Els minairons visiten les escoles de la Seu i Castellciutat — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Els minairons visiten les escoles de la Seu i Castellciutat\nEls éssers màgics han convidat els alumnes a participar del Tió de la Freita El Taller Claror hi col·labora omplint les més de 1.000 bosses amb què s'obsequiarà els infants\nMinairons - Visita a les escoles\nEls minairons han visitat al llarg d'aquesta setmana els alumnes de P3 fins a segon de primària de totes les escoles de la Seu i Castellciutat. Els personatges màgics han anat acompanyats d'Ivan Caro i Pilar Planavila, compositors de la cançó dedicada als minairons.\nEls éssers màgics han convidat als més petits a participar el 24 de desembre al Tió de la Freita (cagatió), que tindrà lloc a les sis de la tarda al Parc del Cadí. També els hi han fet saber que ja estan preparant els regals de Nadal i els hi han explicat el seu conte.\nLa regidora de Festes i Tradicions de l'Ajuntament de la Seu, Meritxell Planes, afirma que "la presència dels minairons ha esdevingut una tradició que va arrelant amb força entre els nens i nenes de la Seu, ja que cada any per aquestes dates els esperen amb molta il·lusió".\nAquests dies els minairons també han visitat els usuaris del Taller Claror, que un any més els ajuden omplint les més de 1.000 bosses amb què s'obsequien als nens i nenes de la Seu que participen al cagatió. Enguany, aquestes bosses porten imprès el logotip del Taller Claror per tal que es reconegui la tasca que porten a terme.


Fogons: d’agost 2011\nNo havia tastat mai el lemon curd. Fa un temps vaig fer orange curd pel farcit d’aquest pastís d’anisersari de la meva mare, i ens va agradar molt, però us asseguro que el de llimona el supera de llarg, una mica més i no arriba a la recepta de les galetes de festucs, llima i lemon curd que publico a continuació.\nEn un cassó al foc desfer al bany maria la mantega, el sucre, el suc i la ratlladura de llimona. Quan el sucre s’hagi fos, afegir-hi els ous batuts i remenar contínuament durant 15 minuts, fins que s’espesseixi com unes natilles. Deixar refredar i reservar.\nAnàvem de camí a Chicago via Londres i només vam fer-hi una aturada de tres dies, però van ser suficients perquè aquesta ciutat m’enamorés. O era jo, que ja estava enamorada? D’això ja en fa 17 anys i nosaltres hem canviat, però segurament la ciutat també.\nDiuen que no has de tornar mai allà on vas ser feliç, però a vegades cal tornar per ser doblement feliç, encara que no saps mai quan n’estàs suficientment preparat, el dubte sempre hi és.\nPensava que jo era la persona amb més por d’aquest món i veig que tu en tens tres vegades més que jo. Això em tranquil·litza –em va dir molt seriós.\nSi tu em dius vine ho deixo tot… però digue’m vine. Albert Espinosa\nUs parlo de Londres perquè em ve el seu record sempre que visito el blog Pity en la cocina, d’on he tret la recepta d’aquesta deliciosa tarta de pera. Aquesta n’és la primera recepta que en faig però us asseguro que quan el visites et venen ganes de fer-les totes. De dolces com el pastís de Gingerbread o els pastissets de fruita de la passió, els pancakes amb fruites o el pastís de crema i fruita fresca, el cake de xocolata o les tartaletes de crema de taronja sanguina. I de salades com el flam de tomàquets cherry o l’amanida de marisc, la vedella Bourguignon o el pastís de pollastre. La veritat és que totes són receptes amb molts ingredients però són un autèntic regal pel gust i la vista.\nQuan la tarta va sortir del forn vaig pensar, -uf! no serà d’aquelles postres que te les acabaràs menjant tu tota sola?, i ja d’entrada en vaig congelar un parell de talls, no volia acabar tota la semana amb el pastís sobre le marbre. Però la meva sorpresa va ser que al cap d’un parell de dies ja no en quedava ni una engruna. A excepció de les peres, que me les vaig menjar jo tota sola, vaig tenir un parell d’assistents que en va fer neteja en un tres i no res.\nuna tira de pell de llimona\n385 grs de sucre\n160 grs de buttermilk* o sour cream\n40 grs d’ametlles trossejades\n40 grs de xocolata 70% de cacao a trossets\n60 grs d’ametlles moltes\nPelar les peres. En una olla posar l’aigua, la pell de llimona i una tassa de sucre i escalfar fins que el sucre es disolgui. Tot seguit afegir-hi les peres i bullir-les a foc baix i amb l’olla tapada fins que siguin cuites, uns 30 minuts. Un cop cuites retireu-les i continuar coent el suc, sense tapar, fins que es redueixi a la meitat, consistència xarop. Deixar refredar i reservar.\nEn un bol batre la mantega amb la resta del sucre amb la batedora elèctrica fins a obtenir una massa homogènia. Tot seguit incorporar-hi els ous, un a un, batent bé abans afegir-hi el següent, el buttermilk, 2 cullerades de xarop de coure les peres, la farina tamissada i barrejada amb el llevat, les ametlles moltes i a trossos i la xocolata. Un cop tinguem una massa ben homogènia aboqueu-la en un motlle prèviament untant i tot seguit hi aneu col·locant les peres en vertical a tot el voltant, apretant-les lleugerament fins al fons. Coure al forn prèviament escalfat durant una hora i mitja o fins que la punxem amb un escuradents i surti net. Esperar deu minuts abans de desemotllar-la, pintar amb el xarop de pera per sobre i servir tèbia.\n* La veritat és que no en tenia ni idea de què era el buttermilk i es veu que és el suero que resulta de tallar la nata per acabar obtenint-ne la mantega. És una recepta que tinc pendent, ho deixo per una altra ocasió, o sigui que aquí he seguit les indicacions de la Pity i he fet el fals buttermilk. Es barreja una cullerada i mitja de suc de llimona amb una tassa i mitja de llet, es deixa reposar durant 15 minuts i i quan veieu que la llet s’ha tallat, llavors es cola amb un drap fi i ja tenim el fals buttermilk.\nL’estiu és temps d’obrir la casa, de fer neteja, i aquests dies he estat remenant caixes, les caixes maques els hi dic jo, i he trobat aquests tresors. Els vaig pintar quan va nèixer en Marc per les estanteries del seu armari, igual que la sanefa de la paret de la seva habitació, alguns mobles, roba de llit,... Ahir vaig comprar un retall de roba i algunes pintures, de mica en mica retornen aquelles aficions que durant un temps han estat descansant dins les caixes, esperant noves etapes, noves vides.\nÉs bonic compartir i ells s'ho pasen la mar de bé.\nAcabo de descobrir un blog, Baballa, és genial, amb un munt d’idees per fer amb la canalla, perquè moltes vegades amb ells sembla que molt mai és suficient. En definitiva, com diu el blog, ‘com ser mare treballadora i no morir en l’intent’. Feu-hi una ullada, val la pena!\nI a aquesta recepta no sabia pas quin nom posar-li, són unes pizzes amb forma de tarta, la qüéstió és que ens van agradar molt. Vaig veure la ideia fa uns dies en un blog, no ser quin, suposo que qualsevol dia d'aquests les torno a trobar, ja que era un dels que segueixo habitualment, segur.\nINGREDIENTS PASTA TRENCADA SALADA\nformatge ratllat, el que més agradi\nun ou per a cada tarta individual\nLes quantitats per fer la pasta trencada són la recepta base per un motlle de 22 cm. Jo el que vaig fer és fer-la amb aquestes quantitats i vaig forrar-ne dos motlle individuals i la resta la vaig congelar, per a una altra ocasió.\nPosem la farina fent rotllana sobre un taulell amb tots els ingredients al mig. Anem treballant entrecreuant els dits, procurant que no s’ajunti, anant-la trencant i esmicolant, fins al punt que la farina queda humida i s’ajunta per ella sola amb facilitat, sense forçar-la. Un cop unida la funyim 3 o 4 vegades i en fem una bola. La deixem reposar 5-10 minuts i ja la tenim llesta per estirar-la amb el corró, amb el taulell lleugerament enfarinat, i forrar el motlle de tarta, untat només per la base. Punxem la pasta del fons, per evitar que en coure-ho s’infli, i ja la tindrem llesta per enfornar segons les indicacions de la recepta que ens disposem a fer. Si tot i així s’infla, amb l’ajuda d’una cullera, li donarem petits copets per treure l’aire de sota. En aquest cas enfornarem prèviament la pasta durant 8 minuts abans de farcir-la.\nPel farcit vaig omplir les tartes amb una capa de salsa de tomàquet, una de tonyina i una de formatge ratllat, i a sobre de tot un ou, com l’enxaneta del castell. Ho tornem a enfornar fins que l’ou sigui cuit i a gaudir-ne.\nHe trobat el blog on vaig treure la idea per fer aquestes minitartes. Es diu Chez Dashita, i aquí trobareu la recepta de les seves tartaletes d'ous de perdiu. També han de ser boníssimes!\nEtiquetes de comentaris: ous, pa\nAixò del blog sembla una tonteria però no sabeu com ha revitalitzat la nostra cuina, i tots els que hi fem vida. L’altra dia mateix, quan vaig comprar els festucs per fer les galetes, que encara no he fet, en Guillem em va dir: -perquè no fem gelat de festucs? I dit i fet, ja ens veus a tots dos pelant festucs per fer-ne. I pensar que fa un any mai havia fet gelats! N’hem fet de vainilla, de Jaumets, de galetes Oreo, de torró de Xixona, de café i ara aquest de festucs. Aquest és un gelat pels amants dels festucs perquè queda un gust molt potent, si es desitja se n’hi poden posar menys, però a en Marc li ha encantat, es menjava les boles de dues en dues.\nÉs molt senzill, es fa la base de crema anglesa igual que tots els altres gelats i a mig gelar, quan hi afegim la nata, hi afegirem els 75 grs de festucs pelats i ben picats. Us torno a recordar la recepta de la crema anglesa i com fer-ne gelat.\n75 grs de festucs\nPrepareu una crema anglesa, treballant els rovells d’ou amb el sucre, fins que la pasta blanquegi. Aboqueu-hi la llet bullent, perfumada amb la vainilla, remenant enèrgicament; poseu-la al foc, sense deixar de remenar fins que arrenqui el bull, però no la deixeu bullir, és a dir, enretireu-la tot seguit i continueu remenant, encara, uns quants segons més, fora del foc. Deixeu-la refredar; mentrestant, aneu-la remenant de tant en tant (és molt millor deixar-la tota la nit a la nevera, així la crema agafa consistència i el gelat queda més bé). Després col·loqueu-la a la geladora o en una o dues safates metlàl·liques (ni de plàstic ni de vidre, perquè trigaria molt més a gelar-se) i cap al congelador uns 45 o 60 minuts; segons la temperatura que agafi el frigorífic trigarà més o menys a gelar-se. Passat aquest temps, si fa no fa, el gelat ha d’haver començat a prendre’s pels costats, quedant encara tou pel mig. Aleshores es treballa amb una forquilla o bé amb un batedor, fins que es tingui una crema espessa i fina. La precaució de batre’l a mig gelar fa que el gelat no cristal·litzi. Jo aquesta operació de treballar la crema amb la forquilla o un batedor a mig gelar l’he repetit dues vegades més, i tot i així es notaven els cristalls. En aquest punt, si es vol, s’hi pot barrejar nata, sobretot en els de crema, ja que d’aquesta manera queden més suaus i esponjosos, i en aquest cas els festurs ben picats. Es torna a col·locar una altra vegada en el congelador, fins al moment de servir-lo. Normalment triga unes dues hores a estar a punt.\nTenia pendent penjar aquesta recepta que vaig fer el cap de setmana passat, però fins ahir no vaig tenir temps d’editar les fotografies. El primer que he fet aquest matí quan he obert l’ordinador ha sigut entrar al blog i la meva sorpresa ha sigut quan he vist la proposta del mes d’agost de Memòries d’una cuinera: llimonada. I què us sembla prendre una llimonada a cullerades? perquè no deixa de ser això, unes postres molt lleugeres i refrescants pels mesos calorosos d’estiu. Què us sembla la proposta? No deixa de ser una casualitat, oi?\nAmb un ratllador, raspar la pell de les quatre llimones i reservar.\nEscórrer el suc de les llimones i reservar.\nPosar el litre d’aigua al foc fins a arrencar el bull.\nEn un pot gran, barregar molt bé el sucre, els ous i la Maizena.\nAfegir-hi les ratlladures, el suc de les llimones i el litre d’aigua calenta. Posar-ho al foc i remenar fins que bulli.\nColar i abocar-ho en platets o copes i guardar-ho a la nevera fins al moment de servir-ho.\nEtiquetes de comentaris: Carme Ruscalleda, fruita, Memòries d'una cuinera, Postres\nAhir van tancar el restaurant del Bulli i tres anys per endavant fins a l’obertura de Bulli Foundation. Llegia a una entrevista a en Ferran Adrià al suplement del diari El Punt Avui+ que un dels motius de la transformació del Bulli en fundació és que vol que la seva tasca perduri més allà de la seva existència, i ho trobo bé, encara que tot plegat se m’escapa una mica de la meva existència, com se m’ha escapat sempre el Bulli Restaurant, no he tingut mai l’ocasió de viure’n d’experiència, i us ben asseguro que m’hagués agradat viure-la. Si us interessa podeu llegir l’entrevista del suplement Presència aquí, tota ella una mica surealista, i tot i que sempre n’he elogiat la seva feina, un geni dels fogons, no deixo de trobar-la surealista.\nDoncs bé, tornant a la meva cuina, aquest cap de setmana he fet aquest pastís de pastanaga, una recepta que em va passar la mateixa companya de feina que em va passar la del pastís de carbassó dolç. Feia molt de temps que estava penjada a la nevera esperant el seu dia de glòria, doncs aquí la teniu, també d’un gust molt especial!\n1’5 tasses de nous trossejades\nBarregeu els ous amb el sucre, i quan ja tinguin una consistència cremosa hi afegireu l’oli, la farina, el coco, la pastanaga, les nous, la sal i la canyela en pols. Unteu un motllo amb mantega i hi aboqueu la massa. Amb el forn preescalfat, coeu el pastís a 170º entre 30 i 45 minuts (comproveu la cocció punxant el pastís). Desemmotlleu-ho i escampeu-hi per damunt coco ratllat.\nPublicat per Fogons 25 comentaris:


