L’àrea d’intervenció infatil i juvenil es centra en la prevenció, avaluació, diagnòstic i tractament de les alteracions de la personalitat i problemes psicoemocionals que interfereixen en el procés de desenvolupament dels infants, adolescent i joves.\nEl model d’intervenció és un model estructurat basat amb la psicoteràpia que s’adapta a les necessitats de cada pacient.\n1- TRASTORNS DE LA CONDUCTA\nEls trastorns de conducta són un conjunt de comportaments, de formes d’actuació diverses, que no sempre són entitats clíniques definides, que tenen com a elements comuns: molestar als altres i/o trencar les normes socials acceptades (Rodríguez Sacristán 1987).\nAlgunes de les conductes que es donen en aquest tipus de trastorn (agressivitat, oposició, desobediència i desafiament) es troben sovint en la població infantil i juvenil com a part del seu desenvolupament. Per això podem dir, que no resulta estrany trobar conductes desafiants o d’oposició al llarg d’un cicle evolutiu “normal" de qualsevol infant i en la majoria dels casos, si no hi ha factors de risc afegits, la pròpia educació dels pares i altres agents socialitzadors com l’escola, solen reconduir aquestes manifestacions cap a conductes més normalitzades.\nNo obstant això, hi ha un grup de nens/es en els que aquesta conducta és perseverant en el temps i presenta una magnitud o freqüència que no es correspon amb el que és esperat per la seva edat o cultura. És, llavors, quan podem estar davant d’un trastorn clínic.\nLes alteracions en la conducta i/o comportament, sovint apareixen associades a altres trastorns (TDAH, Trastorn oposicionista desafiant, retard mental) o com a senyals d’alarma en trastorns d’aprenentatge, depressió infantil, i/o ansietat.\nPer això és important fer un bon anàlisi, detectar les causes de les conductes disruptives i realitzar una intervenció precoç.\nTRASTRON PER DÈFICIT D’ATENCIÓ I HIPERACTIVITAT (TDAH)\nEl Trastorn per dèficit d’atenció i hiperactivitat és un trastorn d’origen neurobiologic que interfereix en la conducta i capacitat d’adquisició dels aprenentatges dels nens/es que ho pateixen.\nÉs a partir del 6/7 anys quan es pot realitzar un diagnòstic definitiu. En etapes anteriors, si bé ja s’hi poden observar algunes senyals d’alarma pròpies del TDAH, cal tenir en compte que alguns d’aquests símptomes es consideren evolutivament normals en el desenvolupament dels infants.\nEl TDAH pot anar associat a trastorns d’aprenentatge i/o de conducta.\nÉs per això que per a poder-ne determinar el diagnòstic cal realitzar una bona exploració de l’infant tant a nivell psicològic com psicopedagògic així com recollir tota la informació pertinent de l’àmbit familiar, acadèmic i social.\nLi costa concentrar-se\nSembla que no escolti quan li parlen\nSembla que somiï despert\nLi costa organitzar-se\nEvita les tasques que suposen esforç\nSolen perdre moltes coses\nDificultat en planificar tasques\nEs distreuen amb qualsevol cosa\nS’obliden d’anotar els deures a l’agenda\nNo entreguen els deures i/o treballs el dia que toca\nLa presentació de la feina és descuidada (s’obliden del nom, data, títol, no respecta els marges etc.)\nA l’aula passa desapercebut i/o se’ls considera com a alumnes poc intel·ligents i ganduls.\nActuen sense pensar\nEls hi costa esperar el torn\nSolen interrompre jocs o converses\nResponen de manera precipitada\nPoca consciència del risc\nMoviments constant de mans i peus\nLi costa jugar amb activitats tranquil•les\nParla molt, no calla\nSembla que porti un motor\nD’acord amb el tipus de simptomatologia, el “Manual de diagnóstico y estadístico de los trastornos mentales (DSM-V)”, es diferencien 3 tipus de trastorns dins del TDAH:\n1. Trastorn per dèficit d’atenció amb hiperactivitat subtipus predominant intent.\n2. Trastorn per dèficit d’atenció amb hiperactivitat subtipus predominant Hiperactiu- impulsiu\n3. Trastorn per dèficit d’atenció amb hiperactivitat subtipus combinat.\nEl TDAH requereix d’un intervenció psicoemocional, psicoeducativa i farmacològica.\nIntervenció psicoemocional: per tal de proporcionar estratègies que permetin ajudar als infants i adolescents a desenvolupar la seva capacitat d’autocontrol, gestionar i controlar les emocions disfuncionals i entrenar les habilitats socials. Intervenció psicoeducativa: Cal realitzar una reeducació psicopedagògica per a estimular les àrees cognitives afectades (atenció, concentració..) així com proporcionar les estratègies necessàries (entrenament en autoinstruccions, hàbits d’estudi etc.) que els permeti afrontar els aprenentatges acadèmics.\nIntervenció farmacològica: si es considera oportú i per prescripció mèdica\nTRASTORN NEGATIVISTA DESAFIANT (TND)\nDiscussió amb els adults i/o els seus iguals Conductes de desafiament envers l’autoritat Negar-se a complir les demandes o normes imposades pels adults\nAcusar als altres dels seus propis errors Es senten fàcilment molestat pels altres\nTots aquests comportaments apareixen amb més freqüència del que s’espera en subjectes d’edat i nivell de desenvolupament similar i produeixen un deteriorament significatiu de l’activitat acadèmica i social (baix rendiment acadèmic, expulsions constants tant a l’escola com en activitats extraescolars, càstigs recurrents, rebuig social).\nLa conducta d’oposició pot prendre diferents formes, des de la passivitat extrema (no obeir sistemàticament mostrant-se passiu o inactiu) a les seves formes més extremes, és a dir, verbalitzacions negatives, insults, hostilitat o resistència física amb agressivitat cap a les figures d’autoritat, ja siguin els propis pares, mestres o educadors. Aquests símptomes tendeixen a aparèixer davant d’aquelles persones aquí el nen/a coneix bé.\nLa conducta desafiant i d’oposició primarenca sol ser persistent i pot anar associada a diferents tipus de patologia infantil i adolescent. En l’adolescència i posterior vida adulta, el nen/a amb antecedents negativistes o d’oposició és un clar candidat a desenvolupar un trastorn de la personalitat antisocial si no aconseguim regular abans aquestes manifestacions.\nÉs la manera en com es pot manifestar el Trastorn Oposicionista Desafiant (TOD) quan s’arriba a l’adolescència. Tot i que pot donar-se una evolució des del TOD en la infància cap a un trastorn disocial a l’adolescència, tots dos trastorns es consideren independents tot i que hi ha entre ells un evident solapament i una relació evolutiva i jeràrquica.\nLa característica essencial d’aquest trastorn és un patró de comportament persisitent i repetitiu en el qual es violen els drets bàsics dels altres o importants normes socials adequades a l’edat del subjecte. En aquest cas es poden observar conductes del tipus:\nComportament amenaçador o intimidatori\nÚs d’armes que poden causar danys físics\nSer cruel amb les persones i animals\nIniciar baralles físiques amb freqüència\nViolació de les normes socialment establertes\nConsum de substàncies tòxiques\n2- ANSIETAT A LA INFÀNCIA I L’ADOLESCÈNCIA\nLes respostes d’ansietat són reaccions defensives davant del perill que l’ésser humà adopta com a resposta adaptativa i protectora.\nL’ansietat és una resposta de por intensa, preocupació i/o inquietud que expressa respostes fisiològiques (sudoració, palpitacions, respiració accelerada), cognitives (preocupació, inseguretat, sensació d’incapacitat…) i conductuals (conductes d’evitació, moviments descontrolats, paralització motora..)\nA la infància hi podem trobar trastorns d’ansietat associats a: l’ansietat per separació, pors i fòbies (a l’escola, als animals, a la foscor, a cometre errors, al rebuig etc..).\nEls factors que poden influir en el desenvolupament d’un trastorn d’ansietat poden ser tant biològics, genètics, socials com familiars.\nLes persones més pròximes al nen/a tenen un paper important en la prevenció dels trastorns relacionats amb l’ansietat. Els pares i educadors poden disminuir l’impacte de les situacions o esdeveniments vitals estressants que viu l’infant i poden educar-lo per a potenciar els seus recursos personals promovent noves experiències i fomentant hàbits de vida saludables.\nAl trastorn d’ansietat hi podem trobar aspectes associats com la por i la timidesa excessiva que ens poden servir, també com a indicadors d’alerta.\nLes pors infantils varien segons el nen/a i les situacions que viu, però generalment les pors són universals. Comencen al voltant del primer any de vida, i es presenten amb més incidència entre els 4 i 6 anys.\nEls nens/es comencen a tenir por a les persones estranyes, objectes rars, sorolls forts, foscor, i després a la mort, als monstres, als lladres etc…. Una de les pors més habituals en els més petits és la separació dels seus pares, que seria la por a l’abandonament.\nSi el vostre fill/a pateix alguna por és molt important que se li transmeti tranquil·litat i seguretat. Un bon assessorament en aquests casos us pot aportar les eines necessàries per a fer front a la situació i evitar, que el que és evolutiva ment normal es converteixi en un problema major.\nLes pors més generals segons l’etapa evolutiva poden ser:\nEls diferents estadis del desenvolupament van acompanyats d’algun tipus de por. És a partir dels 6 mesos quan poden començar a experimentar algun tipus de por: a les alçades, als estranys o altres. Aquestes primeres pors tenen un component maduratiu en el desenvolupament dels infants associat al seu grau de maduresa.\nEn aquesta etapa també sorgeix l’ansietat de separació.\nEntre 1 i 2’5 anys s’intensifica la por a la separació dels pares augmentant la por als estranys. Aquestes pors solen desaparèixer a mesura que el nen/a creix, no obstant en alguns casos pot perdurar fins l’adolescència i l’etapa adulta com a tret de personalitat i adquirint forma de timidesa.\nEn aquesta etapa, comencen a aparèixer les primeres pors relacionades amb els animals i als sorolls forts com podria ser el soroll dels trons.\nEtapa preescolar (2,5-6 anys)\nEn aquesta etapa s’inicia una evolució de les pors infantils la qual cosa va lligada al desenvolupament cognitiu de l’infant. En aquest moment ja poden entrar en escena els estímuls imaginaris, els monstres, la foscor, els fantasmes etc. També pot aparèixer la por cap als animals la qual pot perdurar fins a l’edat adulta.\nEn aquesta etapa les pors seran més realistes i no tant d’éssers imaginaris i del món fantàstic.\nA qui poden aparèixer pors relacionades amb danys físics (accidents), als metges, a la sang, a les injeccions etc.\nPoden aparèixer altres pors com la por al fracàs escolar, por al rebuig, por a la critica etc. I la por a la separació dels pares davant de situacions hostils entre els progenitors.\nA aquesta etapa disminueixen les pors als animals i a estímuls concrets, comença aparèixer pors relacionades amb la preocupació per la crítica, el fracàs, el rebuig per part dels iguals. També apareixen les pors derivades del canvi de la pròpia imatge corporal.\nEs mantenen les pors de l’etapa anterior, però sorgeixen amb més força les relacionades amb les relacions interpersonals, el rendiment personal, els èxits acadèmics, el reconeixements dels altres…\nDisminueixen les pors relacionades amb el perill i la mort.\nL’adolescència es una etapa de ruptura entre la barrera protectora de la família i la necessitat de buscar la pròpia identitat, aspecte que també pot ocasionar angoixa i malestar.\nSovint la timidesa no és més que una reacció de la persona a un seguit d’interpretacions cognitives que generen por i ansietat. Por al rebuig, por a equivocar-se, emoció que pot ser reconeixem més com a vergonya.\nSi bé es cert que es pot pensar que la timidesa és un tret de la personalitat, també l’hem de veure com un aprenentatge que es va reforçant de manera negativa i que amb el temps pot generar altres patologies associades al trastorn d’ansietat.\nEl nen tímid sol ser una persona tranquil·la, callada, temorosa, prudent amb tendència a evitar situacions incòmodes i/o considerades de perill, no s’identifica com una persona que causi problemes i per tant tampoc es considera que pugui necessitar ajuda professional.\nCal explorar si aquest aspecte interfereix al desenvolupament social, personal i acadèmic de l’infant i/o adolesSovint la timidesa no és més que una reacció de la persona a un seguit d’interpretacions cognitives que generen por i ansietat. Por al rebuig, por a equivocar-se, emoció que pot ser reconeixem més com a vergonya.Si bé es cert que es pot pensar que la timidesa és un tret de la personalitat, també l’hem de veure com un aprenentatge que es va reforçant de manera negativa i que amb el temps pot generar altres patologies associades al trastorn d’ansietat. El nen tímid sol ser una persona tranquil·la, callada, temorosa, prudent amb tendència a evitar situacions incòmodes i/o considerades de perill, no s’identifica com una persona que causi problemes i per tant tampoc es considera que pugui necessitar ajuda professional.Cal explorar si aquest aspecte interfereix al desenvolupament social, personal i acadèmic de l’infant i/o adolescent, i si és així, du a terme un treball psicològic individual i d’assessorament a la família i a l’escola per a adquirir les eines necessàries que permetin afrontar les seves pors.Símptomes d’alertacent, i si és així, du a terme un treball psicològic individual i d’assessorament a la família i a l’escola per a adquirir les eines necessàries que permetin afrontar les seves pors.\nFalta d’habilitats socials.\nDificultats a l’hora de relacionar-se amb els seus iguals o els adults\nPresència de pors irracionals\nTendència a evitar\nPoca autoacceptació i baixa autoestima\n3-DEPRESSIÓ A LA INFÀNCIA I A L’ADOLESCÈNCIA\nUn estat d’ànim baix en els infants i adolescents pot manifestar-se a través de múltiples símptomes que poden emmascarar una disfunció en el seu desenvolupament psicoemocional.\nCal realitzar una bona exploració de tots aquests factors per a poder determinar l’origen de la inestabilitat emocional que presenta el nostre fill/a.\nCanvis sobtats en l’estat d’ànim (passa del bon humor al mal humor amb facilitat)\nIrritabilitat (s’enfada fàcilment)\nHipersensibilitats (plora amb facilitat)Amb freqüència realitza atribucions negatives sobre ell/a mateix/a (sóc inútil, no serveixo per a res, mai em sort res bé).\nExpressa desitjos de mort\nTemptatives de suïcidiManifesta conductes agressives (es baralla sovint, no té respecte a l’autoritat etc.)\nPresenta alteracions en el son (dificultats per a conciliar el son, li costa despertar-se al matí)\nS’observen canvis en el rendiment escolar (dificultats d’atenció, disminueix l’esforç habitual per a fer les tasques, pèrdua d’interès)\nDeteriorament de les relacions interpersonals (es mostra menys simpàtic, disminueix la participació en els diferents grups socials, deteriorament de la relació amb els altres)\nSomatitzacions físiques (mal de panxa, mal de cap)\nPèrdua de l’energia habitual (es mostra més cansat/da, no mostra interès per a realitzar activitats)Disminució de la gana\n4- TRASTORN OBSSESSIU COMPULSIU\nPer a una millor atenció i considerant la gravetat del símptomes la INTERVENCIÓ en aquests casos i per tal de fer un bon acompanyament a l’infant/adolescent i a la família es realitza a DOMICILI, treballant d’aquesta manera en el seu context natural.\n5- CONTROL D’ESFÍNTERS\nEl control d’esfínters és un procés d’aprenentatge del hàbits de fer pipi i caca i que va associat a un procés de maduració nerviosa. Per això, tot i que les edats són orientatives, cal tenir en compte el procés maduratiu de l’infant.\nCap als 18 mesos l’infant ja pot anticipar la sensació de pipi i identificar que se sent mullat, però és a partir dels 2 anys quan comencen a tenir percepció del desig de fer pipi i caca, primer de dia i més endavant de nit. La majoria dels nens/es aconsegueixen el control diürn entre els 2 i 3 anys i sobre els 5 anys el control nocturn.\nEl control dels esfínters es un moment del desenvolupament dels nostres fills que requereix d’un ambient tranquil i relaxat.\nNo existeix una edat exacta per a retirar el bolquer, hem de tenir en compte la maduresa biològica i psicològica del nen/a, però si ho fem correctament en el temps, el que fem és estimular les funcions cerebrals, amb la qual cosa l’infant exercirà més el sistema nerviós.\nL’enuresi és la realització no voluntària d’orina durant el dia i/o durant la nit, més enllà dels 4 o 5 anys, etapa en la qual el nen/a ja està preparat.\nFactors psicològics. Elements que poden interferir emocionalment a l’infant com el naixement d’un germà, procés de separació dels pares ….\nPot anar associat a altres trastorns o malestars emocionals.\nL’encopresi consisteix en què l’infant fa caca de manera repetida o involuntària, en llocs que no són adequats, a un edat en la qual s’espera que ja hi hagi un control, és a dir més enllà dels 4 o 5 anys.\nUn mal hàbit d’aprenentatge. Exigir el control abans d’hora o massa tard.\nPot anar associat a altres trastorns o malestars emocionals\n6- DIFICULTATS RELACIONALS. HABILITATS SOCIALS\nLes Habilitats Socials es refereixen a la manera que tenim les persones d’interaccionar i relacionar-nos amb els altres.\nAquestes habilitats estan formades per una ampli ventall d’idees, sentiments, creences i valors que són fruit de l’aprenentatge i l’experiència i que incideixen en les actituds i conductes que tenim les persones a l’hora d’interaccionar amb els altres.\nLes habilitats socials són imprescindibles perquè els nens/es s’adaptin a l’entorn en el qual viuen, habilitats que més endavant els permetran desenvolupar-se en el món social.\nSaber-se desenvolupar socialment i entendre la relació amb els altres és necessari per a tenir una vida emocionalment sana.\nEls nens/es amb poques Habilitats Socials:\nTenen dificultats per a expressar desitjos i opinions\nManifesten problemes d’autoestima\nEs mostren tímids. Dificultats per a relacionar-se amb els altres\nPoden mostrar dificultats acadèmiques per por a preguntar\nMostren malestar emocional\nUn treball basat amb les Habilitats Socials permet desenvolupar les capacitats necessàries per afrontar amb èxit les relacions amb els altres i millorar l’autoestima dels nens/es.\n7- ASSETJAMENT ESCOLAR.BULLYING\nActiu:es relacionen directament amb la víctima.\nIndirecte o passiu:dirigeix o indueix a vegades als seus seguidors perquè realitzin actes de violència amb les seves víctimes.\nÉs qui rep els atacs, sovint es troba aïllat, és més aviat poc hàbil socialment i de vegades li costa relacionar-se i tenir amics. Acostuma a ser formal, educat i inhibit, i és per això que l’agressor es fixa en ell com a presa fàcil. Els resultats d’aquestes relacions d’assetjament provoquen una disminució de l’autoestima i un estat permanent d’ansietat i angoixa. Una persona intel•ligent i amb recursos personals també es pot convertir en víctima, però li resultarà més fàcil sortir d’aquest rol.\nActiva i proactiva:solen ser alumnes amb dificultats de concentració i atenció, i tendeixen a comportar-se de manera irritant, la qual cosa serveix a l’agressor per excusar el seu comportament agressiu.\nPassiva:és el més freqüent. Són insegurs. Es mostren callats davant l’agressió. No responen ni a l’atac ni a l’insult.\nSomatitzacions (mals de cap, mals de panxa…)\nLa intervenció en situacions d’assetjament escolar s’ha de du a terme en diferents àmbits: a nivell individual (víctima i agressor) a nivell d’aula (grup classe) i amb les famílies.\nA nivell d’ intervenció clínica i individual cal du a terme un treball basat en l’educació emocional, resolució de conflictes i habilitats socials. L’objectiu és aportar estratègies perquè tant la víctima com l’agressor adquireixin el recursos necessaris que els facin conscients de les seves conductes, dels efectes que produeixen en els altres i assumeixen habilitats per afrontar i gestionar els conflictes.\n8- AUTOESTIMA – AUTOACCEPTACIÓ\nDurant el desenvolupament de l’infant solen aparèixer moltes alteracions de la conducta que són normals i formen part del seu procés de creixement. Però, en ocasions, apareixen conductes que es van alimentant de manera negativa i s’esdevenen un problema.\n9- ADDICCIÓ A LES NOVES TECNOLOGIES\nLa progressiva incorporació de les noves tecnologies a les diferents activitats productives de creació i lleure, així com l’expansió de les xarxes de comunicacions a tots els àmbits de la vida ciutadana, constitueixen dos fenòmens que visualitzen els canvis que està experimentant la nostra societat.\nDirecció: Carrer d’Aragó, 186 principal 2a, 08011 Barcelona\nUtilitzem cookies per oferir-vos la millor experiència web. Podeu obtenir més informació sobre quines cookies utilitzem o desactivar-les a la configuració.\namb la col·laboració de GDPR plugin\nAquest lloc web utilitza cookies perquè puguem oferir-vos la millor experiència possible. La informació de les cookies s'emmagatzema al vostre navegador i realitza funcions com ara reconèixer-vos quan torneu al nostre lloc web i ajudar al nostre equip a entendre quines seccions del lloc web trobeu més interessants i útils.\nLas Cookies estrictament necessàries haurien d'estar habilitades en tot moment per poder guardar les vostres preferencias de Cookies.\nSi desactiveu aquestes Cookies no podrem desar les vostres preferències. Això vol dir que cada vegada que visiteu aquest lloc web, haureu de tornar a habilitar o desactivar les cookies.


