 9N, del 27S, de l’1 d’octubre i del 27 d’octubre és plenament democràtica, legítima, legal i suficient. Que ningú s’equivoqui. Els enemics de Catalunya i de la seva plenitud malden per imposar el fals i erroni discurs del “no som prous”.\n6 – Dins de les files independentistes se senten veus que pretenen que sense Referèndum acordat, completar la DUI que vàrem declarar no és un camí ni acceptable ni viable, i pretenen tancar així la via Unilateral. Res més lluny de la realitat quan ja les forces polítiques espanyoles han blindat i tancat tota via possible de diàleg entorn al Dret d’Autodeterminació de Catalunya.\n7 – La Independència no es demana ni pidola, ni tan sols es negocia, amb Espanya segur que no! la Independència no es pot assolir amb les lleis espanyoles, el PSOE la negociaria en pla decoratiu i després el TC, el PP i Cs se la carregarien de la mateixa manera que es van carregar l’estatut. Per tant, per poder donar resposta a la Voluntat del Poble Català sols resta completar la Via Unilateral que vàrem començar al Parlament Català a primera hora de la tarda del 27 d’octubre del 2017.\n(Berguedans per a la Independència de Catalunya)\n(President, vocals i membres)\n(Actualment “CDR*bic”, Catalans -nacional i políticament- en Defensa de la República, Catalana i Independent”)


Jordi Savall celebra el 25è aniversari de La Capella Reial - Revista Musical Catalana\nJordi Savall celebra el 25è aniversari de La Capella Reial\nLa Capella Reial de Catalunya. © Andreu Coca\nEl músic vol crear un Festival de Música Antiga a Poblet\nLa tardor de 1987, Jordi Savall, la soprano Montserrat Figueras i un petit grup de músics van celebrar, al Saló del Tinell, un concert que va marcar l’inici del projecte de més envergadura al voltant de la música antiga que s’ha fet mai a Catalunya. Aquella audició va significar el debut de La Capella Reial, que a partir del 1990 va tenir l’afegitó “de Catalunya”, pedra angular del projecte artístic que Savall ha anat bastint amb el transcurs del temps. Ara, 25 anys després, el músic i violagambista vol celebrar l’efemèride amb una destacada temporada de concerts, que s’estendrà per tot Barcelona.\nAixí, als quatre concerts emmarcats dins el cicle El So Original que es duen a terme sota el paraigua de l’Auditori de Barcelona, s’afegiran dues audicions més, l’una al Palau de la Música Catalana i l’altra al Gran Teatre del Liceu. A més, l’artista aprofita l’ocasió per presentar nous projectes artístics. D’entrada, tres noves gravacions discogràfiques –una de les quals un exuberant disc llibre en què uneix música, literatura i art centrada en la Pau–, un projecte per crear una Associació d’Amics al voltant de la seva Fundació i, fins i tot, la creació de un nou Festival de Música Antiga, al monestir de Poblet, el proper mes d’agost.\n“Quan vàrem celebrar aquell primer concert al Saló del Tinell, feia un any que la Montserrat [Figueras] i jo havíem tornat a Catalunya perquè volíem que els nostres fills s’eduquessin a Catalunya i no a Suïssa. Aquesta decisió va implicar també la voluntat d’apropar-nos a la cultura del nostre país. Fruit d’aquest desig va néixer La Capella Reial, i des de llavors el nostre objectiu ha estat donar a conèixer els nostres repertoris amb la bellesa més gran possible”, va recordar Jordi Savall, en la presentació de la seva temporada.\nAmb aquest emotiu rerefons, la temporada de celebració del 25è aniversari de La Capella Reial s’iniciarà el proper 17 de desembre, amb un concert a Santa Maria del Mar “basat en profecies de l’Apocalipsi”, una audició que Savall dedicarà “al poble sirià que pateix una massacre sense que ningú hi digui res”.\nLa segona audició, el 16 de gener de 2013 a les Reials Drassanes, estarà dedicada al pensador Erasme de Rotterdam (1466-1536) i al seu assaig Elogi de la follia, publicat el 1511 i que Savall defineix com “una crítica formidable a les incoherències de l’ésser humà, amb referències molt actuals a polítics i governants”. L’audició tindrà la col·laboració, com a narradors, dels actors Sílvia Bel, Josep Maria Pou i Jordi Boixaderas.