03.09.2012 – РЕЧЕ БОГ: ДА БЪДЕ СВЕТЛИНА. И БИДЕ СВЕТЛИНА.\nСЕКТАНТСТВОТО, СЕКТИТЕ И ПРАВОСЛАВНАТА ЦЪРКВА – продължение 5*\nПубликувано на 03.09.2012 от Dragan Bachev\nVI. СЪВРЕМЕННИ ЗАДАЧИ ОТНОСНО БОРБАТА СЪС СЕКТИТЕ\n1. ЦЪРКОВНИ МЕТОДИ ЗА БОРБА СЪС СЕКТИТЕ\nОт всичко описано в предходните раздели става ясно, че борбата със сектантските религиозни организации се явява една от основните задачи на Православната църква. От изложението на методите и средствата става ясно, че сектите не са спонтанно явление от случайно възникнали общности, които могат и да не просъществуват дълго. Зад граница се намират техните централи, откъдето планомерно и целенасочено се направлява тяхната дейност. Ако на тази масирана инвазия се противопоставят единични партизански действия, то те или ще бъдат обречени на неуспех, или ефектът от тях ще бъде нищожен. Това налага Църквата в България да организира заедно с ведомствата, свързани с нея, защитните мерки срещу сектантското нашествие. Без целенасочени и планомерни действия в тази насока тя рискува да изгуби не само голяма част от паството си, но и авторитета си пред обществото и държавните институции. В общи линии дейността се разпределя на следните нива: а) централно – Св. Синод, богословски факултети, семинарии, църковни издателства и други църковни ведомства; б) епархийско – митрополии, епархийски просветни центрове, епархийски мисионерски дружества и пр.; в) енорийско – енорийско духовенство, просветни общества: православни дружества и други. Необходимостта от планомерно разпределени действия се поражда от различни причини. Една от най-важните е, че за противодействие на сектите са нужни квалифицирани богословски кадри, които не могат да се изграждат на местна почва.\n1.1. Върховната църковна власт в страната е в ръцете на Св. Синод и именно неговите членове, архипастири на Църквата трябва да застанат начело в борбата с новите религиозни движения и секти. По тези съображения към Синода може да бъде организирана комисия по въпросите, свързани със сектите. В нея освен богослови ще могат да работят юристи, психолози, социолози, политолози и др. Една такава комисия ще следи чрез свои подопечни органи за действията на сектантските религиозни организации. Тя ще уведомява своевременно църковната власт и гражданските институции за неправомерни действия от тяхна страна. Във връзка с необходимостта от квалифицирани кадри, могат да бъдат учредявани спец. курсове или следдипломни квалификации при настоящите богословски факултети. В тези курсове с подчертано мисионерска насоченост да бъдат разглеждани по-задълбочено ученията на религиозните секти, слабите им места и начините за тяхното оборване. Познанията, които ще получават участниците в тях трябва да включват и определена информация върху психологическите механизми на сектите. Такива курсове могат да бъдат организирани и за небогослови, за хора с друга квалификация, работещи по проблема. Финансирането им може да става от Синода, от МОМН, МС, но и от други държавни институции. Целта е в борбата със сектите да могат да бъдат приобщени колкото се може повече подготвени кадри. По този начин хората с богословско (средно или висше) образование ще разширят познанията си относно новите религиозни движения и техните прояви. В тази насока към същите богословски факултети, или поне към един от тях може да се учреди мисионерски институт. Той може да извърши необходимите изследвания и проучвания относно тези религиозни организации, техните учения и прояви в обществото. Въпреки че богословските факултети не са под юрисдикцията на Св. Синод, необходимо е да се поддържа тясно сътрудничество, защото именно те подготвят кадри за работа в Църквата.\nОтново във връзка с проблемите, изложени по-гope е необходимо да бъдат свиквани периодично и научни международни конференции за обмяна на опит и търсене на нови методи в борбата със сектите.\nНа централно ниво е необходимо да се цензурира и издава необходимата литературасвързана с ученията на сектите и тяхната дейност. Досега в областта няма съвременни систематични изследвания, издадени на български от православни богослови.Най-разпространеното са няколко брошури, посветени на една или повече секти. При едни от тях нещата са изложени твърде повърхностно, а други са просто преиздадени стари. За широкия кръг читатели не вършат работа и различни протестантски пособия, относно новите религиозни общности. Те са писани тенденциозно, някои от тях укриват информация и дори защитават някои от религиозните секти. Същото е валидно и за пособието, одобрено за ползване в училищата: в него липсва богословска концепция и не се предлага разрешение на проблема. Необходимо е издаването на систематични богословски трудове, в областта на инославните и нехристиянски религиозни общности и движения. С проблемите секти, сектантство, през периода преди 1948 година се е занимавало списанието „Православен мисионер“. Днес едно такова списание със съвременен облик е необходимо повече от всякога на българската Църква. Наред с другите православни периодични издания, то ще попълни вакуума от православна информация за сектантските конфесионални общности, техните учения, култ и начин на живот. На централно ниво Църквата трябва да разполага със свои мисионери на щат, които чрез разпространяване на информация по медиите и периодичния печат, да дават на обществото необходимата просвета. Тази просвета трябва да включва освен познания за православната вяра и информация за сектите, техните учения, криминогенни прояви и истината относно тяхната цел.\n1.2.На епархийско ниво също може да се постигне немалко за разрешаване проблемите по сектантското нашествие. Това включва периодични събеседеания на богослови и свещенослужители, снабдяване с необходимата литература и др. На епархийско ниво също могат да се устройват конференции с участието на богослови и небогослови, занимаващи се с дейността на сектите и техните прояви. Добро решение е към митрополиите да се назначат лица, които да следят и събират информация из епархията относно дейността на сектантските общности и да уведомяват своевременно църковната власт. Именно такива длъжностни лица ще осъществяват контактите с гражданските институции, когато е необходима тяхната намеса. Освен богословски познания, те трябва да имат и юридическа квалификация, да познават добре действащите в страната закони. За всичко, предприето и извършено трябва да се уведомяват епархийския съвет и централната синодална комисия.\n1.3.На енорийско ниво с тези проблеми се занимават на първо място духовниците пастири на Църквата. На своя страна за изпълнението на този свещен дълг, те трябва да привлекат колкото се може повече дейни и образовани люде. Първата институция, която трябва да се притече в помощ на пастира в борбата с инославните и иноверни секти, това е църковното настоятелство. „Избрано от самите миряни, тясно свързано с цялата енория, то лесно може да влияе на своите избиратели и да служи като силна поддръжка на пастира в борбата за родната вяра. „С помощта на църковното настоя-телство свещеникът трябва да организира противосектантската мисионерска дейност. Други негови помощници са членовете на енорийското просветно братство, членовете на православните дружества и всички радетели за православната вяра. При разделянето на мисионерските задачи Михаил Калнев окачествява тази задача и извършителите ѝ като специална мисия. В случая става въпрос за мисия, която се ръководи от човек или организация, посветили се изцяло на борбата със сектантската пропаганда. Не всяка енория може да си позволи да организира такава строго профилирана мисионерска дейност, поради липса на кадри и финансови средства. Където не е възможно да се организира, специална борба със сектите се води от подразделенията на вътрешно-църковната мисия.\n1. Съвременният пастир срещу сектантската инвазия\nСъвременното служение на душепастира днес се сблъсква с много проблеми, които в близкото и по-далечно минало не са се проявявали с такава острота. Немалка част от тях са свързани с нахлулите у нас секти. Макар и преди те да са действали целенасочено и антиправославно, българската история не познава подобно бедствено положение като настоящето. Средствата и методите, прилагани от съвременните сектантски общности, твърде много се отличават от ползваните преди петдесет години. По тези причини и определението за секта оттогава вече е до голяма степен остаряло и неприложимо. Ако тогава сектите са действали чрез методи, позволени от всяка гледна точка, днес методите и средствата могат да бъдат криминогенни и непозволени. Проблемите, които са били свързани с тях преди са се свеждали до изкривявания догматите на Църквата, отстъпления от православната вяра и изпадане в заблуда. Днес престоят на хората в тези общности, в немалко случаи довежда до личностна криза, психически отклонения, разрушаване на семейството, а не липсват принципи, които са валидни и днес и могат да бъдат прилагани след известно актуализиране.\n2.1.Изряден живот и служение на пастира. Те са необходими първо заради самите енориаши и второ заради сектантите. В немалка част от случаите, инославните сравняват живота на техните проповедници и учители с живота на православните свещеници. Сектантските мисионери и „пастори“ знаят това и се стараят да спазват (поне привидно) някои евангелски нравствени принципи. Нещо повече, те не пропускат в своите проповеди да изобличат някои негативни прояви в живота на православните. Изрядното служение на душепастира се разпределя в две насоки – служение на Бога и служение на ближните. Служението на Бога включва задълженията на пастира като служител на култа. То се изразява в необходимото благоговение и високо чувство за отговорност към делото на служението. В службата, изявяваща любовта към ближния, освен учителството (енорийска катехизация) и благотворителната дейност влиза и индивидуалния подход. Това означава съпричастност не само към проблемите на енорийското паство като цяло, но и на всеки един пасом поотделно. В това число влизат периодични обиколки из енорията, частни беседи, посещения на болни, уреждане на помощи за социално слаби членове на енорията и други. Изключително важно условие за успеха на пастирското дело е прилагане на християнските нравствени принципи на дело в живота. Днес много хора и в Църквата, и извън нея се съблазняват от някои нецърковни прояви в живота на свещенослужителите, (например активно участие в политическия живот). По тази причина се налага избягване на всичко непозволено от църковните канони, стриктно спазване на устава на БПЦ, изряден нравствен живот и високо личностно самосъзнание.\n2.2. Отстраняване на предпоставките за отклонения във вярата и отпадане от Православието. Една от важните задачи на пастира е да елиминира всички предпоставки, които биха допринесли за отпадане на хора от енорията и присъединяването им към секти. В тази част от защитните мерки влиза недопускането на каквито и да било празноти в религиозно-просветно отношение. Това предполага недопускане на каквото и да било самоволно отлъчване по религиозни и дисциплинарни причини. Негативно влияние в енорията биха могли да окажат обредоверието, суеверието, болната мистика. Това означава, че трябва да не се допускат като явление сред пасомите. Една от важните задачи е откриването на тези явления. Не може да бъде лекувано едно заболяване, ако преди това не се направят изследвания за поставяне на точна диагноза. Мярка за откриване на суеверия и отклонения от вярата са благодатните тайнствени възможности на изповедта. В своята практика на изповедник, пастирът може да задава въпроси от рода на: „Вярваш ли в хороскопи?