Gran part de la península, afectada per un núvol radioactiu que està rec\nGran part de la península, afectada per un núvol radioactiu que està recorrent tota Europa\nEls científics francesos descarten la possibilitat que hagi estat un accident nuclear\nper Redacció dissabte, 11 de novembre 2017 - 16:15h | Actualitzat a 12/11/2017 20:33h\nIndicador que ha facilitat l'institut francès de Seguretat Nuclear (IRSN) | Cedida\nL'institut francès de Seguretat Nuclear (IRSN) alerta que un núvol radioactiu està recorrent tota Europa. Les primeres informacions indiquen que la fuita dels elements es va produir en una central nuclear de Rússia o Kazakhstan, o en algun centre de tractament radioactiu. No obstant això encara no s'ha conclòs l'origen dels gasos que estan avançant per el continent europeu.\n— IRSN France (@IRSNFrance) 9 de novembre de 2017\nEls corrents d'aire han facilitat l'extensió del material nuclear pel continent, arribant a la major part dels països de la zona. De moment, els únics llocs de la península Ibèrica que no han estat afectats pel núvol són Portugal i Galícia. La resta del territori ibèric ha rebut, en major o menor quantitat, algun percentatge dels materials radioactius.\nSegons informa ‘Los Replicantes’, encara no s'ha registrat cap tipus de problema, sanitari o mediambiental, per aquest succés. De moment, tot sembla apuntar que l'origen del núvol és a la zona sud dels Urals i el riu Volga. Per la seva banda, el govern de Rússia ha negat l'existència del núvol, perquè només els mesuradors vells del continent l'han registrat. A més, afirma que no existeix cap registre dels materials nuclears, encara que tot apunta que la fuita dels elements es va produir dins del seu territori.\nLa substància que es va registrar als mesuradors francesos es correspon al ruteni 106, un compost nuclear usat principalment a la medicina, segons publica el citat mitjà. A més, la quantitat del material dispers va ser considerable i hauria d'haver obligat a desallotjar el voltant de les zones adjacents a les instal·lacions afectades, segons les autoritats franceses.\nEl mateix mitjà explica que s'ha descartat la hipòtesi d'un possible accident nuclear, perquè hagués suposat la fuita d'altres compostos que no s'han registrat en el medi ambient. Encara que la recerca contínua, el núvol segueix recorrent tota Europa, tot i que disminuint de manera progressiva.\nL'agressió a un grup de periodistes catalans durant un acte unionista a Sabadell


Clotet no veu «molt segura» l'obertura de les escoles al setembre - Diari de Girona\nClotet no veu «molt segura» l'obertura de les escoles al setembre\nacn 26.07.2020 | 00:17\nClotet no veu «molt segura» l'obertura de les escoles al setembre Diari de Girona\nEl cap del servei de malalties infeccions de l'hospital Germans Trias i Pujol, Bonaventura Clotet, creu que la reobertura de les escoles al setembre pot estar en qüestió si l'evolució de la pandèmia de coronavirus no millora. «No ho sé, molt segura no la tindria, però la qüestió és anar pam a pam, perquè si no anem creant expectatives de depressió que potser no són bones», va dir ahir al programa Via Lliure de Rac1.\nBonaventura Clotet va defensar la decisió del Govern de tancar tot l'oci nocturn i va dir que les normes «són assenyades» malgrat que siguin dures pel sector. En aquest sentit, va demanar «tenir la idea clara de la magnitud de la tragèdia» que podria arribar si no es posa fre a l'augment de casos actuals. «Podem arribar a un confinament molt més estricte», va avisar, malgrat remarcar que els efectes de la pandèmia, fins ara, són més lleus que al març i a l'abril perquè el perfil de contagiats és d'edat més jove i hi ha uns protocols més clars sobre com actuar. «No som conscients que, en espais tancats, en festes d'amics, sopars de colla i, òbviament, també en l'oci nocturn, hi ha un risc».\nEls centres comercials podran obrir de dilluns a divendres.\nEls EUA acusen el príncep hereu saudita d'aprovar l'assassinat de Khashoggi.