\nEl 15 de febrer, al Liceu, Savall i Le Concert des Nations oferiran un programa dedicat a “La tragèdia lírica a França en temps de Lluís XIV i Lluís XV”, amb obres de Lully, Marais i Rameau, mentre que el 20 d’abril, un altre cop a les Drassanes, es presentarà Pro-Pacem. Músiques per la Pau, l’últim gran projecte discogràfic del músic.\nEl 13 de maig, Savall pujarà en solitari a l’escenari del Palau per oferir, amb la viola de gamba, “un recital personal de músiques de l’exili, amb melodies tradicionals escoceses i holandeses”, i finalment, el 27 de juny a L’Auditori, tindrà lloc el que també serà el concert de cloenda de la III Acadèmia de Formació de La Capella Reial, projecte pedagògic que tindrà lloc del 20 al 26 de juny a l’ESMUC. Al concert, en el qual els participants en aquestes jornades actuaran al costat dels membres de la formació, es podran sentir obres de Valls, Händel i Bach.\nA més, i de cara a tota la seva temporada, Jordi Savall expressà el seu desig de poder oferir localitats a preus molt reduïts o, fins i tot, alliberades per a totes aquelles persones que es troben en una situació precària arran de la crisi. “Vivim un moment en què la cultura és l’última inquietud per a molta gent i, per tant, som conscients que hem de ser solidaris amb aquestes persones”, va dir el músic.\nLes propostes artístiques per a aquest curs 2012-13 no acaben aquí. Sense defallir en el seu ambiciós programa de llançaments discogràfics amb el seu propi segell, Alia Vox, Jordi Savall treu al mercat tres noves i acurades propostes. En primer lloc, una reedició de les Pèces de viola de François Couperin, gravació del 1976 amb la col·laboració del clavecinista Ton Koopman, així com un treball de novíssima factura en què aborda, per primera vegada, músiques armènies. Gravat a Cardona la primavera passada, Esprit d’Arménie recull “músiques d’una gran bellesa i emoció, que em fan pensar que quan més pateixen els pobles, més belles són les músiques que creen, perquè davant l’exili i l’opressió necessiten crear músiques que els portin la pau. I això a Catalunya també ha passat”, diu Savall.\nEl gran projecte d’enguany del músic, però, és un nou i monumental disc llibre, titulat Da Pacem. Textes, art & musiques pour la paix. La producció, un cedé i 1.200 pàgines de textos en vuit idiomes, reuneix obra gràfica d’Antoni Tàpies, articles del sociòleg Edgar Morin, Raimon Panikkar i l’escriptora marroquina Fatema Mernissi, al voltant d’un corpus musical que recull “550 anys de músiques inspirades per la pau”, des de peces del segle II fins la partitura que Arvö Part va escriure amb motiu del Fòrum de les Cultures 2004.\nA més, el músic també anuncia la propera aparició discogràfica, també en format de llibre disc, de l’Elogi de la follia d’Erasme, i com a CD-DVD, la Missa en Si menor de Bach, sense comptar la reedició de quatre de les gravacions més significatives d’aquests 25 anys de La Capella Reial.\nD’altra banda, i malgrat les dificultats que travessa la cultura com a conseqüència de les retallades pressupostàries que està comportant la crisi, Jordi Savall aspira també a posar en marxa, l’agost vinent, un gran Festival de Música Antiga al monestir de Poblet, a l’estil del cicle que ja celebra des de fa uns anys a l’abadia de Fontfroide, a França. “Fóra bo per al país que hi hagués una activitat cultural lligada al patrimoni en una zona turística on no hi ha festivals d’aquests tipus”, anuncia el músic.\nTot i així, Savall és conscient que en les circumstàncies actuals cal buscar noves formes de finançament per a la cultura. I per això presenta una campanya de captació d’Amics de la Fundació Centre Internacional de Música Antiga. “Hem de posar en marxa nous mecanismes de col·laboració amb la iniciativa privada. La situació és molt greu, les distàncies entre rics i pobres es fan cada vegada més grans i, per tant, els que tenen mitjans han de ser conscients que la societat necessita la seva ajuda”, diu el músic.


