Francesc Trabal i Benessat neix a Sabadell, el 5 de maig de 1899. Als divuit anys havia creat un cercle d'amistats i casa seva era un petit focus d'activitats: tertúlies, jocs, festes, lectures, projectes... Amb Joan Oliver i Armand Obiols forma l'anomenat Grup de Sabadell, marcat pel rebuig a la burgesia -de la qual formaven part per ascendència familiar- i pel desig de provocar la societat del moment. Qüestionen la cultura i els costums del seu temps, així com la funció dels artistes, escriptors i intel·lectuals en general. En aquesta línia, organitzen actes provocadors com els Anti-Jocs Florals, creen un Club de Senyors del qual anomenen un ase com a president, i celebren conferències grotesques.\nUna de les primeres activitats d'aquests joves és la publicació de caràcter satíric, La fulla del Salau (abril-maig 1916). A partir de 1919 el Grup de Sabadell es consolida i comença a desplegar una sèrie d'iniciatives en les quals destaca especialment Francesc Trabal. L'11 de desembre de 1919, a l'Acadèmia de Belles Arts, pronuncia la conferència: "Les ciutats solitàries a Catalunya" on proposa la creació d'una Associació de Música i amb el projecte de creació d'associacions equivalents i federades en les petites ciutats de Catalunya. Funden l'Associació de Música per la qual passen els millors concertistes catalans i europeus de l'època, com ara Ricard Vinyes, a través del qual estableixen contacte amb Jean Cocteau i el Grup dels Sis, els anomenats deixebles d'Eric Satie.\nEl Grup de Sabadell passa dels 93 associats, quan es fa el primer concert, als 526 de l'any 1921. El Diari de Sabadell és una de les plataformes bàsiques per a les múltiples activitats de gestió cultural que desplega el grup. Trabal hi manté una columna diària durant molts anys.\nL'editorial La Mirada, fundada pel Grup de Sabadell, s'estrena amb la publicació de Trabal, L'any que ve (1925), llibre d'acudits il·lustrats pel mateix autor, Antoni Vila-Arrufat, Ricard Marlet, Josep Maria Trabal, Joan Oliver, Armand Obiols, Miquel Carreras i Lluís Parcerisa. Es tracta d'una sèrie de vinyetes de traç volgudament infantil, sovint amb un peu de text dialogat.\nL'any 1929 publica la seva primera novel·la L'home que es va perdre i es va casar amb Antoinette Bordesvielles. Tot seguit publica Judita (1930), una de les millors novel·les de Trabal, i Quo vadis, Sànchez? (1931). L'any 1931 Trabal i Oliver s'estrenen com a autors teatrals amb Els mediocres i Una mena d'orgull, respectivament. Aquest mateix any Trabal és nomenat director del Diari de Sabadell fins al 1933, any que publica la novel·la Hi ha homes que ploren quan el sol es pon i, el 1936, Vals. En aquesta novel·la, que obté el premi Crexells, l'autor reflexiona sobre el fracàs d'un noi de vint anys, sensible, desvagat i d'un romanticisme que el fa ser inconscient i molt infeliç. Tant en les novel·les com en la comèdia, Trabal posa èmfasi en la insatisfacció en les relacions humanes dins la societat benestant, amb un humor que tendeix a l'absurd, propi de la literatura avantguardista.\nPromou una agrupació d'escriptors que va dur el nom de Club de Novel·listes amb la voluntat d'incentivar la producció novel·lística. A començaments del 1936 els mateixos integrants del grup funden l'Agrupació d'Escriptors Catalans, a la qual s'afegeixen la majoria dels professionals de les lletres i que, poc després, s'adscriu a la UGT. És el precedent de la Institució de les Lletres Catalanes.\nLa suma de la voluntat organitzativa amb la necessitat d'afirmació de la vida cultural catalana troba la seva realització en aquest organisme del qual Trabal és un dels creadors i propulsors. N'és nomenat secretari l'1 d'octubre de 1938. El consell de la Institució està format per escriptors com Pous i Pagès, Pompeu Fabra, Jordi Rubió i Carles Riba. Francesc Trabal és un dels organitzadors de les Biblioteques del Front; conjuntament amb Mercè Rodoreda és designat per representar el Centre Català del PEN Club en el Congrés Internacional celebrat a Praga l'estiu de 1938.\nTres dies abans de l'ocupació de Barcelona, Trabal organitza d'acord amb Pi i Sunyer la retirada dels escriptors i ell mateix s'incorpora, amb la seva família, al grup que marxa amb el Bibliobús per anar a can Pol de Bescanó i al Mas Perxés d'Agullana. La correspondència amb Pi i Sunyer durant aquesta etapa revela una voluntat de continuïtat allà on fos i com fos. S'instal·la amb altres escriptors catalans (Pere Calders, Joan Oliver/Pere Quart, Armand Obiols, Xavier Benguerel, Agustí Bartra, Anna Murià, Cèsar August Jordana, entre d'altres) al castell de Roissy-en-Brie, a vint-i-cinc quilòmetres de París.\nDesprés d'aquesta breu estada a França, embarca amb la seva família i les de Joan Oliver, Xavier Benguerel, César August Jordana i Domènec Guansé en el "Florida", que els duu cap a Santiago de Xile. També des de Xile, Trabal es proposa la continuïtat de la literatura catalana i s'adhereix de seguida a l'Agrupació Patriòtica de Xile; funda una gaseta radiofònica de caràcter literari que feia d'enllaç entre la cultura catalana i la xilena; crea l'Institut Chileno-Catalán de Cultura i és director del PEN Club Xilè. Promou iniciatives editorials (col·lecció El Pi de les Tres Branques, amb Joan Oliver i Xavier Benguerel), col·labora en revistes americanes (La Nostra revista, Germanor, Catalunya), exerceix professionalment com a gerent de l'editorial American Playbook.\nPerò l'exili va minant l'escriptor. Així, el 1947, publica, a Mèxic, la seva darrera novel·la Temperatura, obra d'un humorisme desbordat. Trabal va perdent la vitalitat que el caracteritza, en part perquè té dificultats per establir-se a l'exili i en part perquè veu com el grup de catalans amb qui hi havia arribat es redueix a causa del degoteig de repatriacions, i ell es va quedant sol, resistint-se a tornar a Catalunya fins que no comptés amb garanties plenes.\nMor a Santiago de Xile el 1957. El seu amic, l'escriptor Joan Oliver, que ja havia retornat a Catalunya l'any 1948, va escriure d'ell: "No puc deixar de creure que en Trabal morí d'enyorament".\nFrancesc Trabal Benessat l'any 1926. Autor desconegut/AHS. Fons Francesc Trabal Benassat.


Llíria presenta en Fitur 2018 el programa turísticocultural “Ciutat de Meravelles” | Ayuntamiento de Lliria\nL'Ajuntament de Llíria va declarar 2018 any “Llíria, Ciutat de Meravelles”, projecte d'estratègia i promoció turística que pretén revitalitzar el municipi com a important destí de turisme cultural. Esta iniciativa serà un dels eixos centrals de la promoció de Turisme Llíria en Fitur que se celebrarà del 17 al 21 de gener. La regidoria de Turisme edetana participa en nova edició de la fira turística de Madrid dins del Patronat Provincial “València Turisme”\nDurant 2017, els veïns de la localitat van tindre l'oportunitat, gràcies a la campanya “Meravelles Llirianes”, de votar els seus monuments i recursos turístics preferits d'entre els catorze que optaven al títol. Els seleccionats són la representació de tot el patrimoni edetà i pretenen donar a conéixer el valor patrimonial, històric i artístic de Llíria.\nEl grup de les set meravelles està compost per l'ermita i font de Sant Vicent, l'església de la Sang, “Llíria, Ciutat dels músics”, el Tossal de Sant Miquel, els Banys Àrabs, l'Edeta romana i la façana-retaule de l'església de l'Assumpció. Des de Turisme Llíria es facilita als visitants el descobriment d'estes “meravelles” gràcies a les rutes dissenyades i senyalitzades com són “La Llíria Histórica”, “La Ruta de les Ermites” i “La Ruta IberoEdetana”.\nD'altra banda, estes rutes són l'escenari de tres destacades experiències turístiques, que també estaran presents en este certamen de Fitur, el programa de visites guiades “Històries Nocturnes”, el Festival de la Ruta Iber-Edetana “Iber-Llíria” i "El Desenjazz", Festival Internacional de Patrimoni, Gastronomia i Música de Llíria. Així com els productes turístics “Llíria en Ruta” i “LlíriArt”.\nL'acte principal d'enguany, en Fitur, serà el divendres 19 de gener a les 11.00 hores en la sala de premsa A de l'espai Comunitat Valenciana, on es realitzarà la presentació del programa “Llíria, Ciutat de Meravelles”. A més, i com a gran novetat, s'exhibirà el Tour virtual, una útil ferramenta de noves tecnologies dissenyada per a permetre a l'interessat conéixer, en profunditat, els monuments i espais arqueològics de Llíria com a pas previ a la vista in situ.\nPerò abans d'esta presentació en el certamen madrileny, l'Ajuntament donarà conéixer a la ciutadania el programa turísticocultural que es realitzarà enguany amb motiu de la commemoració de “Llíria, Ciutat de Meravelles”. L'acte tindrà lloc demà dimarts, 16 de gener a les 19.00 hores en Ca la Vila.\nEl regidor de Turisme, Paco García, ha destacat que “en esta ocasió volem apostar per difondre este projecte que va nàixer de la societat civil per a promocionar este gran patrimoni cultural, arqueològic, arquitectònic, mediambiental i musical, que tenim els llirians. Fitur, a més, és un dels millors aparadors per a dur a terme esta estratègia de projecció turística de Llíria com a destí de qualitat de l'oferta d'interior i de turisme cultural de Valencia”.


Risto el rondinaire: La millor escola?\nEm provoca basques llegir notícies com aquesta, on s'explica que una institució elitista i favorable a la segregació educativa com el Cercle d'Economia es dedica a premiar a centres educatius com el Joaquim Ruyra de l'Hospitalet de Llobregat pels seus resultats acadèmics (a l'alçada d'alguns dels millors centres d'elit diuen...). Com poden ser tan hipòcrites? Quants dels membres d'aquesta institució portarien als seus fills a aquesta escola amb un 95% d'alumnes d'origen immigrant?\nLa millor per a immigrants potser, però si puc portar al meu fill al Viaró o a l'Europa, qui carai els voldria portar al Joaquim Ruyra? oi, Cercle d'Economia?? Fàstic!\nNo calen premis, cal equitat!!! Si fos membre de la comunitat educativa del Joaquim Ruyra no acceptaria el premi.\nPublicat per Risto a 16:15\nxavier pujol 13 de maig de 2017 a les 18:40\nNo tot es pot mesurar, crec.\nRisto 14 de maig de 2017 a les 9:58\nPromoure la competitivitat entre centres (bons i dolents) és pervers.