Els turistes de Girona es gasten 765 euros de mitjana en la seva estada a la ciutat | dani vilà | Girona | El Punt Avui\nEls turistes de Girona es gasten 765 euros de mitjana en la seva estada a la ciutat Els turistes de Girona es gasten 765 euros de mitjana en la seva estada a la ciutat Els turistes de Girona es gasten 765 euros de mitjana en la seva estada a la ciutat Els turistes de Girona es gasten 765 euros de mitjana en la seva estada a la ciutat + Els turistes de Girona es gasten 765 euros de mitjana en la seva estada a la ciutat E-mail\nGirona - 6 juliol 2009 2.00 h\nEls turistes de Girona es gasten 765 euros de mitjana en la seva estada a la ciutat\nUn estudi mostra que el visitant a la capital gironina es gasta 108 euros al dia, en hotel, àpats i oci\nUns turistes creuant el pont de Sant Feliu, amb una imatge típica de la ciutat. JORDI SOLER.\nEls turistes de Girona es gasten 765 euros de mitjana en la seva estada a la ciutat Els turistes de Girona es gasten 765 euros de mitjana en la seva estada a la ciutat Els turistes de Girona es gasten 765 euros de mitjana en la seva estada a la ciutat Els turistes de Girona es gasten 765 euros de mitjana en la seva estada a la ciutat Els turistes de Girona es gasten 765 euros de mitjana en la seva estada a la ciutat E-mail\nL'Ajuntament de Girona espera que el pas del Tour dijous per la ciutat rellanci la imatge turística i que se'n tregui rèdit durant el pròxim any. Mentre s'espera a veure què passa amb la repercussió mundial del Tour, les dades del 2008 mostren que cada turista es va gastar durant el seu sojorn a Girona uns 765 euros. És una quantitat considerable si es té en compte que de mitjana els visitants no solen superar els tres o quatre dies d'estada si vénen a la capital gironina per vacances.\nSegons les dades d'Idescat, recollides per la unitat municipal d'anàlisi territorial (UMAT), durant l'any passat es van fer a Girona unes de 106.000 pernoctacions, una xifra que malgrat la crisi es podria superar aquest any si es mantenen les dades dels primers mesos de l'any, quan les pernoctacions han augmentat. La regidora de Promoció de la Ciutat, Cristina Alsina, posa en relleu que la millora «és deguda als esdeveniments que hem tingut aquest 2009, com ara el Fòrum Gastronòmic, la tradicional exposició de flors o la celebració de l'Open de la PGA a Caldes de Malavella». L'atractiu de la ciutat també és visible amb l'arribada de noves cadenes hoteleres com Ibis i Etap o el futur NH al sector firal.\nEls últims anys, la ciutat de Girona es consolida com una destinació important per a molts europeus, espanyols i per als altres ciutadans catalans. Als seus atractius turístics, s'hi suma la gran oferta gastronòmica, la qual es potencia per complementar l'oferta cultural de concerts, museus i altres activitats. Un dels fets que evidencia que Girona ha guanyat pes específic dins del panorama turístic és que les populars guies d'El País Aguilar acaben d'editar una guia sobre la ciutat, editada en sis idiomes dins de la col·lecció Ciutats amb Encant.\n. En poc més de dos mesos Girona incorporarà fins a 300 noves places d'hotel entre la seva oferta turística. Aquesta setmana s'inauguren oficialment els nous hotels Ibis i Etap, situats prop de l'hospital Josep Trueta, a l'entrada nord de la ciutat. Els dos establiments van obrir portes divendres passat i disposen de més 200 habitacions i comparteixen diversos serveis, ja que tots dos pertanyen a la mateixa cadena francesa, Accor. Aquesta oferta s'afegirà a la important ampliació que enllesteix l'hotel Ultònia. La gran ampliació d'aquest cèntric establiment de la Gran Via permetrà posar en servei 72 habitacions noves, que tindran una categoria de 4 estrelles i adoptarà el nom de Gran Ultònia. La part nova incorpora les últimes tecnologies i zones de spa i gimnàs a l'últim pis. Un cop s'hagi posat en servei l'ampliació, l'hotel té previst remodelar una part de l'edifici més antic i pel 2010 renovar a fons les habitacions i els altres elements de l'hotel. Aquestes 300 noves places s'afegeixen així a les 1.650 places que hi havia fins ara.\nmetres de mercat.\nEl mercat de les Ribes del Ter té de mitjana 195 parades els dissabtes, un nombre de marxants que comporta l'ocupació en línia recta de més de 1.455 metres. L'evolució els últims anys mostra que s'han perdut uns quants marxants des del 2007. Ara fa dos anys, els dissabtes hi havia més de 205 parades, que ocupaven 1.546 metres lineals. La crisi també es nota en aquest sector i els marxants asseguren que malgrat que tenen més clients passejant pel mercat, la caixa registra una davallada respecte d'altres anys. Actualment, el mercat se situa a les ribes del Ter i el passeig de la Sardana, llevat de l'estiu que se situa al passeig de la Devesa. L'elaboració del pla d'usos de la Devesa estudia si es canvia la ubicació del mercat, per tal que durant tot l'any resti al mateix lloc. L'equip de govern vol afavorir la venda de productes frescos als barris i té planificat apropar aquests productes. Per això, de fa poques setmanes cada dijous hi ha un mercat amb 30 parades a Can Gibert del Pla, per dinamitzar comercialment el barri.\nMolta cuina tradicional\nEs comptabilitzen uns 200 restaurants a Girona i les dades demostren que la cuina tradicional i casolana té molta presència en el sector, amb un 25% del total. La cuina catalana té una representació de 25 restaurants, seguit del 22 de la cuina de mercat i els 20 de la cuina mediterrània. Segons aquest estudi, la capital gironina disposa de 16 pizzeries, 9 de cuina oriental i 4 vegetarians, els mateixos que bascos.\nEls darrers tres anys s'ha detectat una minva en el nombre d'associacions comercials, que han passat de ser 30 el 2006 a 12 actualment. Això no vol dir que totes les entitats hagin desaparegut, sinó que n'hi ha moltes que s'han acabat fusionant. Cal destacar la gran àrea comercial a l'aire lliure que hi ha al centre de la ciutat. I la reactivació de dues associacions importants, com ara la de Sant Narcís i Santa Eugènia.\nArriben més ben informats\nEl 2008, l'oficina de turisme va atendre un total de 153.800 consultes, de les quals 148.995 es van fer a les mateixes dependències i 4.805 per telèfon. Són quantitats molt inferiors a les de l'any anterior, en què el total es va situar en 170.384. Això s'atribueix a un major ús, per part dels turistes, del web, on s'ha detectat un increment de les visites. Per tant, el visitant ja arriba a la ciutat ben informat.\nPuja l'ocupació per habitacions\nEls primers quatre mesos de l'any el grau d'ocupació per habitacions ha pujat respecte del 2008, segons dades de l'INE. Si el gener del 2008 l'ocupació va ser del 35,1%, enguany aquesta ha pujat al 43,9%. El febrer l'augment ha estat més espectacular i ha passat del 24,1% al 46,1%. També el març i l'abril hi ha hagut augments. La celebració del Fòrum, les Flors i la PGA expliquen les bones dades del 2009.\nEls espanyols, per l'oci\nEls indicadors sobre els motius que porten els turistes residents a l'Estat a viatjar a Girona mostren una sèrie de canvis entre el 2008 i el 2007. El 2008 el nombre total va ser de 385.071, i el 2007 va ser de 420.428. Disminueixen les motivacions per treball o negoci (de 128.236 a 117.022) i oci (de 171.331 a 117.520), mentre que augmenten una mica les visites a familiars o amics (de 78.426 a 79.100).\nL'Estat francès, el primer mercat\nLes dades sobre atenció de turistes a les oficines de turisme mostren que els francesos són el col·lectiu estranger més important que visita la ciutat. L'any passat es van atendre prop de 22.300 francesos, mentre que el segon col·lectiu per importància són els britànics, amb 15.440 persones que van passar per les oficines de turisme, un nombre que ha crescut molt des de la implantació de Ryanair a l'aeroport Costa Brava amb múltiples destinacions a les illes Britàniques. Un dels fets destacables és que els barcelonins també tenen molta tirada a visitar la ciutat, com ho demostra el fet que gairebé 18.000 ciutadans de la demarcació de Barcelona demanessin informació turística. De l'Estat espanyol, els madrilenys són el primer col·lectiu, seguit d'espanyols de la zona de Llevant de la península Ibèrica, bascos, andalusos i aragonesos. Holandesos, alemanys i italians constitueixen els altres col·lectius de turistes que visiten Girona i són significatius pel nombre. La importància del call es nota en els prop de 1.600 israelians que van passar per Girona l'any passat.\nEl Punt. Comarques Gironines 06-07-2009, Pàgina 24


L’Ajuntament intensifica els controls preventius de paneroles, mosquits i rosegadors - Ajuntament de Mataró\nL’Ajuntament intensifica els controls preventius de paneroles, mosquits i rosegadors\nFruit dels tractaments preventius per combatre la plaga de paneroles que es realitzen als pous de la...\nFruit dels tractaments preventius per combatre la plaga de paneroles que es realitzen als pous de la xarxa de clavegueram, aquests dies es pot produir el que s’anomena ‘efecte desallotjament’, una fugida d’exemplars de paneroles que es produeix just abans que finalitzin el seu cicle de vida.\nUn dels tractaments que es fan al clavegueram. Foto: Ajuntament\nL’Ajuntament porta a terme des de fa unes setmanes els tractaments que es fan als pous de la xarxa clavegueram dins la campanya preventiva de control de paneroles i rosegadors.\nPrecisament fruit d’aquests tractaments preventius, aquests dies la ciutadania pot percebre el que s’anomena ‘efecte desallotjament’: una fuita/fugida de paneroles que arriben a la via pública procedents del clavegueram, i que es produeix just abans que aquests exemplars finalitzin el seu cicle de vida.\nAquest any, i com a novetat, a la tardor es tornaran a fer tractaments preventius per al control de plagues de paneroles i rosegadors.\nA part d’aquestes campanyes preventives a nivell de la xarxa de clavegueram, la Secció de Salut també coordina la vigilància i control a tots els edificis municipals de manera periòdica i activa els protocols necessaris quan es reben avisos des d’algun punt concret del municipi o es detecten incidències. També s’activen aquests protocols quan la ciutadania informa d’incidències a la via pública a través del canal de la Bústia Ciutadana.\nD’altra banda, l’Ajuntament i Aigües de Mataró també han començat la campanya per lluitar contra el creixement i proliferació del mosquit tigre que inclou, entre altres actuacions, revisar i fer tractaments als embornals i edificis municipals.\nEls tractaments es realitzen als embornals i també es fan actuacions de vigilància i control als edificis municipals, elaboració del mapa de risc i atenció d’incidències ciutadanes.\nLa Secció de Salut de l’Ajuntament, que coordina les accions de vigilància i control, demana la implicació de la ciutadania per evitar la proliferació d’aquest insecte transmissor de malalties com el Dengue, el Chikungunya i el Zika, ja que es calcula que més del 90 % dels llocs on es pot criar el mosquit es troba en propietat privada.


Màster en Infermeria Escolar | Col·legi Oficial d'Infermeres i Infermers de Tarragona\n16 juny 2014 | Noticia\nPreu especial col·legiats CODITA: 2250€*\nPreu no col·legiats: 2470*\nInici curs: 06 de novembre 2014\nFinal curs: 13 desembre 2014\n*L'import inclou taxes administartivas de la Universitat de Barcfelona\n– Adquirir i actualitzar els fonaments teòrics i els instruments metodològics que permeten a l'infermer o infermera escolar dissenyar i desenvolupar accions formatives o assistencials en el centre escolar de manera fonamentada i competent.\n– Descriure i analitzar els elements clau que conformen el fet pedagògic per aclarir-ne el sentit i apropar-se a una comprensió més profunda de la pràctica de l'educació per a la salut en el centre escolar.\n– Conèixer l'univers conceptual dels elements implicats en el disseny i desenvolupament del procés d'ensenyament i aprenentatge en totes les etapes del cicle vital.\n– Identificar i analitzar diverses modalitats i estratègies d'ensenyament i la seva possible aplicació al centre escolar.\n– Dissenyar i portar a terme accions de prevenció i promoció de la salut a l'escola i a la comunitat per mitjà de les tecnologies de la informació i la comunicació.\n– Posar en marxa controls i exàmens que permetin detectar precoçment malalties i problemes de salut.\n– Elaborar protocols d'actuació davant de situacions de risc en la infància i adolescència.\n– Identificar les actuacions que s'han de dur a terme davant d'accidents, urgències i emergències en el medi escolar.\n– Descriure els diferents mètodes i tècniques d'investigació qualitativa i quantitativa.\n– Elaborar projectes de recerca i intervenció en educació per a la salut a l'escola.\nDiplomats o graduats en infermeria interessats en el coneixement de les problemàtiques de salut i de l'atenció i cures dels infants i adolescents dins de l'àmbit escolar, com també amb interès en la investigació i el desenvolupament de la infermeria escolar.\nData inicial de preinscripció: 25/3/2014\nData final de preinscripció: 30/10/2014\nPàgina web: www.il3.ub.edu


Birding Catalunya: App: Aves de España, de SEO/Birdlife\nAvui us recomanem una App molt útil per a obtenir al moment informació sobre els nostres ocells. Es tracta de "Aves de España", de SEO/Birdlife, on trobareu informació molt interessant i pràctica sobre totes les espècies d'ocells que es troben a Espanya.\nEn una primera pantalla hi trobem dues opcions: la primera és una guia d'ocells (es pot escollir que mostri els noms en català) i la segona són itineraris ornitològics.\nEn el cas de la guia d'ocells ofereix força informació de cada espècie, com per exemple fenologia, identificació, distribució, hàbitat, amenaces i espècies similars. A part de constar-hi un dibuix es pot clicar per veure'n fotografies i vídeos. El que més m'agrada, personalment, de l'aplicació és la possibilitat de sentir el cant de cada una de les espècies, quelcom molt pràctic quan estàs al camp i vols comprovar si l'ocell que has sentit és l'espècie que creus.\nDins l'apartat d'itineraris hi trobem informació de fins a 25 llocs d'Espanya, com el Delta de l'Ebre o els Aiguamolls de l'Empordà. De cada itinerari en dóna informació del lloc, tipus d'hàbitats, espècies presents, accés i espais naturals propers.\nEs tracta d'una aplicació per a mòbil molt senzilla i útil, que a més a més és gratuïta.