16/11/18. Ribó, Rafael. El Síndic davant la crfisi política i institucional. La Vanguardia. - Gironès per la independència\n16/11/18. Ribó, Rafael. El Síndic davant la crfisi política i institucional. La Vanguardia.\nEl Síndic davant la crisi política i institucional\nsíndic de greuges de catalunya.\nL’ ordenament estatutari bàsic català, seguint l’exemple dels sistemes constitucionals moderns avançats, encarrega al Síndic la garantia dels drets i les llibertats. En el marc de l’exercici de les meves competències, he presentat al Parlament −única institució que pot exercir el control del Síndic− tres informes específics sobre la crisi institucional i política que afecta drets fonamentals a Catalunya, però que també afecta tot l’Estat espanyol en qüestions com ara la llei de Seguretat, coneguda com a llei mordassa.\nÉs evident que la reforma de l’Estatut d’Autonomia de Catalunya el 2006 i la posterior sentència del 2010 són possiblement les causes més al∙ludides per explicar l’esclat de la crisi actual. Però també hi té a veure el fet que durant molts anys no s’ha aprofundit en els potencials constitucionals de desplegament asimètric de l’autonomia política territorial i del foment i la protecció de la diversitat lingüística. En definitiva, tot l’edifici territorial es basa en aquests reconeixements i, com diria després el Tribunal Constitucional en la sentència de la Loapa, “unitat no vol dir uniformitat”.\nEn la recerca de possibles motius més propers, hi afegiria la nul∙la resposta política del darrer govern espanyol a les demandes dels governs i del Parlament català, conseqüència de l’àmplia mobilització popular, com ara el pacte fiscal, la convocatòria o transferència de la competència de convocar un referèndum acordat per saber el grau de su-port d’una o altra solució a la situació. En aquest tancament, també hi pesa l’equívoca afirmació feta des de les màximes instàncies que “l’Estat de dret es basa en la unitat de la pàtria”.\nEl primer dels tres informes esmentats, presentat l’abril del 2017, analitza l’erosió de drets i llibertats al Regne d’Espanya, amb una descripció d’un marc més ampli, el sistema polític i institucional espanyol i les seves greus mancances. És a dir: els advertiments objectius, també amb informes d’institucions i autoritats dels organismes internacionals, sobre limitacions a la llibertat d’expressió, la partidització de la justícia, la judicialització de la política, i com tot això també afecta l’escenari polític i institucional català.\nEl setembre i l’octubre del 2017 es van produir esdeveniments molt significatius, com ara els acords il∙lícits presos pel Parlament i el Govern de Catalunya sota l’impuls de la unilateralitat, els incidents arran de la celebració d’un referèndum suspès pel Tribunal Constitucional i la votació, sense proclamació –i, per tant, sense efectes jurídics−, d’una declaració d’independència. Cal afegir que a l’entretemps ja s’havien tancat en presó preventiva els dos màxims dirigents socials del sobiranisme, els quals un any després continuen en presó pendents de judici.\nEl segon informe del Síndic, del novembre del 2017, analitza els esdeveniments entorn del referèndum. Relata com l’1 d’octubre vaig contactar amb el comis-sari de Drets Humans del Consell d’Europa, la màxima autoritat en drets humans d’Europa, que aleshores va exigir una explicació objectiva sobre l’ús desproporcionat de la força per part de la Policia Nacional i la Guàrdia Civil. Encara avui el Govern espanyol deu al Consell d’Europa el compliment del compromís de presentar un informe sobre aquells incidents i l’assumpció corresponent de responsabilitats.\nEl Síndic, tant en el segon informe com en el tercer, en notes informatives publicades, i també en l’informe anual del 2017, analitza els il∙lícits del Parlament. Es tracta d’acords il∙legals, tant en forma, pel fet de no consultar el Consell de Garanties, com en contingut contrari a l’ordenament constitucional. I se subratlla que tots aquells acords van ser abordats per les autoritats de l’Estat amb els instruments que preveu l’ordenament, és a dir, van ser declarats inconstitucio nals i no van tenir cap efecte sobre l’ordenament jurídic.\nAixí i tot, el Govern espanyol va mantenir la negació de diàleg i la manca de proposta política, i fins i tot es va aplicar un 155 absolutament desmesurat, alhora que es va impulsar el tractament bàsicament penal, expressament exclòs en la llei espanyola per al cas de la convocatòria de referèndums il∙legals.\nSom alguns els qui, des de la nostra pròpia i exclusiva responsabilitat, vam intentar mediar perquè hi hagués diàleg. Són incomprensibles les motivacions que aquesta vegada duien a la negativa davant d’una demanda exclusivament sustentada en l’acció pacífica i democràtica d’una part substancial de la societat catalana. Això contrasta amb el fet conegut que tots els governs espanyols des del 78 van dialogar i negociar amb l’organització terrorista ETA.