luis m. alonso 08.07.2013 | 10:07\n«Però Espanya no anava precisament bé com es comprovaria més tard passant abruptament del somni hortera de la bombolla al cop posterior»\nEntre els polítics als quals els costa mentir, aquells que són incapaços de dir una veritat i els que no saben distingir entre una cosa i una altra, Espanya podria contribuir amb certa eficàcia i en bona mesura a reforçar les dues últimes categories. L'última, en concret, la que se circumscriu al discerniment de la veritat i la mentida, és segurament per on més s'ha transitat en els anys que van des de la Transició a aquí.\nFelipe González, quan parlava de modernitzar Espanya, no tenia previst que en el futur disposaria en un dels seus governs d'un ministre de l'Interior que anava a permetre els registres als domicilis o un director de la Guàrdia Civil disposat a endur-se fins i tot els diners per als orfes. No sabia si estava mentint o dient la veritat en comprometre's amb la modernització. Encara que probablement tampoc sabés distingir ja entre l'una i l'altra.\nAznar es va afartar de manejar aquell cop d'efecte d'"Espanya va bé", segurament amb la intenció no de falsejar la realitat, sinó realment convençut que hi anava. I en efecte així era per a ell i altres dirigents del PP. Ells eren l'Espanya dels sobresous i dels viatges que la Policia ha incorporat ara al sumari del cas Gürtel. Però Espanya no anava precisament bé com es comprovaria més tard passant abruptament del somni hortera de la bombolla al cop posterior.\nEl polític que no sap distingir entre la veritat i la mentida s'ha especialitzat a promocionar el món il·lusori en el qual viu. Aquest és l'escenari que li fabriquen els que l'envolten i que no té res a veure amb el de la gran majoria.\nEl felipisme va caure del seu propi pedestal enmig d'una traca sense precedents de corrupció; els escàndols de l'aznarat es van conèixer més tard; el zapaterisme va dibuixar l'Espanya alienada que preconitzaven el mateix Zapatero i els seus ministres, i a Rajoy li queda una última oportunitat de tornar confiança als espanyols reduint els privilegis d'una casta. Si és que va seriosament i és veritat el tema de la reforma de l'Administració.


Peníscola RehabMedic - FC Barcelona Lassa: Sortida de nivell\nEls blaugranes viatgen a Peníscola amb el record de la derrota de la temporada passada\nEl FC Barcelona Lassa jugarà la cinquena jornada de la LNFS a la pista del Peníscola RehabMedic dissabte a les 20.45 h (Esport3) amb la intenció de mantenir el liderat de la competició. Els homes de Marc Carmona van guanyar dimarts a Gran Canària el partit de setzens de la Copa del Rei davant de l’Agüimes FS per un resultat de 0-15 que els ha de permetre afrontar el partit de Lliga amb garanties.\nMillor atac contra la segona pitjor defensa\nEls castellonencs tanquen la classificació de la LNFS amb només dos punts sumats després dels empats a 4 i a 2 amb el Santiago Futsal i amb Llevant UD DM, respectivament. Els altres dos partits els han perdut davant del Movistar Inter i d’ElPozo Múrcia. Tot i ser la segona pitjor defensa de la Lliga amb 20 gols encaixats, els de Peníscola no tenen problemes a l’hora de fer gols. En quatre partits n’han fet 12, però el problema l’han tingut a l’hora d’encaixar-ne. Per la seva banda, els blaugranes són el millor atac de la LNFS amb 28 gols ficats amb set dianes de mitjana.\nEls records del passat\nAquesta pretemporada tots dos equips es van veure en un partit amistós a porta tancada al Palau Blaugrana, on els blaugranes van vèncer per 5-1 en el que va suposar el primer duel de la temporada 2015/16. Tot i aquest bon resultat amistós, el Barça Lassa farà bé de no refiar-se del Peníscola RehabMedic. La temporada passada els culers van caure a la seva pista per 3-2 amb gols de Bateria i Ferrao i de Lozano i Lin en pròpia porteria.\nMarc Carmona ha recuperat l’italobrasiler Saad per jugar el partit de Lliga davant del Peníscola. L’ala es va perdre el partit de setzens de Copa del Rei per una sobrecàrrega lumbar, però després de fer tractament específic s’ha recuperat per disputar el partit de la LNFS.