Oriol Junqueras, el polític que ha fet història - VilaWeb\nCrònica de la conferència de cloenda que va pronunciar l’historiador i president d’ERC ahir al congrés ‘Catalunya (i els Països Catalans) abans i després de l’Onze de Setembre de 1714’\nA mitjan desembre, l'edifici de l'Institut d'Estudis Catalans (IEC) de Barcelona va acollir un simposi històric que va aixecar una polseguera mediatitzada enorme: 'Espanya contra Catalunya: una mirada històrica (1714-2014)'. Aquesta setmana, dos mesos i mig després, pel mateix edifici han passat una colla d'historiadors en un altre congrés, amb títols de ponències pràcticament clavats a l'anterior, que no ha merescut ni una ratlla d'aquells mitjans que no van dubtar d'impugnar en portada el simposi de títol 'provocador'. Ells s'ho perden, penso: no es devien adonar que el convidat a cloure'l ahir fou Oriol Junqueras.\nEl president d'ERC, en qualitat de doctor i professor d'història de la UAB, va tancar dijous al vespre el congrés internacional 'Catalunya (i els Països Catalans) abans i després de l'Onze de Setembre de 1714', que ha portat a Barcelona experts de primer ordre de tots els territoris del país sobre la guerra de Successió al tron hispànic de fa tres-cents anys.\nPer a la cloenda, els organitzadors van convidar Oriol Junqueras a parlar de 'L'Onze de Setembre, entre la història i la memòria', un títol que a priori podia fer pensar en molts possibles guions. Però, tal com ens té acostumats el Junqueras polític i més mediàtic, de guió --en la seva intervenció davant una vuitantena de persones-- només n'hi havia un de ben travat al seu cap, sense cap mena de suport imprès. Com tampoc no li calia, de fet, el micròfon, amb la seva veu clara com les seves frases i explicacions; forta com la seva personalitat; i potent com els seus arguments.\nEl fil (argu)mental que Junqueras va anar teixint durant una hora cronometrada de rellotge (molts anys d'experiència a l'aula, suposo) fou la continuïtat de la memòria històrica dels fets del 1714. En una magistral lliçó magistral, el professor sense papers va explicar la història des de l'interior dels catalans de fa tres segles, des de les seves entranyes, per a mirar de desentranyar, així, quines motivacions, quins criteris, quins factors els havien empès a entrar de ple en una guerra d'abast mundial i que, malgrat que hi participaven des del principi en el bàndol borbònic (havien jurat fidelitat i tot al pretendent Felip d'Anjou, el 1702), la veien llunyana. Perquè, de fet, al principi el conflicte es va desenvolupar en fronts de ressonàncies tan ignotes com l'Amèrica del Nord, el Brasil, l'Índia…\nTot amb tot, va emfasitzar, per algun motiu una part de la societat catalana va decidir-se a canviar de bàndol i implicar-se directament en la guerra el 1704. No era una decisió gens senzilla: deixar el bàndol borbònic i passar-se als aliats partidaris de Carles d'Àustria implicava per als catalans, d'entrada, una cosa tan impensable feia ben poc com trobar-se la guerra a les portes de casa. Els poderosos veïns al nord i a l'est (França i Castella) passaven tot d'una a ésser els principals enemics, amb el control d'algunes fortificacions com Barcelona inclòs. No era una decisió gens fàcil, canviar de bàndol: però ho van acabar fent. Junqueras va mirar de donar-hi una explicació que, a tots els assistents a la conferència, ens va transportar fugaçment al segle XXI: els catalans del principi del XVIII pensaven que si continuaven al bàndol on eren, hi tenien ben poc a guanyar; si el canviaven, hi guanyaven molt.\nD'una banda, l'altre bàndol era molt poderós: una aliança d'anglesos, austríacs, neerlandesos, portuguesos, savoiards… Econòmicament també era estimulant, fer el salt al règim borbònic: les importacions i exportacions catalanes anaven molt vinculades als anglesos i neerlandesos, controladors de grans rutes comercials navals. I també calia no menystenir consideracions de caràcter polític: al bàndol aliat, els catalans podien trobar nombrosos exemples d'estructures d'estat semblants a les de la Corona d'Aragó, com els models parlamentistes o constitucionalistes anglès, neerlandès i, a més distància, l'imperial. A tots aquests elements, deia Junqueras, encara caldria afegir-hi un altre 'estímul' per a canviar de bàndol durant la guerra: la repressió creixent dels governants borbònics sobre una part del país.\nHi havia motius prou sòlids, doncs, per a entendre quins criteris van empènyer els catalans a adoptar la difícil decisió del 1704. Però totes aquestes motivacions quedarien desdibuixades en la segona gran aposta dels catalans durant la guerra: la de continuar la lluita l'estiu del 1713, després de la signatura del tractat d'Utrecht. Una decisió 'corprenedora', segons Junqueras. L'adjectiu és contundent, sí, però petit respecte als fets a què s'aplica: després d'una guerra llarguíssima i devastadora, amb el país pràcticament ocupat per un exèrcit enemic molt poderós, les autoritats catalanes van decidir d'obrir 'una nova guerra' amb menys territori que mai i amb menys aliats que mai. La decisió, actualment, se'ns fa molt més difícil d'entendre que no pas la del 1704 i, de fet, els factors que explicaven la primera no es van aplicar en la segona. Hi van intervenir, simplement, uns altres factors: n'hi havia de politics (la defensa de les institucions), de caràcter militar (l'esperança que els britànics canviarien d'opinió o que l'emperador compliria finalment alguna de les moltes promeses)…\nLa 'corprenedora decisió', presa a partir de molts criteris, elements i variables barrejats amb pors i esperances, es va saldar amb la caiguda de Barcelona l'Onze de Setembre de 1714, una data que s'ha convertit entre els catalans en la condensació de tota la guerra de Successió a casa nostra: en la concentració de tot aquell episodi històric, en el seu resum fatídic. I no és estrany, tal com va demostrar Junqueras amb una corrua de xifres ben gravades a la memòria: l'11 de setembre de 1714 fou la culminació d'una dècada llarga de guerra i de tretze mesos eterns de setge; amb noranta mil soldats enemics ocupant el país (més que no pas famílies al Principat), quaranta mil dels quals al setge de Barcelona (més soldats que no pas assetjats i una proporció de forces de deu soldats per cada defensor); amb trenta mil bombes llançades sobre la capital catalana (una per a cada habitant)… No és estrany, va reafirmar Junqueras, que la nostra mirada o memòria de la guerra es concentrés tant en aquell dia del calendari.\nUna data, va afegir, que no s'ha perdut mai en la nostra memòria: 'Que no se'n parli en alguns moments no vol dir que no sigui en la memòria de la societat', reivindicava: 'Pot voler dir que parlar-ne no era possible o factible, en certs períodes en què hi havia més pors que no pas esperances.' Per exemple, durant la resta del segle XVIII, amb una repressió de les autoritats borbòniques 'duríssima, brutal'. Però per poc que s'hi fixin els historiadors, afirmava, al començament del segle XIX ja hi ha indicis, ací i allà, que denoten la memòria viva, tot i que ben sovint soterrada, dels fets del 1714. Els napoleònics, va dir, apel·laven quan van envair Catalunya a la guerra de Successió i a l'episodi de l'Onze de Setembre per a mirar de trencar vincles emocionals dels catalans amb Espanya. En episodis de ruptura com aquell, quan la por disminueix i augmenta l'esperança, Junqueras hi veu sovint l'emergència d'aquest record, d'aquesta memòria col·lectiva.\nAls apunts inexistents de la seva conferència, el professor i polític va esmentar una imaginària nota a peu de pàgina final: si el país, la cultura i la llengua han sobreviscut fins ara és probablement per la combinació de dos grans factors. D'una banda, 'el caliu de la gent, de les famílies, la brasa discreta, però càlida' (que explicaria la supervivència del català o del saber fer menestral del país). I, d'una altra, 'les alenades d'aire nou carregat d'oxigen' que han representat les aportacions d'unes poques persones que han excel·lit a escala mundial i que han donat orgull i projecció a aquest país 'de brasa i caliu'.\nAmb el repàs històric enllestit, el Junqueras historiador va retrobar-se amb el Junqueras polític per a etzibar una conclusió de passat, present i futur: que l'enamorament per l'esperança i per la pervivència de la memòria que han mostrat fins ara els catalans s'imposi, sempre, sobre la por.\nOriol Junqueras, en la conferència de cloenda del congrés.