Barcelona Activa, 30 anys impulsant l’activitat econòmica de Barcelona | Barcelona ICD\nAquest 2017 marca el 30è aniversari de Barcelona Activa. Tres dècades d’impuls a l’activitat econòmica de la ciutat, temps en què s’ha consolidat com un agent clau per al foment de les polítiques de desenvolupament local en ocupació, promoció empresarial i emprenedoria de Barcelona.\nAl llarg d’aquest temps, Barcelona Activa ha atès un total de 607.000 persones a través de la seva creixent oferta de recursos, programes i serveis a la ciutadania. Fa 30 anys, l’agència municipal arrancava la seva trajectòria centrada a promocionar l’emprenedoria com via d’autoocupació, mentre que ara aquesta s’ha establert com una porta d’entrada al teixit empresarial de Barcelona i la seva àrea metropolitana.\nMostra d’aquesta evolució de l’emprenedoria a Barcelona és l’augment en el número d’espais d’incubació. El viver d’empreses de Glòries va ser el primer de Barcelona Activa i de l’estat espanyol, i avui conviu amb quatre incubadores més que en total han acollit 1.021 startups. D’elles, la mitjana de la taxa de supervivència en el seu quart any de vida és del 80%. Unes dades d’èxit que han posicionat Barcelona com un dels hubs d’emprenedoria més dinàmics d’Europa.\nUn altre aspecte pioner de Barcelona Activa és el seu recolzament a les dones emprenedores. Fa 30 anys fomentava l’emprenedoria femenina a través del programa ODAME, que aquest any s’ha ampliat per convertir-se en l’Escola de Dones Professionals, Directives i Emprenedores i consolida un model centrat a reduir desigualtats de gènere en els càrrecs de decisió de les empreses.\nAquest programa específic és un dels que integren l’oferta actual de plans d’acompanyament a la creació d’empreses de Barcelona Activa. Una programació diversa, tant de sectors com de públic, que ha resultat en un model inclusiu per emprendre reconegut per la Comissió Europea. A més, al llarg d’aquestes tres dècades, ha suposat la creació de 22.300 empreses, que han comptat amb el suport de Barcelona Activa. Això suposa que s’han posat en marxa a Barcelona tres empreses durant cada dia laborable dels darrers 30 anys.\nEl compromís de Barcelona Activa per dinamitzar l’economia de Barcelona i la seva àrea metropolitana no es limita a l’emprenedoria. També presenta una àmplia oferta de recursos en polítiques de feina així com d’assessorament a empreses ja establertes i recursos per a iniciatives d’economia social i solidària. El suport a empreses ja constituïdes a través de l’Oficina d’Atenció a les Empreses (OAE), va atendre el 2016 9.500 empreses, cosa que suposa un increment del 60% respecte al 2015.\nSi vols saber com et pot ajudar Barcelona Activa a emprendre, desenvolupar el teu negoci o carrera professional, consulta la seva web i coneix tots els recursos que posa al teu abast. És el primer pas per fer realitat els teus objectius professionals a Barcelona.


Home / Carles Rebassa\nHa publicat “Requiescat in pace” (1998), juntament amb Pere Perelló, “Poema B” (2006), i “Els joves i les vídues” (2006), obra guardonada amb el Premi Ausiàs March. També ha participat al recull poètic “Ningú no ens representa. Poetes emprenyats” (Setzevents, 2011). Ha treballat com a actor, dramaturg i constructor d’escenaris per a la companyia Mag Teatre, amb la posada en escena d’obres de Joan Oliver, Josep Palau i Fabre, Blai Bonet, Joan Brossa i Ramon Llull, entre molts altres. Juntament amb el músic Toti Soler, ha presentat Un home reparteix fulls clandestins, espectacle poètic basat en l’obra de Joan Brossa; i amb la cantant Ester Formosa ha creat l’espectacle Deu catalans i un rus. Ha col·laborat amb Biel Mesquida en la preparació d’Auca, un guió cinematogràfic basat en el poema del mateix títol de Bartomeu Rosselló-Pòrcel. Recentment ha acabat la seva recerca sobre la vida i l’obra del poeta Blai Bonet: Mite i pols de Blai Bonet i actualment treballa en la novel·la Prometeu vist de mil maneres.


COMARCAL MEDIA | Grup mediàtic Comarques Centrals | El Pressupost Municipal del 2021 entra en vigor per fer front a les necessitats de la pandèmia\nEl Butlletí Oficial de la Província publicava ahir dilluns l’anunci oficial sobre l’aprovació definitiva del pressupost municipal d’Ontinyent, el que permet que entre ja en vigor. El pressupost supera els 42 milions d’euros, fou aprovat amb el suport unànime de tots els grups municipals i està dissenyat per a fer front de manera immediata als efectes de la pandèmia.\nAixí, per evitar que la Covid-19 augmente la desigualtat social, s’han consignat 3,9 milions d’euros per atendre les ajudes d’emergència i continuar amb programes com el d’acompanyament psicològic o la lluita contra la soledat no desitjada. A més, les partides per a neteja i desinfecció d’edificis públics, neteja viària i recollida de fem augmenten en un 24% respecte l’any anterior.\nL’àrea de promoció econòmica també ha vist incrementada la seua partida. Per a aquest 2021 es compta amb una nova aportació municipal als xecs consum “Tornem Junts” que permetran posar a la venda xecs per valor de 600.000 euros per impulsar compres al comerç, hostaleria i serveis. Igualment es compta amb 130.000 euros en ajudes a pimes, autònoms i micropimes i es manté el suport al Clúster Tèxtil Sanitari per al qual es destinen 150.000 euros.\nAquestes partides es sumen a la rebaixa del 50% dels principals impostos (IBI i IAE) a les empreses particulars que aposten per l’ús d’energies renovables. Les inversions ascendeixen a 14,5 milions d’euros que inclouen el programa “Ontinyent evoluciona amb Europa” finançat amb fons FEDER i millores als centres educatius a través del programa “Edificant”. Altres 2,6 milions es destinen a accions sostenibles com l’adquisició de dos nous autobusos per impulsar el transport públic i les obres de l’anell ciclopeatonal que connectarà l’IES l’Estació, el poliesportiu i el nou hospital.


quan el fill de Margaret Thatcher es va perdre al Sàhara - Article\nSempre que Netflix llança una nova temporada deLa Corona, els espectadors curiosos passen molt de temps preguntant-se i cercant Google per esbrinar si realment han passat certs esdeveniments. En el cas del fill desaparegut de Margaret Thatcher, cobert a la quarta temporada, ho va fer realment.\nA mitjan vint anys, Mark Thatcher va iniciar la seva carrera com a pilot de cotxes de carreres i va competir al Le Mans del 1980. Mentre estava allà, se li va demanar que conduïa un Peugeot 504 al Ral·li París-Dakar (ara conegut simplement com a Ral·li Dakar), que aleshores era una cursa relativament nova al desert del Sàhara. Va estar d’acord, però la promesa se li va escapar ràpidament. Quan la cursa es va desenvolupar al gener del 1982, el jove de 28 anys va decidir complir la seva paraula, ja que l'oportunitat de travessar el Sàhara semblava massa bona per deixar-la passar.\n“No vaig fer cap preparació. Res ', va escriure més tard ThatcherEl guardià. 'El dia tres estem al desert en etapes llargues i llargues, passant hores apuntant a una cosa molt petita a l'horitzó ... [Recordo] pensant, dos dies abans d'aturar-nos, que tot això podria anar molt malament'.\nEl cotxe es va trencar el 9 de gener i va deixar Thatcher, el seu copilot, i el seu mecànic completament encallats al desert, i quan els altres corredors van informar de la seva posició a les autoritats al final de l'etapa, els van dirigir accidentalment cap a l'est en lloc de oest. Després d'una nit sense signes de festa de rescat, Thatcher es va preparar mentalment per estar-hi atrapat durant dues setmanes. Tenien prou aigua per durar-les quatre setmanes, a més de “una mica de menjar sec”. Thatcher va passar el temps llegint i rellegint un llibre.\nMentrestant, els militars algerians van encapçalar una missió massiva per recuperar els corredors desapareguts i el pare de Thatcher, Denis, va arribar del Regne Unit per unir-se a la recerca. D'acord ambEl guardià, una Margaret Thatcher 'tensa i ansiosa' va començar a plorar quan algú va preguntar sobre el seu fill abans d'un dinar; i el president Ronald Reagan fins i tot li va trucar per telèfon el 14 de gener per oferir-li suport moral.\n'Han passat molt de temps, i hem tingut molts rumors i informes confosos, però Denis hi és ara, i els algerians han fet una recerca molt gran avui', va dir Margaret a Reagan. 'Fa dos minuts que he tingut notícies que creuen que han fet un avistament esperançador'.\nDe fet, un avió algerià havia vist els companys abandonats, que de seguida van provocar una bengala. 'Els algerians tenien un pla ben organitzat i ben estructurat', va escriure Thatcher. 'En qüestió de minuts van aparèixer dos Land-Rovers'. Segons Bustle, es trobaven a 31 milles del camp de regates, cosa que explica per què van trigar sis dies a localitzar-los.\nPerò l’operació internacional de recerca i rescat no havia estat barata. Tot i que el govern algerià va cobrir la majoria dels costos, el govern britànic seguia sent responsable de 1191 lliures esterlines. Després de parlar amb els seus assessors polítics, Margaret Thatcher va decidir liquidar la factura amb fons personals. “He de pagar els 1191 lliures. Per tant, podem dir que no ha caigut cap cost addicional sobre el contribuent britànic ”, va escriure en una nota. Es van deure 583 lliures esterlines per la participació del seu marit en la recerca i el total va arribar a 1785 lliures esterlines.\n'He de dir que espero que aquesta sigui l'última de les carreres de motor de Mark', va dir la seva germana bessona, Carol, segonsRadio Times. 'Després d'haver vist la tensió que ha patit la mare aquesta setmana, pot prescindir d'aquesta molèstia addicional'.\nLa carrera de Thatcher es va estancar després, però no va renunciar totalment a la seva passió pels automòbils de luxe. Es va traslladar a Texas per vendre cotxes a mitjan anys vuitanta i es va acabar casant amb Diane Burgdorf, el pare del qual era propietari d’un concessionari d’automòbils lucratiu.\n[h / t bullici]\n10 fets sobre la venuda a Amèrica\nPer què prenem les resolucions de Cap d’Any?\nS’ha apagat la flama eterna de JFK?\n10 fets sobre els regals d'Alfred Hitchcock


Comprar Funda Avió Bam 1002H per a estoig de Cello - Musitekton / Barcelona\nFunda Avió Bam 1002H per a estoig de Cello\nFunda Cello Avió BAM 1002H\nFunda d’avió Bam 1002H per a estoig de violoncel\nFunda d'avió per a estoig de cello BAM que incrementa la protecció de l'instrument a l'hora de volar en avió. Carcassa termoformada amb escuma injectada de gran gruix amb rodes. S'dapta a tots els estoigs BAM. Color negre.\nComo col·locar-la: col·loqui l'estoig de cello (primer el cap) a la funda d'avió, tanqui la cremallera al voltant del cap, ajusti la part inferior de l'estoig dins de la funda d'avió i tanqui la cremallera al voltant de la part inferior, els tiradors de la cremallera es trobaran al centre.\nPes : 9,1 Kg\nDimensions interiors: 138,5 x 53,5 x 35 cm\nDimensions exteriors: 145 x 62 x 42 cm\nCapa ultra ampla d'escuma de poliuretà d'alta densitat injectada al voltant d'un motlle que pren la forma de l'estoig per a cello i el protegeix contra cops.\nDissenyat per adaptar-se a tots els estoigs de cello BAM.\nCoberta exterior feta d'absorbent de xoc i elastòmer ABS extremadament fort, acoblada amb una resistent tira de tela de nylon.\nRodes d'alta resistència per facilitar el moviment.\n3 nanses extraïbles al voltant del coll.\nEstoig Cello Bam...\nEstoig Cello Rapsody EVA\nEstoig Cello Artist...