\nL’aplicació acordada per PP, PSOE i Cs del 155 desborda la literalitat de la Constitució del 78 i utilitza mecanismes explícitament rebutjats per la immensa majoria dels constituents, com ara la dissolució del Govern i del Parlament, mesura que sembla atemptar, per partida doble, contra el principi solemne de participació democràtica.\nL’actuació judicial, amb l’aplicació desproporcionada del Codi penal, basada en el relat que va començar a construir l’aleshores fiscal general, no solament pot contradir principis del Conveni Europeu de Drets Humans i de la mateixa legislació espanyola, sinó que, a més, significa el fracàs total de la política i l’aprofundiment d’una escletxa que pot trigar generacions a tancarse. En el tercer informe s’analit-zen tots els principis possiblement afectats, com ara la inviolabilitat parlamentària, el jutge predeterminat per llei, el dret a la defensa, la legalitat penal (acusacions desaforades de rebel∙lió o sedició), la imparcialitat judicial, la tutela efectiva, la llibertat personal i les altres lliber-tats bàsiques. I això es fa (l’infor-me es tanca el 30 d’abril) sense conèixer l’escrit d’acusació provisional del fiscal presentat recentment.\nPer tot això, presentat en aquest article telegràficament (els tres informes es poden con sultar al web del Síndic), es conclou i es recomana diàleg dins de la societat catalana, i entre aquesta i l’espanyola, i també diàleg constructiu a fons entre els governs i totes les forces polítiques, amb la perspectiva de convocar una consulta acordada; plenes garanties en l’exercici dels drets; ús adequat i proporcional dels tipus i mecanismes previstos en l’ordenament; alliberament dels presos polítics abans dels judicis; i la investigació objectiva de l’1 d’octubre, tal com exigeix el Consell d’Europa.


ARAMULTIMÈDIA - Col·lectiu Compromís de Cocentaina anima a les empreses a registrar-se per accedir als contractes municipals\nDemanen al consistori que publiciten més activament la base de dades per incentivar els empresaris locals a apuntar-se\nCol·lectiu Compromís de Cocentaina anima a les empreses a registrar-se per accedir als contractes municipals\nEl plenari de l'Ajuntament de Cocentaina, a petició del col·lectiu Compromís 03820 de Cocentaina, va aprovar en el 2016 crear una base de dades d'empreses locals per als contractes menors de 6.000 euros. L'objectiu d'aquesta iniciativa és poder oferir una major transparència a l'hora de contractar servicis, al mateix temps que s'incentiva als empresaris locals perquè accedisquen a aquest tipus de contractes. Des que va es posar en marxa, s'han inscrit vora 40 empreses.\nDoncs bé, des del Col·lectiu Compromís reiteren la importància de formar part d'aquesta base de dades i animen a tots els empresaris locals i autònoms a inscriure's, mitjançant aquest formulari que es pot trobar a la seu electrònica de l'Ajuntament de Cocentaina.\nLa regidora de Compromís, Paula Figuerola, demana al govern municipal que faça més publicitat d'aquesta base de dades. També demanen que es consulten diversos pressupostos a l'hora d'executar un contracte menor, perquè la finalitat "és recalcar i apostar per una gestió participativa, transparent i igualitària dels diners públics, buscant la màxima transparència possible en els recursos públics dels veïns i veïnes de Cocentaina".\nCocentaina compta amb una base de dades d'empresaris locals per als contractes menors de 6.000 euros\nLa regidora de Compromís, Paula Figuerola\nEl plenari de l'Ajuntament de Cocentaina, a petició del col·lectiu Compromís 03820 de Cocentaina, va aprovar en el 2016 crear una base de dades d'empreses locals per als contractes menors de 6.000 euros. L'objectiu d'aquesta iniciativa és poder oferir una major transparència a l'hora de contractar servicis, al mateix temps que s'incentiva als empresaris locals perquè accedisquen a aquest tipus de contractes. Des que va es posar en marxa, s'han inscrit vora 40 empreses. Doncs bé, des del Col·lectiu Compromís reiteren la importància de formar part d'aquesta base de dades i animen a tots els empresaris locals i autònoms a inscriure's, mitjançant aquest formulari que es pot trobar a la seu electrònica de l'Ajuntament de Cocentaina. La regidora de Compromís, Paula Figuerola, demana al govern municipal que faça més publicitat d'aquesta base de dades. També demanen que es consulten diversos pressupostos a l'hora d'executar un contracte menor, perquè la finalitat "és recalcar i apostar per una gestió participativa, transparent i igualitària dels diners públics, buscant la màxima transparència possible en els recursos públics dels veïns i veïnes de Cocentaina".