Convergència depèn del vot del PP i PSOE per tenir grup propi | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nConvergència depèn del vot del PP i PSOE per tenir grup propi\nNomés Ciutadans s'hi va oposar des del principi; el PP va dir que hi donaria suport; el PSOE esperarà l'informe i Podem passa del sí a les reticències per la negativa a les seves confluències\nMadrid 27 JUL 2016 - 09:10\tCEST\nFrances Homs, portaveu de CDC, al Congrés. Uly Martin\nEl grup parlamentari de Convergència al Congrés està en suspens. Depèn de la decisió política de la Mesa per aplicar amb flexibilitat el reglament de la Cambra. Ciutadans, amb dos representants a la Mesa, és l'únic que obertament s'hi oposa; el PP (tres representants) va dir públicament que no hi donaria suport; els dos del PSOE estan a l'espera d'un informe jurídic i els dos de Podem han passat d'estar a favor a ser-hi més que reticents.\nEls nou membres de la Mesa decidiran aquest dimecres amb dubtes sobre el grup parlamentari sol·licitat amb el nom de Partit Demòcrata.\nA favor dels independentistes catalans hi ha la seva argumentació que la jurisprudència del Tribunal Constitucional ha avalat que s'ha de fer sempre la interpretació que resulti més favorable al dret dels diputats a constituir grups parlamentaris. Una interlocutòria del maig del 2007 va assegurar que “són les mateixes cambres, doncs, les que han d'interpretar la legalitat parlamentària, sense que aquesta interpretació pugui ser controlada per aquest Tribunal”.\nL'aritmètica dels vots\nEl reglament del Congrés exigeix per tenir grup propi haver assolit 15 diputats o 5 sempre que se superi el 15% on es presenti o el 5% al conjunt d'Espanya.\nConvergència va obtenir vuit diputats però a Barcelona i Tarragona va quedar per sota del 15%. En el conjunt de Catalunya va aconseguir el 13,92%, és a dir, no va arribar al 15%.\nCDC vol que es prengui la mitjana del seu percentatge de vot de les quatre circumscripcions catalanes, que és del 17,96%, perquè es consideri complert el requisit formal.\nD'aquesta forma, la Mesa ha adoptat decisions no homogènies respecte a la interpretació dels requisits formals per formar grup propi. En aquest cas es tracta d'aplicar el requisit del 15% dels vots corresponents a les circumscripcions en què han presentat candidatura. En el passat s'ha optat per diferents fórmules, com la que va servir el 2004 perquè ERC tingués grup tenint en compte només les circumscripcions en què va aconseguir diputats i no en què es va presentar, com diu literalment el reglament. L'origen de la flexibilitat ve del 1986 quan la Mesa ja va comptabilitzar la mitjana dels percentatges en les circumscripcions on s'havia presentat el PNB, com pretén ara Convergència, segons l'argumentació aportada per aquest partit.\nÉs a dir, hi ha tres possibilitats: comptabilitzar el conjunt de vots de Catalunya i que no quedi per sota del 15%; que cap circumscripció baixi del 15% o que la mitjana de percentatges de les províncies catalanes superi el 15%. Convergència no compleix les dues primeres i en el cas de la tercera, necessita la mitjana aritmètica de les quatre circumscripcions per quedar per sobre del 15%, encara que això suposa fer mitjanes de províncies amb diferents poblacions. A aquesta via s'acull el partit que encapçala Francesc Homs al Congrés. A les actes de les reunions de la mesa, en què s'han pres decisions similars, no consta de quina forma es va treure la mitjana de vots de les circumscripcions en què es presentava el partit que sol·licitava grup.\nAbans de la reunió de la Mesa, els serveis jurídics de la Cambra lliuraran un informe que no és determinant, però que explicarà les vies possibles perquè els nou representants dels partits adoptin una decisió política. Ciutadans va anunciar que s'oposaria a tot. El partit d'Albert Rivera té dos dels nou representants.\nEl PP no ha comunicat oficialment la posició dels seus tres representants, però la setmana passada, després de les votacions sobre la Mesa, diversos dels seus dirigents s'hi van pronunciar a favor. Per exemple, el seu portaveu Rafael Hernando va dir que és partidari d'autoritzar el grup i que havien trobat “algun precedent”. Andrea Levy, subsecretària del PP, va dir també que havia de permetre's per “cortesia parlamentària”.\nEl portaveu de Podem, Íñigo Errejón, va assegurar reiteradament que hi està a favor. No obstant això, l'enfrontament amb els independentistes per la votació de la Mesa, on tenen dos representants, ha fet que En Comú Podem, la branca catalana de Podem, agafi les regnes i hi sigui més reticent. Més encara després de les dificultats perquè les confluències tinguin grups propis.\nEl PSOE en principi va dir que també n'era partidari, però esperarà l'informe jurídic per determinar la posició dels seus dos representants.\nHi ha menys dubtes sobre els grups de les confluències gallega i valenciana que, amb tota seguretat, seran rebutjats amb els vots dels representants del PP, PSOE i Ciutadans. Ja ho van fer en l'anterior legislatura. Els tres partits argumenten que no és el mateix un requisit formal pel qual es pot aplicar flexibilitat com en el cas de Convergència que saltar per sobre d'una prohibició expressa, la que assenyala que "no podran formar grup parlamentari separat els diputats que, en el moment de les eleccions, pertanyessin a formacions polítiques que no s'hagin enfrontat davant l'electorat".


Ha començat fa 7 hores i 55 minuts.\ninici / notícies / 1 milió 800 mil persones reclamen el dret a votar en la consulta del 9N\nEscolta el president de la Generalitat, Artur Mas\nPublicat divendres 12 de Setembre de 2014 00:48\nLa Guàrdia Urbana de Barcelona ha xifrat en 1,8 milions de persones els participants a la 'V', que aquest dimecres, a les 17.14 h, ha unit la Plaça de les Glòries amb tota la Diagonal i la Gran Via per reclamar el dret a votar en la consulta del 9 de novembre. La 'V' s'ha començat a dissoldre al voltant d'un quart de set del vespre després dels discursos de les presidentes d'Òmnium i ANC, Muriel Casals i Carme Forcadell, i la interpretació d''Els Segadors'. Els 1,8 milions de participants superen els 1,6 milions que, segons el Departament d'Interior, l'any passat van prendre part a la Via Catalana que va unir els extrems nord i sud de Catalunya.\nEl president de la Generalitat, Artur Mas s'ha compromès a fer "tot el necessari" perquè la unitat política "no s'esquerdi en cap moment" i ha valorat la 'V' com un "missatge de gran potència" que hauria de servir perquè l'Estat "s'avingui a seure a la taula i negociar els termes amb què el poble català ha de poder expressar-se lliurement a les urnes". Per Mas, la manifestació ha de servir perquè "s'adonin a Madrid i Brussel·les i a tot arreu del món de fins a quin punt aquest poble vol ser escoltat". El president ha fet una compareixença just després de reunir-se amb els organitzadors de la mobilització i s'ha compromès a "no defraudar ningú" a partir d'ara.\nL'etiqueta #CatalansVote9N, promogut per l'Assemblea Nacional Catalana, s'ha convertit aquest dijous al vespre en el primer 'trending topic' a nivell mundial a la xarxa social Twitter. A més, durant la tarda, també ha estat 'trending tòpic mundial 'El 9N' i 'Votarem', a més de #Diada2014 i 'Visca Catalunya'.\nLa Festa per la Llibertat ha rubricat aquest dijous una Diada Nacional històrica, per la commemoració del Tricentenari i per la gran 'V' humana que s'ha desplegat a Barcelona aquesta tarda. Els Pets, Mishima i La Gossa Sorda s'han apuntat a aquesta celebració tan reivindicativa com festiva i el seu concert ha omplert de gom a gom tot el Passeig de Lluís Companys. El grup del bisbalenc Carles Sanjosé, Sanjosex, ha obert foc a les set de la tarda, precedint la formació més esperada, Els Pets. Les arengues de Lluís Gavaldà i la música animada del grup de Constantí han fet despertar el públic. Els valencians La Gossa Sorda tanquen la festa a aquesta hora fent ballar els assistents.\nMilers de persones es manifesten per la unitat de Catalunya i Espanya en l'acte de Societat Civil Catalana a Tarragona


Ajuntament de Canet de Mar - Transport públic a Canet de Mar\nPortada > Serveis generals > Comunicació i Gestió de la informació > Transport públic a Canet de Mar\nComunicació i Gestió de la informació\nTransport públic a Canet de Mar\nEl transport públic que dóna servei al nostre municipi és el següent:\nEl Tren: Línia R1\nLa línia R1 és un servei ferroviari de rodalies que forma part de Rodalies de Catalunya. Connecta Barcelona amb la Costa del Maresme i arriba fins a Maçanet-Massanes.\nL'estació de Canet de Mar de la línia de Mataró va entrar en servei el 1859 quan es va obrir la segona ampliació del ferrocarril de Barcelona a Mataró, la primera línia de ferrocarril de la península Ibèrica, des d'Arenys de Mar a Tordera. La iniciativa de la construcció del ferrocarril havia estat de Miquel Biada i Bunyol per dur a terme les múltiples relacions comercials que s'establien entre Mataró i Barcelona. Enllaç a la pàgina de rodalies\nEl Bus Interurbà mancomunat: Sant Cebrià de Vallalta - Canet de Mar - Sant Pol - Calella (línia 627)\nServei de bus interurbà mancomunat amb les poblacions de Calella, Canet de Mar, Sant Pol de Mar i Sant Cebrià de Vallata. Arribant fins a l'Hospital de Calella.\nEl 16 de juny de 2008, va entrar en funcionament la línia de transport de passatgers que enllaçava Canet amb l'Hospital de Calella passant per Sant Pol de Mar amb la signatura d'un conveni amb la companyia Sagalés. El desembre de 2011 es va signar un nou conveni entre al Generalitat i l'empresa Barcelona Bus, per millorar el servei fent començar el trajecte a Sant Cebrià de Vallalta. Canet passava a tenir vuit parades (piscina municipal - Vil·la Flora - Tanatori - riera Gavarra (Comediants) – ronda Sant Elm (hotel Carlos) – avd. Maresme (hotel Rocatel) - estació Renfe - Informació i Turisme (NII) ). L'1 de setembre de 2014, es van afegir dues parades més la plaça Pau Casals i una altra al CEIP Misericòrdia, aquesta darrera coincidint amb l'horari escolar. Al març de 2019 entra en funcionament un nou servei. S'amplien les parades a Canet i es desdobla el servei, passant a tenir una línia Canet - Sant Pol - Calella i una línia que enllaça Sant Cebrià amb Sant Pol.\nTota la informació sobre els horaris i l'itinerari del bus que enllaça Canet amb l'Hospital de Calella, la trobareu al web de l'empresa Sagales o trucant al telèfon d'atenció al client de la companyia 902 13 00 14. Al seu web és on es publiquen les actualitzacions i incidències d'aquest servei.\nDarrera actualització (febrer 2019)\nEl Bus nocturn: Barcelona (Passeig de Gràcia) - Mataró - Pineda (N82)\nLa línia de bus nocturn té el seu trajecte entre Barcelona (Passeig de Gràcia) - Mataró - i Pineda. Aquesta línia té parada davant de l'estació de RENFE i dóna servei durant les hores que no hi ha servei de tren.\nTota la informació sobre els horaris i l'itinerari del bus nocturn la trobareu al web de l'empresa Sagales o trucant al telèfon d'atenció al client de la companyia 902130014. Al seu web és on es publiquen les actualitzacions i incidències d'aquest servei.\nEl servei de bus nocturn amplia els seus horaris durant els caps de setmana d´estiu\nEl Bus interurbà: Aeroport de Girona-Costa Brava - Costa Brava Sud / Maresme (línies 601, 603 i 605)\nEl novembre de 2010, es va iniciar el trajecte entre Canet de Mar i l'aeroport de Girona que té com a únic punt de recollida a Canet, l'estació de RENFE. Aquesta línia es va obrir amb la intenció de cobrir una franja circulatòria amb molt mala combinació de transport públic.\nTota la informació actualitzada sobre horaris i serveis, la trobareu al web de Sagales i també trucant al telèfon d'atenció al client de la companyia 902 13 00 14. Al seu web és on es publiquen les actualitzacions i incidències d'aquest servei.\nAquesta és la informació sobre la parada de taxi que tenim al web municipal, cliqueu aquí