Campus Motor Anoia – Jornada Mobilitat\nUbicat a Castellolí, el Campus Motor Anoia és un centre de formació teòrica i pràctica especialitzada en l’àmbit del motor, i on hi conviuen la innovació, l’intercanvi de coneixement, la investigació i el desenvolupament, així com els projectes de sostenibilitat i “smart cities”.\nImpulsat pel Consell Comarcal de l’Anoia, aquest centre aposta per la diferenciació i l’especialització amb l’objectiu de convertir la comarca en un referent nacional i internacional en el món del motor i la competició.\nEn aquest sentit, vol ser un instrument estratègic per accelerar l’economia, fomentar els sectors emergents i incrementar les oportunitats d’accés al mercat de treball. Compta amb el suport de la Generalitat de Catalunya, l’Agència ACCIÓ , la Diputació de Barcelona, l’Ajuntament de Castellolí i el Ministeri d’Indústria.\nEl Campus Motor Anoia ja s’ha convertit en un referent a Catalunya pel que fa a la promoció del vehicle connectat i el vehicle autònom, amb projectes com el Repte Connected Car i l’Anoia Connected Car Living Lab.\nC. Tecnologia, 1, 08719 Castellolí, Barcelona\n→ des de Barcelona A-2 Sortida 559 (Igualada – Vilafranca – Manresa)\n– A l’inici del carril de sortida, immediatament després de sortir, gireu a la dreta.\n– Quan arribeu al senyal d’Stop, gireu a la dreta, direcció Castellolí.\n– Seguiu recte (travessant per sobre l’A2) Immediatament després, gireu a la dreta.\n– És l’última parcel·la del polígon, abans de la rotonda.\n→ des de Lleida A-2 Sortida 558 (Igualada – Vilafranca – Manresa)\n– A la sortida, carril de la dreta direcció Castellolí.\n– A la rotonda, tercera sortida direcció Castellolí.\n– Seguir la indicació de Circuit A la rotonda, segona sortida.\n– És la primera parcel·la del polígon.


Golden Beach Apartamentos · Política De Cookies\nCookie és un fitxer que es descarrega al seu ordinador a l'accedir a determinades pàgines web. Les cookies permeten a una pàgina web, entre altres coses, emmagatzemar i recuperar informació sobre els hàbits de navegació d'un usuari o del seu equip i, depenent de la informació que continguin i de la forma en què utilitzi el seu equip, es poden utilitzar per reconèixer a l'usuari .. el navegador de l'usuari memoritza galetes al disc dur només durant la sessió actual ocupant un espai de memòria mínim i no perjudicant l'ordinador. Les galetes no contenen cap mena d'informació personal específica, i la majoria de les mateixes s'esborren del disc dur a l'acabar la sessió de navegador (les anomenades galetes de sessió).\nSense el seu exprés consentiment mitjançant l'activació de les cookies Lloguers Vacacionals no enllaçarà a les galetes les dades memoritzades amb les seves dades personals proporcionades en el moment de l'registre o la compra ..\n- Galetes de personalització: Són aquelles que permeten a l'usuari accedir a el servei amb algunes característiques de caràcter general predefinides en funció d'una sèrie de criteris en el terminal de l'usuari com ara serien l'idioma, el tipus de navegador a través del qual accedeix a l' servei, la configuració regional des d'on s'accedeix a el servei, etc.\n- Galetes d'anàlisi: Són aquelles que ben tractades per nosaltres o per tercers, ens permeten quantificar el nombre d'usuaris i així realitzar el mesurament i anàlisi estadística de la utilització que fan els usuaris de el servei ofert. Per això s'analitza la seva navegació a la nostra pàgina web per tal de millorar l'oferta de productes o serveis que li oferim.\n- Galetes publicitàries: Són aquelles que, ben tractades per nosaltres o per tercers, ens permeten gestionar de la forma més eficaç possible l'oferta dels espais publicitaris que hi ha a la pàgina web, adequant el contingut de l'anunci a l'contingut de l'servei sol·licitat o a l' ús que realitzi de la nostra pàgina web. Per a això podem analitzar els seus hàbits de navegació a Internet i podem mostrar publicitat relacionada amb el seu perfil de navegació.\n- Galetes de publicitat comportamental: Són aquelles que permeten la gestió, de la forma més eficaç possible, dels espais publicitaris que, si escau, l'editor hagi inclòs en una pàgina web, aplicació o plataforma des de la qual presta el servei sol·licitat. Aquestes galetes emmagatzemen informació de l'comportament dels usuaris obtinguda a través de l'observació continuada dels seus hàbits de navegació, el que permet desenvolupar un perfil específic per mostrar publicitat en funció de la mateixa.\nGaletes de tercers: La web de Lloguers vacacionals pot utilitzar serveis de tercers que, per compte de Llogvuers vacacionals, recopilaran informació amb fins estadístics, d'ús de l'Site per part de l'usuari i per a la prestacion d'altres serveis relacionats amb l'activitat de la pàgina web i altres serveis d'Internet.\nI així mateix reconeix conèixer la possibilitat de rebutjar el tractament d'aquestes dades o informació; rebutjant l'ús de galetes mitjançant la selecció de la configuració apropiada a tal fi al seu navegador. Si bé aquesta opció de bloqueig de galetes en el vostre navegador pot no permetre-li l'ús ple de totes les funcionalitats de la pàgina web.\nSi té dubtes sobre aquesta política de cookies, pot contactar amb Lloguers vacacionals a lloguersvacacionals@gmail.com


La Mitja Marató ‘Ciutat de Mataró’ mobilitzarà uns 3.000...\nAtletisme // 02/12/2016 - 13:53h\nLa Mitja Marató ‘Ciutat de Mataró’ mobilitzarà uns 3.000 atletes\nEl trànsit es veurà afectat durant tot el matí de diumenge.\nLa Mitja Marató ‘Ciutat de Mataró’ se celebra el primer cap de setmana de desembre, i enguany s’espera mobilitzar 3.000 atletes en el recorregut urbà de poc més de 21km. Aquesta cursa forma part del calendari de la Federació Catalana d’Atletisme i és puntuable per la Challenge de Mitges Maratons Gran Premi Diputació de Barcelona.\nAquest any mantindrà el circuït de l’edició passada amb sortida i arribada al Parc Central. El dissabte 3 de desembre es farà la Marató Escolar (10h), i durant tot el dia hi haurà activitats infantils i conferències al poliesportiu Jaume Parera. La gran cita, però, serà el diumenge dia 4 de desembre. A les 10h començarà la Mitja Marató i s’espera que l’entrega de premis es faci sobre les 12h.\nDurant la prova es tallarà el trànsit al Camí de la Geganta (6.40h) i entre les 7.30h i les 13.30h es talla el trànsit a la carretera N-II entre Porta Laietània i la rotonda de l’Experience. Tot el recorregut quedarà tallat des de les 9.30h fins que passi la cursa.


musART 2018-2019 | MUSART | El museu del Col·legi Maria Rosa Molas de Reus | Museu d'art fet pels alumnes\nParticipants al Musart\nL’èxit de la primera edició del musART ens ha portat a la segona.\nEn aquesta 2a edició s’hi exposen les produccions artístiques fetes per l’alumnat del centre des de la matèria de Visual i Plàstica. Cada cicle educatiu ha treballat l’obra d’un o més artistes. En alguns casos s’ha fet una adaptació de l’obra original i en d’altres una reproducció. Educació Infantil ha treballat en els murals de Sol LeWitt i Cicle Inicial la sèrie d’obres conegudes com brushstrokes del mateix artista; Cicle Mitjà ha treballat l’obra escultòrica d’Alexander Calder; Cicle Superior s’ha centrat en l’obra dels pintors Georges Seurat, Vincent Van Gogh i Andy Warhol. Pel que fa a Secundària, l’alumnat de 2n, 3r i 4t ha treballat la producció artística dels escultors Oteiza i Chillida i l’obra de l’artista reusenc, Aureli Ruiz. L’alumnat de 1r d’ESO s’ha preparat per fer de guia de l’exposició.\nUna part de la mostra proposa un acostament al puntillisme i neoimpressionisme de Seurat, al postimpressionisme de Van Gogh i al pop-art d’Andy Warhol. El gruix de la mostra, però, permet fer un recorregut per les produccions d’artistes considerats minimalistes i conceptuals dels segles XX i XXI. Des del predomini de la línia i el color de Sol LeWitt, passant per les escultures i mòbils de formes orgàniques abstractes i geomètriques d’Alexander Calder i arribant al minimalisme d’Oteiza i de Chillida per centrar-se en les instal·lacions, fetes amb diversos elements i materials, de l’Aureli Ruiz. La mostra permet acostar, al visitant, el llenguatge de l’art contemporani i dotar-lo d’eines per iniciar-se en la seva lectura.\nA banda de Visual i Plàstica, també hi ha implicades les matèries d’Anglès, Català i Castellà. Aquesta implicació, tant per part del professorat com de l’alumnat, ha permès la revisió del català i la traducció al castellà i a l’anglès dels textos que acompanyen l’exposició. Des de la matèria de Tecnologia, s’ha dissenyat i produït l’estructura de suport per al text introductori i, des dels CFGM, s’ha fet el disseny del material de difusió incloent-hi aquest lloc web.\nAltres inscripcions (Escoles, particulars, institucions)