La presidenta de la Diputació de Barcelona, Núria Marín, ha plantejat aquest dissabte que els governs han de "reforçar la seva coordinació multinivell" a la postpandemia del coronavirus i que els ajuntaments hauran d'adquirir més autonomia i fortalesa per reactivar l'economia.\n"Però per poder invertir i crear riquesa que redistribuir, hem d'obtenir major capacitat" financera, de despesa i endeutament, defensa a l'article 'Més poder local per a un món millor' de La Vanguardia.\nLa també alcaldessa de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelona) ha reivindicat que els governs locals ja van demostrar reaccionar després de la crisi de 2008 sense tenir capacitat financera: "contrarestem les retallades" dels governs estatal i autonòmic, a més de reactivar les economies locals i de saber gestionar, defensa.\nI també veu demostrat que durant la pandèmia saben reaccionar: al·lega que els consistoris segueixen funcionant i donant serveis essencials, "amb el suport tècnic, material i econòmic de la Diputació de Barcelona"; i el món local en el seu conjunt ha respost.\nMarín reclama que ara prenguin força els ajuntaments i ciutats per als objectius de la postpandemia, com repensar l'espai públic amb el nou concepte de distanciament social; afrontar la crisi socioeconòmica; protegir vulnerables i defensar la salut pública, per a la qual demana inversió en comptes de retallades, davant de possibles pandèmies.\nTambé destaca que s'hauran reformular els models econòmics, socials i polítics cooperació, igualitarisme, sostenibilitat i unitat, perquè aquesta pandèmia "ningú la superarà sol", i afegeix que aquestes mateixes premisses serveixen també per afrontar el canvi climàtic.\n2. Collaboració en la posada en marxa dels hospitals de campanya\nL’Hospital de la Vall d’Hebron de Barcelona ha rebut 70 llits procedents del Centre Respir d’estades temporals per a la gent gran que la Diputació ha posat a disposició del centre sanitari. La corporació també s’ha sumat a la coordinació de l’Hospital Fira Salut, el nou hospital provisional de Fira de Barcelona, i ha participat en l’adequació de l’ampliació de l’Hospital Germans Trias i Pujol a les installacions de l’Institut Guttmann i, també, en l’habilitació de la Pista Coberta d’Atletisme, a Sabadell, per transformar-la en l’hospital temporal Vallès Salut.\nLa Diputació està treballant, en collaboració amb tots els municipis de la província i de forma coordinada amb el CatSalut, per posar en marxa les ampliacions dels principals hospitals i habilitar, si cal, hotels arreu del territori. En aquest sentit es contempla que alguns hotels es medicalitzin per acollir malalts de coronavirus i que d’altres s’habilitin com a centres per al descans del personal sanitari.\nAquest és el lema de la campanya que ha posat en marxa la Diputació per a què la ciutadania collabori a alertar de qualsevol sospita de possible violència masclista durant el confinament. L'objectiu és que els ajuntaments la puguin difondre a les xarxes socials i als establiments de primera necessitat, com supermercats o farmàcies, on les víctimes poden anar soles i demanar ajuda. Els governs locals també tenen la possibilitat de demanar suport econòmic per a despeses extraordinàries en els serveis d’atenció i informació a les dones en casos de violència masclista.\nLa Diputació de Barcelona ha posat a disposició de tots els ciutadans -tinguin o no carnet de la biblioteca- tots els serveis virtuals de la Xarxa de Biblioteques Municipals. Només cal sollicitar-ho a través d’aquest formulari, que dóna accés a la plataforma de préstec digital eBiblio, amb llibres, pellícules i revistes; així com a bases de dades de contingut musical, a audiollibres i a hemeroteques de diaris.\n50 alcaldes catalans demanen a Torra per carta més suport per a beques menjador


Article d’El Poble de 7 de setembre de 1932 |\nPosted on 9 octubre 2021 by mmateu\nA Can Rull\nInauguració d’un Centre Federal\nL’activitat que desenrotlla el Partit Republicà Federal de Sabadell ha fet que l’entusiasme per les doctrines del Mestre en Pi i Margall vagin donat el seu fruit. Ho prova l’acte que dissabte passat, dia 3 del corrent, tingué lloc a la barriada de Can Rull d’aquesta ciutat.\nAmb motiu de la inauguració oficial del Centre Republicà Democràtic Federal d’aquesta barriada i de l’ofrena a dit Centre d’una Bandera Republicana pel ciutadà i bon amic nostre en Joan Albalate, s’organitzà un acte d’afirmació federal que obtingué un gran relleu polític.