‘guiadefires.cat,’ la nova eina per adaptar-se a les darreres tendències digitals i facilitar la consulta dels esdeveniments firals\nVol ser una eina de consulta pràctica, dinàmica i interactiva, on es recullen els esdeveniments firals que es desenvolupen anualment als municipis de la plana de Lleida, el Pirineu i l’Aran.\nLa Guia de Fires, que la Diputació de Lleida ha editat a través del Patronat de Promoció Econòmica en els darrers 15 anys, s’adapta aquest any 2021 a les noves tendències digitals i es podrà trobar a la web del Patronat de Promoció Econòmica.\n‘guiadefires.cat’, el nou recurs que ofereix la web promocioeconomica.cat, té l’objectiu de ser una eina de consulta pràctica, dinàmica i interactiva, on es recullen els esdeveniments firals que es desenvolupen anualment als municipis de la plana de Lleida, Pirineu i l’Aran.\nA més, recull els certàmens, les mostres i mercats que tenen lloc a les terres de Lleida i que reflecteixen el potencial econòmic dels municipis, amb propostes que van de la gastronomia a la promoció dels oficis, la història i les tradicions a l’art i la cultura.\nPel que fa al format, és molt senzill i pràctic per a l’usuari. Es poden consultar les fires mitjançant quatre cercadors: activitat o àmbit (alimentària-gastronòmica, artesania-activitat artística, agrícola-ramadera, comerç i serveis, recreació històrica-tradicions, multisectorial i altres); data de l’esdeveniment; municipi on es desenvolupa i comarca.\nLa guia disposa d’un mapa amb geolocalitzacions, per tal de cercar l’activitat firal en els municipis de la demarcació. Així mateix, cada esdeveniment està senyalitzat amb una icona que fa referència a les diferents tipologies firals.\nLa informació de cada fira es resumeix en una fitxa molt clara i pràctica, amb les dades bàsiques –sinopsi, data, lloc on es desenvolupa, telèfons, web, etc.– i una fotografia de cada esdeveniment.\nMalgrat la situació d’incertesa que està provocant la Covid-19, des de la Diputació de Lleida es continua treballant per difondre l’important patrimoni dels esdeveniments firals, potenciant-los i contribuint a convertir-los en un important motor de transformació econòmica, de promoció cultural i digital, gastronòmica i turística del nostre territori.


centre catòlic mataró: Cultura Mataró convida al debat : Una festa viva avui a Can Marfà\nCultura Mataró convida al debat : Una festa viva avui a Can Marfà\nL'exposició "[Re]construir la festa. Les Santes de 1979" ofereix un recorregut a través de l'ambient cultural i el moviment popular que va propiciar la recuperació de la festa major de Mataró a les acaballes del franquisme i durant la transició democràtica. En el marc d’aquesta mostra expositiva, el Museu de Mataró organitza un diàleg en el qual testimonis i protagonistes de la festa ens conviden a reflexionar i a debatre sobre la festa de Les Santes durant aquests quaranta anys.\nEstel Batet, periodista cultural\nLluís Hugas, geganter, campaner, participant a la campanya "Les Santes, fem-ne Festa Major" (1975-1978), membre de la Comissió de la Festa Major i promotor de la Momerota (1979).\nCugat Comas, politòleg, periodista i persona vinculada a diverses entitats i moviments de l'àmbit cultural i festiu de la ciutat.\nOrganitza: Museu de Mataró - Direcció de Cultura de l'Ajuntament de Mataró\nDimecres, 25 de setembre / 19 h\nPublicat per ccm a dimecres, de setembre 25, 2019


Ley de Racionalización de la Administración Local, un atac a l'autonomia local - TERRITORI I SOSTENIBILITAT\nDivendres, 27 de desembre de 2013 | 13:15h\nDurant aquest mes de desembre el Congrés dels Diputats ha aprovat de forma definitiva la ja famosa Ley de Racionalización y Sostenibilidad de la Administración Local (LRSAL) i, malauradament, d’aquesta manera el govern de l’estat ha assolit una altra de les preteses fites recentralitzadores.\nLa LRSAL s’extralimita a l’hora d’establir el que haurien de ser unes simples bases, doncs el govern central només és competent per fer les bases, i en canvi, la present llei entra tant en detall que impossibilita en el cas del Principat a desenvolupar-les. En definitiva, el concepte "bàsic" es perverteix, fet que acaba produint una flagrant invasió de competències.\nPerò més enllà de la invasió de competències, no compartim el model que propugna la pròpia llei, atès que amb l’excusa de fer sostenibles econòmicament els municipis, acaba convertint-los en simples administracions prestadores de serveis, perdent una gran capacitat de decisió. A més, atribueix moltes de les competències locals a les diputacions, fet que, des del nostre punt de vista, no té cap mena de lògica doncs són els municipis els que tenen legitimació democràtica, atès que han estat triats per sufragi directe.\nAixí mateix, l'autonomia local és un dels principis que queda més tocat. Amb la voluntat d’acabar amb les competències impròpies dels ajuntaments, el que aconsegueix és fer que les administracions locals no puguin resoldre els problemes dels seus vilatans, doncs quan aquests es queixin davant dels seus representants municipals, hauran de respondre que no és competència seva i que la llei impossibilita a resoldre totes aquelles problemàtiques que no tenen atribuïdes de forma expressa. En definitiva la LRSAL aconsegueix allunyar l’administració de la ciutadania.


'[Confinats]', un curt que retrata les pors i vivències dels universitaris durant la quarantena - Castellonplaza\nCASTELLÓ. El pròxim dimecres 3 de juny de 2020 a les 19 hores s'estrena [Confinados], un curt documental realitzat per l'estudiantat de l'UJI que ha participat en el taller de vídeo 'Trastorn visual' del curs 2019-2020, organitzat per l'Aula de Cinema i Creació Juvenil del Servei d'Activitats Socioculturals i en el qual també ha col·laborat el Laboratori de Ciències de la Comunicació de la mateixa universitat. La projecció es realitzarà en el canal de Youtube del mateix taller de vídeo.\nLa idea del projecte sorgeix després de declarar-se l'estat d'alarma i davant la impossibilitat de continuar presencialment les classes del taller. El curtmetratge documental reflexiona així sobre el que suposa el confinament i les conseqüències derivades d'ell: ERTES, distanciament social, formació en línia i el futur postcoronavirus, mostrant el costat més humà, íntim i reflexiu de l'alumnat, un col·lectiu heterogeni quant a edats, ocupacions i perspectives de futur.\nAl costat del curtmetratge documental, també s'estrenaran, a través el canal Youtube del mateix taller, altres peces audiovisuals realitzades de manera individual pels alumnes i que també tenen com a eix temàtic el coronavirus. A més, es podran trobar treballs realitzats en les últimes edicions del taller.\nEl taller de vídeo del Servei d'Activitats Culturals de la Universitat Jaume I està obert a tota la societat, dirigit especialment a totes aquelles persones que volen expressar-se mitjançant el vídeo sense tindre coneixements o experiència previs, i el seu objectiu és trobar una forma adequada d'expressar una idea amb unes eines bàsiques i senzilles. Al llarg de les 140 hores que dura el taller, l'alumnat produeix xicotets projectes de vídeo que, generalment són les seues primeres obres audiovisuals.


Creix l’esgotament digital, un mal del segle XXI\nEls experts alerten de l’ansietat, l’estrès i fins i tot la depressió que poden derivar d’un ús intensiu i continuat del mòbil i les xarxes\n6 min. Barcelona 13/10/2018 19:46\n651x366 Creix l’esgotament digital, un mal del segle XXI / GETTY Creix l’esgotament digital, un mal del segle XXI / GETTY\nEstrès, ansietat, problemes per dormir i un sentiment de vulnerabilitat. Què tinc, doctora? Si sents alguns d’aquests símptomes, podria ser que el que et passi estigui relacionat amb un mal típic del segle XXI i que en els últims temps s’està estenent: l’esgotament digital. Els experts alerten dels comportaments malaltissos i les conseqüències negatives d’unes tecnologies que, si bé van aparèixer amb la promesa de fer-nos la vida més fàcil, s’estan convertint en un motor d’estrès i, fins i tot, una causa de trastorns de l’estat d’ànim com ara l’ansietat o la depressió.\n“Hem cregut que les tecnologies digitals són capaces d’automatitzar les feines i, per tant, de deixar-nos més temps lliure. Paradoxalment, però, ha passat el contrari: l’ús de les tecnologies digitals ens comporta una acceleració inèdita dels ritmes vitals i això ho notem i ens desgasta”, reflexiona Enric Puig Punyet, professor dels estudis d’arts i humanitats de la UOC i autor del llibre La gran adicción. Cómo sobrevivir sin internet i no aislarse del mundo. Després d’uns anys d’efervescència i connexió il·limitada, molts usuaris de mòbils i xarxes socials han pres consciència de la necessitat d’un ús més racional d’aquestes eines. Però no sempre és possible, ni tothom ho aconsegueix.\nL’estudi Global Mobile Consumer Survey 2017, elaborat a Espanya, certifica la dificultat per desconnectar-se. Aquesta recerca assenyala que el 42% dels enquestats tenen la percepció que fan servir massa el mòbil. D’aquests, un 25% asseguren que malden per reduir el seu ús i tenen èxit, però el 16% diuen que també s’hi esforcen i fracassen en l’intent. En aquest sentit, la psicòloga experta en noves tecnologies Carme Estévez, que exerceix als centres Parèntesi i GRAT, lamenta la síndrome d’abstinència que es produeix quan no tenim accés a aquestes eines: “Genera ansietat, confusió, malestar mental i un estat d’aïllament”.\nLes xarxes socials constitueixen una altra font d’afartament. Segons l’informe Global Web Index 2018, a Espanya cada individu té de mitjana més de 7 comptes actius a les xarxes socials, on diàriament passa 1hora i 38 minuts. Alguns sectors de la societat, però, estan començant a posar el fre i dedicar menys temps a aquests espais; se senten saturats. “Les xarxes han sigut una moda i tindran un decreixement -pronostica Enric Puig Punyet-. Ja està passant. Aquestes xarxes trenquen la naturalitat de les relacions socials i ens introdueixen un tipus de comportaments que gairebé ratllen la patologia en alguns casos”.\nPer a moltes persones, principalment els més joves, les xarxes són claus en les seves relacions i també en la creació de la seva identitat. Estévez alerta que, si no es té una autoestima forta, aquests espais afecten de manera negativa. El mateix apuntava un estudi coordinat per investigadors de la Universitat de Maastricht el 2017, que assenyalaven que les xarxes socials eren “un terreny fèrtil per a l’enveja”. La psicòloga va més enllà: “D’alguna manera ens exposen a estar comparant contínuament la nostra vida amb la de la resta i a pensar que tothom té una vida molt millor. Principalment als joves, que són els més vulnerables, això els pot generar un malestar emocional que pot derivar fins i tot en depressions”.\nPer combatre aquest fenomen cada cop més freqüent la psicòloga esperona les famílies, l’escola i l’administració a reforçar l’autoestima de les criatures fora de les xarxes socials. Als progenitors els recomana “reforçar tot el que els infants i joves fan bé”, i a l’administració que creï programes específics amb aquest propòsit. Per a Puig Punyet, el voyeurisme a Instagram, Facebook o altres plataformes similars “normalitza un comportament que pot ser gairebé patològic”. I igual de nefast és, segons aquest filòsof, l’ús intensiu d’aquestes plataformes: “Estar molt actiu a les xarxes socials no és un símptoma de felicitat, sinó en molts casos de tot el contrari, de soledat”.\n¿Més productius o més cremats?\nL’esgotament digital també té un vessant laboral. A la feina, els correus electrònics, els grups de WhatsApp o les aplicacions ens forcen a estar sempre treballant. No respecten temps de descans, cap de setmana ni dies de vacances. L’estudi Global Mobile Consumer Survey 2017 posa xifres a aquestes interferències. Assenyala que un 39% de l’ús del telèfon en el temps personal està destinat a una finalitat laboral. La impossibilitat de desconnectar i la multitasca generen malestar en els treballadors. “La tecnologia ha accelerat els ritmes de feina i ha precaritzat molts llocs de treball”, es queixa l’autor de La gran adicción. Per la seva banda, Estévez lamenta: “Genera estrès el fet d’haver-ne d’estar pendent les 24 hores. Malgrat que a la feina tinguem un horari, el fet d’haver d’estar sempre connectats fa que no puguem conciliar. Es pot arribar a un estrès tan alt que el treballador acabi cremat i pugui tenir problemes de tensió, per dormir i per alimentar-se”.\nPuig Punyet critica el mite que la multitasca que permeten les tecnologies derivarà en una productivitat més elevada. “La computació sí que és capaç de la multitasca -assenyala aquest professor de la UOC-, però nosaltres, com diuen molts psicòlegs i neuròlegs, no. El que fem en realitat és no tancar processos. Això genera més estrès, però també en molts casos una baixa productivitat”. En alguns organismes, afegeix, ja s’està optant per tornar a les reunions presencials, perquè s’està comprovant que és més efectiu que els grups de WhatsApp o les cadenes inacabables de correus electrònics.\nDavant de situacions com aquestes, els experts recomanen seguir l’exemple francès, que ja va regular fa uns anys el dret de desconnexió digital dels treballadors. Al país veí, els empleats poden ignorar les trucades i els correus dels seus caps a partir de les sis de la tarda. Estévez aconsella treballar en aquesta línia i suggereix altres receptes, com ara que les xarxes socials estiguin dissenyades de manera que no generin dependència, planificar el temps lliure per no omplir-lo sempre amb el mòbil i reduir les aplicacions als nostres dispositius. Per la seva banda, Puig Punyet opina: “Per davant de tot, el que hem de fer és aprofitar aquesta sensació d’esgotament digital per ser crítics amb el sistema i arribar a un cert equilibri”. El professor de la UOC afegeix: “Mentre això no arribi, hem de començar a pensar en marcs normatius”.