Publicat 22/10/2019 11:39CET\nEls tribunals electorals departamentals (TED) de La Paz, Potosí, Chuquisaca i Cochabamba han declarat aquest dilluns l'estat d'alerta davant d'un seguit de "fets vandlics" i han susps el recompte de vots.\nEl vicepresident del TED de La Paz, Juan Pablo Torrez, ha justificat la decisió amb l'argument que no hi havia garanties per al personal, segons ha informat el diari local 'Página Siete'.\nNo obstant aix, diversos testimonis han indicat que les paperetes s'estaven guardant en un domicili del carrer Panamá, on també s'han registrat enfrontaments entre els agents de la policia i els manifestants. Tal com mostren imatges difoses a través de la xarxa social Twitter, aquestes paperetes estaven marcades a favor del Moviment al Socialisme (MAS) de l'actual president, Evo Morales.\n"S'han registrat diferents fets violents contra els nostres equips, els nostres notaris electorals i personal electoral del TED", ha explicat Torrez.\nEn aquest sentit, ha alertat que una vocal del TED ha estat presa com a "ostatge", cosa que ha obligat a sollicitar la intervenció de les forces de seguretat per garantir la integritat de les persones.


FORO ECONÒMIC BENICARLÓ: La Societat hiperhipotecada\nLa Societat hiperhipotecada\nEl tema que vull tractar avui no conté dades econòmiques comarcals, perquè com be sabreu els que heu intentat desglossar aquestes dades a nivell de poblacions o comarques és una informació que en molts casos no està disponible. Es per això que ilustraré els comentaris amb les dades a nivell estatal però la reflexió ens serveix a tots els nivells.\nL'economista, escriptora i periodista Loretta Napoleoni relata en el seu llibre La economia Canalla (2008) la situació de "hiperendeutament" de la societat nordamericana:\n"Hoy, la Norteamérica de clase media se halla atenazada por la hiperdeuda, un fenómeno que produce unos efectos similares a la hiperinflación. La deuda corroe los ingresos de la misma manera que la inflación reduce el valor de los billetes, forzando a la gente a rebajar su nivel de vida. (...) La clase media norteamericana es víctima de un persistente abaratamiento del mundo. Ha dejado de comprar chuletas y se ha pasado a las hamburguesas; cuando no pueda comprar hamburguesas frescas se pasará a las congeladas, y así, resbalando por la pendiente de la calidad, constantemente persiguiendo el sustituto más barato(...)"\nLes dades que aportaré són les de la constitució mensual de hipoteques a l'estat espanyol comparativa en els mesos de setembre. Sé que seria ideal aconseguir les hipoteques constituides tot l'any però com que la darrera dada que tinc es la de setembre de 2010 he comparat aquest mesos per tenir una idea de la evolució. He de destacar que només he tingut en compte les hipoteques de vivendes perquè té un reflexe més directe sobre les economies familiars.\nCadascú que faça la seua pròpia anàlisi. Agrairé els vostres comentaris al respecte que podeu introduir en l'apartat "comentaris" que teniu al final d'aquest text.\nPerò com ens afecta això a la comarca?\nÉs dificil de demostrar l'efecte de l'hiperendeutament per la manca de dades a nivell comarcal, però vos comentaré un cas del que tots en coneixereu un de similar entre les vostres amistats o coneguts:\nUna parella amb dos fills, dos sous i una vivenda de dos habitacions en propietat adquirida amb hipoteca a 30 anys en una data indeterminada però posem per cas que ha sigut en 2006. El valor de la vivenda segons taxació en la data d'adquisició va ser de 150.000€, l'adquisició es va realitzar per 150.000€ finançats totalment amb hipoteca (oblidem per aquest cas les despeses notarials, impostos, els mobles i el cotxe). la parella ha millorat els seus sous i la casa se li queda menuda. No tenen por de la crisi i fins i tot tenen expectatives de millorar en la feina pel que, com que la vivenda se'ls queda menuda (els xiquets es fan grans i reclamen un espai individual propi) es decideixen a comprar-se un altra vivenda de mínim tres habitacions.\nPer sort és un bon moment i veuen vivendes al mateix barri, noves, de tres habitacions per 120.000€, el moment no pot ser millor.\nEvidentment no tenen estalvis degut a el cost de la hipoteca que estan fent front i a altres despeses incorregudes (viatges, ortodoncia dels fills etc... algunes amb financiació aliena) llavors valoren la possibilitat de vendre la seua vivenda actual: Els queda una hipoteca de 130.000€ per amortitzar i el valor de vivendes similars noves al seu barri es de 90.000€ tenint sort de vendr-la perquè a la promoció del costat de casa seua encara no hi ha res venut.\nEl banc del promotor els farà la hipoteca perquè te ganes de treures la hipoteca de la promoció però només pel 80% del valor de la vivenda, això vol dir que han de tenir 24.000€ més les despeses. A més han d'aconseguir vendre la seua vivenda anterior que si la posen a la venda pel valor actual de mercat (90.000€) necessitaran 40.000€ per a poder cancelar la hipoteca actual, el que significa que si volen canviar de vivenda han de disposar de 64.000€ com a mínim.\nLa pregunta que us faig és: Quan de temps continuaran amb la vivenda actual? Es passaran a les hamburgueses congelades per tal d'estalviar i reduir la hipoteca actual fins a nivells per baix del seu preu actual de mercat i poder accedir a una vivenda més gran? Serà quan es supere aquest desfassament entre endeutament hipotecari i valor real de la vivenda que començarem a sortir de la crisi?\nPublicat per Unknown a 11:47 a. m.\nàngels espiell ha dit...\nEstà molt bé, és interesant, i mira que sols tinc 11 anys!\nFELICITATS, SEGUEIX AIXÍ!!!!!!!\nEvolució interanual de l'atur comarcal\nL'atur i la crisi


Elter, el portal d'Osona - ERC de Gurb considera que la despesa de 560.000 euros per la gespa artificial del camp 'no és una prioritat'\ndijous 23 de octubre de 2008 14:36h\nPer finançar les obres, l'Ajuntament ha hagut de demanar un préstec de 150.000 euros a la Diputació de Barcelona\nCarles Mundó, regidor d'ERC\nGurb, | ERC de Gurb creu que gastar 560.000 euros pel camp de gespa artificial no és una prioritat. El grup municipal d’ERC va votar en contra del projecte de construcció del camp de gespa per considerar que és una despesa excessiva i no prioritària.\nSegons el portaveu dels republicans, Carles Mundó, construir un camp de gespa artificial sempre és un element positiu, si abans s’ha resolt altres problemes prioritaris. Entre elles, Mundó cita la promoció d’habitatges a preus assequibles, serveis d’atenció a la gent gran o la urbanització d’algunes vies urbanes.\nMundó lamenta que l’equip de Govern de CiU no hagi aconseguit cap subvenció per fer aquest projecte i que l’Ajuntament hagi hagut de demanar un préstec per ajudar a finançar l’obra. El préstec que s’ha demanat a la Diputació de Barcelona és de 150.000 euros. Al darrer ple municipal, quan es van adjudicar les obres, CiU va dir que encara hi havia temps d’optar a algun ajut.\nLes obres de construcció del camp de gespa artificial de la Unió Esportiva de Gurb es van adjudicar per quasi 430.000, als quals cal sumar-n’hi 130.000 més que corresponen al cost d’adequació de l’entorn. A banda, quedaria pendent per a una altra fase, la instal·lació de graderies i l’adequació dels vestuaris i altres serveis, que podrien incrementar més aquest l’import.\n- El Ple d'aquest novembre votarà l'aprovació inicial del projecte d'urbanització del Polígon del Verdaguer (23 de octubre de 2008)\n- El PDeCAT mostra públicament el seu malestar en matèria de pressupostos (23 de octubre de 2008)\n- L'oposició tomba una modificació de pressupost per valor d'1 MEUR (23 de octubre de 2008)\n- EN DIRECTE Segueix el ple de Manlleu (23 de octubre de 2008)\n- L'aprovació inicial del POUM no es votarà al ple del mes d'octubre (23 de octubre de 2008)


Cyprus Art inaugura una exposició de joieria contemporania\nCyprus Art Services\nEs podrà visitar del 15 de desembre al 5 de gener a l’espai Cyprus Art Services de Pals\nDissabte es va inaugurar a Pals una exposició de joieria contemporània al nou espai que la companyia Cyprus Art Services té al centre de Pals. La mostra recull més de seixanta peces úniques de les darreres col·leccions de Agustina Ros, Angela Malhües, Wanshu Li, Jordi Aparicio i Juanjo García.\nAquests artistes presenten les seves darreres propostes artístiques a través de les quals han investigat i experimentat amb diferents materials i processos creatius. A la mostra es poden veure collars, arracades, penjolls, i anells artesans fets amb materials reciclats com el vidre, fusta, plata, cuir i metalls nobles.\nEnric Casanovas, director de Cyprus Art Services vol «apropar al públic un mercat en auge, que encara es manté a petita escala, molt semblant al mercat de l’art, i que esdevé una fusió perfecte entre l’art, el disseny i l’artesania»\nAgustina Ros, artista argentina, presenta «Gold & Old Reflection», una obra que que busca combinar, a través del vidre, la sensibilitat de l’art i la resolució del disseny. La seva joieria està elaborada amb vidre de borosilicat, modelada i bufada de manera artesanal. Algunes peces es treballen amb fums de metall fi (or i plata), tallats i polits.\nLa xilena Angela Malhües presenta “Las Caras de Violeta“. Des de l’any 2010 treballa en el Taller Atmapu, un projecte realitzat amb el seu company, amb la intenció de reinterpretar la joieria ètnica del seu país. La creadora xilena elabora peces úniques, totes fetes a mà. El tema principal del seu treball és la identitat i el paper de les dones en la cultura Maputxe. La proposta de desenvolupament artístic es basa en rituals i símbols, reflexiona sobre l’ocultació i les arrels ètniques al seu país.\nTambé es podrà veure una mostra de la guanyadora de la fira internacional JOYA BARCELONA 2017, Wanshu Li. L’artista xinesa presenta «Go wit the globe», una sèrie de joies on se centra a explorar l’experiència multisensorial i fer peces tàctils i usables, que impliquen experiències sensorials diferents, com ara la visió, el so i el tacte. La inspiració per a la sèrie de joies “Go with the Glow” prové de la captura de moments emocionants del món natural.\nEl malagueny Juanjo García porta «Mares de asfalto». L’artista, que també coqueteja amb la pintura i la música, fusiona les diferents disciplines. Experimenta amb les seves pròpies idees i expressa el seu món interior.\nA la mostra, també hi ha espai per a la joiera catalana amb «Ànima & Pell de l’ànima» de Jordi Aparicio. Micromecànic i joier, fusiona les dues disciplines per a crear peces amb vida pròpia.\nL’entrada a l’exposició és gratuïta i es pot visitar al nou espai de Cyprus Art Services, al carrer Enginyer Algarra, 30 de Pals de 10 a 2 del migdia i de 5 a 8 del vespre.\nArticle anteriorLa Creu Roja, a la recerca de regals solidaris al Baix Empordà\nArticle següentMariona Schmid: “Un nen no ha de patir les conseqüències de com està tot. Què més que poder ajudar-los donant-los joguines”


Fernández (PP) considera "antidemocràtic" el veto del Parlament perquè Vox tingui un senador autonòmic\nPublicat 20/04/2021 15:17CET\nBARCELONA, 2O (EUROPA PRESS)\nEl líder del PP al Parlament, Alejandro Fernández, ha criticat que la cambra catalana hagi vetat Vox en el repartiment dels vuit senadors de designació autonòmica, de manera que tres seran del PSC, tres d'ERC i dos de Junts, i ho ha qualificat d'"antidemocràtic".\nEn una roda de premsa aquest dimarts, Fernández ha defensat que la fórmula que han triat per al repartiment de senadors "no respecta el resultat electoral, no és democràtica", i ha defensat que a Vox els correspondria un senador.\n"Qualsevol proposta que no respecti els resultats electorals la considerem antidemocràtica", ha insistit, i ha concretat que la fórmula s'ha votat a proposta d'ERC i no s'ha demanat el posicionament dels lletrats del Parlament.\nTambé ha explicat que el PP ha demanat la compareixença immediata del vicepresident del Govern en funcions, Pere Aragonès, perquè no hi ha hagut cap control parlamentari en tres mesos: "Això sí que és una anomalia democràtica i demostra certes derives autoritàries".\nA més, ha criticat que el Govern mantingui el confinament comarcal i ha reclamat que s'apliquin criteris "de tipus sanitari i poblacional i no de tipus administratiu", i ha reclamat més cribratges massius en el lleure i prendre mesures per minimitzar l'impacte econòmic en aquests sectors.