\nL’acte comença a les deu de la nit enmig d’una general expectació de la concurrència. El president del Centre Republicà Democràtic Federal que s’inaugura, en Joan Òssul, dirigeix breus paraules al públic, explicant la significació de l’acte i seguidament és lliurada a l’entitat la Bandera, ofrena del ciutadà en Joan Albalate, essent padrina de la mateixa la gentil senyoreta Palmira Albalate, la qual llegeix un sentit parlament, que és força aplaudit, i subratllat per l’himne de Riego, que interpreta l’orquestra Fatxendes i que tothom escolta a peu dret.\nSeguidament per la senyoreta Maria Gadea, és posada a la dita Bandera una corbata amb els colors catalans i republicans, llegint també un bell parlament, essent igualment aplaudit.\nEn Joan Òssul, en nom dels federals de Can Rull, cedeix la presidència de l’acte al correligionari alcalde de la ciutat en Salvador Ribé, i inicia els parlaments el president del Partit Republicà Democràtic Federal de Sabadell en Jose V. Cano, que comença dient que, si hi ha companys que per causes circumstancials han hagut d’anar a viure a una barriada extrema de la ciutat, com és aquesta, no per això s’han descuidat de propagar les doctrines per les que sempre han batallat, i la prova és la inauguració d’aquest Centre, que si bé és nou dintre el Partit, no ho són així els seus fundadors, qual cosa és una garantia per la seva tasca política. Explica el significat dels tres mots que enclou el programa federal, i la posició d’aquest Partit davant l’Estatut i acaba amb unes paraules d’encoratjament i salutació en nom del Partit Republicà Democràtic Federal.\nEl tinent d’alcalde del nostre Ajuntament, en Joan Mora, comença dient la gran joia que sempre sent quan li parlen dels federals de Can Rull, per haver seguit, des del primer dia, les seves petjades i veure la seva ferma i decidida actuació, que ha començat al revés d’altres llocs. Vosaltres heu començat amb l’esperança de fer en aquests terrenys una escola, elevat desig que palesa els sentiments de cultura que us animen.\nParla de les properes eleccions de la Generalitat de Catalunya, i demana als federals que es preocupin que l’estructuració de Catalunya sigui purament federal, essent aquest el primer pas per la República Federal Ibèrica.\nAcaba saludant a tots, i dent que l’escola promesa pel nostre Ajuntament a aquesta barriada, la tindran molt més prompte de la data compromesa pel municipi. Fou molt aplaudit.\nFa ús de la paraula el primer tinent d’alcalde, en Jaume Ninet, el qual diu que l’acte d’avui, pel seu aspecte simbòlic, podem dividir-lo en dues fases: inauguració del Centre, bateig civil de la bandera.\nAmb l’emoció que podeu suposar -diu- recorda que fa uns quinze anys, un grup d’amics de la Joventut Republicana Federal, clandestinament però desafiant totes les conseqüències, vinguérem a la Font de Can Rull, a batejar la nostra bandera. Avui després de tants anys podem fer-ho públicament amb el cor ben obert.\nSeguidament passa explicar el que és la República Federal i la posició dels Federals en el moment actual:\nRepública Federal comença amb l’individu, família, municipi, província, regió i nació, garantia màxima per la llibertat completa dels homes i dels pobles.\nAbans, érem purament revolucionaris, per anar solament a la implantació de la República; ara que la tenim i que ella dona tots els camins de la legalitat, hem de fer feina constructiva, i continuar la Revolució per mitjà de les urnes i del llibre sobretot. Ara que la República no vol que existeixi cap analfabet, ara que el ciutadà, per humil que sigui, si té capacitat, pot cursar els estudis que li siguin necessaris, no tenim necessitat de recórrer a la violència, sinó que, amb cultura, podem arribar allà on ens proposem.\nJa que no ha estat possible implantar la República Federal, hem de fer els possibles per fer de l’Estatut, aquest Estatut tan migrat que ens donen des de Madrid, un principi dels nostres ideals i fer que aquest Estatut s’ampliï fins que Catalunya i demés regions estiguin unides per la Federació, tal com la preveia el Mestre Pi i Margall.\nAcaba felicitant als organitzadors d’aquest acte, per l’encert que han tingut. És llargament aplaudit.\nL’alcalde en Salvador Ribé clou l’acte en breus paraules en les quals fa esment dels federals de tota la vida i ell, que fa més de 40 anys que ho és, sent la satisfacció de militar en el Partit, i espera que amb aquesta voluntat de tots veurem la República Federal, i acaba estimulant als organitzadors a què perseverin en el seu comès, i a la concurrència per assistir a l’acre, el qual acaba amb visques a la República i amb La Marsellesa executada per l’orquestra.\nA dit acte hi havia representacions de: Partit Republicà Federal, Círcol Republicà Federal, Círcol Republicà Federal (C.A.), Centre Obrer Republicà Democràtic Federal (P. de Barcelona), Joventut Republicana Federal, Joventut Republicana Federal (C.A.)\nThis entry was posted in General by mmateu. Bookmark the permalink.