Des de les reunions nadalenques en família fins als sopars institucionals per inaugurar un congrés de mòbils, sabem des de sempre que les trobades al voltant de la taula les carrega el dimoni. Així que, tremola món: Donald Trump i Kim Jong-un es reuneixen per sopar a la Casa Blanca. La trobada, organitzada amb males arts, és obra de Melania, que té més d’una raó en contra del seu marit. I és pura dinamita. El xoc d’egos entre dos dels homes més poderosos i perillosos del món és la gasolina argumental de The Trumps, la comèdia musical escrita per Xavi Morató que es representa al Teatre del Raval de Barcelona.\nEn realitat, la culpa d’aquesta reunió improbable la té Sergi Cervera. L’actor del Polònia (Raül Romeva, Albert Rivera) és un apassionat de la política. I també dels Estats Units: durant bona part de l’any viu i treballa a Los Angeles, i està molt al dia de la realitat que es cuina al voltant dels centres de poder. Ell és l’ideòleg, el protagonista i també el productor de l’espectacle. Jordi Olivé signa la música de la peça i l’ha codirigit, en col·laboració amb Morató.\nAquest vodevil, com el defineix l’autor, s’estructura en dues parts. La primera mostra les misèries domèstiques del matrimoni Trump, amb una Melania més que farta de les excentricitats del seu marit, de qui s’hauria divorciat si els votants no haguessin embogit i l’haguessin convertit en president. “Ella i el majordom són les úniques persones assenyades de la Casa Blanca”, descriu Morató. Quan arriba Kim Jong-un, la feinada serà aconseguir que aquests dos “nens consentits acostumats a manar i a fer la seva voluntat” no acabin provocant una catàstrofe mundial, enfebrits pel joc de veure qui és capaç de fer-la més grossa en versió qui prem primer el botó de la destrucció.\n“L’obra toca bastants temes, però hem intentat que estigués equilibrada la part domèstica amb la dels mandataris mundials, que amb les seves decisions afecten milions de persones”, explica l’autor. La clau és un humor molt estripat perquè els personatges i les situacions que planteja també ho són. Més que aprofundir en l’actualitat entesa com la descripció del dia a dia, l’autor ha intentat dibuixar uns personatges que tinguin entitat pròpia i funcionin per si mateixos. “Ens els podríem haver inventat i funcionarien igual”, diu.\nEn escena hi ha només quatre actors. A més de Cervera, Mingo Ràfols interpreta Kim Jong-un, Mònica Macfer és Melania i Joan Olivé interpreta el majordom. Però a l’obra n’apareixen un bon grapat més, donant veu a una colla de mandataris europeus que intentaran contribuir a evitar la catàstrofe mundial originada per l’infantilisme galopant a la Casa Blanca. En aquests cameos en vídeo hi participen Mont Plans (que interpreta Angela Merkel), Dafnis Balduz (Macron), Lloll Bertran (Theresa May), Txabi Franquesa (Putin) i David Guapo (Rajoy).\nImaginar-se aquest últim personatge i donar-li vida ha sigut relativament fàcil per a Xavi Morató: cada setmana li dedica un guió d’una pàgina a la revista El Jueves. “Per escriure un personatge has d’entendre el que li passa pel cap. Jo entenc els personatges de l’obra, tot i que no hi estigui d’acord. Són molt perillosos, però no els he escrit des d’un odi visceral”.\nMorató, que amb les seves obres ha guanyat diferents premis, entre ells el prestigiós Premi Born de Teatre 2014 (amb Un pie gigante los aplasta a todos ), diu que aquesta obra no ha viscut les peripècies habituals a l’hora de trobar sala. Va ser molt fàcil aconseguir la complicitat del Teatre del Raval per estrenar-la, ja que el tema que planteja és prou sucós per generar expectatives.


Balanç de les incidències viàries més destacades del cap de setmana del 17 al 19 de març\nEl Servei Català de Trànsit (SCT) informa que aquest cap de setmana, des de les 15.00 h del divendres 17 de març fins a les 20.00 h d’avui diumenge 19, no s’ha registrat cap víctima mortal per sinistre de trànsit a la xarxa viària interurbana de Catalunya.\nPel que fa a la mobilitat, aquesta tarda de retorn del cap de setmana cap a l’àrea metropolitana de Barcelona s’han registrat retencions en diverses vies. Entre les més destacades cal assenyalar:\n►AP-7 sud: fins a 25 km des de Bellvei del Penedès fins a Subirats, on un accident ha obligat a restringir un carril\n►AP-7 nord: 5 km a Vilalba Sasserra i 7 a La Roca del Vallès\n►C-16: fins a 17 km entre Bagà i Cercs, 2 km a Berga i 1 km a Urús (per regulació del trànsit al túnel del Cadí)\n►A-2: 12 km a Esparreguera i 11 km a Pallejà, on un accident entre 5 vehicles ha tallat un carril\n►C-55: 10 km entre Manresa i Castellbell i el Vilar\n►C-31/ Costes del Garraf: 10 km entre Sitges i Les Botigues\n►N-340: 4 km a Torredembarra, 7 al Vendrell, 3 a l’Arboç i 6 a Vallirana\n►C-14: 3 km a Organyà, 1 a Oliana i 1 a Ponts\n►C-32 nord: 2 km a Premià de Mar i 6 a Mataró\n►C-32 sud: 4 km a St. Boi de Llobregat\n►C-17: 3 km a La Garriga, 4 a Mollet del Vallès i 2 a Montcada i Reixac.\n►C-58: 5 km a St. Quirze del Vallès i 4 a Montcada i Reixac.\nA més, a la Ronda Litoral s’han registrat aturades de 7 km en sentit Llobregat i la N-II ha estat tallada a Vilademuls per l’incendi d’un vehicle.\nAlguns trams d’aquestes afectacions encara s’estan registrant en aquests moments i se’n pot consultar l’evolució al web d'incidències viàries. Cal destacar que per minimitzar les congestions de la tornada d’avui diumenge, s’han disposat mesures especials d’ordenació i regulació del trànsit a la C-16 a Riu de Cerdanya, Cercs i Berga i a la C-17 a Ripoll.\nDurant el matí, unes obres a l’A-2 a Sant Andreu de la Barca que han restringit dos carrils en direcció Martorell i han causat aturades de 2 km. També s’han registrat retencions per volum de trànsit a la C-32 a Tordera i a la GI-600 a Blanes.\nEl dissabte la situació va ser tranquil·la a la majoria de vies. Amb tot, hi va haver alguns problemes de mobilitat en els següents trams:\n- A-2: 5 km a Pallejà en sentit Lleida per unes obres que tallaven dos carrils\n- B-24: 1 km de lentitud a Cervelló en sentit Tarragona per un accident que va obligar a tallar un carril\n- AP-7: 4 km de retenció a La Roca del Vallès en sentit Girona\nPer últim, cal destacar que divendres a la tarda, a la C-16 hi va haver fins a 10 km de retencions entre Berga i Cercs en direcció Puigcerdà i que també hi va haver retencions en un tram d’11 km a l’A-2 a Igualada en sentit Lleia i de 11,5 a l’AP-7 a Barberà del Vallès en sentit Girona, on un accident va obligar a restringir un carril a la circulació.


Terrassa ja respira modernisme | La torre del Palau\nper Joan Manel Oller, 9 de maig de 2014 a les 19:34 |\nAquesta informació es va publicar originalment el 9 de maig de 2014 i, per tant, la informació que hi apareix fa referència a la data especificada.\nUna dona observa una de les peces de l'exposició Foto: J.M.O.\nEl segon gran esdeveniment de l'any a Terrassa, la Fira Modernista , ja és aquí, tot esperant que el bon temps acompanyi. Més de 100.00 persones s'espera que passin per la capital del Vallès Occidental en dos dies farcits d'actes per a tots els públics i per a tots els gustos haguts i per haver. Terrassa ha aconseguit que els seus principals carrers, comerços i establiments, i places, es guarneixin per a l'ocasió.\nLa ciutat recupera la música, la gastronomia, l'art, el circ, la dansa, la fàbrica, els obrers i els burgesos, els casaments, els enterraments, els jocs, la màgia i el teatre per a reviure aquells temps esplendorosos de finals del segle XIX i principis del XX. Terrassa és cada dia un gran museu a l'aire lliure per descobrir i durant la Fira s'hi afegeix encara més valor.\nLa festa major de primavera s'ha estrenat amb l'exposició "Naturaleses de l'art nouveau" i la presentació del catàleg "Un Món estrany. Hibridació en l'art nouveau i el simbolisme", a la Sala Muncunill. El Museu de Terrassa la completa amb ”"Naturaleses de l'art nouveau a Terrassa", amb peces locals, del seu fons i del de l'Arxiu Històric Comarcal de Terrassa, la Biblioteca Central de Terrassa, el Museu Nacional de la Ciència i la Tècnica de Catalunya i de l'Institut Industrial de Terrassa. La jornada l'ha presidit l'alcalde de Terrassa Jordi Ballart.\nL 'Escola Municipal de Música ha ofert un fragment d'Ofèlia, visió musical en dos quadres, amb lletra de Martí Alegre i música d'Adrià Esquerrà, que va ser representada els anys 1906-1907 a la Sala Ars Lucis que regentava Joaquim Vancells i Vieta (Barcelona, 1866-1942). A dos quarts de vuit del vespre hi havia teatre modernista a l'Ateneu Terrassenc amb "Dol de alivio", de Santiago Rusiñol.\nLa vila egarenca reprodueix l'esplendor de finals del segle XIX i principis del XX en la dotzena edició. Amb un pressupost de 95.000 euros, compta amb la participació de 130 entitats, que han programat 600 passis d'activitats. Personatges singulars, recreacions, visites als edificis, exposicions, espectacles, fires, disfresses d'època oferiran l'oportunitat de viute una experiència única a Catalunya.\nLa Fira va néixer el 2003 per recuperar les festes de la primavera, que es van institucionalitzar a Terrassa el 1228 per un privilegi del rei Jaume I. Des de 2007 està declarada per la Generalitat festa local d'interès turístic. El 2010 va obtenir un dels Premis Catalunya de Comunicació i Relacions Públiques en la categoria d'activitats turístiques. L'edició de 2014 es dedica al pintor Joaquim Vancells i Vieta, artista polifacètic, dissenyador, mestre i promotor d'activitats culturals.\nFira Modernista 2014 de Terrassa, Fira Modernista 2014, inauguració, Jordi Ballart, segle XX, Fira Modernista, festa, primavera