“, „Посещавал ли си събрания на инославни?“, „Посещавал ли си екстрасенси?“, „Чел ли си окултна и сектантска литература?“ Друг начин е събеседването. Пример за това е дал Сам Спасителят Иисус Христос, задавайки на Своите ученици въпроса: „За кого Ме човеците мислят?“ И веднага след това: „А вие за кого Ме мислите?“ (Мат 16:13, 15). По същия начин е възможно на събирания на просветното енорийско братство да се повдигат въпроси относно същността на ангелските сили, относно почитта към някои светци, относно някои обреди и традиции. При едно такова събеседване пастирът може по-лесно да открие влиянието на суеверията и на отклонения от вярата, предизвикани от апокрифна, окултна, теософска и друга литература. В хода на беседата той трябва да подложи на критика суеверието и да изложи правилния възглед. Това включва и критика на окултизма, теософията, астрологията, екстрасенсите, магьосниците, гадателите и пр. При установяването на отклонения и нарушения не трябва веднага да се прибягва към най-строгите мерки, но да се действа с търпение и благост. Премахването на празнотите, съмненията, погрешните представи и отклоненията във вярата, дава на паството известна защита срещу опити за приобщаване от страна на секти.\n2.3. Просвета по отношение на сектите. При положение, че в границите на енорията са проникнали сектантски емисари, или това се случи в съседна енория, опасността става вече съвсем реална. В тези случаи се налага просветна дейност, свързана конкретно със сектите. Това не трябва да става спонтанно и безразборно. Цялата дейност в тази насока, трябва да бъде обмислена, систематизирана и целенасочена. На първо място е необходимо набавяне на точни сведения, литература, богословски критични издания по проблемите на сектите. Друго – нужно е набавяне на сведения относно методите за работа с хората, прилагани в тези общности, както и за тяхната изява в обществото. Основно изискване и в двата случая е да се ползват възможно най-точни и авторитетни източници за извличане на информация. При липса на православни издания могат да бъдат ползвани неправославни, но изключително внимателно и критично. Добре би било, ако на разположение на братството има човек, който владее един или два западни езика. На Запад се пише и издава немалко литература, посветена на проблема секти. Критиката на сектантските учения, както и на самите секти трябва да бъде пълна и задълбочена, а не половинчата и повърхностна. Ефективно е наред с методите на православното мисионерство (богословска критика) да бъдат включвани и методи, ползвани от други науки – социология, политология.\nПо принцип богословската критика се развива в следните четири насоки:\nа) догматически метод – състои се в излагане на чистото православно учение, включва учителството, катехизацията, превантивните мерки;\nб) апологетически метод – състои се в защита на православното вероучение от нападките на инославните, иноверците и атеистите;\nв) полемически метод – състои се в критичен анализ изобличаване на сектантското учение, нравствени принципи и норми;\nг) исторически метод – той доказва истината за сектантството, като се ползва от методите на църковната и гражданската история.\nИзложените принципи са валидни, както за случаите, при които се прави богословска критика на сектантско учение пред православни, така и при евентуална беседа или диспут със сектанти. В списание „Православен мисионер“ са публикувани полемически беседи с представители на протестантски общности. Тези беседи са приложими повече за утвърждаване на християните в православната вяра, отколкото за назидаване на сектанти. По-голямата част от тях са изложени на принципите на диалога, под формата на диспут. Те дават ясна и обективна представа как православният може да защити своята вяра от нападките на сектантите и да изобличи тяхната заблуда. Съществен недостатък е, че в този вид не могат да бъдат изцяло приложени като полемична беседа. Те спазват една точно определена схема, а по време на диспут по-голямо значение има да може да бъде извлечено като отговор онова, което в момента е необходимо. Все пак православния пастир и мисионер трябва да бъде запознат с тяхното съдържание. Апологетическите и полемически доводи, изложени в тях и днес могат да бъдат ползвани при полемическа беседа, особено с протестанти. Те могат да бъдат прилагани в сказките, изнасяни пред просветните братства и дружества, а и пред по-широка аудитория. В тези случаи може да бъде изложен един или друг пункт от учението на някоя секта и чрез същия полемически метод да бъде подложен на всестранна и задълбочена критика. Тези полемически методи са неприложими при богослужебна проповед, която в голямата част от случаите се ползва от съдържанието на евангелския текст или празнуваното събитие. Мястото за провеждането на такива беседи най-често се налага да бъде извън храма, от гледна точка на това, повече хора да бъдат запознати с отклоненията и заблудите на сектантството. Това означава, че провеждането им трябва да става в младежки домове, читалища и други общодостъпни места.\n2.4. Подход към въвлечени в секти хора. По-гope бе споменато за публикуваните в списание „Православен мисионер“ противосектантски беседи. Техният съставител Михаил Калнев препоръчва като средство за борба със сектите прилагането на публичния диспут. За времето, когато са съставяни беседите това е било приложимо, но в днешните условия не може да се прибягва до това средство. Една от причините да се избягва публичната полемика е тази, че не винаги слушателите са подготвени да слушат такъв конфесионален спор. Навремето, когато беседите са публикувани, хората са имали познания върху основните истини на православната вяра. В тези случаи, голяма част от тях предварително са заставали на страната на православния мисионер. Това е допринасяло за благополучния изход от диспута в полза на православните. Днес хората в голямата си част са необразовани в религиозно отношение. В резултат от това е твърде възможно да вземат страната на този, който се прояви като по-добър оратор. Не е изключено да изтълкуват погрешно нечие изказване и да застанат на страната на инославния. По време на подобни диспути се получава емоционално натоварване, което може да рефлектира и върху слушателите. Ефектът от това в никакъв случай няма да бъде положителен.\nДруг такъв вариант на диспут е организираният в тесен кръг при равнопоставеност на силите (приблизително еднакъв брой хора от двете страни). И в тези случаи има представители и от двете страни, които вземат активно участие, има и такива, които са повече пасивни слушатели. Между сектантите винаги има и хора, у които битуват известни съмнения по отношение на проповядваната в сектата доктрина. Целта е именно у тях да се затвърдят техните съмнения и да бъдат запознати отчасти с православното вероучение. При предизвикан интерес у тях, се създават предпоставки за индивидуални беседи, при които шансовете за успех са много по-големи. При организирането на такива срещи е необходимо и предварително определяне темата на диспута, определен пункт от учението на сектата, или тема, по която православните и сектантите имат разногласия. Без предварително поставяне на темата, остава възможността за подмяна на няколко теми в хода на диспута, без нито една да бъде докрай изчерпана. В случая освен добро познаване на учението на сектата, този който взема участие в него от страна на православните, трябва да познава и начина на мислене на своите противници. Особено важни са изградените в съзнанието на човека стереотипи, под въздействие на престоя му в общността. На сектанта непрекъснато му е внушавано, че общността към която принадлежи е единствено истинната и правата, че всички останали са в заблуда. В немалка част от случаите на него му се насажда неприязън и антипатия към Православието. Сектантските мисионери и проповедници (протестанти) твърдят, че се базират върху Библията, но винаги, когато се позовават на нея, използват като опора и някой спомагателен авторитет. Още по-сложно става със секта, която не признава авторитета на въпросът, когато се налага критика на секта, която не признава авторитета на Библията, а поставя над нея други книги, смятани за свещени. В такива случаи, библейските цитати не са достатъчни за критика на учението, необходими са познания за „свещените“ книги на сектата и слабите места на учението. Не може на човек, който не признава Библията да му се противоречи с цитати от нея. Налага се да се прилагат историческия и логическия методи на критика. По принцип тази форма на диспут е най-ефикасна за прилагане при срещи с представители на протестантски секти.\nОт всички методи за работа с членове на нетрадиционни религиозни групи, най-добри резултати се постигат при индивидуалната беседа. В този случай емоционалната натовареност е по-слаба и комуникативните възможности са значително по-големи. И в тези случаи се изискват от пастира и от всеки, който би се занимавал с такава дейност, основни познания върху Свещеното Писание и върху учението на някои повече разпространени секти. Основно изискване е и в тези случаи православния мисионер, независимо свещенослужител ли е или не, да има известни познания за психологията на сектовъвлечените. Някои от представителите на секти с най-голямо желание и удовлетворение говорят на религиозни теми, като се стремят да поучават и назидават другите. Една от причините е тази. Сектантите твърдо вярват, че извън общността, към която принадлежат няма спасение, че всички са обречени на гибел. Това ги кара да се опитват да „помагат“ и на други да се „спасят“, тоест да се присъединят към тяхната религиозна общност. Те се чувстват удовлетворени, когато поучават, когато някой се интересува от възгледите, които сектата им е насадила. Обратен е ефектът, когато хората около тях проявяват досада и неприязън, особено ако са техни близки хора. Вследствие на това у тях се засилва убеждението, че общността е права, единствен „спасителен пристан“ и „източник на спасение“. Това се допълва и от факта, че немалка част от сектите внушават на последователите си известен страх към света отвън. От друга страна обществото отвън, в лицето на техни приятели и близки им поставя етикета „сектант“ и ги дистанцира. Така те започват да се чувстват като белязани, едва ли не като прокажени. Затова първото изключително важно правило е: тези последователи на секти, да не се чувстват изолирани от външния сват. По тези съображения по време на събеседванията трябва изключително много да се внимава те да не почувстват враждебност от страна на православните. Православната църква има отворен характер и нейните двери са отворени за всеки, който пожелае да потърси спасение в нея. На хората в сектите не трябва да се гледа като на врагове и противници, но като на заблудени, попиващи души, които се нуждаят от помощ.\nНе е изключена възможността сектантите да крият името на религиозната общност, в която членуват. При тези случаи е важно да се определи тяхната принадлежност. Представителите на някои секти ходят специфично облечени и могат да бъдат разпознати по облеклото. Това е валидно за мисионерите на мормоните и за кришнаитите. При други членове на секти установяването на тяхната принадлежност се налага да става по време на разговора. То става върху изложението на пунктове от учението от страна на инославния или податки, свързани с неговия начин на живот. Погрешно е всички сектанти да бъдат поставяни под един знаменател, тоест към всички да се подхожда по един и същ начин. Например в беседа с адвентист не може да се критикува „глосолалията“, която се проявява при „петдесетниците“. Тя просто не влиза в учението на неговата секта.