Apartamentos Vértice Bib Rambla Sevilla Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAvenida De La Innovacion 13, Este, Sevilla, Espanya, 41020 - Veure al mapa\n"cleaniness, friendly helpfull staff, free parking, public tr..."\nBarri Este Casc Antic Este Tomares Casc Antic Tomares San Pablo - Santa Justa Casc Antic Tomares Casc Antic\nAquest edifici modern està envoltat de jardins. Hi ha una piscina privada, oberta durant els mesos d'estiu. Els apartaments Bib Rambla són a 200 m del palau de congressos. Al voltants hi ha línies d'autobusos que arriben al centre de la ciutat. Tots els apartaments del Bib Rambla tenen un TV de pantalla plana de 32 polzades.\nL'hotel carregarà un dipòsit de 10 EUR per a la clau de l'aparcament. La piscina estarà oberta del 15 de juny al 15 de setembre. Efectuar el registre d'entrada a partir de les 00:00 comporta un suplement de 25 EUR. Si teniu previst arribar més tard de les 00:00, haureu de recollir les claus en un hotel proper. Per a més informació, cal que us poseu en contacte directament amb l'establiment. En les reserves de més de 5 habitacions, es poden aplicar condicions diferents i suplements addicionals. Cal que informeu el Apartamentos Vértice Bib Rambla de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.\nTots els tipus de viatgers (1351) Parelles (727) Viatgers en solitari (145) Famílies amb infants petits (255) Famílies amb infants grans (79) Grups (146)\nKYUNGA, Corea del Sud


«Hi ha molt camí per recórrer» | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nPer Carme López. Actualitzat el 18/03/2019\nFrancesc Iglesias és el titular de la secretaria d’Afers Socials i Famílies del Departament de Treball, Afer Socials i Famílies de la Generalitat de Catalunya. Va participar en la jornada sobre el règim jurídic en els serveis socials impulsada per la URV i la Xarxa de Santa Tecla a les nostres comarques. Amb ell debatem sobre el paper legal de l’administració catalana com a garant de l’atenció social com a dret universal.\nLes entitats del tercer sector, tan importants en l’àmbit dels serveis socials, han de tendir cap a la professionalització?\nA les entitats socials hi ha àmbits d’especialització important, sobretot en les dedicades al món de la discapacitat, la infància, les dones víctimes de violència masclista… aquí les entitats aporten un plus de professionalitat indiscutible. És cert que en l’àmbit de les cures, amb un gran pes dels cuidadors familiars, cal millorar la professionalització i la figura del cuidador professional. Hem instat moltes vegades a Madrid que, més enllà de donar prestacions econòmiques per a les cures familiars, puguem crear llocs de treball i dignificar-lo. De moment, hem centrat els esforços en el terreny de l’habilitació i de l’acreditació professional però, certament, són instruments limitats. També hi ha iniciatives de capacitació i de formació d’aquestes persones cuidadores en l’àmbit familiar, majoritàriament dones, per donar-los eines i recursos que els permetin fer aquesta tasca amb més coneixements i capacitats. Aquí, com dic, hi ha molt camp per recórrer.\nCal dotar d’un règim jurídic propi el sector dels serveis socials?\nDes de l’àmbit social ens trobem moltes vegades constrenyits per normes que provenen d’altres sistemes. Com a exemple diré que tenim dificultats per augmentar la xarxa de professionals de les àrees bàsiques de serveis socials en els ens locals perquè patim restriccions de la llei de racionalització i sostenibilitat de l’Administració local; o no podem augmentar el personal d’atenció directa amb recursos públics perquè estem limitats per lleis d’acompanyament de pressupostos o, per exemple, no podem ajudar, en una línia de subvencions, una fundació que treballa en l’àmbit del voluntariat en una universitat perquè s’assimila universitat a corporació de dret públic, però tampoc ens deixen fer un conveni interadministratiu perquè diuen que és una fundació i tampoc és sector públic…, o en un concurs en l’assignació d’un servei relacionat, posem per cas, amb una residència de nova creació per a gent gran o de persones amb discapacitat hem d’acabar assignant el servei a aquell operador que fa l’oferta econòmica més avantatjosa quan estem parlant de serveis regulats a la cartera que tenen un preu de referència, en aquest cas derivat de la llei de contractes en el sector públic… Què passa, doncs? Que les normes socials que entronitzen un dret subjectiu universal no són prou bones i altres normes li han de posar obstacles constantment? Potser ens falten normes més ben fetes? O és que aquestes normes no les interpretem prou bé? O potser és que el règim jurídic en l’àmbit social és poc conegut en massa instàncies de poder? De vegades, en l’àmbit social ens trobem que ens hem d’autoafirmar i, sobretot, tenim l’exigència d’abordar la complexitat social. I això s’ha de fer amb innovació, cosa que requereix una nova cartera de serveis socials, concebuda amb altres paràmetres, més orientada a necessitats i a resultats que no pas a estàndards de provisió que no aporten valor a la intervenció ni al servei. I aquí necessitem juristes creatius i marcs jurídics nous.\nUs emmiralleu en algun sistema social existent?\nSobretot en l’àmbit de la gent gran, ens fixem en models menys institucionalitzadors com els que trobem a Holanda, al Regne Unit o al Canadà, els quals s’orienten i atorguen més flexibilitat a la comunitat. Per exemple, a Holanda fa anys que no construeixen cap residència, en canvi, proliferen molt més els serveis d’atenció domiciliària professionalitzats a partir de personal d’infermeria, o un model d’atenció centrada en la persona amb unitats lleugeres integrades als municipis. Les residències de més de cent places que recorden l’aspecte hospitalari ja són història en molts indrets.\nIntentem inspirar-nos en les millors pràctiques, però també és cert que Catalunya té una llarga tradició de serveis socials que prové de la mà d’entitats privades, de quan, en ple franquisme, no hi havia eines ni inversió en aquest àmbit;. També cal agrair als ajuntaments democràtics que, a partir de la dècada dels 70, van ser els pioners en la instauració d’unitats de serveis socials en els municipis. Això ha fet que a Catalunya, malgrat que tinguem barris problemàtics, puguem anar a tot arreu, no com en altres països europeus del nostre entorn on hi ha barris on no entra ni la policia. Crec que amb aquesta cooperació de tots els actors podem posar la persona al centre i donar les millors respostes.\nEl model actual és el model residencial. Com està la situació actual a Tarragona quant a places residencials?\nComparativament amb altres indrets de Catalunya, al Camp de Tarragona la taxa de cobertura de les persones majors de 65 anys arriba al 13%. Comparativament hi ha una tendència positiva pel que fa a serveis a la dependència, ara bé, és cert que moltes vegades són serveis de poca intensitat o que poden millorar, sobretot els d’ajuda a domicili. Tot i això el percentatge de beneficiaris és important, estem parlant de més de 13.000 persones beneficiàries, més 14.000 serveis actius, amb un predomi de la residència de gent gran. Volem prioritzar la inversió en el suport a domicili i als centres d’atenció diürna per millorar aquestes. també han augmentat les prestacions econòmiques vinculades, aquest finançament públic que donem a persones perquè puguij tenir un servei d’acord amb els seves necessitats. El camí dels pròxims anys serà augmentar el pes per atendre situacions de dependència moderada, que són les que en aquestmoment estan entrant amb més intensitat en el sistema, i també els que sol·liciten revisisó de la valoració, que ja superen els nous usuaris. En general, pel qye af a llistes d’accés ia terminis, afortunadament el Camp de Tarragona és un dels llocs del país que més bé funciona.


El Consell Comarcal del Maresme comença un programa per ajudar els joves a muntar el seu propi negoci | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nEl Consell Comarcal del Maresme comença un programa per ajudar els joves a muntar el seu propi negoci\nDesprés dels bons resultats de les dues edicions anteriors, el Consell Comarcal del Maresme torna a posar en marxa el programa “Joves per emprendre”\nEs tracta d’una iniciativa que té el suport de la Cambra de Comerç de Barcelona i que dona suport directe als joves de la comarca que volen autoocupar-se. Les persones que hi participen tenen al seu abast professionals que els hi aporten formació i seguiment individualitzat del seu projecte de negoci.\nGràcies al programa “Joves per emprendre” al Maresme s’han posat en marxa diversos negocis relacionats amb àmbits tan diversos com la gestió d’esdeveniments, l’atenció a animals, il·lustració, disseny gràfic….\nSegons també indiquen des del Consell Comarcal, aquest projecte, cofinançat pel Fons Social Europeu, és gratuït per als participants. Les persones interessades a participar cal que s’hi inscriguin.\nD’altra banda, l’edició 2019 començarà el 24 de gener. I el passat 18 de gener es va fer una sessió informativa a la Sala de Plens del Consell Comarcal del Maresme.