Desenvolupament del comportament del gos i gat: NÃ ©--Nament Pagament (resexions primàries o arcaiques Liah | Sublimis\nDesenvolupament de conductes de gos i gat: NÃ © ruta © © © d ‘reflexos arcaics implicats en l’alimentació\nMamífer mare alimenta els seus nadons produint llet que es fa durant la gestació (mamogènesi i gestació) i secretada per noms.\nEls comportaments de New Ners, molt poc actius durant el període neonatal, són només reflexos (reflexos primaris o arcaics) i orientats a trobar:\nUna font d’aliments (retroalimentació),\nuna font de calor (encara no funcional).\nel cadell o el gatet neixen cecs i sord, però l’olor i el tacte es desenvolupen especialment (habilitats sensorials del cadell o gatet de nounat)\nEl feed és un dels primers patrons de motor que es poden observar al cadell o el gatet: És innata i orientada cap a les tèpones de la seva mare o altres objectes del medi ambient.\nreflexos de peu o arrelament Reflex\nEl reflex “reflex” o arrelament permet al cadell o gatet trobar la ubre.\nCom a regla general, tots els cadells o gatets es mouen en totes les direccions, arrossegant-se movent el cap (moviments pendulars) i gemecs.\narrelament Reflex al cadell\n(Foto: © F. vastrade) Quan el final del musell s’estimula tàctic, la desil·lusió desordenada i aleatòria del petit S “Oriente cap a l’objecte es va reunir, normalment la mare o un altre membre dels germans.\nSi col·loqueu la mà davant del petit musell, empeny el musell i implica una ubicació ràpida (de vegades diversos metres! ).\nEl significat del tacte no és l’únic que es pregunta per a la cerca de la udder.\n1. Els nadons també es dirigeixen segons un gradient de temperatura (termòcia).\n2. L’olfacció també tindria un paper protagonista en la secreció de la calma.\nLes tonalitats tenen glàndules sudores i glàndules sebàcies que afecten el comportament dels nadons.\nEl fenomen que estan directament relacionats amb ells estan directament relacionats amb els estats de vigilància i els estats emocionals de la petita, però també, inicien el comportament exploratori i els moviments orals que permeten alimentar-se. També tindrien un efecte lubricant i protegeixen l’areola.\niv (Foto: © vetopsy.fr)\nLa calma, que es troba en totes les espècies de mamífers, inclosa en les dones, es produeixen en el moment de la lactància i secretat per una regió anatòmica variable segons les diferents espècies.\na la gossa o cony, són secretats pel solc intermari (àrea de cera a la vaca, mare i cabra).\nEn les dones, a la pròpia Areola, els fol·licles o tubercles diuen de Morgani, compostos de glàndules sebàcies i acini mamari minúscul, es desenvolupen durant l’embaràs per formar els tubercles de Montgomery.\nLes calpines són a l’origen del fitxer adjunt de petit a la mare.\nReflex labial a Le Puppy\n(Foto: © F. Vastrade)\nel reflex labial és Causat pel contacte del Tayon sobre els llavis que provoca un moviment del llavi i la llengua cap a la zona estimulada.\nAquest relx pot persistir en animals carenciats (fins a 6 setmanes al cadell)\nReflex de xuclar\nEl reflex de la succió es desencadena quan la ubre (o el dit o el xumet) entra en contacte amb el Llengua i palau.\nLes vores del nou idioma contenen nombrosos brots de sabor alt i suau per a la succió de llet que desapareixen després del deslletament.\nUna vegada que s’aconsegueix la udder, el cadell o el gatet la pasten amb els seus dos passats segons un moviment alternatiu que tingui l’efecte de desencadenar l’emissió de llet.\nreflex de succió i Provant el cadell\nEl reflex de succió i pastat de tauts excita mecanoig, termoreceptors i nociceptors del mugró que provoca reflexos neuro-hormonals de la prolacció Secreció (secreció de llet: lactogènesi i galactopoimicisme) i oxitocina (expulsió de la llet).\nEl reflex de succió desapareix durant la hipotèrmia de petits, per sota de 34 ° C.\nAquestes tres primeres relleus són menys pronunciades quan el petit és rasasi ©.\nEls reflexos primaris o arcaics desapareixen durant el període de transició, gràcies a la maduració del sistema nerviós.\nEl reflex La degruertilitat és provocada per la presència de menjar o líquid a prop del vel del palau.\nEl reflex d’empassar mai desapareix, però passa poc per control voluntari.\nAquest reflex faríngic es pot provar que depèn de les activitats sensorials i motores del nervi imprecís o pneumogàstric (X) i glossopharynien nervi (IX)\nLa reposició de l’estómac inhibeix el .\nEl reflex de la deglinació desapareix durant la hipotèrmia dels petits, per sota de 34 ° C, que pot causar mortalitat per falsa empassar.\nReflex PinerÃ © al\nDesenvolupament de comportament Factors genètics factors epigenètics\nPeríodes de desenvolupament de comportament del gos i gat\nPeríode prevental període no estatal Període de transició PÃ © riode de socialització Juvetile Dired\nDesenvolupament de comportament del gos Desenvolupament de comportament del gat Trastorns de desenvolupament de comportament Prevenció del trastorn\nfenc M. – onogenÃ¨ Comportament – tercer cicle professional de les escoles veterinàries nacionals, Tolosa de Llenguadoc, 2000\nVAYSSE G., Influència Medioni J. – Gènere i modulacions de comportament experimental – BIOS, Paul University Sabatier, Privat, Tolosa de 1982\nMcFarland D. – Comportament animal, psicobiologia, etologia i evolució – de la Universitat de Boeck, Brussel·les, 613 pàg., 2001\nImmpelmann K. – Diccionari d’etologia – Pierre Mardaga Publisher, Lieja, 296 p., 1990\nPAGEAT P. – Patologia de comportament de gossos – Edicions del Vérérinaire, Cases-Alfort, 384 pàg., 1998\nPàgina P. – Semiologia en Patologia del comportament – Vérérinaire , 1990\nDehasse J. – Tot sobre la psicologia del gos – Odile Jacob, París, 400 p., 2009\nGiffroy JM (Prof. Université de Namur, Bèlgica) – The Dog Chart – 3r Cicle professional de les escoles nacionals vérinatives, Toulouse, 2000\nPieson P., Grandjean D., Sergheraert R., PIBOT P. – Guia pràctica per a la cria canina – Royal Canin, 347 p., 1996\nbradshaw jws -El comportament del gat domèstic – Cab Indernacional, Wallingford, 219 pàg., 1992\nDehasse J. – Tot sobre la psicologia del gat – Odile Jacob, París, 604 p., 2005\nGAGNON A.-C – Comportament del gat: Clínica i Biologia – Edicions del punt verinari, 350 pàg., 2012\nGiffroy JM (Prof. Université de Namur, Bèlgica) – The Cat Technogram – 3r Cicle professional d’Educacions Nacionals de Vérère, Tolosa, 2000\nMallendin ‰., Little S., Casselux G., Shelton L., Pibo P., Paragon B.-m. – Guia pràctica per a la cria felina – Royal Canin -344 pàg., 2000\nPrevious Post - Previous post: El Matebook X, joia d’alumini\nNext Post - Next post: 5 Alternatives al fullet ha de saber


Se’ns acaba Argentina\nBrowse: Home » 2013 » novembre » Se’ns acaba Argentina\nnovembre 17, 2013 · by Mònica i César · in Blog\nAixò s’ha acabat, companys! Després de gairebé 2 mesos, deixem Argentina, on hem passat dues setmanes més del previst. Però és que aquest país s’ho val!\nEn els darrers dies hem passat per Humahuaca, Iruya i Purmamarca. A Humahuaca només hi vam estar de pas, camí d’Iruya, i en tres hores vam tenir temps de fer un volt i arribar fins el mirador Piedra Blanca, per veure les vistes d’aquest petit poble i els voltants. Humahuaca està massa enfocat al turisme, i és ple de paradetes d‘artesania de tot tipus. També es pot anar a veure el Cerro de los 14 colores, però nosaltres no teníem temps, i ens han dit que el Cerro de los 7 colores de Purmamarca val més la pena.\nPer arribar a Iruya, cal agafar un autobús força cutre, sense aire condicionat i que porta les maletes lligades amb cordes al sostre. En tres hores i passant per un pas de muntanya a 4000 metres i una carretera estreta, plena de corbes i amb uns precipicis de cagar-se, arribes a Iruya donant gràcies a Deu i al conductor per estar viu. Al bus hi anàvem turistes i gent local. Aquí volem comentar que la fisonomia de la gent del nord és totalment diferent a la resta del país, i molt més semblant als seus veïns bolivians.\nA Iruya, o te’n parlen, o no hi véns. Està al cul del món! A nosaltres ens ho van recomanar la Mariona i el Xavi abans de sortir, i el nostre amic Joel a El Chaltén. I des d’aquí els volem donar les gràcies a tots tres, perquè ha estat un gran encert! El poble està a 2800 m a la vora del riu Iruya i envoltat de muntanyes per tot arreu. És un poble molt petit, amb pràcticament res a banda de l’església, petites botigues de queviures (de 2x2m) i algun que altre comedor.\nSeguint amb els consells, el primer dia vam pujar al Mirador de los Cóndores. S’ha de creuar el riu pel pont, travessar el barri La Banda, i anar pujant per una forta pendent, per un camí de burro, fins a arribar al mirador. A 3000 metres, ja comencem a notar que costa una mica més respirar, sobretot en pujada. Un cop allà, pots estar-t’hi hores mirant com els còndors planegen per davant teu. Increïble!!\nEl segon dia vam fer l’excursió a San Isidro, un mini-poblet a uns 8 km d’Iruya. Aquí hem de dir que el que val la pena és el camí, i no pas el poble. Per arribar-hi es va seguint primer el riu Iruya i després el riu San Isidro.\nCom a tota Argentina, Iruya també està plena de gossos sense-sostre pel carrer. I en aquesta excursió n’hi va haver un que ens va seguir tot el camí d’anada i tornada a San Isidro, i al qual vam batejar amb el nom de Fidel, perquè ens anàvem creuant amb altres persones i sempre ens seguia a nosaltres.\nLa darrera parada abans de sortir de l’Argentina ha estat obligada, perquè a Purmamarca hem d’agafar el bus que ens portarà a San Pedro de Atacama (Xile). Purmamarca és un poble molt turístic al començament de la Quebrada de Huamahuaca, on la gent ve a veure el Cerro de los Siete Colores. Nosaltres hem tingut un dia molt gris i no hem vist gaire colors, però el que si que ha valgut la pena ha estat la passejada (no arriba a una hora) de Los Colorados al voltant del cerro.\nHan estat 57 dies a Argentina i ens ha encantat el país. Marxem amb un sentiment contradictori, amb ganes de conèixer altres països i amb una mica de pena per deixar aquest, que ens ha tractat tan bé.\nChau chau Argentina!!\nDani novembre 17, 2013 at 2:07 pm · Reply →\nOstres parella! Cada cop sembleu mès uns exploradors dels que surten als documentals del 33…\nFins I tot diría que de vegades sembleu sortir d’un conte del Tintín!\nUna abraçada I que continueu gaudint de l’aventura!\nMònica i César novembre 24, 2013 at 11:35 pm · Reply →\nDoncs si t’agraden les fotos, fliparies si ho veiessis en directe. Sovint comentem entre nosaltres que les fotos no fan justícia a aquests paisatges. Una abraçada company!\nRAY novembre 17, 2013 at 5:04 pm · Reply →\n“Los Colorados” semblan més una pintura qu’una foto, tan vermelles¡.Don’t cry for Argentina again, je je. Petonets.\nMònica i César novembre 24, 2013 at 11:39 pm · Reply →\nNo tenim temps de plorar per Argentina, perquè “the show must go on” jejeje Petons\nDavid novembre 20, 2013 at 12:46 pm · Reply →\nCom us envejo parella!! aquesta darrera part del viatge sembla un cuadre, que chulo!\nMònica i César novembre 24, 2013 at 11:41 pm · Reply →\nEncara que sembli impossible, això va in crescendo. Tant Atacama com l’arribada a Bolívia ens han agradat moltíssim. Ja veuràs les fotos!\n← Explorant el nord: Salta i Tilcara