\nИзложеното пo-горе дава известни шансове при спазването на тези и някои други условия, да бъде разклатена тяхната вяра в доктрината на религиозната общност. Това може да стане при положение, че пастирът бъде поканен от родителите на въвлечени в секти деца или младежи, или от други техни близки. По-непринудено могат да общуват със сектантите енорийските и епархийски мисионери. Те са по-неограничени по отношение на местата, които могат да посещават.\nИзключително важен е подходът при провеждането на беседата.\nПървоначално, за да заинтригува и привлече вниманието, православният трябва да даде възможност на сектанта да се изяви. Да го остави да изкаже своите възгледи, да изложи концепциите на общността, заложени в съзнанието му. За по-дълго ангажиране на вниманието, православният може да задава и въпроси. То може да помогне за допълване на картината, до каква степен сектата е обработила съзнанието му. Обикновено на него му е внедрена една концепция, която той без много да обмисля е приел за правилна. Когато се опитва да предаде религиозните си възгледи на някого, той излага програмата в съответната схема, както е научен. Ако му се зададе въпрос извън схемата, обикновено сектантът се обърква и търси начин да върне разговора отново в рамките на програмата. Това, че не е успял да отговори на определени въпроси, все още не означава, че се е разколебал във възгледите си. Той може да признае дори, че православният е прав, но да не възприеме православния възглед. Тактиката на водене на беседата изисква да се задават колкото се може повече въпроси-уловки, чрез които се постига изкуствено, външно разчупване на програмата, внедрена от сектата. Естествено това изисква добро познаване на съответната сектантска доктрина и особено слабите ѝ места и празнотите в нея. В случая до голяма степен оказва влияние, колко време индивидът е бил под въздействие на религиозната общност.\nПо-следващ етап от беседата, или заложеното в по-нататъшна съвместна беседа, е посочването на несъстоятелността на отделни пунктове от учението на сектата. В тези случаи най-приложими са полемическия и апологетическия метод. При по-задълбочена критика могат да се използват и историческия метод и доводите на логиката. Към критиката и изобличението на религиозната доктрина, може да бъде прибавена и критика на възможни нравствени отклонения, ако има такива. При разполагане с данни и факти за криминогенни прояви от страна на сектантската общност, те могат да бъдат включени в процеса на беседата, когато са подложени на критика част от слабите места на учението. В никакъв случай не трябва да се започва с тях. Когато на един сектант му се говори за криминогенността на общността, към която принадлежи, трябва да се ползват възможно най-авторитетни източници. Дори и при това положение той е твърде склонен да не приеме фактите.\nСледващ етап от работата е излагане на пунктове от православното вероучение. Това предполага един по-продължителен период на общуване, цикъл от беседи. Водещият метод, който трябва да се прилага в тази насока е догматическият. Когато беседата или поредицата от събеседвания се върти около сектантского учение, дори то да бъде изцяло разкритикувано и да бъде доказана неговата несъстоятелност, това е само половината от работата. Дори да бъде разколебан в своите възгледи, сектантът не може изцяло да отстъпи от тях, защото няма с какво да ги замести. Когато му се предоставят основните, водещи истини от православното вероучение, той вече получава правото на избор и възможността за сравнение. Изискванията са православните в догматически истини да се разгърнат пред него в пълнота, обосновано с необходимата библейска и логическа аргументация. На инославния събеседник трябва да му се даде насока как да направи сравнението извън концепцията на общността. Трябва да му се възвърне способността за критично и логическо осмисляне на преживяното, наученото в сектата и новото, което му се предлага. В тази дейност се изисква с известно умение да бъде поднесено православното учение по начин достъпен и интересен. Целта е не само то да се предостави като информация, но да бъде предложено така, че да предизвика въпроси у инославния или иноверен събеседник. Най-ефективни резултати дават изложените no-горе методи при работа с членове на протестантски религиозни секти.\nДруг важен момент от работата е евентуална покана към някои сектанти да вземат участие в сбирките на православното просветно братство. Ако инославните усетят при посещенията си взаимоотношение на разбирателство и любов, възможно е да продължат контактите. Не е трудно да се разколебаят във възгледите си по отношение истинността на сектата, когато им се предложи друга общност. В тези случаи те ще имат базата за сравнение, която до този момент им е липсвала. Последното не винаги е приложимо. Не бива да се забравя, че немалка част от съвременните секти, прилагащи някои тоталитарни методи за контрол, в никакъв случай не биха допуснали своите членове да влязат в такова общение. Борбата за спасението на една душа може да продължи дълго време и да се окаже неуспешна. При тази дейност, пастирът и мисионерът не бива да разчитат само на своите сили и способности, но най-вече на благодатната Божия помощ. Към делото на мисионерското служение трябва да се пристъпва безкористно, с вяра, молитва и нелицемерна любов към заблудените и почиващи в сектите души. Тази задача, освен от пастира се извършва от специалната мисия, а където няма такава – от подразделения на вътрешно-църковната.При това положение не е задължително всички членове на вътрешната мисия да се занимават с такава противосектантска дейност. Не всички могат и надлежно да се подготвят за това. Когато пастирът не участва пряко в мисионерската дейност срещу сектите, неговата задача е да упражнява надзор над нея. Задълженията на мисията при тези случаи са – да дава отчет на пастира за извършената дейност, за евентуални конфликтни ситуации и възникнали проблеми.\n2.5. Смесени бракове. Съществен пастирски проблем са смесените бракове между православни и сектанти. Макар Православната църква да не забранява смесените бракове, добре е в съвременен план те да не бъдат допускани. Макар да не са честа практика в живота на Църквата, понякога те се налагат от житейската необходимост. В тези случаи се спазват някои съществени условия. Първото е децата от брака да бъдат кръстени според изискванията на православния канон и да приемат православието, в процеса на тяхното възрастване и възпитание. Друго съществено условие с да няма упреци от страна на брачния партньор и семейни препирни по въпроси, свързани с вярата. Отговорността на пастира, като грижа за членовете на такива семейства е изключително голяма. В някои от случаите, брачният партньор може да успее да обърне православния и да го отлъчи от Църквата. За членовете на такива семейства, е необходимо да се следи дали спазват стриктно изискванията на Православната църква, дали са в редовно молитвено и евхаристийно общение. Изложеното е валидно най-вече за бракове с членове на някои протестантски секти. В тези случаи тайнство брак не се извършва, а се прибягва към неутралния граждански брак. В по-съвременен план има секти, които интерпретират брака и семейството по нов начин. За някои от тях това е стратегия за привличане на нови последователи. Спорен е въпросът за брак между православен и член на общността „Семейството“, в която се насърчава промискуитета и всички форми на „свободна“ любов. Някои от тези религиозни общности настояват бракосъчетанието да бъде сключено по техни обреди. В някои от случаите те са дълбоко проникнати от сакраментална тайнственост или са буквално акт за приобщаване към някоя секта. Например при общността, основана от Сън Мюн Муун, това буквално е акт на приобщаване към нея, присъединяване към „съвършенното“ семейство (сектата) и акт на „осиновяване“ от страна на гуруто – Муун. При участие в такива езически или еретически ритуали, православният сам се отлъчва от Православната църква. От всякаква гледна точка е недопустим такъв брак. Той е потенциална заплаха за православното самосъзнание на християнина и действителен акт на отричането му от Православието. При сектите, които налагат тоталитарна дисциплина, това се отразява и в семействата на техните последователи. Така остава голяма вероятност децата от брака да бъдат приобщени към сектата. Този проблем донякъде се отразява и в семейства, при които единият член впоследствие е постъпил в някоя сектантска общност. Върху пастира пада отговорността да запознае православния с всички изисквания при такива случаи и да го предупреди за евентуалните проблеми, които биха моли да възникнат.\n2.6. Сътрудничество на пастирите със светски институции. По проблемите, свързани със сектите, техните негативни прояви и борбата с тях, работят различни категории специалисти. Освен богослови, в тази насока правят изследвания социолози, политолози, психолози, психиатри и други. Сътрудничеството на пастира и на църковната мисия (вътрешна и специална) би могло да даде ефективни резултати. Светските институции и специалисти, работещи по проблема, могат да помогнат на мисията с информация за проявите на сектите в обществото, за последствията от тях и пр. Представителите на Църквата със своя опит също могат много да помогнат на светските кадри, в различните обществени и хуманитарни науки. Добри резултати биха могли да дадат периодични събеседвания между представители на светските институции и кадри на Църквата. Така социолозите ще добият по-нова представа за проявите на религиозните движения в обществото. Пастирският опит може да бъде приложен в различни направления на обществения живот и да даде положителни резултати. Особено биха могли да се възползват от него психолози и психиатри.\nИменно пастирите са хората, които в своята практика опознават проявите и поривите на религиозния човешки дух. Така те могат да предпазят светските специалисти от погрешни действия и умозаключения. Особено ефективни постижения биха могли да бъдат постигнати в сферата на нравственото възпитание, за преодоляване кризата в обществото и потенциалния упадък на нравите.\nКонкретно в областта на сектите, добри резултати биха могли да бъдат постигнати в областта на просветата. Това би могло да стане чрез изготвяне на издържани научни и научно-популярни трудове в тази насока. Те могат да бъдат писани в съавторство например на богослов и социолог, или на богослов и психолог. Толерантното отношение и сътрудничество между двама такива кадри ще спомогне за подробно и всестранно изясняване на проблематиката, свързана с религиозните секти.\nОсвен с информация, светските институции биха могли да помогнат с конкретни действия. Те включват организиране на комисии и екипи за борба със сектите, сформиране на асоциации и комитети за защита на семейството и личността и за защита на детето; организиране на комитети по училищата и между училищните центрове и други. Не е задължително именно православния пастир да застане в центъра на борбата със сектите. Такава роля би могла да изиграе някоя независима организация, ползваща се със съдействието на държавните институции. Ролята на пастира се състои в осъществяването живата връзка между всички подразделения от този род и църковните мисии. Колкото повече кадри привлече на своя страна Църквата, това ще бъде само от нейна полза, а и от полза за обществото. Контактите и сътрудничеството на пастира, на специалната и вътрешна мисия със светските институции е желателно да стават с благословията на висшата църковна власт и под неин надзор. Целта е избягване на секуларизация, а също и противоцърковна дейност от страна на недоброжелателно настроени институции или отделни хора.