Relat "Serp blanca"\nInici > detall del relat: Serp blanca\nHavia jugat amb serpentines de paper se-suposa-que-reciclat, la Lia.\n-No em dic Júlia! Em dic Lia!\nHi havia estat jugant llargues hores, al terrat de l'àvia tartamuda que feia cadeneta amb llana antiga. Quan arribava a l'extensió d'un quilòmetre la desfeia i recomençava. Tot són entreteniments.\n-Ca, ca, cade, cadeneta, neta, neta- reia.\n-Serp, serp, serpentina!- exclamava la nena quasi noia, amorosa, no pas escarnint-la.\nQuan la dona gran marxà a comprar llet amb un pot a la botiga de carrer on encara en duien directa de granja i que caldria bullir i que l'anciana estendria, amb delit, el tel a pa torrat pels esmorzans -amb un toc de sucre- la Lia s'estirà de bocaterrosa, exhausta d'haver fet giravoltar i giragonsejar les tires de paper, d'haver descrit esses sordes i sonores i algunes en estat ebri. L'àvia li havia dit:\n-Des, descan, can, cansa!\nSomrient, la Lia, sobre una tovallola de bany gastada d'un color menjat que trobava bonic, amb les inicials ML brodades, s'endormiscà amb les cames obertes.\nLa serp blanca ho aprofità, ho estava esperant, vigilant des d'un amagatall que havia pispat a sargantanes que estava païnt.\nReptà per les rajoles tèbies, ella tan freda.\nEntrà, imantada, per l'entrecuix, endins.\nEs despertà, espantada, la Lia. Va córrer al bàter. Del cau íntim en penjava...el primer fluix. Com una estalagmita.\n-Serp blanca, com el tel de la llet.\nI un dia, aviat, esdevingué serp vermella.\n-Sí, Lia, noves cad, cad, caden, netes, netes.\nMontseblanc | 03-09-2017\nNo sé si era el teu objectiu (de fet no se pas si quan escrivim tenim cap objectiu més enllà de treure el que portem a dins i compartir-ho) però el teu relat m’ha emocionat. Sempre tens una explicació màgica per les coses quotidianes. I el fotut canvi aquest, que totes passem, esdevé aquí com un conte, que no vol dir que la sensació transmesa sigui agradable, per a mi no ho ha estat, més aviat fa angúnia, però és que la realitat és així i deixem-nos de tonteries de si “quina sort, ja pots tenir fills”, “quina alegria, ja ets una dona”... Aquesta sang, per molt que absolutament tots siguem un glop d’ella que ha començat a créixer, només ens porta problemes i molèsties... Cadenetes, sí. Però, malgrat tot, és maco ser dona i pujar i baixar i riure i plorar...\n(quin fàstic lo de la llet, la de beure vull dir, que he canviat de tema ;), això de la nata sobre el pa i tot plegat, ho recordo de casa, de quan era nena, just el moment en que vaig avorrir la llet de vaca per sempre...)