Un servei es podrà concertar amb un mínim de seixanta minuts d'antelació, entre la contractació i la prestació efectiva del servei, mentre que l’IMET serà l'organisme competent per fer complir la normativa\nVigilància i norma\nPel que fa a les condicions d'explotació, un servei VTC s'haurà de concertar amb una antelació mínima de seixanta minuts, entre la contractació i la prestació efectiva del servei. La normativa prohibeix als vehicles adscrits a aquest tipus d'autoritzacions circular per les vies públiques per buscar clients o propiciar la captació de viatgers que no ho hagin contractat prèviament; així, quan finalitzin un servei i no en tinguin un altre de contractat, hauran d'estacionar-se fora de la via pública. El conductor d'un VTC que circuli per les vies de l'àrea metropolitana de Barcelona sense passatgers ha de justificar que té un servei en el registre de serveis o, si escau, que es dirigeix al seu lloc d'estacionament. Tampoc estarà permesa la implantació o la pràctica de la geolocalització, que fa possible als clients posicionar els vehicles abans de la contractació. Els conductors o titulars dels VTC han d'atendre els requeriments del servei d'inspecció corresponents per a la inspecció del vehicle i de la documentació vinculada a l'activitat.


Música – Ephemera\nMúsiques del carrer\nFa temps que no sento la música dels xiulets dels esmoladors que passaven pel carrer. Encara en queden i algun caçador de sons els recull, deixant-nos petites joies en el freesound.org, una mena de Flickr o Picasa sonor. Sovint el so pot capturar millor un ambient que no pas una fotografia, i freesound és una bona mostra de paisatges sonors (soundscapes).\nUna mostra de xiulet aquí, i una altra aquí.\nL’interès pels sons del carrer té un precedent il·lustre. Proust, al capítol 8 de La Prisonnière, parla de la música dels venedors d’un mercat que “orquestraven lleugerament l’aire del matí en una obertura per a un dia de festa. L’oïda, aquest sentit deliciós, ens aporta la companyia del carrer, en traça les línies i dibuixa totes les formes que hi passen”. Proust observa característiques de cant gregorià en un venedor de teles, o la pagesa que ven carxofes. “Albertine, en sentir-ho, en sent desig, i demana que la serventa, Françoise, baixi a comprar-ne. ‘Serà bonic menjar després tot això. Seran tots aquests sorolls que ara sentim, transformats en un bon àpat’”.\nEn el Porgy and Bess de Gershwin, a l’escena 3 del segon acte, hi trobem un altre cas d’art excel·lent inspirat en la música del carrer, una venedora de maduixes, un altre de crancs.\nAquí, la versió operística de Simon Rattle, els venedors arriben a Catfish Row al 5’10” del clip:\nun home que ven mel i un altre que ofereix crancs:\nLes veus de Louis Armstrong venent crancs i Ella Fitzgerald amb les maduixes estan més enllà de tota descripció.\nÉs una melodia que es pot reconèixer com a procedent d’un crit de venedor al carrer, i al mateix temps és misteriosa i evanescent.\nAixí s’escolta en la versió de Miles (minut 2’19”):\nEncara una altra versió, aquesta per Harry Belafonte i Lena Horne en ritme llatí.\nEl 1900 Proust ja es lamentava que fora del seu barri aristocràtic, amb les botigues “modernes”, ja no hi hauria els crits del carrer dels venedors al matí.\nJo recordo haver escoltat, als anys 80, en una cantonada prop de casa, un venedor de fruita que cridava alegrement:\nHay sandia meLOne!!\nmelo CO TO NEEE !!\namb un crescendo al melo CO Tone que sonava com una expansió explosiva del “melone”.\nUn venedor de síndries sembla que va inspirar a Herbie Hancock el cèlebre Watermelon man, popularitzat també per Mongo Santamaria:\nProbablement el feliç calypso Coconut Woman de Harry belafonte té un origen semblant\nI no podem oblidar el “maní” del manisero d’Antonio Machin.\nQuins sons ens queden? A vegades la percussió metàl·lica dels repartidors de bombones de butà. Potser a la platja ja no venen cocos però sí que mentre estem ajaguts prenent el sol, podem sentir la cantarella resignada del “selvesa, cola, agua, bier …” dels venedors de refrescs. Algun músic inspirat en podrà fer un remix chillout.\nAuthor amoephecatPosted on April 5, 2012 Categories Català, Música1 Comment on Músiques del carrer


Casaments 2021: Les sis tendències nupcials per a aquest any\nSense deixar de banda les atencions cap als nòvios i els convidats a causa de la situació sanitària actual, els enllaços busquen ser una experiència ‘uau’ (única), en un entorn natural, amb música en viu i altres espectacles\nEnrere queden els dissenys encotillats, ara impera l’estil ‘arreglat però informal’ en el qual la comoditat i el minimalisme són els protagonistes\nLes noves generacions valoren la sostenibilitat, diversitat i solidaritat a l’hora de contractar professionals per a la seva celebració\n07 de de febrer del 2021. 14:35\nPer aquestes dates, amb Sant Valentí a la cantonada, es perfilen les tendències que marcaran l’any: quins colors es portaran, quin serà l’estil protagonista, quin tipus de decoració regnarà... i, també, com seran els casaments d’aquest 2021, tot i haver-hi pandèmia. Amb una experiència de més de 40 milions de casaments organitzats a Espanya, Itàlia, França, Portugal, el Regne Unit, els Estats Units, el Canadà, Mèxic, el Brasil, l’Argentina, Xile, Colòmbia, Perú, Uruguai i l’Índia, el grup The Knot Worldwide, líder del sector i punt de contacte entre empreses i parelles, i del qual forma part el portal Bodas.net, ha radiografiat les preferències globals i nacionals en moda nupcial que veurem en els pròxims mesos (sobretot amb l’arribada del bon temps). Vet aquí diverses pistes del que més triomfarà:\nA l’aire lliure, de dia i entre setmana\nTot i que el dia favorit per casar-se continua sent eldissabte, la tendència és que cada vegada se celebrin més casaments entre setmana, de dilluns a dijous, una cosa que ja es començava a notar en els últims anys però que la situació actual ha precipitat pel reajustament dels enllaços posposats per la pandèmia. Aquesta reorganització ha provocat que les parelles que s’han compromès durant aquests últims mesos, hagin de marcar la data de casament per al 2022, ja que aquest any l’agenda està molt plena. Com a conseqüència, si en anys anteriors les parelles espanyoles necessitaven una mitjana 12 mesos per organitzar el seu casament, segons el Libro Imprescindible de las Bodas (LIB), ara aquest temps de preparació s’ha dilatat fins als 18-24 mesos. L’avantatge d’això és que ara les parelles tenen més temps per mimar els detalls del seu ‘dia B’.\nTambé han adquirit més protagonisme els casaments de dia i a l’aire lliure. Aquest tipus d’enllaç permet estirar al màxim la durada de la celebració i els espais oberts es converteixen en l’opció més estesa a l’oferir la bellesa pròpia de l’entorn natural, una major versatilitat i, en les circumstàncies actuals, una major seguretat per a tothom, un factor que serà determinant en l’elecció de l’espai. Per això, les carpes i els tendals més ‘trendy’ seran la sensació del 2021, i crearan racons acollidors en els quals les garlandes de llums aportaran aquest toc distingit, romàntic i somniador. A més, els sofàs, les taules i la decoració de sala es mouran a l’exterior per crear ambients còmodes que convidin a passar-hi més temps, envoltats de natura i arranjaments florals amb plomalls i herba pampa.\nEl natural serà protagonista\nEl concepte clau dels casaments del 2021 és «natural», tant si parlem de decoració com en l’actitud espontània de la parella i convidats. Amb aquest objectiu, s’utilitzen molt les flors preservades (deshidratades a través d’un procés químic que les manté durant molts anys i en alguns casos fins i tot semblen fresques). Tant en rams com en corones, en els quals les opcions guanyadores són els tons terra, beix, fusta o verds, combinats amb el blanc. A les parelles més atrevides els agrada reservar un toc amb un color més atrevit per destacar detalls com el ram, els centres de taula o la barra de còctel.\nEls casaments que arriben són molt més desenfadats. Es prefereix una disposició dels seients més informal per crear diferents espais que permetin mantenir millor les distàncies. Les noves generacions busquen trencar amb el protocol més estricte dels casaments i convertir-ho tot en una experiència única, sempre buscant la naturalitat.\nTambé aquesta generació li dona molta importància a la solidaritat, diversitat i sostenibilitat. Així ho constata un estudi realitzat per Bodas.net, la Valmont Barcelona Bridal Fashion Week i IESE, en què el 93% dels enquestats considera que la feina i el sou digne dels empleats de l’empresa és la variable principal en importància a l’hora d’escollir proveïdor. També el compromís mediambiental de la marca (78%) i l’ús de materials i teixits sostenibles (77%).\nUna experiència ‘uau’\nEs cerca que l’enllaç sigui una experiència inoblidable. Per a això, la tecnologia, les famoses ‘wedding bags’ (les bosses de regals) o les animacions d’impacte, com ara focs artificials, espectacles de màgia o canons de confeti, són una de les activitats més demanades. Per descomptat, la música jugarà un paper molt important durant tota la celebració, i no només al final del banquet. La contractació de música en directe, fins ara present en més del 26% dels casaments, creixerà amb força aquest any. La música estil bistró o d’entre actes és un dels elements més demanats.\nAquesta experiència ‘uau’ s’aconsegueix amb la personalització dels detalls. La decoració de la taula, amb notes o missatges dedicats per a cada convidat, o les racions individuals perquè cada convidat pugui elegir què menjar, tant a l’hora del còctel com a l’hora de les postres, serà una cosa essencial. A més, amb això es contribuirà a complir algunes de les mesures de seguretat i higiene anti-Covid. Aquestes mesures no poden faltar, i tot i que es busca que passin desapercebudes han de garantir la seguretat dels convidats. «El sector nupcial s’ha adaptat al llarg de tot el 2020 i es continuarà adaptant durant els pròxims anys a les circumstàncies, sempre de forma bonica i creativa, amb l’objectiu de continuar ajudant les parelles a celebrar l’amor, perquè l’amor pot amb tot», assegura Virgina Cánovas, directora de comunicació de Bodas.net per a Europa i Llatinoamèrica.\nComoditat, minimalisme i polivalència\nSi alguna cosa està trepitjant fort en el que al ‘look’ nupcial del 2021 es refereix és la comoditat i el minimalisme. Aquest toc «arreglat però informal» que aporten els vestits i vestits d’home més naturals i còmodes i que persegueixen evocar la personalitat de la parella. El 60% de les parelles enquestades a ‘LIB’ afirma que el motiu principal a l’hora d’elegir l’‘outfit’ per al gran dia és que encaixi amb el seu estil i personalitat.\nLes parelles busquen adaptar els seus dissenys a l’estètica i temàtica del casament i també lluir coordinades entre si. També se sol optar per més d’un vestit, un per al còctel, un altre per a la festa o fins i tot per a una actuació estel·lar de la parella. Guanyen els ‘looks’ polivalents amb mànigues removibles, cues desmuntables, vestits curts...\nEs porten les línies pures i formes minimalistes. Les mànigues bollades, escots quadrats i esquena superbaixa seran les tendències per a les núvies que vulguin anar a l’última.\nA la recerca de ‘La foto’\nA l’hora d’escollir el fotògraf, el 72% de les parelles tenen com a criteri principal l’estil de la fotografia. Aquest any, més que mai, es busca trobar ‘La Foto’. Aquesta instantània de revista que les parelles més joves volen compartir a les seves xarxes socials per aconseguir milers de likes. Una vegada més, es persegueix crear aquest efecte ‘uauuuu’, aquesta vegada, fins i tot, una vegada finalitzat el ‘dia B’ ja que moltes d’aquestes imatges s’aconsegueixen en un reportatge postcasament i traslladant-se a paisatges o monuments de pel·lícula.\nDe la nanolluna de mel al gran viatge\nI, finalment, la lluna de mel també es renova i s’adapta els temps. Tot i que, normalment, el 84% de les llunes de mel del nostre país són internacionals, aquest any les parelles buscaran destinacions més pròximes a causa de la incertesa que encara vivim quant als viatges a l’estranger es refereix. De manera temporal, les llunes de mel s’adaptaran i es tornaran més locals, tot i que no per això menys romàntiques i especials. De tota manera, només serà l’avantsala al gran viatge que realitzarà la parella un temps després, i és que com ja tots sabem, si hi ha una cosa que agrada a les noves generacions és viatjar i la lluna de mel la plantegen com un dels viatges més espectaculars de les seves vides.\nTendències Club d'Estil Coronavirus Moda