\n2.7. Прибягване към помощ от държавната власт. Има известни разногласия по въпроса – има ли право пастирът да прибягва към помощ от държавната власт за борба със сектите. В далечното минало представителите на държавната власт са били изключително толерантни към Православието. Тяхната цел е била единство на вярата в цялата държава. Имало е случаи, при които светските владетели са се солидаризирали с изповедниците на някоя ерес. Такива са били някои императори по времето на арианството през IV век и по времето на разпространение на иконоборческата ерес в VIII век. От тази гледна точка не винаги намесата на светските власти е била полезна и ползотворна за Православната църква. Вероятно по тази причина някои пастролози от началото на века препоръчват за борба със сектите да не се търси помощ от гражданската власт. Доколко тяхното мнение се покрива с изискванията на църковните канони и държавните закони?\nЗа търсене на помощ от страна на Църквата свидетелстват правилата 69, 71, 72 от църковно-законодателната дейност на Картагенския поместен събор. Те се отнасят особено за езичеството и суеверията, но в пълнота са приложими и по отношение на сектите.Естествено в миналото служителите на Църквата са се възползвали изцяло от тези права за въдворяване на ред в своите диоцези и за борба с отцепилите се сектанти.Следователно от църковно-правна гледна точка е позволено прибягване до помощ от светската власт. В каква степен това е приложимо днес у нас? Според член 2 от Закона за изповеданията (ЗИ), Църквата е отделена от държавата. В случая законът поставя изцяло държавата над всички конфенсионални общности, като ѝ дава известни права над тях, за упражняване на контрол в случай на необходимост (чл. 9; 10, ал.2; 12; 13, ал. 2; 14; 15 от ЗИ). При какви случаи може да се търси помощ от държавната власт. Освен този закон в България са приети редица международни правни актове, които се грижат да дадат свобода на хората при избор на вероизповедание. Това налага на голяма част от конфенсионалните общности да се даде известна равнопоставеност по отношение свободата на вероизповедание и извършването на просветна и култова дейност. Създадени са и съответни органи, които да обезпечат свободата в рамките на международните и вътрешни закони. Не са изключени и спекулации с религиозната свобода. Те целят на тоталитарни и криминогенни религиозни групировки да се даде равнопоставен статут с конфенсионални общности, притежаващи вековна култура и непреходни ценности. Държавната власт е принудена да се съобразява с всички тези закони и да проявява известен неутралитет по отношение на различните вероизповедни групи. Критерият, който би я накарал да се притече на помощ на Православната църква е съвсем различен от изкривяването и изопачаването на нейните догмати. По силата на сега действащите закони тя, държавата, няма право „да се намесва и администрира вътрешноорганизационния живот на религиозните общности и институции“ (чл. 13, ал. 1 и чл. 13, ал. 2 от ЗИ). Следователно държавата не може да помогне на Православната църква при положение, че става въпрос за отклонения от вярата и изкривяването на църковното учение. Това е валидно при всички случаи, ако една секта е регистрирана и има нужните права по ЗИ. Не е валидно ако конфенсионалната общност не е регистрирана по цитирания пo-горе закон, а се прикрива под името на благотворително дружество, регистрирано по Закона за лицата и семейството (ЗЛС).В тези случаи упражняваната от него религиозна дейност е изцяло незаконна. Помощ от държавната власт православният пастир и подопечната му мисия могат да търсят в случаите: а) упражняваната религиозна дейност на сектата е незаконна; б) когато ученията и действията на сектите са насочени срещу добрите нрави, обществения ред и законите на страната (чл. 6, ал. 2; чл. 15, ал. 2 и др. от ЗИ); в) съдействие от страна на властта може да се търси при всички случаи, когато е налице нарушаването на нечии права и свободи, когато са налице криминални прояви; г) при всички случаи, когато дейността на сектата е насочена срещу сигурността и суверенитета на държавата; д) при всички случаи, в които се разпалва религиозна омраза между хората (чл. 164 от Наказателния Кодекс – НК); е) православният пастир има право да потърси помощ от държавните юридически органи, когато секти грубо нарушават правата и уронват авторитета на Православната църква. Когато става въпрос за изобличаване на криминални и противообществени прояви на сектантски общности, за да разчита на известен успех, православният пастир и мисионер трябва да имат подкрепата на някои граждански институции. В тези случаи активно се прибягва и до помощта на масмедиите, за да бъде привлечено вниманието на обществеността. Негативен е фактът, че през последните години медиите изнесоха много данни за кримигенността на секти, а голямата част от православното духовенство остана встрани от проблема и не взе отношение.\n. Шавелски, протопрезвитер Георги, Православно пастирство (основи, задачи и дух на православното пастирско служение), София, 1929, с. 190.\n. Калнев, Михаил, Щит на вярата, Велико Търново, 1994, с. 21.\n. Срв. Калнев, Михаил, пос. съч., с. 56.\n. Срв. Кота Жан, П. Мартен, Тайните на сектите, София, 1995, с. 164.\n. Срв. Рос Дж, Керъл, М. Лонгоун, Култовете – това, което родителите трябва да знаят, сп. „Общ. възпитание“, №3, 1994, с. 29.\n. Срв. Велички епископ Неофит, Пастирско богословие с канонично право, София 1910, с. 389.\n. Срв. Ненов, Здравко, П. В. Кампен, Сектите и как да ги разпознаваме, София, 1994, с. 78.\n. Срв. Велички епископ Неофит, пос. съч., с. 389.\n. Срв. Стефанов, прот. Иван, Правила на св. Православна Църква, София, 1936, с. 300.\n. Срв. Шавелски, протопрезвитер Георги, пос. съч., с. 198.


Брат до брата трябва да застанем - Политическа партия Русофили за възраждане на Отечеството\nБългарският народ желае България да остане зона на Мира. Виждаме, че някои военни ястреби, дълбоко впити в тялото на нашата Родина, правят всичко възможно да ни вкарат в горещата фаза на Третата световна война. Всъщност, тези военни ястреби са високо платени агенти на НАТО. И искат да ни вкарат във война, която не е наша и от която ние няма да излезем живи.\nС безумната политика на българския политически „елит” през последните двадесет години Народът на България се оказа най-бедният в Европа, нацията се превърна в най-бързо изчезващата нация, а сега подлогите на НАТО желаят да ни вкарат във война, от която най-вероятният ни изход е да бъдем изнесени в ковчези. Или да бъдем „настанени” в масови гробове.\nТрябва твърдо да заявим, че НИЕ СМЕ ПРОТИВ ВЪВЛИЧАНЕТО НА БЪЛГАРИЯ ВЪВ ВОЕНЕН КОНФЛИКТ!\nКато Народ, нито сме подписвали договор с НАТО, нито с въоръжените сили на която и да е друга страна.\nНас ни гледат 14 века история и от нейна гледна точка – нямаме право да воюваме срещу Русия. Спомнете си , че преди много векове нашите просветители са занесли там нашата азбука. Спомнете си, че разпространителите на Православието от нашите земи са отишли там за да разпространят нашата вяра. Спомнете си, че през тъмните векове на турското робство само нашите православни братя от Русия са ни изпращали книги, чрез които сме се запазили. След това руските майки изпратиха своите синове за да положат костите си пред Олтара на Освобождението ни от турско робство. Ние еднакво казваме „небе“, „хлеб“, „мама“….\nВъв всички световни войни през XX век българската държава се позиционира, като враг на своя освободител. Политическият елит от онези срамни години е бил винаги подвластен на интересите на германските им покровители. Но до какво е довело това – до хиляди жертви и разрушения, до национални катастрофи…\nНека да не повтаряме тези грешки. Да знаем, че близо до нас върви военен конфликт между братя. И ние като такива братя трябва да помогнем за възстановяването на добрите взаимоотношения между нас и тях. И това ще стане, независимо как ни облъчват сервилните медии в България!\nСоциологията и войната


Covid-19 и третата доза ваксина | NoviniteDnes.bg новини\nТретата доза и допълнителна защита ще навлезе скоро и в България. След като FDI в САЩ обявиха ,че за хора над 65 годишна възраст и рискови граждани е добре да се ваксинират с трета доза , светът се обърна и предприе курса към третата доза ваксинация. Дали това ще намали бройките и може ли глобално да заличим ковид 19 ?\nСпоред повечето здравни експерти и анализатори третата доза ще доведе до по – дълготраен имунитет при хора ,които не могат да го изградят естествено . Всяка страна, включително и България ще прецени сама дали да се стигне до трета доза или е напълно достатъчно да се остане с две дози. До няколко дни трябва да излезе становището кога и в какви случаи е подходящо да се сложи трета доза. Министърът на здравеопазването Стойчо Кацаров даде няколко изявления ,според които смъртността в България от covid – 19 е с високи стойности,което е притеснително. Смъртността е главно при възрастните хора . Министърът заяви,че те ще му бъдат приоритет и ваксинацията ще бъде насочена главно към тях.\nСпоред последни статистики 95% от починалите не са били ваксинирани.\nПрепоръчва се ваксинацията . Смъртност след ваксина има едва при 1 от 1000 случаи. В България най- предпочитаната ваксина е Модерна . Статистиките показват ,че голяма част от населението избира този продукт за ваксиниране. Най – нежелана се оказва АстраЗенека.\nТретата доза ще навлезе и в съседката ни , Гърция. Правителството на държавата обяви ,че от 30 септември ще започне процесът на ваксинация и с трета доза.\nМерките се затягат, а ваксинацията става все по-наложителна ако искате да излезете от страната и дори вече на някои работни места. Целта на това е да се избегне грозната ситуации , в която беше поставен света миналата година. Колкото повече ваксинирани хора има , толкова се намаляват шансовете за разпространение на болестта.\nБезопасна ли е третата доза ?\nСпоред клинични изследвания на компанията Pfizer третата доза е със същите странични ефекти ,като втората , а те са около 64% изпитват умора, 48% – главоболие , а 40% – втрисане и болки в мускулите. В Израел ситуацията стои по – различен начин там има хора ,които са получили алергична реакция и дори случай на миокардит при мъж в 30-те , но той е излекуван успешно. Не може все още да се даде ясно становище дали третата доза е безопасна .\nСпоред повечето изследвания две дози ти осигуряват имунитет в период от 6 месеца , с третата доза този период ще се удължи. Главната идея на допълнителната доза е да се изгради допълнителен имунитет ,който ще доведе до това инфекцията да протече по-леко и без сериозни усложнени.\nВ заключение : Повечето експерти вярват в това ,че първото и най-важно е неваксинираните да се ваксинират, а след това да се говори за допълнителни дози. След различни проучвания и опити се стига до това, че трябва населението да е ваксинирано, ако искаме да излезем от тази пандемична обстановка и постоянните мерки. Всяко едно правителство ,включително и това на Българи призовава гражданите да бъдат отговорни за здравето си и това на околните , и да се ваксинират.