El tritó del Baix Montseny by Ajuntament de Llinars - issuu\nEl Tritó del Baix Montseny Santa Fe, 52, 2n 08470 Sant Celoni Tel. 93 864 12 23 Fax 93 867 38 69 eltrito@santceloni.cat\nEL TRITÓ DEL BAIX MONTSENY MATERIAL PER A LA PREVENCIÓ D’ABUSOS DE DROGUES I ALTRES COMPORTAMENTS DE RISC Índex Introducció\nFitxa 1: L’adolescent\nFitxa 2: La comunicació en la família\nFitxa 3: Les drogues\nFitxa 4: L’ambient i el consum de drogues\nFitxa 5: Podem parlar de drogues amb els fills?\nFitxa 6: Com saber que el vostre fill/a està abusant d’algun tipus de drogues Pàgina 13 Fitxa 7: Com actuar amb una filla o fill que consumeixi algun tipus de droga Pàgina 16 Fitxa 8: La Sida\nEL TRITÓ DEL BAIX MONTSENY MATERIAL PER A LA PREVENCIÓ D’ABUSOS DE DROGUES I ALTRES COMPORTAMENTS DE RISC Introducció Aquí teniu 8 fitxes informatives adreçades a famílies amb fills adolescents i a la comunitat en general, amb la intenció de promoure una concepció i un tractament conseqüents i efectius a nivell de prevenció dels consums problemàtics de drogues. Aquestes formen part d’una sèrie de 8 fitxes en total que s’acabaran de publicar properament. Us recordem que aquestes també s’han anat publicant de dues en dues en el butlletí municipal des dels últims números, si bé encara no s’han publicat totes. Esperem que us siguin d’interès i utilitat. Per què ho publiquem? Perquè al Baix Montseny hi ha drogues com a tot arreu. Perquè l’adolescència és una etapa on molts nois i noies (a banda dels adults) poden tenir els primers contactes amb el món de les drogues. Perquè conjuntament amb els professors, els pares sou els adults amb més influència, pel que fa a l’establiment de les normes, límits i punts de referència sobre els vostres fills i alhora serviu de models de conducta (imitació) Què pretenem? Informar Formar Oferir instruments per a la comunicació pares-fills Fomentar i potenciar actituds saludables Què significa prevenció en quant al consum problemàtic de drogues? En general significa actuar perquè no s’arribi a donar un fet que es vol evitar. Concretament en el nostre àmbit té la finalitat d’augmentar la capacitat de decidir, aclarir valors, facilitar la posada en pràctica d’habilitats socials i personals, desenvolupar actituds per afrontar i resoldre conflictes... SUGGERIMENTS... per treure el màxim profit d’aquests documents: -Llegiu-los atentament sense presses -Cal tenir en compte que la prevenció implica un treball constant que es fa cada dia. És recomanable fer servir el sentit comú i el coneixement que teniu del vostre fill/a, la seva manera de ser, de reaccionar, d’acceptar consells...alhora de posar en pràctica les orientacions que us pot aportar aquest material\n-Aquestes fitxes no pretenen amoïnar, sinó sensibilitzar sobre la realitat per tal de reflexionar-hi -Aquestes fitxes les podeu llegir conjuntament amb els vostres fills/es. -El diàleg és el millor fonament en la relació pares-fills. QUI HA ELABORAT AQUEST MATERIAL? Un equip de tècnics que treballen en la prevenció de l’abús de substàncies addictives en el marc del Tritó del Baix Montseny: pla integral sobre consums problemàtics de drogues i altres comportaments de risc. En aquest equip hi participa com a tècnic l’educador dels Serveis Socials Bàsics de l’Ajuntament de Llinars. Dades de contacte: Anna Urrutia El Tritó del Baix Montseny 93 864 12 23 o 93 864 12 12 (i deixar encàrrec) eltrito@santceloni.cat Carles Bartolomé Educador Serveis Socials Bàsics Ajuntament de Llinars del Vallès 93 841 38 42 bartolomefc@diba.cat\nFITXA 1 L’ADOLESCENT Què és l’adolescència? És un període de veritable revolució interior per cercar la pròpia identitat que es reflecteix en la conducta exterior, però que no s’ha de sobredimensionar ni viure com a necessàriament problemàtica o conflictiva. L’adolescència comporta la necessitat d’independitzar-se dels pares per cercar nous models, cosa que pot implicar alhora la por de perdre la protecció dels pares. L’adolescent necessita autoafirmar-se davant dels adults i això a vegades pot implicar rebel·lar-se contra l’autoritat, la norma o l’imposició. Aquesta actitud també pot ser molesta d’encaixar per part dels adults. COM ELS PODEM AJUDAR? (ja abans de que arribin a l’adolescència, des de la infància) Educant-los per saber renunciar a satisfaccions immediates i saber ajornar els seus desitjos, i d’aquesta manera formar persones que tinguin estratègies que els permetin tolerar la frustració. Fomentant l’acceptació de si mateixos, i per tant, l’autoestima: donant-los confiança, oferint-los un ambient familiar no angoixant, respectant les seves necessitats i la seva personalitat, validant-los quan fan bé les coses, ajudar-los a creure en sí mateixos. Intentant una bona comunicació familiar: escoltant i valorant les seves opinions. Demanant-los coherència amb les decisions que prenguin. COM NO ELS AJUDEM? Quan els sobreprotegim. Quan els donem tot el que volen i cedim sempre de forma immediata als seus desitjos. Quan imposem un excés de disciplina que impliqui autoritarisme, rigidesa i poca escolta.\nFITXA 2 LA COMUNICACIÓ EN LA FAMÍLIA Les relacions familiars són un aprenentatge de vida, per la vida. Amb la relació positiva amb els pares, els fills aprenen a ser autònoms, independents, lliures i solidaris. És convenient mantenir la disposició al DIÀLEG, especialment en èpoques “de trànsit” com és l’adolescència”. Ajudar a la comprensió i a la reflexió permet estar a prop dels fills/es. QUÈ ÉS ADEQUAT FER? -\nEscoltar (deixar l’espai necessari a l’altre perquè s’expressi, sense interrompre’l, escoltant atentament i amb interès, tot i que no estiguem d’acord amb el que digui).\nTractar d’entendre el seu punt de vista i demostrar que l’estem entenent.\nUtilitzar paraules i gestos que poden produir un impacte emocional positiu (bromes, disculpes, contacte físic...).\nResumir i donar senyals de que s’ha entès. (“Si entenc bé el que dius...”, “Estàs dient que..., hi estàs d’acord?”). Definir el problema i preguntar si es defineix bé. Preguntar si hi ha alguna altra cosa que preocupi.\nParlar de les coses, expressar les idees, les opinions i els sentiments respectuosament.\nFer preguntes obertes. Quan es generalitza, demanar exemples i que es concreti.\nSer recompensant (ex: agraeixo la confiança amb que m’expliques..).\nDonar importància a les seves preocupacions i interessos.\nValorar les parts positives i negatives de les propostes que ens facin els nostres fills/es, sense desqualificar-ne cap.\nDonar la nostra opinió de forma coherent i respectuosa.\nPosar límits sense interferir ni restringir la llibertat d’acció, negociant les normes i arribant a acords.\nConfiar i impulsar les possibilitats d’actuació madura i responsable dels fills i no impedir-les (fer-los autònoms i responsables de les seves decisions i actes).\nQUÈ NO ÉS ADEQUAT FER? -\nUtilitzar la prohibició sistemàtica, ja que actua com a incentiu per fer allò que es prohibeix, fent les coses més atractives.\nDeixar els adolescents indefensos i sols amb els seus dubtes i conflictes.\nFerir els sentiments i no prendre’s seriosament l’adolescent. Això afecta molt negativament la relació amb ell/a.\nForçar a parlar.\nImposar idees a través de la por.\nDelegar la responsabilitat com a pares i mares.\nMissatges amb acusacions i amenaces.\nComençar les frases dient: “Tu hauries de...”, “Tu fas...”, “Tu dius...”, perquè es viuen com a acusacions.\nPreguntes que retreuen a l’altre ex: “ Per què has fet...?”\nInconsistència dels missatges (mentre es diu una cosa, els gestos i el to emocional diu el contrari).\nInterpretacions (suposicions de coses que no les hem vist ni ens les han dit, però que suposem que han passat).\nGeneralitzacions (utilitzar expressions com per ex. sempre deixes per fer..., mai m’ajudes en...).\nFITXA 3 LES DROGUES QUÈ ÉS UNA DROGA? És una substància natural o sintètica capaç de modificar l’humor, la percepció i l’activitat de la persona. Són substàncies amb capacitats de crear dependència, provocar canvis en al conducta i produir efectes perniciosos per al salut. CLASSIFICACIÓ DE LES DROGUES Les drogues segons la seva manera d’actuar en el nostre sistema nerviós central es poden classificar en: Depressores: opiacis (heroïna, metadona, codeïna, etc), tranquil·litzants, alcohol, inhalants (coles d’enganxar, dissolvents...)\nEstimulants: tabac, cocaïna, èxtasi, cafeïna (cafè, te, begudes de cola) Al·lucinògenes: Cànem i derivats, compostos sintètics,... QUÈ ÉS ÚS? És la manera de consumir drogues sense que produeixi conseqüències negatives per al subjecte, sigui perquè no les consumeix freqüentment o perquè les quantitats ingerides no són prou quantioses. QUÈ ÉS ABÚS? Qualsevol ús d’una substància que comporti per a l’individu un risc superior al de qualsevol possible benefici, sigui per la quantitat consumida, sigui per les circumstàncies o la finalitat d’aquest consum. Abús pot identificar-se, doncs, amb un consum abusiu, inadequat o perjudicial. QUÈ ÉS LA DEPENDÈNCIA? La dependència és la pèrdua de la llibertat de decisió per prendre una droga o realitzar un comportament. El tabac i l’alcohol són les drogues de que més persones han esdevingut dependents entre adults i adolescents. PER QUÈ DIEUN QUE LES PRENEN? Perquè diuen que els ajuden a: aguantar la festa, ballar tota la nit, lligar més, tenir bon rotllo amb la penya, comunicar-se millor, sentir-se millor, passar-s’ho bé, ser\nfeliç, sentir-se fort, ser tope amics, al·lucinar, passar de tot (família, estudis, feina, societat)... Però en realitat: poden augmentar l’activitat física perquè donen una falsa sensació de força, poden afavorir la sensibilitat, però no la sexualitat, poden afavorir la desinhibició, però no la comunicació, en augmentar la sensibilitat poden donar un bon o un mal rotllo, ajuden a passar de tot durant el subidón, però després del baixón tot continua igual o pitjor...\nFITXA 4 L’AMBIENT I EL CONSUM DE DROGUES LA FAMÍLIA Un ambient familiar conflictiu, o bé massa estricte o massa permissiu pot esdevenir un factor de risc per a l’inici del consum de drogues. Sovint les drogues esdevenen una resposta, una escapatòria o una reacció a determinades dificultats de la persona... les quals poden tenir a veure amb diferents factors, però un dels principals que condiciona tots els altres son les relacions familiars. Són situacions de risc: - La manca de comunicació, i la comunicació unidireccional. - La normalització de la no resolució dels conflictes. - Els conflictes greus no resolts que porten a separacions, distanciaments i tall en la comunicació. - La manca de coherència a l’hora d’establir pautes educatives amb els fills (els límits, els drets i les obligacions dels membres de la família, que cal anar adaptant segons l’edat dels fills) - L’abús de força o poder en l’educació dels fills, així com la manca de la utilització justa i necessària d’aquesta força i poder. EL GRUP El grup és el marc on s’inicia i es consolida el consum de qualsevol droga. La necessitat d’identificar-se amb un grup és fonamental en els adolescents. Per això és molt important que els donem el MARGE i la CONFIANÇA NECESSARIS perquè puguin aprendre a: o\nDecidir per ells mateixos\nA afrontar situacions que requereixin una decisió clara i segura\nValorar per si sols quan cal dir NO, i confiar prou en ells mateixos com per ser capaços de dir-ho quan calgui.\nL’EXEMPLE que mostrin els PARES AMB LES SEVES CONDUCTES és bàsic per a l’aprenentatge d’aquestes capacitats i altres com ara:\nFer crítiques i defensar el propi criteri sense necessitat de maltractar l’altra persona\nAcceptar crítiques sense necessitat de renunciar al propi criteri ni defensarlo...\nTots aquests aprenentatges ajuden no només a minimitzar els possibles efectes negatius de la necessitat d’identificació amb el grup, sinó a augmentar la pròpia capacitat d’escollir el grup.\nFITXA 5 PODEM PARLAR DE DROGUES AMB ELS FILLS? Es clar que sí! Aquestes fitxes poden ser una bona eina per fer-ho positivament. Perquè en família puguem parlar de drogues cal que: - La comunicació que emetem cap als nostres fills en general sigui oberta, sincera i tranquil·la. - Dialoguem respectant les seves opinions i raonaments. - Defugim l’objectiu d’alliçonar-los, de demostrar-los que en sabem més que ells, així com defugir també de transmetre’ls la idea de que ens han de fer cas perquè som els grans i sabem el que és millor per ells. Parlar de drogues amb els nostres fills no s’ha de convertir en un sermó. - Afrontem el fenomen de les drogues sense prejudicis, ni dramatitzacions, tenint clar quin paper hi juga la nostra por com a pares, la qual està molt lligada al coneixement o l’experiència que tinguem del fenomen de les drogues, i a la confiança que tenim en els nostres fills i la seva capacitat de decidir encertadament. - No els despertem curiositat per aquelles drogues desconegudes. Per això una manera de començar pot ser preguntar-los què és el que coneixen, i així sabrem fins a on cal explicar. - Tinguem unes nocions bàsiques i coneguem on adreçar-nos per ampliar les informacions, si cal. - Tinguem en compte la seva edat, personalitat, experiències i grau d’informació prèvia. Per exemple, si ens assabentem que estan consumint o han consumit no podem obviar que ja hi ha una experiència de consum, amb la que nosaltres potser també comptem, o no. És molt útil escoltar les seves opinions amb atenció i respecte, si ho aconseguim, provocarem: - Una millora del clima de comunicació de la família. - Un augment de l’autoestima per part dels fills pel fet de ser tractats com a persones que tenen opinions que són considerades pels altres. - Conèixer les idees i actituds dels nostres fills respecte el tema.\n- Augmentar les possibilitats que els acords es compleixin, en sentir-se més implicats en la decisió. És important no censurar pensaments, ni que hi hagin temes tabú. Els pares i les mares hem d’estar disposats a escoltar opinions que no ens agradin. Això no vol dir que les acceptem, sinó que permetem que s’expressin sense “muntar un drama”, ni adoptar actituds repressives (prohibicions, càstigs...) En quin moment ho puc fer? Tant pot ser a través de comentaris o preguntes espontànies que els fem nosaltres (aprofitant un programa de televisió, un missatge publicitari o algun cas proper o conegut d’ús o d’abús) com a través de converses més formals, o inclús perquè hàgim evidenciat episodis de consum o consum abusiu per part d’ells... allò més important no és el motiu pel qual tractem el tema, sinó que a l’hora de fer-ho es tingui en compte tot el que s’ha apuntat més amunt. Es pot afirmar, en general, que abans dels 10 anys no hi ha cap necessitat de parlar de drogues; el que sí podem fer des del primer moment que tenim un fill i que serà allò més eficaç a nivell preventiu és potenciar l’autoestima i l’educació en valors (sobretot a partir de permetre l’afirmació de la personalitat, de donar responsabilitats, d’actuar amb coherència entre allò que fem i el que diem...); dels 10 als 14 anys es pot parlar de drogues legals (tabac i alcohol) i dels 14 endavant es pot abordar el tema de les drogues il·legals, tot i que això no vol dir que no es pugui fer fora d’aquests terminis, sobretot si sorgeix d’ells la demanda, ni que s’hagi de fer necessariament (potser no sentim que hi hagi motius per fer-ho i realment sigui així).\nFITXA 6 COM SABER QUE EL VOSTRE FILL/A ESTÀ ABUSANT D’ALGUN TIPUS DE DROGA Introducció En primer lloc, cal dir que és molt difícil saber si un fill o filla consumeix drogues. La millor eina per detectar els primers consums, al més aviat possible, és l’existència d’un clima que faciliti la comunicació oberta i sincera i la capacitat d’influència que les famílies tinguin sobre els seus fills (que va directament lligada a la tinguda en compte de les seves opinions i necessitats expressades). En el cas que es trobi un indici de consum, és molt freqüent que la persona ho negui i digui que la substància trobada és d’un amic que li ha demanat que ho guardi, o que és la primera vegada que en consumeix o que estava a punt de deixar-ne de consumir... Aquestes respostes s’expliquen per diversos motius: la persona no comptava amb ser descoberta, és una cosa que sentia com a íntima i personal, creu que és considerada negativa o tabú per part dels pares, creu que si se sap del seu consum serà víctima de represàlies... Per tant, no cal problematitzar aquest tipus de resposta ni prendre-se-la personalment, sinó intentar propiciar el que es comenta al paràgraf de més amunt, o en les fitxes anteriors. Puc evitar que el meu fill prengui drogues? No. Però podeu ajudar a fer que per ell perdi sentit prendre-les, o a que ho facin d’una manera més conscient i segura, o a que es puguin plantejar LLIUREMENT si volen prendre’n o no. El diàleg és l’eina bàsica. Com puc saber si el meu fill abusa d’algun tipus de droga? Aquesta pregunta sovint es formula als especialistes del tema i la resposta només és una: “pregunti-li-ho a ell”. Vigilar i desconfiar del fill, enlloc de parlar amb ell amb llibertat i sinceritat, sense por de cap tema, constitueix un greu error de cares a propiciar millores. Indicadors de possible consum A nivell relacional o convivencial no hi ha indicadors observables de que una persona està consumint si aquesta ho vol ocultar. Sovint els indicadors que fan pensar a pares i mares en un possible consum dels fills son trets característics de l’adolescència, que es poden donar en més o menys intensitat en funció de molts factors, un dels quals és el consum de drogues, però en cap cas s’han d’interpretar com a indicadors directes d’un consum. A continuació us facilitem un petit llistat\nd’alguns indicadors a tenir en compte, més que com a indicadors d’un consum, com a indicadors d’un possible patiment de la persona que, si bé pot ser simplement l’efecte “normal” dels canvis produïts durant l’adolescència, també és cert que aquests poden ser viscuts de moltes maneres diferents -més o menys greus- i mereixen una atenció per part vostra. Davant aquests indicadors us recomanem actuar com s’explica a l’apartat de “què he de fer si el meu fill/a pren drogues” que hi ha al final d’aquesta fitxa. Símptomes físics - Pèrdua o guanys en el menjar - Trastorns de la son - Cansament excessiu Símptomes psíquics i canvis de comportament - Canvis bruscos o d’actitud (més irritabilitat, inquietud i malestar constant). - Resistència o incompliment constant de les normes de casa o de l’institut. - Disminució del rendiment escolar o faltes d’assistència a les classes quan abans no es produïen. - Empitjorament de les relacions amb la família o allunyament o comportament fred. - Comença a sortir amb amics diferents dels d’abans. - Pèrdua d’interès per certes aficions sense substituir-les per cap altra. - Gasta més diners i en demana sovint a diferents membres de la família. Quins indicadors es poden observar en una persona que abusa de les drogues? En el cas d’un consum abusiu, malauradament si la persona ho vol ocultar tampoc tenim gaires indicadors, però aquests podrien ser els següents: - No és capaç de passar-s’ho bé sense consumir drogues (FESTA=CONSUM) - Es gasta una quantitat notòria (que s’evidencia) de diners, segons ell amb unes coses, que després no es veuen o no es poden demostrar.\n- Disminueix la seva capacitat d’atendre el seu entorn i les persones del seu voltant, donat que l’espai més important de la seva preocupació l’ocupa l’accés al consum. Què he de fer si el meu fill/a pren drogues? D’entrada no culpabilitzar-lo a ell ni culpabilitzar-se a vostè mateix/a. Convé asserenar-se, informar-se i parlar amb ell/a. A partir d’aquí, si se sent insatisfet amb el resultat, desconfia de la capacitat de valoració del risc que pugui tenir el seu fill, o de la seva capacitat de demanar ajuda quan calgui, o se sent preocupat per la seva seguretat, es pot demanar atenció als serveis socials municipals o als específics d’atenció als consums de drogues.\nFITXA 7 COM ACTUAR AMB UNA FILLA O FILL QUE CONSUMEIX ALGUN TIPUS DE DROGA INTRODUCCIÓ Darrera d’una decisió de consum sempre hi ha un conjunt de causes de diferents tipus (psicològiques, familiars, escolars, socials)... i per tant no té sentit buscar culpabilitats, explicacions massa simples, ni judicis prematurs, que ens poden ajudar a canalitzar la nostra decepció, tristesa, indignació, ràbia o inclús el propi sentiment de culpa, però no ajudarà gens a la comprensió real del que està passant, ni a que la persona consumidora senti que ens estem interessant per ella de debò. És molt més útil explicar directament tot això que sentim i que en el moment donat ens envaeix i ho eclipsa tot. Cal que ho puguem transmetre també sense por, com un fet legítim i indiscutible, donar-hi la importància que es mereix, poder-ho entendre també una mica, i així separar-ho del fet que ens ho ha fet sortir, veure que es tracta de dues coses diferents en realitat: el que estem sentint –que té més a veure amb nosaltres- i el que sigui que hagi fet la nostra filla o fill –que té més a veure amb ell-. Poder diferenciar aquestes dues realitats ens permetrà donar-los a cadascuna l’atenció que es mereix. Com ja s’ha dit en anteriors fitxes, és bàsic que sigui quina sigui la situació que s’hagi “destapat”, se’n pugui parlar sense acusacions ni tabús, tranquil·lament, mantenint el respecte, l’escolta, l’interès i la calma, però això només serà possible començant per parlar del que ens fa sentir aquesta nova situació. Davant de la sospita fonamentada que el vostre fill/a abusa d’alguna droga –en consumeix més enllà dels moments d’oci, encara que no estigui amb les seves amistats, de forma que sembla no poder prescindir del consum regular- us recomanem cercar orientació en personal especialitzat.\n...ALESHORES, QUÈ FAIG DAVANT EL CONSUM DE LA MEVA FILLA o FILL? *Conèixer les circumstàncies del consum: - Què consumeix i què en sap dels seus efectes. - Quina és l’explicació que dóna al consum de drogues: consumeix de forma experimental, per divertir-se, perquè el seu grup ho fa, només el mou la curiositat... Creu que hi té a veure alguna cosa la necessitat de comunicació, d’identitat o de relació amb qualsevol àmbit del seu entorn (família, companys, amics...).\n- Quins creu que són els riscos del consum. *Actuar: - Afrontar el problema de manera serena, valenta i oberta, sense demanar canvis sobtats, implicant-la a ella o ell. - Dir amb sinceritat i respecte el que sentim, opinem de la situació, i allò que simplement volem per ella o ell. - Confiar en nosaltres (que sabrem adoptar l’actitud i l’actuació que necessitin ella o ell), i confiar també en ells (en el que ens expliquin quan en parlem, en que saben i sabran decidir correctament, en que sabran aprendre dels seus errors...) - Consensuar plegats accions concretes, sobretot les responsabilitats, les obligacions i els drets de cadascú dins la família. - Educar amb l’exemple en les actituds que els permetran ser més fortes o forts davant els riscos del consum: confiança en si mateixes/os –tant per defensar el propi criteri com per acceptar equivocacions- i confiança en si mateixes/os per fer valdre els seus drets i les seves necessitats en qualsevol moment i context. - Abandonar qualsevol intent d’inculcar o convèncer de les nostres idees. - Mostrar-nos oberts i interessats en les seves amistats, però també crítics: cal dir quan una cosa ens sembla bé o malament...tant a elles o ells com a les mateixes amistats si hi tenim contacte. - No amagar el consum per por a prejudicis socials!... Pot ser molt positiu comentarho amb les amistats que tinguin filles o fills de la mateixa edat que els nostres per veure com entenen i atenen ells aquestes situacions i així ampliar el ventall d’opcions per escollir, reforçar o contrastar el nostre punt de vista... - En cas de consum abusiu, actitud de tancament a l’hora de parlar o sensació de distanciament permanent, pot ser el moment de demanar orientació als professionals corresponents. Finalment només afegir que davant d’un consum abusiu el primer pas cap al camí del canvi és que el consumidor reconegui la seva dependència i que sol·liciti el tractament de forma voluntària. Deixar l’hàbit requereix un gran esforç tant per part del consumidor com de la família, l’ajuda dels amics i possiblement la d’un terapeuta. Es tracta d’ajudar, no d’obligar.\n...I QUÈ NO HAIG DE FER? - Si hi ha situacions que evidencien el consum davant d’ella o d’ell mateix, no hauríem d’ignorar el fet, ja que aleshores estaríem dient implícitament que no ens importa. - Tampoc recomanem la imposició de mesures rígides o severes, que probablement fomentaran el distanciament personal i ideològic. - També cal evitar un clima de persecució i vigilància, i en canvi, preservar la intimitat de les filles o fills (no registrar la roba, ni l’habitació, no llegir el diari personal...) - A l’hora de discutir o parlar del consum cal evitar: • Judicis absoluts: “és que no es pot parlar mai amb tu”, “tu només saps respondre malament”, “és que no tens solució”... • Advertències : “no sé si ho tens prou clar o no però si no acabes no sortiràs amb els teus amics...”\n• Culpabilitzacions: “si les coses no funcionen a casa ja saps a qui es deu. Si creguessis més tot aniria millor...”\n• Amenaces: “està bé, si tu no reculls les teves coses no tindràs la paga, i després no vinguis plorant...”\n• Ofenses i menyspreus: “si no fossis tan maldestre no se’t trencarien les coses...”, “si no fossis tan gandul trauries més bones notes...”, ”ja saps què en penso d’aquesta gent que tens per amics...”\n• Veure “el futur”: “si no estudies no tindràs futur...”\n• Victimitzacions: “jo estic aquí 365 dies l’any atenent-te, preocupant-me per tu, i tu només saps posar pegues. Ets un desagraït..”\n• Sermons: “no m’agrada que surtis amb aquesta gent. És molt important que triïs bé els teus amics, però tingues en compte que els amics sempre et poden fallar. Els pares, en canvi, estarem incondicionalment amb tu. No ho oblidis mai...”\n• Ordres: “deixa el mòbil d’una santa vegada i posa’t a fer els deures...”\n• Comparacions: “a veure si et fixes en la teva germana i n’aprens una mica....”\n• Sarcasmes i ironies: “ui quina gran amistat!! Què sabràs tu del que és una amistat intensa. Vinga va, deixa’t de tonteries...”\n• Xantatges emocionals: “si ens estimessis no ho faries” - Tampoc recomanem discutir del tema quan ella o ell estigui sota els efectes de la droga que hagi consumit.. - Cal no caure en donar-li més diners per por que pugui robar per comprar droga\nON ADREÇAR-SE? - Àrea bàsica de salut del vostre municipi (metge de capçalera/pediatre) - Especialistes de la nostra comarca: • El Tritó del Baix Montseny, pla integral del consum problemàtic de drogues i altres comportaments de risc. Servei supramunicipal gratuït. Tel. 93 864 12 23 • Centre d’atenció i seguiment (CAS) especialitzat en el tractament de les drogodependències. Servei de la xarxa de salut pública de la Generalitat. Tel. 93 860 14 15\nFITXA 8 LA SIDA INFORMACIÓ GENERAL Què és la SIDA? La SIDA o síndrome d’immunodeficiència adquirida és una malaltia infecciosa produïda per un virus anomenat virus de la immunodeficiència humana (VIH), que afecta el sistema de defensa de l’organisme. Quan el virus de la SIDA penetra dins l’organisme es produeix una reacció que dóna lloc a l’aparició d’anticossos a la sang. Es diu que la persona està infectada o que és seropositiva. A partir d’aquí es poden donar dues situacions: - Ser només portador/a: es tracta d’una persona infectada que no té cap símptoma de malaltia. El virus es troba en estat latent en el seu organisme. Alguns portadors patiran la malaltia al cap de mesos o anys; d’altres no la patiran mai. En qualsevol cas, els portadors poden encomanar el virus a altres persones. - Desenvolupar la malaltia: es tracta d’una persona infectada que presenta símptomes de malaltia: trastorns lleus de l’estat de salut fins a infeccions greus produïdes per gèrmens que normalment no ens afectarien. Les persones malaltes també poden encomanar el virus a altres persones. MECANISMES DE TRANSMISSIÓ *Com es transmet? El virus de la SIDA es troba principalment a la sang, el semen, les secrecions vaginals i la llet materna de les persones afectades. Les vies de transmissió es redueixen a: - Relacions sexuals sense protecció amb persones afectades. - Intercanvi de xeringues i d’agulles amb persones afectades. - Durant l’embaràs, el part i l’alletament de dones afectades.\n*Com no es transmet? Compartint el lloc de treball, l’escola, el cinema... Utilitzant wàters públics, centres esportius... Utilitzant la mateixa roba Abraçant-se o fent-se petons *Com es pot prevenir? Fomentant i educant per un sexe segur (amb mesures de protecció quan no es té certesa de la salut de l’altra persona). Evitant les conductes de risc més en general (accions que poden donar lloc a contagi o que n’augmenten el risc, per exemple: el tatuatge, el piercing o l’acupuntura amb agulles no esterilitzades, compartir xeringues, el sexe no segur, o inclús l’abús de l’alcohol, que també es pot considerar conducta de risc ja que minva la capacitat crítica i l’autocontrol. Cal tenir molt present que no hi ha persones de risc, sinó conductes de risc.\nEl tritó del Baix Montseny\nMaterial per a la prevenció d'abusos de drogues i altres comportaments de risc