Adreça: Rambla, 63\nEdifici de planta baixa i tres pisos. Destaca a la façana els arcs\nque inclouen el primer pis i la planta baixa, les obertures centrals\namb columnes i la balaustrada del coronament de la façana.\nPrimerament fou destinat a despatx tèxtil i habitatge unifamiliar. El\n1.924 fou transformat en casa de pisos que actualment s'utilitzen com\nL'edifici fou anomenat també, Casa Pascual.\nAutors: J. Granell, R. Guastavino, i F. de P. Nebot, Arqtes.


Mons Observans. Assentament romà de Can Tacó - Turó d'en Roina. | pintures murals\nUna de les troballes més notables que ha proporcionat el jaciment són les restes de pintura mural romana de primer estil pompeià que decoraven les principals estances de l’edifici. És una descoberta excepcional en el context de la península ibèrica, on són molt escassos els exemples d’aquest estil decoratiu característic dels primers temps de la romanització (150 a. de C. – 80 a. de C.). Les pintures, que van ser elaborades amb la tècnica de l’estuc (tectoria), representen una paret de carreus encoixinats de color blanc delicadament perfilats amb línies vermelles que aparenten ser les juntes. Els carreus, acabats amb una textura molt fina que imita el marbre, es disposen en files rematades amb frisos i cornises profusament decorades amb motius en relleu de gallons i dentellons.\nEls exemples més representatius de pintures murals de primer estil es conserven a les ciutats romanes de Pompeia i Herculà (Itàlia) les quals, l’any 79 d. de C., van quedar sepultades per l’erupció del Vesuvi. Les laves i les cendres del volcà van contribuir a preservar edificis sencers amb les decoracions murals pràcticament intactes. En canvi, les pintures del jaciment de Mons Observans van aparèixer despreses de les parets i trencades en molts trossos. En el moment de la descoberta presentaven nombroses esquerdes, fisures i, fins i tot, pèrdues significatives de la capa pictòrica provocades per les condicions mediambientals de l’entorn en el qual havien romàs enterrades durant més de 2.000 anys.\nPer tal de recuperar-les, es va dur a terme un delicat procediment d’extracció que va consistir a numerar i documentar exhaustivament la ubicació de cada fragment per facilitar-ne el muntatge posterior. Abans de fer-ne l’extracció, els fragments es van engassar amb l’objectiu de conservar la disposició de les juntes i protegir-los durant el seu trasllat des del jaciment fins al Museu Municipal de Montmeló on, actualment, s’està realitzant el procés de restauració. Els fragments que ja han estat restaurats s’exposen a l’esmentat museu en el marc de l’exposició Les pintures murals romanes de primer estil pompeià del jaciment de Can Tacó – Turó d’en Roina (Mons Observans), que fou inaugurada el mes de maig de 2013 amb motiu del Dia Internacional dels Museus.


Clam a Catalunya per l'acollida de refugiats sense quotes\nLa coordinadora 'Obrim Fronteres' ha organitzat protestes a Barcelona, Tarragona, Calafell i La Jonquera\nACN Calafell 18-06-2017 20:53 Lectures 1826\nClam a Calafell per l'acollida de refugiats sense quotes. @UcfrGarraf\nClam per l'obertura de fronteres i l'acollida dels refugiats. La coordinadora 'Obrim Fronteres' ha organitzat aquest dissabte quatre concentracions a Catalunya en el marc del Dia Mundial de les Persones Refugiades, que se celebrarà dimarts vinent i que també ha fet mobilitzar altres ciutats europees. A Catalunya, s'han celebrat protestes a Barcelona, Tarragona, Calafell i la Jonquera, des d'on s'ha reclamat que s'obrin fronteres sense quotes ni limitacions. Lluïsa Pinyol, de l'organització a Tarragona i membre d'Stop Mare Mortum, ha denunciat "l'incompliment del dret d'asil i el maltractament dels refugiats". L'organització també carrega contra l'incompliment per part de l'Estat de les quotes. Espanya es va comprometre a acollir fins a 17.337 persones refugiades abans del setembre i en falten per arribar més de 16.000.\nA Barcelona, la protesta s'ha fet a la plaça Sant Jaume. A Calafell, al Baix Penedès, s'ha celebrat entre la plaça del Mercat i el passeig de la Unió. A la Jonquera, a Girona, s'ha fet al punt fronterer de l'N-II. A Tarragona, una quarantena de persones s'han aplegat al passeig de les Palmeres, on han fet una lectura de manifest i un minut de silenci per als refugiats que han mort al Mediterrani.\nDes d'aquest acte, Pinyol ha reivindicat l'obertura de fronteres sense quotes: "tots els estats que han firmat el tractat internacional tenen l'obligació de donar asil a totes les persones que tenen la seva vida en perill i que ho sol·licitin. Sense quotes tenim l'obligació de donar asil", ha reclamat, tot lamentant que, a més, "s'estan tancant fronteres en un altre incompliment de les lleis internacionals".\nPel que fa a les quotes, Espanya només ha fet arribar un 12% de la xifra de persones refugiades que s'havia compromès a acollir. "Es va comprometre a acollir 17.000 persones, unes xifres que ja eren minses donada la magnitud del problema, però no hi ha cap voluntat de complir-ho", ha denunciat Pinyol.\nPer tot plegat ha reclamat que la ciutadania es rebel·li i continuï mobilitzant-se: "els governs els triem nosaltres i els hem d'empènyer a complir els seus compromisos i obligacions". La portaveu de Stop Mare Mortum a Tarragona ha assegurat que la societat "és solidària" i que són els governs qui no acompanyen el sentiment majoritari de la ciutadania: "hi ha municipis que es declaren ciutat acollida però encara que vulguis, no pots fer-ho perquè està tot centralitzat al govern espanyol", ha dit Pinyol.\nPer últim, Pinyol ha insistit que cal sortir al carrer "fins que caiguin les barreres" i no considerar que es poden obviar les concentracions de protesta perquè ja s'ha participat amb anterioritat.