Възпитание и поведение на двегодишно дете :: BG-Mamma\n22 авг. 2007, 12:16 ч.\nОбръщам се с молба за информация към вас, потърсих с търсачката, но явно не формулирам правилно запитването си.\nИмам следните проблеми с моята почти двегодишна дъщеря: не иска да яде, не желае да използва гърнето и е агресивна към мен.\nГледа я жена, всяка вечер след работа отиваме на люлки, пързалки, на нещо до към 7-8. Аз знам, че не и обръщам достатъчно внимание, но нямам друга възможност. Отказва всякаква храна освен понякога кашкавал, банан, сирене или кренвирш. Яде само кисело мляко с бисквити, но имайте в предвид че понякога изяжда по 2-3 кофички на ден, през биберон, който искам да махна.\nБе болна по нова година и тогава махнахме залъгалката. После една баба я гледа и я приучи да яде всичко през биберон защото и на двете им бе по-лесно така. Сега смятам да махана шишето с млякото и бисквитите за лека нощ и искам по някакъв начин да я накарам да яде нормална храна.\nС гърнето имаме същият проблем, знае какво трябва да се прави там, но не го прави.\nИ ме удря, при положение, че аз не съм я удряла по никакъв начин.\nНасочете ме моля ви към ресурси, където мога да прочета повече за промените в този период, защото съм тотално неподготвена.\n# 1 22 авг. 2007, 12:21 ч.\nЗаписвам се да чета и аз темата, че сме на подобен период с агресията.\nФрида, моето мнение е , че гледачката нещо не прави както трябва и не zадоволява потребностzите на детето от игри, раzнообраzие, нови открития ...\nТя е по цял ден с детето и тя трябва да се zанимава с него, да го учи, да му покаzва, а не само да го гледа и храни.\nМоето имаше подобен проблем. Тя вzе малко куче и вzе да се пеняви, че моето тормоzи кучето, а на нея простио и идваха много и двте и не му обръщаше дост. внимание ... е след една кратка лекция, че детето трябвад а се научи да се отнася добре с кучето и да играе правилно с него ... явно тя си даде труда, zащото няма иzцепки. Та това е. Детето трябва да се учи на всичко и то с търпение. Не само да се оставя да си прави неща, zащото така е по лесно zа всички. Биберона го махнете. Трябва вече да е на обща храна. Имаш? статия в едно списание по повод храненето с мляко с биберон на 2 годишни и лекаря се иzкаzа доста zле.\nМоже да реагира агресивно към теб, zащото е иzнервена от нещо преz деня или zащото не си е доспала или zащотот е гладна ...\n# 3 22 авг. 2007, 12:35 ч.\nЩе го махна, тази си мисля за тази вечер, другият вариант е да изчакам, другата седмица ще заминем за море и просто ще оставя всичко тук.\nЧе е гладна, гладна, но не желае да опита даже, приближава се и в последния момент се дръпва и си затваря устата. И плаче после, и вика сърдито.\n# 4 22 авг. 2007, 12:38 ч.\nМоята две годишна дъщера е отгледана от две детегледачки. Първата я гледа от 3 месечна до година и половина. После имаше 4 месеца опити за ясла и сега я гледа друга детегледачка.\nАгресия към нас няма. Опитва се от време на време да посяга на деца в опит да си разделят една играчка, но след предупреждение за прибиране при втори опит нещата спират дотук. В това отношение компромиси не правя.\nЗа храненето, храни се сама, проявява капризи от време на време, но в общи линии изяжда това което и се дава. Пие от нормална чаша или със сламка.\nЗа гърнето, след двумесечни опити за сваляне на памперса му се вижда края, казва че има пиш и тръгва към тоалетната. С акото не седят точно така нещата но се надявам и в това отношение да започне да се усеща. В момента е с памперс само докато спи.\nС биберона положението е трагично, докато спи го ползва и за успокоение при изживян стрес. Направо е пристрастена към него, не знам какво ще го правим\nИзвинява се ако направи нещо по-погрешка, използва моля и мерси по предназначение. Ако дете й се помоли за играчка дава, ако тръгне да й я взима насила не дава\nМоето мнение че засега развитието и поведението на щерката е много добро. Е, тръшка се и мрънка, но все пак пубертет кара човечето\nОтносно възпитанието, вървя по книжката "Изкуството да бъдеш родител" (http://www.books.bg/book.php?ISBN=954529129)\n# 5 22 авг. 2007, 12:40 ч.\nЗнам, че е много трудно с двегодишните. Казват - бебешки пубертет. Въпреки, че моят син е от "добрите", не мога да кажа, че си нямам подобни проблеми. С агресия, неядене, нежелание за гърне. Поне бибероните ги махнахме отвсякъде. Според мен трябва да се подходи търпеливо, с много обяснение и особена строгост към удрянето й. Особено към теб. Знам, че е лесно така да се говори, докато не ти е на главата, но проблемът е или в гледачката, или в теб, или в самото дете. Естествено изключвай възможностите една по една като подхождаш с много говорене и строгост в началото. В смисъл прибираш се вечер и тя посяга да те удари з анякаква глупост. Веднага обяснаваш, че мама я боли, че мама ще се разсърди, че мама е работила цял ден и е изморена и трябва да се гали, а не удря. Ако пак удари по строго повтаряш. Ако пак го направи - ами наказание или направо си я шляпни по ръката. Ако се разплаче, а тя ще го направи, не я успокоявай, отиди в другата стая и кажи, че си сърдита. Остави я да се почувстава виновна за малко, тя ще дойде при теб да се гушне разплакана. Тогава я прегърни и пак и повтори. Това е моята тактика засега.\nЗа ядененто и през деня ли не яде манджа? Тази жена ли готви или е на кухня?\nА за пишкането не я насилвай остави това последно. Явно не е готова още. Има време давай постепенно с проблемите. Само не вдигай ръце, защото тепърва предстоят още. УСПЕХ, дано съм била поне мъничко полезна.\n# 6 22 авг. 2007, 12:45 ч.\nЦитат на: Фрида в ср, 22 авг 2007, 12:35\nне zнам колко е правилно педагогически ... но според мен тя просто до сега не е свикнала към раzличните вкусове и zнае, че ще си получи млякото ... та ще и трябва време да свикне. Не можеш ли да опиташ навън. Такъв трик . Слагашя в количката на паzар и и покаzваш инетересни неща и и даваш по едно да опита ... малинка, бисквитка , гроzде ... и така докато паzарувате и подаваш раzни неща и тя опитва . Или я слагаш в количкаат и тръгвате на раzходка , като и даваш филия хляб и я оставяш да си гриzе в zахлас и после не и даваш млякото на вечеря ... или пък опитай да и покаzваш какво ядат децата навън или по тв и да и каzваш колко е вкусно и как иzпуска ...\n# 7 22 авг. 2007, 12:52 ч.\nТя ядеше всичко, но по нова година се разболя много тежко и после още веднъж. Няма интерес, даже не посяга.\n# 8 22 авг. 2007, 12:55 ч.\nФрида, значи има психологически елемент в това поведение.\nНе знам доколко можеш дасе посъветваш с психолог или логопед за това състояние на детенцето, но мисля че би било полезно.\nДругото е че аз чета детска психология и подобни книги и се опитвам да взимам от там разни идеи и да ги прилагам на практика. Повечето работят, някои не, но пък засега мисля че се справяме.\nНе си мислете че не раздавам шамарчета през ръцете, раздавам когато се налага\n# 9 22 авг. 2007, 12:57 ч.\nЦитат на: Фрида в ср, 22 авг 2007, 12:52\nможе да е стрес от болестите и да си мисли, че с биберона става добре и е zдрава или просто да се успокоява с него и да не иска да се раzдели. Опитай лека полека и много внимателно.\n# 10 22 авг. 2007, 13:29 ч.\nФрида, намери книгите на д-р Фицхю Додсън!!!! "Изкуството да бъдеш родител" и "Как да приучим децата към дисциплина". Ще на намериш отговори на всичките си въпроси. Моето дете е доста своенравно. Тези книги ми помогнаха да разбера голяма част от нещата, които се случват в отношенията м/у нас. Много са ми полезни и ги чета често. В тях няма толкова идеи как да реагираме, а обяснения защо се случват дадени неща. Когато успееш да разбереш детето си ще е много по-лесно да намериш решения.\n# 11 22 авг. 2007, 13:35 ч.\nМного добре разбирам притесненията ти, но не мога да помогна с нищо друго, освен да споделя опита с моя син (който вече е на 3 и малко).\nОтносно храненето - както беше ящно и бузесто бебе и овършаваше всякаква храна за норматив, така след 1.5 г. започна да проявява чешитлъци и до към 2 г. спря да яде почти всичко полезно, с изключение на плодове; останалото - луканка и тесто Спряхме кухната, готвехме и предлагахме какво ли не, но явно тогава се комбинира период на оформяне на предпочитания с "бебешкия пуберитет". Не че сега яде каквото трябва, но поне ние вече му свикнахме.\nОтносно памперса - отказа се след като навърши 3 г., след като категорично му махнах памперса без никакви изгледи да се навия да му го върна. Преди това посмъртно не искаше да сяда на гърнето, но след като походи без памперс напикан 2 седмици, инатът овнешки склони да сяда на гърнето и след около 2 месеца вече започна да се самообслужва напълно самостоятелно в тоалетната, вкл. миенето на ръчичките.\nОтносно агресията - и там имахме голям проблем. Говорих с психолог (общ, не детски), който с въпроси ме върна към една случка от рожденния му ден на 2 г. Тогава едно от най-близките му приятелчета без причина го повали на земята и започна да го налага. Нашият взе да ме вика на помощ и никога няма за забравя израза на очите му - една смесица от ужас и изненада. От това като че ли се отключи аналогичното и у моя син. В продължение на почти година изпадах в неприятни ситуации в градинките, защото той блъскаше, удряше и сипеше пясък върху всяко срещнато дете. Слава богу това отшумя.\nТака че, за да обобщя - за храненето не искам да те ужасявам, а по-скоро да ти помогна да се пренастроиш психически, че вероятно имаш злоядо и капризно на хранене дете. Памперса не е проблем - не насилвайте нещата, а по-скоро изчакайте и наблюдавайте детето кога ще "узрее". Относно агресията - преходна е и в общия случай отшумява след определен период.\nИзвинявам се, че ползвам темата ти, Фрида. Явно е много актуално, мислех си и аз да потърся помощ и съвет най-напред от вас, форумски мами. Дъщеря ми е на 3 годинки и 8 мес, и нещото, което ме притеснява най-много в поведението й е агресията. Това, че за да си вземе играчката, за да получи, това, което иска, да откаже да направи нещо, първо понечва да посегне да удари. Притеснявам се, когато това се случва в градинките с децата, но най-много се притеснявам, че изобщо се случва. Понякога се чувствам безсилна да се справя, някак си един страх дали ще постъпя правилно и кое е всъщност правилното поведение, застава като бариера и като че ли блокирам. Незнам къде да потърся правилните отговори, правилния начин да реагирам в тези случаи. Много съм притеснена, дори понякога си казвам, че не съм добър родител, щом не усещам как да постъпя в конкретните ситуации...\nИзвинявам се за дългото писание, но ми се искаше да споделя. Ще продължавам да следя темата и подобни такива, дано намеря моите отговори.\n# 13 22 авг. 2007, 13:49 ч.\nМного sorry, ама не понасям неща от сорта "приучаване на дисциплина" - какво означава това?\nПоставете се на мястото на едно дете на 2 години и ще се сетите.\nАко имаш възможност си остани вкъщи с детето за някакво време (колкото е възможно повече) - седмици, месец.\nБез бавачки и баби - само двете, докато баща й е на работа. Покажи й, че тя е всичко за теб и за миг дори не помисляй, че я разглезваш (Доктор Спок е вече отживелица).\nЩе бъде доста натоварващо и с угризения на съвестта за теб. Детето има нужда да си "зареди батериите" с обич и увереност, а твоите инстинкти ти показват как да го направиш. Когато дъщеря ти се почувства "заредена" ще иска да става все по-самостоятелна. Постепенно ще настъпват моментите, в които тя дори няма да иска да си покрай нея.\nУверявам те, че си заслужава. Детето има нужда от теб - ти му даваш сигурността и подкрепата си. Говорете си (нищо, че не е много умела в това), пейте заедно, танцувайте, пазарувайте, сгответе яденето......... - всички неща, които ти хрумнат и можете да правите заедно.\nКолкото и да е важен въпросът с парите, вземи си отпуска, болнични, каквото измислиш, но си остани с детето известно време.\nНезависимо какво решиш да правиш, разкажи какво се получава. Едва ли някой тук ще се осмели да те съди и да мисли, че не се справяш.\n# 14 22 авг. 2007, 13:58 ч.\nМоже би тази статия ще ти даде някои насоки\nОставяйте го само да се храни, без подканване. Когато престане да се храни, позволете му да напусне масата. Не правете от дребните проблеми - драми. По нататък нещата се оправят от самосебе си. Не се обезсърчавайте.\nИ аз се старая така да действам. Изобщо оставям я в повечето случаи сама да ме води, на което майка ми казва, че много съм й позволявала. Засега, поне до 3 години мисля да е така.\nИ още нещо от същият сайт: Как да накараме малчуганите да хапнат и нещо друго освен шоколад?