estudiants formació art solidaritat habitatge ofertes de treball feina pràctiques a l'estranger educació cursos Estudiar a l'estranger ofertes de treball a l'estranger estiu europa participar voluntariat estranger cooperació mobilitat europea Treballar a l'estranger Voluntariat a l'estranger concurs Badalona premis treball Santa Coloma de Gramenet casal universitat pràctiques L'Hospitalet de Llobregat cultura ajuts tallers trobar feina emprenedoria formació ocupacional beques lloguer recerca Idiomes\n12/01/2017 - 11:57\nL’OJ Calàbria disposa d’un nou servei per a l’activació i inscripció a la Garantia Juvenil. Es tracta de sessions grupals per a joves que necessitin acompanyament, “Registra’t” i les tardes de dilluns i dimecres de 15.00 a 18.00 hores “Tardes amb Garantia” per a l’obtenció del codi d’activació.\nRegistra’t: En una única sessió, en grup reduït i conduït per especialistes, t’acompanyen i informen per donar-te d’alta al programa i així assegurar-te que la inscripció es realitza correctament. Cal portar el DNI/NIE vigent, el CV complert i detallat, el teu telèfon mòbil i disposar de correu electrònic.\nTardes amb Garantia: Si no disposes de DNI electrònic o altre certificat digital per fer la sol·licitud a la Garantia Juvenil, els dilluns i dimecres de 15.00 a 18.00 h, a l’OJ Calàbria et faciliten el teu codi d’activació. Només has d'anar amb el teu DNI/NIE vigent, disposar de telèfon mòbil i correu electrònic per a que, des de casa, puguis realitzar la inscripció.\nMés informació i contacte aquí.\nEtiquetes: garantia juvenil, inscripció