Consulta com serà la quota per cada tram segons l'esborrany del Ministeri de Seguretat Social\nLa quota d'autònoms s'anirà abaratint per als que ingressin menys, i viceversa (Pexels/Olia Danilevich)\nRedacció 12/05/2021 - 19.52 Actualitzat 14/05/2021 - 14.41\nL'esborrany que ha preparat el govern espanyol per a la reforma del sistema d'autònoms preveu que, un cop s'hagi desplegat del tot, les quotes vagin dels 90 als 1.220 euros mensuals.\nEl document del Ministeri de la Seguretat Social, que ha avançat la Cadena Ser, preveu que la reforma s'hagi aprovat i es comenci a implantar de forma gradual a partir de l'any que ve, però no tindrà "efectes econòmics" plens fins al 2023.\nL'esborrany preveu un desplegament progressiu durant "un màxim de 9 anys", amb revisions cada tres.\nTretze trams de cotització i ajust posterior\nSi tira endavant, els autònoms hauran d'escollir provisionalment la base de cotització entre 13, en funció de les previsions d'ingressos i amb ajustaments vinculats a la inflació. Aquesta tria es podrà modificar sis cops al llarg de l'any per ajustar-la als rendiments.\nLa quota a pagar variarà en funció de cada tram. I mentre es vagi desplegant el sistema, serà més barata per als que guanyin menys i s'encarirà per als que ingressin més.\nA més de la possibilitat de canviar de tram, la reforma preveu un ajustament posterior: el treballador podrà demanar una compensació si ha cotitzat de més o haurà de pagar si és a l'inrevés.\nCom seran les noves quotes d'autònoms\nL'esborrany inclou aquestes previsions de quotes:\nPrimer any (2023)\n-Rendiments de 3.000 euros anuals o menys, 200 euros de quota\n-Entre 3.000 i 6.000 euros, 215 de quota\n-Entre 6.000 i 9.000 euros, 230 de quota\n-Entre 9.000 i 12.600 euros, 245 de quota\n-De 12.600 a 17.000 euros, 260 de quota\n-De 17.000 a 22.000 euros, 275 de quota\n-De 22.000 a 27.000 euros, 290 de quota\n-De 27.000 a 32.000 euros, 305 de quota\n-De 32.000 a 37.000 euros, 320 de quota\n-De 37.000 a 42.000 euros, 340 de quota\n-De 42.000 a 47.000, 360 de quota\n-De 47.000 a 48.841 euros, 380 de quota\n-48.841 euros anuals o més, quota de 400 euros\nEls autònoms podran triar entre 13 bases de cotitzacions i canviar la tria 6 cops a l'any (Pexels/Burst)\nUn cop acabi la reforma (previst 2031)\n-Rendiments de 3.000 euros o menys, 90 euros de quota\n-Entre 3.000 i 6.000 euros, 120 de quota\n-Entre 6.000 i 9.000 euros, 185 de quota\n-Entre 9.000 i 12.600 euros, 235 de quota\n-De 12.600 a 17.000 euros, 275 de quota\n-De 17.000 a 22.000 euros, 305 de quota\n-De 22.000 a 27.000 euros, 425\n-De 27.000 a 32.000 euros, 545 de quota\n-De 32.000 a 37.000 euros, 670 de quota\n-De 37.000 a 42.000 euros, 800 de quota\n-De 42.000 a 47.000, 935 de quota\n-De 47.000 a 48.841 euros, 1.075 de quota\n-48.841 euros anuals o més, quota de 1.220 euros\nAssociacions d'autònoms demanen accelerar la reforma\nEl Ministeri ha destacat que encara no hi ha res definitiu davant la filtració d'una proposta que ha topat amb el rebuig d'algunes associacions d'autònoms. Sobretot, lamenten que hagin conegut la proposta a través dels mitjans de comunicació i coincideixen a dir que 9 anys són massa per desplegar la reforma.\nLa Unió de Treballadors Autònoms i Emprenedors (UATAE) ha considerat un "avenç cap a la justícia contributiva" aquest sistema i ha demanat que "s'apliqui al més aviat possible a qui té menys ingressos, sense haver d'esperar nou anys".\nDes de la Confederació de Treballadors Autònoms de Catalunya han qualificat d'"inacceptable" que s'hagin de pagar 2.400 euros anuals de cotització si els rendiments són inferiors a 3.000 euros anuals. "S'ha d'alleugerir la pressió de cotització per les rendes més reduïdes i el sistema ha de convidar la fugida de l'economia submergida", ha afirmat Sandra Zapatero, presidenta de la CTAC.\nI la Federació d'Associacions de Treballadors Autònoms (ATA) ha criticat que l'esborrany no s'hagi "discutit ni amb els agents socials ni amb les associacions d'autònoms".\nAixí és la reforma de la cotització dels autònoms que està preparant el govern espanyol


Hostal Miguel y Juani L'Alcúdia Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a L'Alcúdia.\nPizarro, s/n, L'Alcudia, L'Alcúdia, Espanya, 46250 - Veure al mapa\nAl visitar L'Alcúdia, vosté es sentirà com a casa a Hostal Miguel y Juani, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hostal Miguel y Juani asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de instal.lacions per a minusvàl.lids, restaurant, servei de bugaderia, ascensor, bar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hostal Miguel y Juani no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (75) Parelles (25) Viatgers en solitari (21) Famílies amb infants petits (9) Famílies amb infants grans (3) Grups (17)


Les bachatas eren festes, amb o sense música, a l’aire lliure. Ball que pot ser ballat agafats de parella o bé agafats de les mans. Pot suggerir: suavitat, sensualitat, languidesa. La bachata procedeix de la República Dominicana. Es popularitza a Catalunya cap a finals de la dècada dels noranta, amb l’onada d’immigració dominicana. L’origen es troba en les cançons suaus que cantaven i ballaven la gent del camp i per això se’l va considerar molt temps un gènere vulgar i de classes marginals en contraposició al que ballaven les classes benestants: bolero, danzón i altres. L’evolució del gènere però, és d’origen urbà. La lletra de les bachates no és alegre, sinó d’amargura i desarrelament. Aquest tipus de bachata incorpora elements tant de la bachata tradicional com de la bachata sensual, i es balla amb la bachata moderna que sona a tot el món.


Postres de soja - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Postre de soja)\nUnes postres de soja són un aliment que es prepara fent servir "llet de soja" (suc de soja), bacteris (Lactobacillus delbrueckii bulgaricus i Streptococcus salivarius thermophilus) i a vegades s'hi afegeixen edulcorants, com ara fructosa, glucosa o sucre. Sovint són anomenades iogurt de soja, tot i que la terminologia és incorrecta (no s'elaboren amb llet). De fet, a Espanya legalment no poden anomenar-se iogurt. Cal guardar-les al frigorífic.\n1 Preparació casolana\nEs pot fer una preparació casolana fent servir els mateixos mètodes (una iogurtera) que per als iogurts. Una culleradeta de sucre per un litre de suc de soja s'afegeix per a promoure la fermentació bacteriana. La soja no té lactosa (el sucre de la llet) que és l'aliment bàsic dels bacteris del iogurt (que es fa amb llet).\nLes postres de soja fetes a casa tenen un lleuger gust de soja quan es fan directament de la llet de soja, aquest gust és menys pronunciat en els postres de soja comercials.\nSegons alguns, les postres semblants al iogurt que es fa amb suc de soja contenen menys greix que un iogurt, fet de llet de vaca, això és al voltant del 2,7% contra el 3,5% del iogurt de llet sencera. Altres consideren que en té el mateix, però de diferent tipus.\nNutricionalment, els aliments a base de soja, com és un vegetal, tenen greixos insaturats, mentre que els que són a base de llet de vaca o d'altre mamífer els tenen saturats. Aquest producte conté el triple de ferro que el iogurt, tot i que el ferro provinent de la soja, o de qualsevol altre aliment vegetal, s'absorbeix molt pitjor que el de la llet i tots els altres aliments animals. D'altra banda, al contrari que al iogurt, on aquestes substàncies abunden, les postres de soja no aporten gens de vitamina D i la seva quantitat de calci és pràcticament menspreable.\nAquestes postres contenen isoflavones, que ajuden a reduir la pèrdua de massa osia i va bé contra els fogots. Pot ser una alternativa a les postres làctiques per a persones amb al·lèrgia a la proteïna caseïna o intolerància a la lactosa de la llet.\nSón un aliment que els vegans no tenen inconvenient a menjar, a diferència dels productes derivats de llet. En canvi, sent la soja un producte de la Xina i aliè a la cultura i gastronomia europea, en aquest continent no és del grat del consumidors Slow Food, locàvors ni Quilòmetre Zero, que consideren a més que es tracta d'un producte industrial de baixa qualitat i innecessari, només creat per a rentabilitzar encara més les grans extensions de conreus de soja en aquest país. Aquest motiu és relacionat per alguns amb la no sostenibilitat i per això de poc grat, a Europa, d'algunes persones i cooperatives que volen considerar-se de consum alimentari responsable.\n↑ "Iogurt" de soja Soya Foods (anglès)\n↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 2,4 El "iogurt" de soja, de Gemma Navarro, dietista. Publicat al número 2.500 de la revista Pronto, en 2010 (castellà)\n↑ Com fer unes postres de soja Soya Foods (anglès)\n↑ Valors nutricionals Soya Foods (anglès)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Postres de soja\nGuia pas per pas per a fer "iogurt" de soja plantfoods.org (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Postres_de_soja&oldid=19212150»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 nov 2017 a les 14:29.


Llucia Ramis. Departament de Cultura\nQuan llegeixes, aprens a llegir els altres. I entens com s’estructura tot.\nLlegir no serveix per a res. De manera que pots parar de fer-ho ara mateix, en aquest punt. Passejar vora la mar mentre el sol es pon i xisclen les primeres falcies tampoc no serveix per a res. Ni somriure a un desconegut. Ni ficar-te en un tren qualsevol, a veure on et porta. Ni seure en un banc de la plaça i mirar com algú intenta menjar-se un gelat evitant que li regalimi per la mà, alhora que arrossega la bicicleta al seu costat i controla que el fill no surti corrents darrere una pilota. Com tampoc no serveix per a res escoltar la teva cançó preferida, fotografiar velles que fumen, passavolants que recullen burilles, detallar els plecs d’una olivera, navegar entre icebergs.\nFer que el món sigui més gran i, a sobre, conquerir-lo, no té cap utilitat. Ni veure més enllà del que ara veus. Perquè el cas és que llegir et permet viure les vides que et falten, imaginar-te la vida que voldries, patir per totes aquelles que no voldries, i seguir mentrestant amb la teva. La teva, des de perspectives que ni tan sols sospites.\nQuan llegeixes, aprens a llegir els altres. I entens com s’estructura tot. La lògica narrativa t’ho explica amb un plantejament, un nus i un desenllaç, que, de moment, sempre ha estat el mateix per a tothom. Però, qui ho sap? La ficció no descarta sorpreses. La poètica fa que la realitat t’esclati al pit i sentis l’univers sencer des del Big Bang. Hi ha la descripció, que et mostra allò que no tens davant. La crònica, que et recorda allò que va passar quan tu no hi eres. El diàleg de veus que no et sonen, o sí. Els viatges que et transporten a llocs que algun dia rememoraràs, encara que no hi hagis anat.\nLlegir et permet abstreure el cas concret i concretar l’abstracció. En veure per escrit allò que duus dins però no sabries expressar, en trobar endreçats aquells coneixements que, de tan caòtics, no sabies que tenies, en incorporar-hi la informació que et faltava, tot encaixa. El cor et va a mil, la sang et bull. Estimes el text que ho ha fet possible. Necessites gravar-te cadascuna de les paraules i les idees i les emocions a la memòria.\nDoblegues cantons de pàgines que no revisaràs, subratlles frases que, d’aquí a un temps, no sabràs per què estan subratllades. Creus que coneixes la persona que ha estat capaç de dir-te, negre sobre blanc, allò que tu no gosaves dir-te. Creus que et coneix millor que ningú. Rius i plores per totes aquelles coses per les quals no sempre et permets plorar ni riure. I ho saps tot. Et deixes anar. Però, per què serveix això? Per a res. Llavors, què t’ha portat fins a aquesta, la darrera paraula?