София Ричи, Елиът Грейндж и това ли е новото гадже на модела - Lifestyle.bg\nСофия Ричи, Елиът Грейндж и това ли е новото гадже на модела\nМиналата година София Ричи окончателно се раздели с приятеля си Скот Дисик - бивш съпруг на Кортни Кардашиян. И докато неговото име веднага се забърка с това на друга по-млада жена, София ни показа, че и животът на необвързаните може да се живее доста добре.\nДъщерята на Лайнъл Ричи започва добре 2021 г.\nМалката дъщеря на музикалната легенда Лайнъл Ричи, която е утвърден модел, може да се забавлява успешно и сама. Но по всичко личи, че вече не е.\nСлед като наскоро се заговори за някакъв мистериозен мъж, София Ричи сама потвърди романа им в Instagram. Тя публикува селфи с въпросния мъж от асансьора, на което двамата позират с маски за лице.\nСлед това стана ясно, че въпросният мъж е музикалният продуцент Елиът Грейндж, син на Лушън Грейндж, изпълнителен директор на Universal Music. С новата си публикация 22-годишната София отново потвърди връзката си си Елиът. Русокосата красавица сподели нова снимка, на която двамата са в син кабриолет.\nВлюбените се радват на вълнуващ момент от живота им и красивите пейзажи на карибския остров Сен Барт, пише Hoolywood Life. София вдигнала ръце във въздуха и се усмихва, а Елиът изглеждаше също толкова щастлив.\n"Нов човек, нов живот, така че го живейте", коментира неин фен. Те явно си го живеят, а ние продължаваме да ги следим.\nЛайфстайл / Звезди / София Ричи, Елиът Грейндж и това ли е новото гадже на модела


Забравете QR кодовете, вече има биткойн NFC карти! - BlockChain.bg\nЗабравете QR кодовете, вече има биткойн NFC карти!\nGeneral Bytes, производител на хардуерни и софтуерни решения, базирани на биткойн технологията, е разработил NFC биткойн портфейл, за който се очаква да замести 22-годишния QR код. Картата позволява на потребителите да извършват трансакции със съвместими ПОС терминали, осигурявайки възможност на всеки да плаща с биткойн.\nНовият NFC електронен портфейл на General Bytes\nGeneral Bytes е стартъп, специализиран в областта на криптовалутата, създаден през 2013 г., който продава битомати и други продукти, базирани на блокверига. Компанията със седалище в Прага, Чешка република, е първата, която въведе в устройствата си технологията на комуникация в близкото поле – NFC. В момента General Bytes прави още една крачка напред, разработвайки устройство, което издава NFC карти, които могат да бъдат заредени с биткойни.\nСпоред Мартин Висмайър, маркетниг мениджър в General Bytes, QR кодовете постепенно биват изместени от Bluetooth и NFC таг технологията. Висмайър сподели пред Bitcoin.com, че новоразработената система на NFC карти улеснява потребителя при операциите с биткойн.\nМоделът BATMThree XXL+ издава карти и е първият ATM в индустрията с подобен тип функционалност. Идеята води началото си от общността на биохакерите, която вече използва импланти, проектирани на базата на биткойн портфейли от типа NFC. Компанията обаче е на мнение, че не всеки е склонен да използва имплант и вярва, че картите са следващото най-добро решение.\n„Идеята е да работим заедно с биткойн общността и това да доведе до създаването на нещо ново, както това се случи за първи път с общността на биохакерите, която ни вдъхнови да използваме NFC технологията“, каза Висмайър.\nNFC картите – „изпробвани и тествани“\nПри създаването на продукти, базирани на NFC портфейл, стартъпът е трябвало да внедри определен тип архитектура, напр. WIF (Wallet Import Format – формат за импортиране в портфейл – б.пр.). Такова интегриране дава възможност да се съхраняват биткойн ключове в чипа на NFC картата. Компанията вече е тествала картите чрез ПОС терминала CortexPay, който излезе на пазара през 2015 г. Терминалите CortexPay бяха широкоизползвани от посетителите на Paralelni Polis в Прага и от General Bytes твърдят, че системата е изключително надеждна.\nВсичко, което потребители трябва да направят, за да използват BATMThree XXL+, е да се сдобият с карта посредством интерфейса на устройството. Докато то изработва картата, биткойн ключовете се записват на карта, съвместима с NFC. NFC чип картите не са програмирани, докато не бъдат продадени на конкретен краен потребител. Картите са изцяло черни, но дизайнът им може да бъде и пълноцветен. Брандираните карти също така могат да бъдат предварително заредени от ATM терминал.\nСмъртта на QR: „Да се освободим от останките от миналото“\nGeneral Bytes е убедена, че NFC картите са важни за бъдещето на криптовалутата. От компанията заявяват, че картите изваждат от уравнението досадата от това постоянно да зависим от телефоните си. Екипът е убеден, че картите са идеални за ежедневни плащания, дребни покупки и спестявания. Ако картата не се използва на ПОС терминал, тя също така може да изпълнява функцията на физическа спестовна сметка.\nПонастоящем моделът BATMThree XXL+ е на разположение на тези, които се интересуват от използването на битомат. Освен това хардуерните и софтуерните решения на компанията са изцяло базирани на отворен код. General Bytes се радва да предложи този нов тип продукт и се надява, че QR кодовете са се превърнали в нещо, което принадлежи на миналото.\nВ заключение макретинг мениджърът на компанията казва:\n„Чрез „убиването“ на QR кода ние не само се освобождаваме от останките от миналото, но също така премахваме необходимостта от използването на мобилен телефон за повечето приложения за криптовалута, като в същото време улесняваме изключително много крайния потребител. Това е един от редките случаи, в които печелят всички, така че нека всички да работим заедно, за да направим 2017-а годината, в която биткойн се превръща в предпочитаната криптовалута, която може да бъде използвана всички. Хардуерните решения на General Bytes са готови за това.“\nБалон ли е биткойн - Януари 2021\nMicrosoft представи новия си проект, Manifest, базиран на блокверига\nЯпонският ИТ конгломерат GMO ще разработва собствен биткойн портфейл\nКитай може да въведе „попечителска услуга“ за китайските биткойн борси\nРязък срив на биткойн: цените паднаха с близо 200 долара за час\nOpenBazaar си партнира с Shapeshift за приемане на различни криптовалути\n17 Декември 2016 г.\nОбщинските услуги в Цуг ще могат постоянно да се плащат с биткойн\nAmazon вече приема биткойн чрез портфейла iPayYou\nZcoin пуска нова криптовалута с обещание за пълна, непроследима анонимност\nТоп 9 на проектите на Counterparty\nБиткойн ПОС терминал на компанията 34 Bytes започна бета-тестване


StringMeteo.com :: View topic - Фейсбуци на всички от форума.\nФейсбуци на всички от форума.\nЗа толкова години във форума от тук там все са изкачали някви снимки или фацебуци на повечето от редовно пишещите - единствено не се сещам да съм виждал Weatherman , masterweather frape-то и novobranec-a\nДа бе, наистина! Така или иначе голяма част от хората, които не са от София не сме се виждали и поне на снимки или фейсбук дайте. Няма значение кой как изглежда, никой не е перфектен... Лошото е ако си мислиш, че си. Дори и да си мега красив (модел) ако си самовлюбен и нямаш мозък е все тая...\nЕе, тая красота ти помага да изчукаш няколко повече с извинение, но нищо повече. Тей че давайтееее\nЕй го моя, макар че се имаме с теб и с доста от хората тук.\nДори и да си мега красив (модел) ако си самовлюбен и нямаш мозък е все тая...\nТоку що описа Маниака. Той се мисли за такъв...\nPosted: Sun Jan 22, 2017 6:32 am Post subject:\nЕто го моят https://www.facebook.com/yavor.savov.1 И аз ходя често по планини,плата\nЕдинствено Войводата още няма фацебук - евала\nНещастен педал ти откъде знаеш аз за какъв се мисля бе грешко на природата? Познаваш ли ме говорил ли си с мен, виждал ли си ме? Нямам думи какви нещастници има по тези форуми!\nМахни се от тук надут, арогантен и самовлюбен нещастнико. На никого не си нужен. Позираш и си показваш мускулите във фейсбук, виждал съм ти профила.\nLast edited by wilkosz on Wed Jan 25, 2017 10:13 pm; edited 1 time in total\nPosted: Wed Jan 25, 2017 10:08 pm Post subject:\nИмам , ама не съм влизал....\nДа ама отидох на среща на живо с Макса, а ти се покри..\nЕ, не може да сме всички красиви\nСлед поста на Маниак и Макс искам да попитам втория човек... Помниш ли как ми правеше забележки за "ебаваш ли се"? Ами май не ми давате особено добър пример.\nOще съжалявам много, всеки ден\nPosted: Mon Jan 30, 2017 8:31 pm Post subject:\nЕто ме и мен: https://www.facebook.com/d.arsenov96! Да обясня за doplar тука: ''do'' от Добромир, ''pl'' от Пламенов и ''ar'' oт Арсенов, а Додо ми го измислиха в училище и с него си се подвизавам вече втора година, така че не ми е истинско име. А за по-любопитните ще кажа, че Додо е изчезнала птица от семейство Гълъбови, ха-ха-ха. Не знам как се стигна дотук, но отдавна към мене не се обръщат с ''Добри?!'', а с ''Додо?!'', но аз се чувствм добре така, ха-ха-ха\nPosted: Mon Jan 30, 2017 8:45 pm Post subject:\nЕми ти си малък, ние сме големи, на нас е разрешено повече.\nСпрямо горното мнение. Аз се прирмам все още за малък, но колко пък да съм малък? Скоро ставам пълнолетен. Като се замисля хич не съм малък. И да си призная бая често говоря простотии, в същото време съм един от малкото наистина свястни момчета на 17 години. Повярвай ми...Все още не мога да разбера какво точно е проблемът на такъв тип думи... Още повече, че ги употребявам само в дадена част от обществото, демек приятели и така разговорно и това по никакъв начин не ме прави по-малко интелигентен от човек, който не използва такъв стил думи в речника си.\nИскам да попитам дали ползвате Инстаграм и да ви добавя ако някой има. И дали има някой от вас (предполагам никой), който полва Snapchat? Ако все пак има такъв индивид да ми каже...\nИ към Доплар..., Човек, от 5 години всички ми казват Кольо и лигави подразделения вече като...Коли, Колче, Колчо, Колинка и тн и тн.\nВ началото като бях на 13 някъде почнаха няколко човека да ми казват така и не бях много ок, защото е ебахти селяндурското, но после почнаха все повече хора така, аз свикнах и вече нямам нищо против, даже понякога така се представям. Тази година съм чул "Ники" единствено от баба, тук във форума и от директорката. Учителите ми се обръщат с прякора ми, приятелите ми така, в нас майка ми и баща ми също с Кольо или Коли и тн. Всъщност по този начин си изграждаш един образ, с който не те бъркат. Щото като клюкарят за мене и ако кажат "Николай" и ще се почне..."ама кой Николай", "кой от всичките", а като кажат Кольо и се знае кой е тоя...\nНищо чудно и аз да си преименувам фейса, то много хора, с които не съм близък си мислят, че наистина съм Кольо...просто никой не се обръща към мен с истинското ми име...