Iceta diu a ERC que té «certa obligació» de permetre investir Sánchez i que no fer-ho és «temerari» | NacióDigital\nIceta diu a ERC que té «certa obligació» de permetre investir Sánchez i que no fer-ho és «temerari»\nEl líder dels socialistes catalans defensa que "en alguns entorns de l'àrea metropolitana hi falta català" mentre que en altres zones "el castellà té marge de millora"\nper NacióDigital , 24 de novembre de 2019 a les 11:44 |\nMiquel Iceta, en una imatge d'arxiu. | Adrià Costa\nEl primer secretari del PSC, Miquel Iceta, considera "absurd" que ERC condicioni el diàleg al format. En una entrevista al Via Lliure de RAC1, s'ha referit d'aquesta manera a la condició dels republicans per a la investidura de Pedro Sánchez sobre una taula de negociació entre governs per resoldre el conflicte polític.\nIceta, però, s'ha mostrat "optimista" de cara a la possibilitat que tiri endavant la investidura i ha avisat que "tothom que parla de diàleg a Catalunya té una certa obligació de no bloquejar un govern partidari del diàleg".\nIceta assegura que ja existeix una taula bilateral, en referència a la comissió bilateral Estat-Generalitat. Tot i això, no ha tancat la porta perquè es faci "la taula que convingui", ja que, segons ell, si es vol diàleg "trobar el mecanisme per fer-lo possible ha de ser senzill".\nEl paper de Torra\nPel que fa al paper que hauria de tenir Torra en aquesta taula de negociació, el primer secretari del PSC ha posat en dubte que sigui la persona més adequada per "trencar el gel" tenint en compte que aposta per la "confrontació". Tot i això, ha admès que cada partit o institució tria els interlocutors i, segons ha defensat, l'altra part els ha de reconèixer.\nUna altra de les condicions d'ERC és que no es posin línies vermelles a la negociació. Sobre aquesta qüestió, Iceta accepta que es pugui parlar de tot però també avisa que el debat sobre l'autodeterminació s'acaba "molt ràpid" perquè la resposta és 'no'. Davant d'aquesta situació, Iceta ha preguntat a ERC si "en benefici d'un objectiu renunciarà als avenços possibles que millorarien la qualitat de vida dels catalans i les perspectives del país".\nIceta ha tornat a descartar que pugui ser ara ministre del futur govern espanyol perquè creu que, en aquests moments, el seu lloc està a liderar el PSC i ser el cap de llista pera a les pròximes eleccions al Parlament. En aquest sentit, ha afegit que el partit ha fet un "esforç molt gran" per promoure la seva candidatura a la presidència de la Generalitat.\nDolgut per les crítiques sobre la immersió lingüística\nIceta s'ha mostrat dolgut per les crítiques que ha rebut en els darrers dies pel debat al PSC sobre una aplicació "flexible" de la immersió lingüística. "On calgui més català, l'hi posarem; on calgui més castellà, l'hi posarem; i posarem més anglès a tot arreu. Quin problema hi ha?", ha preguntat Iceta. Segons el líder dels socialistes catalans, en alguns entorns de l'àrea metropolitana hi falta català mentre que en altres zones "el castellà té marge de millora".\nTambé ha tret importància a l'avís del secretari general d'Units per Avançar, Ramon Espadaler, que amenaça de trencar amb el PSC si s'altera el model actual que considera un "pilar fonamental del catalanisme polític". Per a Iceta, no hi ha cap problema perquè el PSC no ha dit que vulgui "acabar" amb la immersió i troba bé que Units digui que no volen tocar res del model. El líder del PSC ha defensat que cal "flexibilitzar" l'aplicació del model segons la realitat de cada zona i "empoderar" les escoles.\nAragonès: «La confiança en el PSOE ha desaparegut després de la campanya del 10-N»\nBarcelona, Política, PSC, Miquel Iceta, català, ERC, Pedro Sánchez, nova legislatura, investidura, RAC1\nUn partit 155\nPer PCS=PP=Cs el 24 de novembre de 2019 a les 21:51\nAixò un diu un partit que no reconeix el dret dels catalans a decidir, que imposa el 155 i que comença maniobrar, com altres, en contra del català. Aquí es comporten com un partit de dretes. PSC: partit nacionalista espanyol de dretes. Amb aquests s'ha de pactar si no ens reconeixen res? Tenen aquesta mentalitat que són els amos i nosaltres a obeir. Prou ja!\nA canvi de res no\nPer Izeta el 24 de novembre de 2019 a les 19:28\nEspanya te la obligació de permetre un referendum. Comencem per aqui i despres el que volgueu.\nPer Gat Vell el 24 de novembre de 2019 a les 18:10\nQui es creu que és aquest "savi" per dir el que han de fer els altres ? Per que ERC té "certa obligació i no fer-ho és temerari" ? Temerari és refiar-se d'un PSOE que no pot veure Catalunya (Felipe, Guerra, Rodriguez Ibarra,etc.) Es igual que a Espanya hagi un govern autonominat "progressista" com que sigui reaccionari com el PP - SON IGUALS - Fixeu-vos que la campanya electoral no s'ha basat en cap prorgrama, sinó en carregar-se Catalunya, tant dretes com esquerres.aplicant el 155, enviant policia i guardia civil, detenint persones indiscriminadament,etc. és igual un Zoido, un Millo, un De los Cobos, un Llarena, que un Marlaska, una Calvo, un Pedro Sánchez. ICETA: CALLA D'UNA P...VEGADA que ets fastigós fent de palanganer d'el teu amo el xuleta madrileny. Els partits catalans saben molt bé el que han de fer i no son necessàris els teus consells ni les teves disimulades amenaces.\nfranco i vox, tanto monta monta tanto\nPer remigio III el 24 de novembre de 2019 a les 16:10\nTan prompte s'acabe el diàleg sobre l'autodeterminació, s'acaba el diàleg sobre, tot. Tan simple coma això. Que açò porte vox a manar, Bé. Nosaltres no trobarem molta diferència i, vox segurament ja retirarà a borbònia d'Europa. Potser això beneficie als "capitalistes patriòtics borbonesos" per tornar els capitals a l'estimada borbonia. És broma. Vox sols pot fer tornar el segle XVIII i, aleshores els bancs no ho tenien tan fàcil. Es parla clar, alt, amb llums i taquígrafs o, res. Merda per a tots. Això és el que voleu? Penseu, vosaltres també. Els catalans ja ho han fet massa vegades: És millor un mal acord que, una bona destrucció. Pop no és animal de companyia. Per més que us ho diga el vostre amo, borbó. Els violents contra el Poble sols poden ser enemics del Poble. Encara que vagen uniformats, togats o camuflats.