Un desert a casa: Sabó de romaní i espígol\nSabó de romaní i espígol\nAhir vam fer sabó amb glicerina; és un procés fàcil i en el que els nens poden participar sense cap problema.\n-una barra de glicerina (pesa uns 1.650 gr, i ens va sortir per uns 12 euros)\n-oli d'essència de romaní\nVam tallar la glicerina en trossets petits i la vam desfer al bany maria. Ho vam fer amb dues tongades diferents perquè volíem fer sabó de romaní i sabó d'espígol.\nUn cop desfeta vam afegir-hi 35 gotes d'oli d'essència de romaní (per 800 gr de glicerina) o espígol esmicolat que teníem. De seguida perquè sinó es solidifica, vam afegir-ho als motlles; unes estrelles de silicona que teníem i uns recipients que eren un tetrabric retallat.\nEls vam deixar a temperatura ambient i de seguida van estar freds i els vam desemmotllar.\nAixí han quedat, els blanquets són els de romaní i els altres d'espígol, fan molt bona olor! Els podeu fer com vulgueu i podeu afegir-hi colorants alimentaris si voleu donar-li un altre toc de color.\nA la xarxa trobareu moltíssimes receptes per a fer aquest tipus de sabó.\nPublicat per Àfrica a dijous, de desembre 20, 2012\nNosaltres també en vam fer de sabó, però m'apunto aquesta manera que també és molt fàcil per fer amb els peques i queda la mar de bonic. Fins aquí m'arriba l'oloreta !\n23 de desembre de 2012 a les 9:51\nMoltes gràcies! Que passeu unes molt bones festes!\n28 de desembre de 2012 a les 20:52\nHola. M'agradaria saber on comprar la glicerina. M'encanta aquest blog!\nla glicerina la pots trobar en una adrogueria. Segurament hi ha altres llocs on la trobaries, però nosaltres la vam comprar aquí. La venen amb format de barra. Espero que et serveixi, moltes gràcies i fins aviat!\n20 de gener de 2013 a les 17:53


AUTOMOWER 520 | Vicreu AUTOMOWER 520 – Vicreu\nRobot tallagespa HUSQVARNA AUTOMOWER 520 dissenyat per a ús professional. Ofereix control remot que inclou el seguiment de robatori a través de Husqvarna Fleet Services per a PC /tablet, així com un control i configuració completa del tallagespa a través de smartphone. La navegació assistida per GPS i el temporitzador meteorològic garanteixen una cobertura uniforme de les gespes complexes i adapta automàticament la freqüència de tall al creixement de la gespa. S’adapta a tot tipus de gespes i suporta pendents pronunciades fins a un 45% amb resultats de tall perfectes, fins i tot en condicions de pluja. Una construcció sòlida li proporciona durabilitat i fiabilitat.\nRobot tallagespa per jardins de fins a 3.000m2, amb traçats complexes i terrenys irregulars. Disposa de detecció automàtica de passos, sistema de navegació GPS, ajust elèctric de l'alçada de tall i temporitzador climàtic. El preu inclou: - El robot tallagespa Automower 430X - Estació de càrrega - Cable perimetral Per la instal·lació del robot tallagespa Automower 430X es recomana demanar pressupost.


Impulsen una iniciativa ciutadana per aprovar el matrimoni gai a tota la UE\nL'organitzador ha d'haver recollit, en un any, un milió de signatures de persones físiques o associacions d'almenys set països europeus. Actualment, aquesta mena d'enllaços matrimonials només són legals a Suècia, Espanya, Portugal, Bèlgica i Països Baixos\nEFE Màlaga 17/05/2011 12:09\nEl Saló de Negocis i Turisme Gai ExpoGays ha presentat la primera iniciativa ciutadana per modificar la legislació comunitària i aconseguir que es legalitzi el matrimoni homosexual a tota la Unió Europea (UE). Per arribar al milió de signatures necessàries per poder instar el canvi legislatiu, el president d'ExpoGays, Javier Checa, ha presentat la pàgina web www.peticiongay.com, on tots els ciutadans que ho desitgin podran signar i donar suport a la causa.\n"La UE no considera el matrimoni entre persones del mateix sexe com una llei fonamental, sinó que ho concep com una mica subsidiari", ha explicat Checa. Per l'abril del 2012, moment en el qual les peticions de la iniciativa ciutadana han de ser presentades davant el Parlament Europeu, Expogays ha d'haver recollit un mínim d'un milió de signatures de persones físiques o associacions d'almenys set països europeus. Fins al moment, Checa ha assegurat que ja compta amb el suport de persones o associacions d'Alemanya, Itàlia, Holanda, Noruega, Suècia i Anglaterra, i aviat espera que des de Portugal també s'involucrin en la causa.\nLa idea de presentar davant el Parlament Europeu aquesta iniciativa per legalitzar el matrimoni gai a tota la UE va sorgir, segons ha comentat Javier Checa, en veure les diferències legislatives que hi ha entre Espanya i França, el país de procedència del seu marit i en el qual no està legalitzat. En l'actualitat, l'enllaç matrimonial entre persones del mateix sexe tan sols està reconegut legalment a Suècia, Espanya, Portugal, Bèlgica i Països Baixos.