Еврото се покачва, турската лира се срина до ново дъно - Money.bg\nПо време на валутната търговия в петък сутринта щатският долар поевтинява спрямо еврото и йената, но се засилва спрямо британската лира стерлинг. Турската валута се срина до ново дъно - над 17 лири за долар.\nИндексът ICE, който показва динамиката на долара спрямо шест валути (евро, швейцарски франк, йена, канадски долар, лира стерлинг и шведска крона), днес добавя 0,04%, докато по-широкият индекс на долара WSJ губи 0,01%.\nКъм 10:05 ч. българско време курсът на общата европейска валута се покачва спрямо долара с 0,16% - и се търгува по $1,1253 за едно евро в сравнение с $1,1240 за евро в края на предишната сесия.\nКурсът на американските пари по отношение на японската национална валута в същото време се понижава до 113,47 йени за долара срещу 113,63 йени за долар при закриването на търговията в петък.\nБританската лира стерлинг губи 0,23% и на пазара в понеделник сутринта за едни паунд дават1,3202 долара.\nТурската лира продължава да поевтинява, актуализирайки все нови и нови антирекорди. Курсът на долара се повиши днес сутринта до 17,2962 лири срещу 16,4100 лири за долар при затварянето на пазара в петък. От началото на тази година стойността лирата е спаднала със 131% по отношение на щатския долар.\nДоларът се повиши спрямо китайската валута до 6,3785 юана за долар от 6,3754 юана за долар в края на предишната сесия след понижение на основната лихва по кредитите (LPR) от Народната банка на Китай. НБК намали лихвата за първи път от 20 месеца от 3,85%.на 3,8% годишно\nТрейдърите продължават да оценяват решенията на световните централни банки, приети на базата на проведените срещи миналата седмица. Така Федералната резервна система на САЩ обяви увеличение на процента на съкращения при обратното изкупуване на активи и даде да се разбере, че може да повиши основния лихвен процент три пъти през 2022 г.\nЧленът на Борда на Федералния резерв Кристофър Уолър каза в петък, че централната банка на САЩ може да се наложи да повиши лихвите "скоро след приключването на програмата за обратно изкупуване на активи". В тази връзка се появиха прогнози, че първото увеличение на лихвата от Фед може да се случи още през март следващата година.\nИкономически новини / Макро / Финанси / Еврото се покачва, турската лира се срина до ново дъно


В хаотична вселена ли сме? Разберете със списание All About Space - denlem.com\nВътре в брой 130 на All About Space, който се продава сега, изследвайте теорията на хаоса и как тя влияе на света около нас и се отнася и за по-широката вселена.\nАбонирайте се за Всичко за космоса\nДоставете всичко за космоса точно до вашата врата или до вашето цифрово устройство. Абонирайте се за All About Space от $8,50 на тримесечие/три броя.\nЗа тази корица All About Space се потапя в теорията на хаоса и изследва как тя засяга всичко около нас, от задръстванията и фондовите пазари до образуването на звезди и смъртта на планетите.\nОткрийте историята на теорията на хаоса и защо е важна за отключването на тайните на Вселената в последния брой на All About Space.\nСвързани: Съществуват ли паралелни вселени? Можем да живеем в мултивселена.\nНа друго място в изданието можете да разгледате пет космически кораба на НАСА, които са се озовали на междузвездни траектории, и да научите повече за техните открития досега, както и какво може да ги очаква в бъдеще.\nПоследният брой на All About Space включва и интервю с астронавта на ESA Андре Куйперс, който е летял в космоса два пъти – единственият холандски астронавт, който е направил това.\nВсичко за космоса брой 130 обхваща теорията на хаоса. (Кредит на изображението: бъдеще)\nAll About Space издание 130 разглежда как да се преодолее проблема с космическия боклук. (Кредит на изображението: бъдеще)\nAll About Space брой 130 се стреми да разреши горящата мистерия на слънцето. (Кредит на изображението: бъдеще)\nВсичко за космоса, брой 130, интервю с астронавта на ЕКА Андре Куйперс. (Кредит на изображението: бъдеще)\nВсичко за космоса издание 130 подробен раздел за наблюдение на звезди със съвети за спестяване на пари при закупуване на телескоп. (Кредит на изображението: бъдеще)\nИмаме и подробен раздел за наблюдение на звезди, пълен с полезна информация за това какво да търсите в небето, включително цели с просто око и бинокли и предизвикателство за дълбоко небе.\nРазгледайте по-долу основните характеристики на All About Space брой 130 и открийте чисто новия облик на All About Space! Благодарение на цялостната реконструкция, нашата сестра публикация прилича повече на Space.com от всякога.\nВ хаотична вселена ли сме?\nВсичко за космоса брой 130 разглежда теорията на хаоса. (Кредит на изображението: kasezo чрез Getty Images)\nКогато става въпрос за оцеляване в космоса, най-малките неща могат да означават разликата между живота и смъртта. Както каза канадският астронавт Крис Хадфийлд: „Астронавт, който не се поти от дребните неща, е мъртъв астронавт. Това може да е случаят с човешките космически пътувания, но астрономите все повече подозират, че същата мантра важи и за по-широката вселена. Когато става въпрос за космоса, изглежда, че теорията на хаоса е цар.\nТеорията на хаоса води началото си от 19 век. Френският учен Анри Поанкаре се опитваше да спечели награда от 2500 крони – една трета от годишната заплата на учителя – предложена от краля на Швеция и Норвегия Оскар II, за да отпразнува 60-ия му рожден ден. За да спечелите, трябваше да предскажете орбитите на планетите.\nПрочетете пълната функция в Всичко за космоса.\nПревземане на космически отпадъци\nТази графика на НАСА изобразява количеството космически боклук, който в момента обикаля около Земята. Полето за отломки се основава на данни от Програмния офис за орбитални отломки на НАСА. Изображението е публикувано на 1 май 2013 г. (Изображение кредит: Goddard Space Flight Center/NASA JSC)\nНие, хората, не сме особено добри в почистването след себе си Земята, и се оказва, че може да сме още по-зле, когато напуснем нашата планета. За повече от 60 години космическо изследване ние бързо напълнихме земната орбита с боклук и това може да се превърне в сериозен проблем в не много далечно бъдеще.\nСъветският спътник Спутник 1 стана първият ни космически отпадък през октомври 1957 г., след като стана първият обект, създаден от човека, обикалящ около Земята. До януари 1958 г. орбитата му се е влошила достатъчно, за да влезе отново в нашата атмосфера и да изгори, без изобщо да създава проблеми. Но оттогава пуснахме хиляди сателити в космоса и много от тях бяха оставени в околоземната орбита дори след като престанаха да функционират.\nРазрешете мистерията на изгарянето на слънцето\nЗащо слънчевата атмосфера е по-топла от повърхността? Всичко за космоса брой 130 се задълбочава в тази горяща мистерия. (Кредит на изображението: cokada чрез Getty Images)\nВървете внимателно към огъня и ще откриете, че става по-горещ, колкото повече се приближавате до него. Когато се отдалечавате, започвате да се чувствате по-хладни отново. Но ако трябваше да направите това на повърхността на слънцето, би се случило обратното. Ще се отдалечите от силната жега, ще започнете да се чувствате по-хладни и след това изведнъж отново ще ви стане горещо.\nОтдалечаването от този горещ извор само ви поставя в средата на още по-гореща горна атмосфера. Въпреки че слънчевата повърхност гори при изпепеляващи 10 800 градуса по Фаренхайт (6 000 градуса по Целзий), най-външният слой на атмосферата на нашата звезда домакин – който се простира на хиляди мили над видимата повърхност – достига температури от приблизително 1,8 до 3,6 милиона градуса по Фаренхайт (1 до 2). милиони градуса по Целзий). Това е мистерия, която озадачава учените по целия свят от десетилетия.\nМистериозна двоична Черна вдовица с най-късата орбита, открита някога Ето какво знаем досега


Появи се първото име, което може да замени...\n17 Май 2022, 08:30 7307 0\nНастоящият старши треньор на българския гранд ЦСКА - Алън Пардю, няма да остане на позицията след края на сезон 2021/22, а в медийното пространство вече се появи и първото име, за което се твърди, че може да застане начело на "армейците".\n"Тема Спорт" пише, че ръководството на "червените" разглежда няколко чуждестранни варианта и един от тях е бившият футболист на тима - Сергей Якирович!\n45-годишният халф игра на "Българска армия" през 2005 година, когато начело на ЦСКА беше Миодраг Йешич.\nВ момента той е начело на Жрински Мостар, с който успя да спечели титлата в шампионата на Босна и Херцеговина и има договор с клуба до лятото на 2024 година.\nДо края на кампанията остават два мача за ЦСКА - домакинство на Ботев Пловдив (19 май) и гостуване на Черно море (22 май). Алън Пардю ще изведе играчите в тези две срещи, но за момента все още не е ясно дали след това окончателно ще напусне България или ще се завърне към ролята си на консултант на "Българска армия".\n*Още новини за ЦСКА четете в SPORTLIVE.BG!\nФутболистът на ЦСКА Георги Йомов е бил задържан от полицията за разпит във връзка със снощния инциде...