El teu gimnàs et dóna meningitis? | CAT.Lamareschale.org\nAssidus estudi gir estan tornant boig després d'un company va contraure la infecció i va morir.\nEl gimnàs ha fet una neteja profunda de totes les seves habitacions i equips, i diu que el risc d'exposició és baixa.\nNo obstant això, és comprensible que la gent s'espanti després d'escoltar això.\nSi no està familiaritzat amb la meningitis bacteriana, això és el que necessita saber: La meningitis bacteriana és una malaltia greu i mortal que pot matar les persones en tan sols unes poques hores, els Centres per al Control i la Prevenció de Malalties informen.\nHi ha diversos tipus diferents de meningitis bacteriana que són causades per diferents bacteris, però meningitis meningocòccica, com altres formes de meningitis, infecta el revestiment del cervell i la medul·la espinal.\nLa meningitis bacteriana es transmet de persona a persona a través de la saliva o escopir (pel tossir o besar pot fer-ho), així com un prolongat contacte, com viure amb algú.\nNo obstant això, el CDC diu que la majoria dels bacteris que causen la meningitis no són tan contagioses com els virus que causen el refredat o la grip.\nAquí hi ha alguna cosa encara freakier: Les persones sanes poden portar al bacteri que causa la meningitis al nas o la gola, sense problemes o símptomes de la malaltia, segons els CDC.\nAbans d'entrar en pànic, ho saben: La majoria de les persones que porten el bacteri no es posen malalts, diu Amesh A. Adalja, MD, un metge de malalties infeccioses certificat pel consell de la Universitat de Pittsburgh i acadèmic afiliat a l'Escola de Salut Pública Bloomberg de la Universitat Johns Hopkins centre per a la Seguretat de la Salut.\n(Es diu que hi ha uns 300 casos reportats de meningitis meningocòccica cada any, però una de cada 10 persones són portadores dels bacteris que poden causar la mateixa.)\nAdalja diu que les persones que han tingut prop d'un prolongat contacte amb un pacient meningitis són el major risc de contraure la infecció, però és en general els que ell, o els estris, els aliments, o una ampolla d'aigua va besar.\nPer sort, aquesta soca de meningitis és tractable si es detecta a temps.\nAdalja assenyala que hi ha cinc tipus de meningitis que les persones estan protegides contra com a part del calendari de vacunació infantil regular (sempre que van rebre la injecció), i la meningitis poden ser tractades amb antibiòtics si es detecta a temps.\nEn aquest moment, les persones solen tenir símptomes similars a la grip, Adalja diu, però poden progressar a confusió, convulsions i coma.\nPer reduir el seu ja baix risc de contraure meningitis bacteriana, el CDC recomana mantenir hàbits saludables, com no fumar i evitar el fum del cigarret, descansar prou, i evitar el contacte proper amb persones que estan malaltes.\nSi bé la notícia és estrany, Adalja diu que no ha d'entrar en pànic i evitar el gimnàs per por que vostè va a contreure meningitis.\n"La gent necessita no preocupar-se per aquest tipus de coses", diu.\n"És una cosa que és relativament rar."\nLi preguntem a un document calent com curar un mal de cap sense medicaments.\nAquí està el que va dir:


Lara Krznarić: "Com a membre del Consell del MO Kanal, intentaré millorar la qualitat de vida dels Canalians" Dalje.com\ncasa Xat al matí Lara Krznarić: "Com a membre del Consell del MO Kanal intentaré millorar el Kanalcani ...\nLara Krznarić: "Com a membre del Consell de MO Kanal intentaré millorar la qualitat de vida dels Canalians"\n29. Pot 2017.\nVam parlar aquest matí amb Larry Krznaric, el futur regidor del Consell Local de Kanal. Llista de Milan Bandic en què la Junta Local va guanyar 26,40 cent dels vots perquè Lara Krznaric només amb ella que ella va entrar en el Consell del Municipi, però això no vol dir, diu, ell no anava a lluitar ordre del lleó per a tots els residents del Canal ha fet la vida millor.\nHeu vingut al Consell de MO Kanal. Què significa per a vostè aquest petit i encara molt èxit?\nSignifica molt, perquè d'aquesta manera els meus canals podran ajudar a millorar la qualitat de vida.\nQuè faràs: què solucionar, editar, fer al canal?\nEl canal és una destinació turística molt popular i, degut a l'excepcional nombre d'inquilins, la sala hauria de treballar en infraestructures, medi ambient i trànsit. Per descomptat que també és important per als ciutadans.\nAlguns projectes concrets?\nUn projecte concret que és segur és l'arranjament d'un antic dormitori a la Plaça de Botić a l'Hotel-Escola Turística. Certament, tenim previst crear almenys un banc intel·ligent.\nQuants regidors es troben al Consell de la UM que té (o tindrà) la majoria?\nQui tindrà més, ho tractarem després de la segona volta de les eleccions locals quan ens sentim tots junts. BM365 ha aconseguit un alt percentatge de 26,40 que estic molt orgullós de, i sens dubte significa que els meus veïns ens han reconegut com a partit que sap i pot abordar els problemes de les persones petites. El Consell de MO Kanal és un total de consellers 5.\nJa has començat a negociar?\nZagreb SDP seus membres està prohibida la cooperació en els comitès locals i districtes de la ciutat amb els membres Bandic partit (i HDZ), però pel que sé, molts a pensar que els sords i segueixen cooperant. Vindrà a vostè a MO Kanal aquesta cooperació - BM365 i SDP?\nNo vull prejutjar les coses per endavant ja que tothom estaria fora d'aquest moment. Quan arribi el moment, tot es coneixerà.\nQuè esperes de la segona volta de les eleccions?\nEspero que l'alcalde Milan Bandic guanyi el sisè mandat perquè els ciutadans de Zagreb, sabent el que s'ha fet durant els seus mandats, quan posen les mans al cor. A més, hi ha nous projectes que ja han començat, així que convido a tots els ciutadans de Zagreb i Zagreb a tornar a confiar novament a Milà Milan Bandic els diumenges.\nI la paraula per acabar si vols afegir alguna cosa?\nVersió prèviaAnka Mrak Taritaš o Milan Bandic - que guanyarà 4. Juny ?!\nLa pròxima revelacióAvui dia, Zagreb Holding té el seu propi centre de clients mòbils\nFOTO: Els taxistes descontents bloquejaven a Vukovar, buscant prohibir les aplicacions d'Uber!\n21. Juny 2017.\nGran DJ alemany Paul van Dyk 25. realitza a Zagreb l'agost\n6. Juny 2017.


L'arbrat de Barcelona, clau en la lluita contra la contaminació | betevé\nEls arbres que poblen la trama urbana de Barcelona s'escullen en funció a diversos criteris, entre els quals les seves propietats per capturar contaminants atmosfèrics\nManel Cascante Torrella | divendres, 13 de desembre del 2019, a les 12.37\nEls arbres fan minvar la contaminació, influeixen en la depuració de l’aire mitjançant l’eliminació de contaminants atmosfèrics causats sobretot pel trànsit rodat i les indústries.\nEls arbres poden fer minvar la contaminació?\nL’arbrat de Barcelona pot eliminar més de 300 tones de compostos contaminants en un any\nEl Pla director de l’arbrat de Barcelona (2017-2037), un document elaborat per l’Ajuntament de Barcelona, preveu els múltiples beneficis ambientals dels arbres, entre els quals destaca també la millora de la qualitat de l’aire pel fet de poder eliminar contaminants.\nMalgrat que hi ha pocs estudis i dades reals al respecte, segons un estudi estimatiu del CREAF de l’any 2009, es té constància que els arbres i arbusts de Barcelona van eliminar més de 305 tones de compostos contaminants l’any 2008: 166 de PM10, 55 de NO2, 72 d’O3 (ozó), 7 SO2 (diòxid de sofre) i 5 de CO (monòxid de carboni). El cost econòmic estimat d’aquesta tasca realitzada per l’arbrat es va estimar en 1,1 milions d’euros.\nActualment el nombre d’arbres i la diversitat d’espècies a la trama urbana és superior a la d’ara fa 10 anys, un fet que podria fer suposar que els valors d’eliminació de contaminants són superiors als del 2008. Només als carrers i places hi ha 204.000 arbres.\nEls parcs urbans i sobretot les zones forestals de Collserola o Montjuïc contenen, a banda, desenes de milers més d’arbres més.\nJoan Guitart, cap d’Àrea de Gestió de l’Arbrat de Barcelona, destaca, en aquest sentit, els beneficis del nou criteri de poda lleu dels arbres de la ciutat, el qual s’aplica ja des de fa uns quants anys.\nLa poda consisteix a realitzar tan sols tasques de manteniment com la retirada de branques seques o branques que van en direcció a les façanes. No es fan podes dràstiques, un fet que implica que hi hagi capçades més grans, per tant es pot mantenir un major nombre de fulles que ens ajuden a reduir la contaminació urbana i millorar la qualitat de l’aire.\nJoan Guitart, cap d’Àrea de Gestió de l’Arbrat\nL’alzina, un bon aliat per combatre la contaminació\nLa forma i les característiques de les fulles és un criteri important a l’hora d’escollir una espècie d’arbre que pugui ser eficient per retenir més contaminants. Teòricament, les fulles amb major superfície foliar ―més grans― poden acumular més partícules, però també convé preveue el fet que siguin caduques o perennes, la rugositat, la densitat d’estomes o la presència de pèls que puguin enganxar les partícules.\nUn bon candidat per combatre la pol·lució urbana seria, “a priori”, l’alzina pel fet de tenir fulles mitjanes, gran quantitat de pèls i ser un arbre perennifoli.\nJoan Guitart explica que l’alzina té diverses virtuts més a la ciutat “és un arbre de port gran, de capçada ampla i densa que fa bona ombra, creix lentament i té una fusta dura i molt resistent al trencament”. A banda, afegeix que “suporta molt bé les condicions meteorològiques del clima mediterrani i té una gran resistència a la sequera, tot i que caldrà veure com respon al canvi global”.\nL’expert destaca, però, que no obstant això, també té alguns inconvenients com la caiguda de glans al terra, un fet que pot provocar relliscades i caigudes als ciutadans. A banda, fora del seu hàbitat natural, a la ciutat, tendeix a desenvolupar algunes plagues causada per fongs o insectes com la caparreta.\nL’alzina es planta sobretot en carrers grans i avingudes pel fet de ser un arbre de grans dimensions i molt elegant, segons Guitart “si no es planta més és perquè a Barcelona no tenim carrers amb amplada de vorera suficient per encabir l’alzina”.\nActualment a Barcelona hi ha 4.108 alzines als carrers i parcs i jardins. En veiem, per exemple, a la plaça de Catalunya, a la via Júlia, al Parc del Clot, el Parc Central de Nou Barris, a l’avinguda del Tibidabo o a la Diagonal, entre altres indrets.\nMalgrat que el nombre és limitat a la ciutat, convé tenir present que en zones forestals de la Teixonera, Parc Güell, Montjuïc i a Collserola n’hi ha moltes més. Segons un estudi del CREAF, l’alzina és l’arbre predominant al municipi de Barcelona, amb 313.372 unitats.\nNo existeix l’arbre ideal\nCada arbre té les seves peculiaritats, cada espècie té punts a favor i en contra quan es planta en un carrer determinat. Barcelona aposta per la diversificació i sel·lecció d’espècies i se n’estudia, constantment, el seu comportament i evolució a la ciutat.\nJoan Guitart posa l’exemple de la paulònia (“Paulownia tomentosa”) un arbre de fulles molt grans ideal per retenir contaminants. Ara fa un parell d’anys es va fer una prova pilot, però els resultats no han estat els esperats pel fet de tenir una fusta que es fractura molt a Barcelona.\nCom es trien les espècies que s’acabaran plantant als carrers?\nEls arbres al seu medi natural desenvolupen arrels i capçades de dimensions determinades, majors que a les ciutats, on la manca d’espai en condiciona molt el seu desenvolupament.\nLa contaminació no és l’únic criteri que convé tenir present. L’elecció depèn de molts factors, segons si es busca ombra, floració vistosa, olor, dimensions concretes, etc. Convé tenir també presents efectes negatius com les al·lèrgies, fruits que embruten el terra, fragilitat de les branques, potencial invasor, etc.\nEls criteris de sel·lecció tenen en compte, així doncs, les necessitats d’aigua de l’arbre, l’espai disponible, la sostenibilitat (retenció de pols i d’altres contaminants generats pel trànsit i generació d’ombra), la convivència (evitar molèsties als ciutadans), la durabilitat i altres aspectes estètics com la floració, el color de les fulles a la tardor, l’olor, etc.\nEn qualsevol cas es potencia la diversitat i es pretén que cap espècie superi el 15 % dels arbres de carrer.\nDiversitat d’espècies al Parc de Diagonal Mar\nCarrers ideals: arbres, arbusts i gespa\nA banda de l’espècie escollida, actualment s’aposta per crear carrers o zones ideals, és a dir, per crear tots els estrats possibles: gespa, arbusts, arbres petits i arbres grans. Això minimitza els efectes de al contaminació generada pel trànsit als ciutadans que caminen per les voreres i també n’atenua el soroll, entre altres beneficis.\nArbusts, gespa i arbres de diferents mides al passeig de Sant Joan\nAquesta estratificació es pot desenvolupar sobretot en els carrers d’obra nova. Un bon exemple el trobem al passeig de Sant Joan o bé a la plaça de Lesseps.\nL’objectiu final és crear corredors verds i renaturalitzar la ciutat.\nEscocells verds, peces claus per naturalitzar Barcelona\nReportatge: La Paulònia, un arbre devorador de CO2\nEl nou parc de la Canòpia urbana de Glòries està afavorint la biodiversitat animal\nCarrers plens de tarongers i taronges\nAmetllers florits: la floració esclata aquests dies a Barcelona\nEls millors arbres florits de Barcelona a tocar de l’estiu\nPodem trobar arbres castanyers a Barcelona?\nLa fiscalia obre una investigació sobre la contaminació generada per l’incendi a Montornès\nEl desastre ecològic del Besòs: tots els peixos morts entre Montornès i Santa Coloma\nEls ajuntaments afectats pel desastre ecològic del Besòs exigiran responsabilitats\nRomán Martín ha demandat l’Ajuntament per no posar mesures suficients per reduir la contaminació\nCara a cara: Nova moratòria a la zona de baixes emissions\nEntrevista: Xavier Querol (CSIC), sobre la zona de baixes emissions\nEntrevista: Marcel Blanes, relacions institucionals de Motos.net\nEl pronòstic: temporal de vent a Barcelona\nLa Generalitat “anirà fins allà on calgui” per dirimir les responsabilitats de l’incendi de Montornès\nL’ACA declara l’emergència al riu Besòs després de l’incendi a Montornès