Esgotades les inscripcions per al VI Concurs Amateur de Pebrera Farcida | Ajuntament d'Oliva\n19 setembre 2019 | turisme\n20 participants opten a aconseguir el primer premi d’aquesta sisena edició. El certamen tindrà lloc aquest dissabte en el Mercat Municipal\nUna vegada tancat el termini d’inscripció per al VI Concurs de Pebrera Farcida, ja està tot preparat perquè aquest dissabte, a partir de les 10.00 h, se celebre el certamen en el Mercat Municipal. Tal com estableixen les bases, 20 participants seran els qui opten a aconseguir el premi a la millor pebrera farcida d’Oliva en aquesta sisena edició.\nA les 9.30 h, els participants presentaran les cassoles que hauran elaborat prèviament a casa. Després de la degustació i deliberació per part del jurat, els premis és lliuraran al voltant de migdia. Per a la degustació del jurat caldrà elaborar un mínim de 4 racions per cada plat, que es presentarà amb els ingredients bàsics: pebrot, arròs, tonyina negra, fesol de careta, garrofó i tomaca.\nEl jurat està integrat per membres molt representatius del municipi i excel·lents coneixedors de la gastronomia olivera, com ara el president de l’Associació de Gastronomia d’Oliva Gastroliva, Paco Oltra “Soqueta”, Elia Sanchis, Fallera Major d’Oliva 2020, Mª José Berbegall, periodista, David Fuster, esportista i empresari i Juanvi Mas, xef del Restaurant La Llotja.\nJoaquin Calafat, regidor de Turisme ha agraït a tots els participants la seua implicació i voluntat de participar en aquest concurs tan entranyable que mostra a tots i totes, els secrets mes tradicionals d’un dels plats més típics de la cuina olivera.\nEl primer premi és un lot de productes, valorat en 100 euros, la invitació per a donar una Masterclass a FITUR i un sopar per a dos persones al restaurant El Lloc. A més, el segon premi també rebrà un lot de productes, valorat en 50 euros i un esmorzar-dinar al Restaurant Mandala.\nPer a tots els participants hi haurà un lot de dos productes del Mercat i un davantal brodat exclusiu.


EADA i la Fundació Dones per Àfrica impulsen el talent femení africà\nEADA ha donat un pas decisiu per potenciar el talent de joves dones estudiants i investigadores de països africans. Gràcies a l’acord de col·laboració signat amb la Fundació Dones per Àfrica, EADA amplia el seu programa de beques dirigit a aquestes dones per tal que puguin complimentar a Espanya la seva formació universitària, a més d’aplicar allò que han après en benefici de les seves comunitats, tot transformant el seu entorn i contribuint al desenvolupament dels seus països d’origen.\nTant Jordi Pursals, president del Patronat de la Fundació EADA, com Miquel Espinosa, director general d’EADA, han coincidit en la necessitat d’ “oferir oportunitats a estudiants africanes a través de la transferència de coneixement i de l’intercanvi”. En la mateixa línia s’ha expressat María Teresa Fernández de la Vega, presidenta de la fundació que va crear ella mateixa en 2012 per contribuir al desenvolupament dels continent africà a través del recolzament i acompanyament a les seves dones. Segons De la Vega, “ambdues institucions comparteixen el mateix compromís per la igualtat i el desenvolupament del continent”. En la seva opinió, “el coneixement és fonamental perquè és la base de qualsevol desenvolupament”. I hi ha afegit: “Aquestes dones tenen perfils diferents, però totes amb un gran potencial per transformar el seu entorn. És un intercanvi de coneixement que beneficia ambdues parts”.\nDues joves becades al Master in Management d’EADA\nA la signatura del conveni ha estat present Oluwadamilola (Dammy) Lawal, una jove nigeriana de 25 anys que ha aconseguit fer-se amb la primera beca atorgada per EADA i la Fundació Dones per Àfrica, gràcies també a les donacions d’Alumni, empreses i professors. La Dammy, que va realitzar l’any passat l’International Master in Management d’EADA, és una jove investigadora formada en tecnologia i computació. Es va graduar del BSc in Information and Communication Science a la Universitat d’Ilorin, a Nigèria, amb matrícula d’honor.\nMolt emocionada, la Dammy ha donat les gràcies per l’oportunitat de realitzar el màster a EADA, valorant especialment la multiculturalitat a les aules i les habilitats adquirides per liderar qualsevol projecte. Per a la jove nigeriana, “l’educació de les nenes i les dones és clau per lluitat contra la pobresa al meu país”. I hi ha insistit en la idea de “ser pionera tot promovent la tecnologia a l’Àfrica a través de polítiques que afavoreixin la ciència, el desenvolupament i la innovació”.\nJa s’ha seleccionat la propera candidata africana becada per realitzar el mateix màster que la Dammy. Es tracta de la congolesa Christelle Civanvunya, una dona molt apassionada pel món de la ciència i la tecnologia i una autèntica emprenedora social compromesa amb el desenvolupament del seu país. Christelle ha participat en diferents programes i xarxes, com la Young African Leaders Initiative, promoguda pel president Barak Obama, i ha desenvolupat la seva pròpia start-up en el camp de l’agroindústria.


El Nàstic s’endú un punt del camp de l’Atlètic Balears\nPablo Fernández engaltant el xut que ha acabat convertint-se en el 0 a 1 | Atlètic Balears\nEls grana s’avancen aviat amb un gol de Pablo Fernández però deixen escapar el triomf en la recta final del matx. L’equip, a tres punts de la promoció d’ascens\nper Joan Alfons López 20/02/2022 14:00h\nEl Nàstic ha empatat (1-1) al camp de l’Atlètic Balears després d’un encontre on s’ha avançat en el minut 7 amb un gol de Pablo. Una diana de Canario en la recta final del matx ha impedit el quart triomf seguit d’un equip que extreu un punt d’un camp complicat. La promoció d’ascens se situa ara a tres punts amb un Nàstic que ascendeix a la sisena posició.\nLa primera, dins\nEl Nàstic feia gala d’efectivitat en la recta inicial del matx després d’enviar al fons de la xarxa la primera ocasió clara. Pilota aèria que rebutja malament la defensa local, Pablo Fernández encara René i el supera amb una engaltada amb la cama dreta. Era el minut 7 i els grana feien el que més els hi costa: anotar.\nAmb la seguretat que dona haver deixat la porteria a zero en vuit dels últims onze partits, el Nàstic era capaç de mantenir l’avantatge sense patir en excés. Els locals avisarien amb una defectuosa engaltada de Petcoff en el minut 23 i en un corner dos minuts després que pentinava Ferrone. Els de Raül Agné no es quedarien enrere i també avisarien d’un possible 0 a 2 mitjançant Robert Simón en el minut 28.\nEl Nàstic, un mur amb una escletxa\nEl pas dels minuts cediria el protagonisme a l’equilibri en totes les línies. Les davanteres no s’imposaven a unes defenses que impedien moviment en el marcador, sent un factor més favorable a un Nàstic que ha dominat el ritme del matx. S’ha adaptat, ha contrarestat els intents blanc-i-blaus i ha estat capaç de mantenir la diferència favorable.\nHo ha fet fins que l’Atlètic Balears ha insistit tant que ha trobat el premi. L’enèsima arribada a l’àrea local ha acabat en un llançament de cantonada rebutjat a la frontal i on Canario, amb la cama dreta, engaltava per enviar al fons de la xarxa. Un gran gol en una jugada aïllada en el minut 82 que feia quelcom de justícia a la pressió constant dels locals.\nUna diana en una recta final de matx que no ha donat per més sorpreses. Amb aquest punt, el Nàstic puja a la sisena plaça amb 35 punts i queda a tres de la promoció d’ascens que marca l’Alcoyano. La pròxima cita dels grana serà diumenge vinent a les 17.00 hores rebent la visita del Cornellà.\nRené, Delgado (Alfonso 55’), Armando, José Fran (Cordero 79’), Canario, Manel (Vinicius 55’), Ferrone, Jaume (Olaourtua 55’), Dioni (Montiel 65’), Ignasi i Petcoff\nManu, Domingo, Quintanilla, Trilles, Oriol, Elías (Ribelles 66’), Del Campo, Nil (Jannick 60’), Robert (Albarrán 73’), Romera (Carbia 73’) i Pablo (Becerra 73’)\n0-1 / Pablo (7’)\n1-1 / Canario (82’)\nPer als locals Delgado (33’), Jaume (34’) i Canario (43’) i per als visitants Oriol (40’) i Jannick (79’)\nSergio Escriche, del comitè territorial valencià\nMatx corresponent a la jornada 24 del grup II de Primera RFEF disputat a l’Estadi Balear\nAragonès ensorra el Palau en una victòria èpica del Reus Deportiu davant el Liceo\nEl Nàstic visita l'Atlètic Balears buscant la quarta victòria seguida


A la venda les entrades per a l’obra ‘Si no te hubiese conocido’, sota la direcció de Sergi Belbel\nPublicat el Dilluns, 15 abril 2019 14:37\nA la venda les entrades per l’obra ‘Si no te hubiese conocido’, que posan en escena Marta Hazas i Unax Ugalde, sota la direcció de Sergi Belbel, el proper 4 de maig a Can Ventosa.\nUs informam que ja estan a la venda a Can Ventosa les entrades de l'espectacle ‘Si no te hubiese conocido’, dirigida per Sergi Belbel i interpretada per Marta Hazas, Unax Ugalde, Óscar Jarque i Marta Santandreu, previst per dissabte dia 4 de maig a les 21 hores.\nLes nostres vides estan predeterminades per un destí o som nosaltres els qui, amb les decisions que prenem, acabam definint la senda dels esdeveniments? Si poguéssim viatjar cap endarrere en el temps i modificar aquella opció triada, seríem els mateixos que en l’actualitat o aquestes altres eleccions ens haurien convertit en persones diferents? Existeix realment una realitat paral·lela per a cadascuna de les decisions que hem desestimat en la vida?\nEduardo, molt enamorat de la seua dona Elisa, provoca involuntàriament un conflicte. Òscar i Clara, els seus millors amics, intenten ajudar-lo infructuosament. Eduardo s’introdueix en un laberint de pensaments que aconsegueixen pervertir la data del temps. El seu objectiu és retrobar-se amb Elisa, en el passat, i evitar per tots els mitjans conèixer-la per, així, esborrar el present.\nEl preu és de 20 € venda anticipada i 22 € en taquilla el mateix dia de la funció. Les entrades també es poden adquirir a través de la web www.eivissa.es