Jutgen als EUA el 'marine' que va violar una companya a Lloret de Mar - El Gerió Digital\nL'han sentenciat a 2 anys i mig de reclusió i expulsat de l'exèrcit\nDijous, 27 d'abril de 2017 12:30h\nUn 'marine' durant un entrenament © 7th Army Training Command\nMarina López, ACN / La Selva / Girona\nEl soldat nord-americà que el 23 de maig del 2015 va violar una companya en un hotel de Lloret de Mar quedarà absolt, almenys per la justícia de l'estat espanyol. Un Tribunal Militar General dels Estats Units els va jutjar i condemnar perquè tant ell com la víctima eren 'marines' de l'exèrcit. Després de declarar-se culpable, li van imposar 2 anys i mig de reclusió en una presó militar i el van expulsar del cos "amb deshonor".\nLa fiscalia demanava per a Stephen Abolt una pena més alta que la que li ha imposat la justícia dels Estats Units. Sol·licitava 6 anys de presó per abús sexual i el cas havia d'arribar a judici aquest dijous. La fiscal, però, ha acabat retirant l'acusació seguint el principi 'non bis in idem', és a dir, que no es pot jutjar i condemnar dues vegades per un mateix delicte. "S'entén que el tribunal d'Estats Units preval perquè ha dictat sentència abans", ha detallat Monguilod.\nActualment, el 'marine' es troba complint condemna als Estats Units. El maig del 2015, víctima i agressor estaven passant uns dies de vacances a Lloret de Mar. Tots dos estaven destinats a una base d'Alemanya. Ja de matinada, Abolt va aprofitar que la víctima estava "inconscient" o profundament adormida com a conseqüència de l'abús d'alcohol i la va violar.\nSegons ell mateix va reconèixer, mentre la soldat estava estirada al llit, se li va posar al damunt i la va començar a penetrar. La dona es va mig despertar i li va dir que parés però no va aconseguir aturar-lo ni treure-se'l de sobre perquè estava afectada pel consum d'alcohol.\nLa denúncia es va tramitar per dues vies perquè la soldat va denunciar el condemnat als seus superiors però també es van instruir diligències penals als Jutjats de Blanes. Després que la fiscalia retirés l'acusació, la secció quarta de l'Audiència de Girona dictarà sentència absolutòria.


Crítica: 'Night of the Demon', de Jacques Tourneur\nDirigida per Jacques Tourneur aquesta pel·lícula de 1957 és un thriller fantàstic i de terror que s'endinsa en el món de l'ocultisme\nJacques Tourneur va ser un director brillant i eficaç. Té pel·lícules per a tots els gustos i, més endavant, com d’altres professionals, es va dedicar més aviat a la televisió, en els bons anys d’aquest mitjà. Les seves pel·lícules de terror han estat objecte d’un culte estès en el temps. Aquests dies Betevé ha recuperat Night of the Demon, que en castellà es coneix, en general, com La maldición del demonio (o La noche del demonio), cosa que pot confondre, ja que hi ha alguna altra pel·lícula amb aquest mateix títol. La pel·licula és de l’any 1957 i si l’arribo a veure de petita, cosa que no sé si vaig fer o no, segur que passo por de la bona. El terror de Tourneur es atmosfèric, embolcallat en un excel·lent blanc i negre, suggeridor i inquietant. El de menys, de fet, és la història, que s’espatlla quan accedeix a la pantalla la personificació del monstre diabòlic, tot i que considerant l’època, resulta remarcable la construcció d’aquest ésser terrible.\nEl protagonista era Dana Andrews, un actor molt present en el cinema de l’època, després es va passar a la televisió, va deixar de fer primers papers i es va dedicar als negocis immobiliaris, amb èxit, segons expliquen. Dana Andrews convenç sobretot, abillat amb vestit i barret de l’època, amb pantalons amb la ratlla ben feta i una certa impassibilitat davant dels perills de tota mena. Jo, de petita, a Dana Andrews ja el veia una mica antic, no sé com explicar-ho, però amb el temps li he trobat la gràcia, centrada en una professionalitat sòlida i efectiva. En aquesta pel·lícula, es posa en la pell del psiquiatra Dr. Holden, un descregut del món de l’ocultisme i la bruixeria que en arribar a Londres, a un congrés, s’assabenta de la mort d’un company, el professor Henry Harrington, un investigador de sectes que havia denunciat les activitats del doctor Karswell, precisament en l’àmbit de l’ocultisme. Holden decidirà investigar la relació entre aquests dos personatges i esbrinar si l’accident que ha patit el seu col·lega té alguna relació amb Karswell. L’acompanya una noia molt maca, que es va retirar relativament aviat, del món del cinema, Peggy Cummins. I, entre d’altres secundaris de categoria, l’irlandès d’origen Niall McGinnis, fent de dolentot al servei del maligne i participant ja, en algun moment, de la imatge recurrent del pallasso pervers. No sé què tenen els pobres pallassos que han inspirat tantes interpretacions pertorbadores, crec que és l’efecte de la màscara.\nEl dimoni no ha acabat de desaparèixer mai de les temàtiques cinematogràfiques i literàries però és evident que avui, la majoria de la gent, ja se’l pren amb una certa distància. La semilla del diablo és una altra història diabòlica, posterior, que encara fa por quan la tornem a veure, per exemple. Els dimonis i l’infern, ja ho va intuir Sartre, estan entre nosaltres o som nosaltres mateixos, i passa el mateix amb el cel i els àngels, amb tot el respecte pels creients convençuts. En tot cas, no he somniat pas amb el monstre afamat de la pel·lícula, afortunadament. No sé si els exteriors eren reals o refets a l’estudi però el meu record de Stonehenge, un dels pocs indrets turístics que he visitat, va lligat més aviat a un munt de turistes encuriosits, una botiga amb records adients i molts, molts estornells. Què deuen fer, per allà, aquests dies?\nCinema britànicDana AndrewsJacques TourneurJúlia Costa\nVicenç Ambrós: “Plantejo dilemes morals sobre on comencen i acaben els pecats”\nPublicat per\tRedacció\t- abr. 23, 2020\nPublicat per\tRedacció\t- abr. 25, 2020


Les activitats començaran aquest dissabte, 23 de setembre, on al llarg del matí, de 9 a 14 h, la plaça dels Arbres es convertirà en un espai firal on hi haurà una exposició de cotxes híbrids i elèctrics de la mà dels concessionaris: Remm Guitart, Futurauto i Servisimó. També es podrà trobar un circuit de bicicletes elèctriques amb la col·laboració de la BaCiCleta perquè tots aquells interessants puguin gaudir d'un primer contacte.\nA les 10:30 h, a l'espai de conferències, en Marc Arenas, Tècnic de Medi Ambient de l'Ajuntament de Calaf, ens explicarà: "La mobilitat actual: problemes i alternatives", seguidament a les 11 h, el Cap de Programa d'Eficiència energètica de l'Institut Català d'Energia (ICAEN), Lluís Morer, parlarà sobre: "Catalunya, un país atractiu per la mobilitat elèctrica. Present i futur dels vehicles elèctrics".\nEl diumenge 24 de setembre es tancarà la Setmana de la Mobilitat Sostenible i Segura a Calaf amb una caminada popular. Els caminants queden convocats a les 9.45 a l'Estació de Renfe de Calaf per agafar el tren de les 10.05 h direcció l'Estació de Seguers (Sant Pere Sallavinera). Des d'allà, es tornarà caminant cap a Calaf. La distància és de 8 kilòmetres i es calcula que l'activitat durarà dues hores i mitja aproximadament. El cost dels bitllets de tren van a càrrec de cadascú. Un cop s'arribi a Calaf, es farà un petit piscolabis per recobrar l'energia.\nLa Setmana de la Mobilitat Sostenible i Segura, se celebra també a escala europea i vol promoure hàbits de mobilitat més saludables i sostenibles, com l'ús del transport públic o els desplaçaments a peu.\nCaminada - 748Kb - JPGCartell General - 1169Kb - JPG


Segons l’Organització de les Nacions Unides (ONU), un terç de tots els aliments produïts a nivell mundial es malbaraten. Si apropem el focus a Europa, les dades mostren que vuitanta vuit milions de tones d’aliments són llençades a les escombraries quan encara són aptes per al consum. Malgrat que a Catalunya un 58% del malbaratament correspon a les llars, el centre d’atenció està als restaurants.\nAmb l’objectiu de prevenir les pèrdues alimentàries per evitar la sobreproducció i els residus en què es converteixen els excedents, el Parlament ha aprovat la llei sobre la reducció del malbaratament. Batejada com a ‘llei del túper’, obligarà els restaurants a informar els clients sobre la possibilitat d’endur-se de manera gratuïta tot el menjar que no consumeixin en una carmanyola que l’establiment ha de facilitar gratuïtament. Aquest servei, a més, haurà de ser publicitat a la carta del restaurant. “Als restaurants serà obligatori que es mostri a la carta i a la gent que pots endur-te el que no consumeixes. Així, es perdrà la vergonya i ajudarem a conscienciar les persones que aquest és un problema”, afirmava Raúl Moreno, ponent de la llei en nom del grup parlamentari del PSC.


Si estic a l'atur puc donarme d'alta per una actuació? - Artescenics\nSí. Per reanudar la prestació hauràs de presentar una sol·licitud davant la delegació territorial del SEPE o a l’oficina autonòmica corresponent en el plaç de quinze dies habils següents a la finalització de la causa per la que s’ha suspès la prestació o subsicidi. La represa es computarà a partir de la da data en que finalitzi la causa de suspensió.\nSuposarà tornar a rebre la prestació per atur per el periode que li quedarà i amb la base reguladora i percentatge que li corresponia quan es va produïr la suspensió.\nQuins riscos du associats la professió artística escènica?\nAccidente in itinere : És un accident que passa, generalment en cotxe o moto en el trajecte de casa teva al concert i del concert a casa teva. Caigudes al mateix nivell: Degut a l’existencia de cables i objectes al terra, podem ensopegar amb ells. Caigudes a diferent nivell: Degut a que els escenaris estan eleats i tenen un desnivell amb […]


L'esdeveniment més esperat de Lindor | The Room Studio\nI després de tot l’esforç creatiu i de muntatge per presentar el producte Lindor al nostre Showroom Travessera el passat dia 22 d’octubre, va arribar l’esdeveniment més esperat i aquí us deixem una petita part d’aquesta presentació que va ser tot un èxit.\nPassades les 19: 30h van començar a arribar els convidats donant-los la benvinguda. Es va fer una presentació, tant del producte per l’empresa Lindt com de la nostra interiorista Meritxell Ribé pel que fa a la decoració ideada per a aquest esdeveniment.\nDurant la festa es va poder gaudir d’un ambient càlid i amigable banyat per l’aroma i sabor de la xocolata. Mentre, pels diferents salons de l’habitatge-showroom es degustava un deliciós refrigeri ple de sabors gràcies a 21 de Març.\nUs deixem amb un vídeo que és una mostra d’això i del que estem molt orgullosos, i que us pot servir com a inspiració nadalenca per a aquestes festes.