Обрат: Трансферът на Бейл в Китай се провали - Webcafe.bg\nОбрат: Трансферът на Бейл в Китай се провали\nSportcafe 28.07.2019, 19:29\nБейл трябваше да се обвърже с китайския тим за три години при заплата от 22 млн. евро\nГарет Бейл няма да преминава в китайския Дзянсу Сунинг и засега остава в Реал Мадрид.\nУелсецът беше в Китай, за да финализира своя трансфер, който щеше да го направи най-скъпоплатения футболист в света, но засега сделка няма.\nСпоред журналиста от "Би Би Си" Дейвид Орнстейн, Реал Мадрид е отказал предложението на китайския клуб. Слуховете гласят, че за "кралете" не е било достатъчно да се отърват от високата заплата на играча и са поискали определена трансферна сума за играча, за която обаче не са постигнали разбирателство с Дзянсу.\nБлизкото до Реал испанско издание "Марка" разви друга теза за проваления трансфер. Мадридският вестник съобщава, че в последния момент самият играч е поискал още време за размисъл, повлиян от семейството си. Бейл се надява, че ще получи оферта от европейски клуб и така ще си спести отиването в Китай.\nЗатова трансферът не е напълно провален, а просто отложен. От Дзянсу очакват краен отговор скоро, тъй като китайският трансферен пазар затваря на 31 юли.\nБейл остава нежелан на "Бернабеу", а треньорът Зинедин Зидан предпочита футболистът да напусне възможно най-скоро, за да опита Реал да финализира трансфера на Пол Погба от Манчестър Юнайтед.\nТагове: продажба, семейство, китай, сделка, марка, провал, обрат, трансфер, би би си, слухове, реал, реал мадрид, зинедин зидан, гарет бейл, трансферен прозорец, теза, белия балет, трансферна сума, кралете, нежелан, дзянсу сунинг, дзянсу, дейвид орнстейн


Мениджмънт І част :: Advise\nМениджмънт има за предмет направляването на дейностите и ръководенето на хората с оглед постигането на определени цели при дейността на една фирма. Мениджмънтът е процес на взаимодействие между две основни подсистеми на фирмата: управляваща и управлявана.\nУправляващата подсистема, т.е. субектът на управление се състои от мениджъри или функционални органи (отдели), които оказват управленско въздействие върху управляваната подсистема. То се основава на взети управленски решения и се изразява с различни форми на разпореждания.\nУправляваната подсистема, т.е. обектът на управление се състои от индивиди или обособени звена, които са подложени на управленско въздействие. От тях по обратен път постъпва информация към управляващата подсистема, чрез което се регулира взаимодействието между двете.\nOсновни принципи на мениджмънта:\nЕдинство на правомощия и отговорности на мениджърите\nПравилен подбор и разпределение на кадрите\nЕдинство на конкретните цели с общите цели на фирмата\nМениджмънта може да се осъществи чрез три групи методи:\nФункцията на мениджмънта е съвкупност от мениджърски дейности, групирани според:\nОбщността на задачите:\nТо определя основните функции на мениджмънта:\nОбекта на мениджмънта:\nОбект на мениджмънта-той определя конкретните функции на мениджмънта: снабдяване, пласмент, счетоводство и др.\nФункционални звена и връзки\nЗа осъществяване на функциите на мениджмънта се изграждат специални звена във фирмите. Между тях и останалите функционални звена на фирмите се установяват връзки, които по своя характер са:\nЛинейни връзки между звената\nФункционални връзки между звената\nВръзки на съгласуваност и сътрудничество между звената\nОсновна мениджърска дейност е вземането на решение- избор на действие за реализиране на целите на основата на осъзнаване и оценка на възможните алтернативи.\nРешенията на мениджърите трябва да бъдат:\nСъгласувани и непротиворечиви решения\nРешенията се вземат от упълномощени лица\nПравомощието е наличие на право за действие по определен начин. То може да се делегира на подчинените.\nОтговорността е задължението да се изпълняват определени функции. Тя е легитимност за действие по определени начини.\nПравомощията се отнасят до правото на хората да вземат решения. То може да се предоставя от мениджърите на други лица, т.е. да се делегира.\nКласификация на решенията по няколко основни признака.\nСтепен на неопределеност\nДетерминирани - решения, при които резултатите от изпълнението им са предварително известни;\nВероятностни - решения, при които резултатите са очаквани с определена вероятност.\nспоред основните функции - по планиране, организиране, ръководене и контролиране;\nспоред конкретните функции - по стратегическо планиране, оперативно планиране, снабдяване и др.\nМащаб на въздействие\nобщи - засягат системата като цяло;\nчастни (конкретни) - засягат отделни подсистеми и елементи на системата.\nикономически и др.\nстратегически, които се отнасят до по-общи перспективни проблеми;\nтактически, които се отнасят до конкретни проблеми и имат малък срок на действие.\nВзимането на решение е мениджърски процес, който протича в следната последователност.\nВъзникване на проблема.\nПоставяне на проблема за решение\nОпределяне на критерии за оценка на решенията\nРазработване на алтернативи на решение\nОценка и избор на оптимално решение\nКонтрол за изпълнението на решението\nПри вземането на решение се прилага различен подход, в зависимост от характера на решаваните проблеми.\n1. Качествени подходи при вземане на решения\n2. Количествени подходи при вземане на решения.\nВъзможни три вида условия на вземане на решение.\n1. Условия на определеност (сигурност)\n2. Условия на риск\n3. Условия на неопределеност\nВземането на решение се осъществява, като се спазват следните правила.\nКогато повече от 1/2 или 2/3 са съгласни.\nКолективното обсъждане на по-сложните и трудните за решаване проблеми изисква много добра организация на подготовката и провеждането му. То се извършва под формата на съвещания, заседания и др.\nСъвещанията се класифицират по няколко признака.\nЗа разработване и вземане на решение;\nЗа организиране на изпълнението на решенията;\nЗа анализ и оценка на резултатите от изпълнението;\nЗа обсъждане на текущи въпроси (оперативни съвещания).\nПри подготовката на съвещанието трябва да се имат предвид следните съображения:\nСъстав на участниците\nУведомяване на участниците\nЗа провеждането на съвещанията трябва да се спазват следните правила.\nВодещият открива съвещанието с кратко въведение\nРед на изказванията\nВодещият направлява дискусията\nВодещият обобщава резултатите от дискусията\nПланирането е процес на анализиране и определяне на целите, стратегиите за постигането им и разпределение на ресурсите за изпълнението им.\nФирмените цели са стратегически и тактически.\nСтратегическите цели се разработват от висшия мениджмънт и служат като главни насоки за дългосрочно планиране на дейността на фирмата. Те са главна (генерална) цел и общи цели.\nГлавната цел характеризира „мисията”, т.е. предназначението на фирмата.\nОбщите цели определят желаното състояние или резултатите, които трябва да се получат, за да може фирмата да изпълни своето предназначение.\nТактическите цели, които се разработват въз основа на стратегическите, определят конкретните резултати, обвързани със срокове и очаквани на изхода на фирмата.\nВ стратегическото планиране се разглеждат три равнища на разработване на стратегии:\nФирмено или равнище на поделение на корпорацията, наричано често стратегическа бизнес единица (СБЕ)\nСтратегическата бизнес единица се характеризира с три особености:\nа) това е обособен бизнес, който може да се планира отделно (напр. за отделни продукти, материали или процеси) от другите поделения в компанията;\nб) има собствени конкуренти;\nв) има отговорен мениджър, който се занимава със стратегическо планиране и контролира всички фактори, влияещи върху ефективността.\nРазработването на стратегии и планове предполага анализ на възможностите и заплахите, които крие външната среда и оценка на силните и слабите страни на фирмата. Този анализ е известен като SWOT-анализ (Strengths, Weaknesses, Opportunities, Threats).\nМакросредата оказва косвено влияние върху дейността на фирмите чрез по-общи политически, икономически, социални и технологични фактори.\nИзследването на влияещите фактори е известно като PEST–анализ.\nМикросредата влияе пряко чрез конкретни фактори като клиенти, конкуренти, доставчици, синдикални организации и др.\nОрганизиранетое основна функция на мениджмънта, която се изразява в определяне, групиране и разпределяне на трудовите задачи, установяване на взаимовръзките и последователността на изпълнението им. Решенията в това направление се свързани с разделението на труда, делегирането на правомощия, обособяването на съставните звена на фирмата и определянето на нормата на управляемост.\nРазделението на труда представлява обособяване на различни видове трудова дейност със съответни отговорности.\nНа разделението на труда съответства и разделение на персонала на фирмата. Най-общо той се разделя по следния начин.\nТой обхваща хората, които извършват услуги за фирмата (работещите в бюфети, столове и др.).\nПо своя характер организационните връзки са следните.\nВръзки на съгласуваност и сътрудничество\nЛинейно-функционална организационна структура\nПроектни и продуктови организационни структури\nДивизионални организационни структури\nХибридна организационна структура\nНормата на управляемост- броя на подчинените, които отговарят пред един мениджър.\nОптималната норма зависи от много фактори, които могат да се групират в две групи:\nРъководенето е основна функция на мениджмънта, чрез която се координират и направляват хората за осъществяване на поставените цели.\nОбект на ръководенето се разглеждат трудовите колективи (групите).\nГрупите са съставени от отделни хора, но независимо от техните различия, всяка група може да бъде охарактеризирана по няколко признака.\nИзграждането на групата не следва да се възприема като еднократен акт - той е продължителен процес, който може да продължи седмици, месеци или години, за да може в групата да се заработи задружно.\nВажен фактор, който оказва влияние върху поведението на групите е начинът на тяхното образуване. Според това те се делят на формални и неформални групи.\nАдминистративни формални групи\nПрограмно-целеви формални групи\nИндивидуални и фирмени цели\nСчита се, че индивидът се стреми да служи на фирмата за постигане на собствените цели, а тя се занимава с решаване на лични проблеми с оглед на своите цели.\nПоведението на мениджърите\n1. Ориентирано към потребностите и отношенията с хората\n2. Ориентирано към изпълнение на трудовите задачи\nДървото на решенията\n(разработено от Врум и Йетон)\nМотивациятае състояние на вътрешна убеденост на хората в необходимостта да се прави дадено нещо, която влияе върху действията на хората. Тя се основава на потребности, които са вътре в индивида и цели, които са извън него.\nСъществуват различни теории за мотивацията, които най-общо се делят на две групи.\nТеории на потребностите\nТеории на процесите\nТеория на целите\nпредставлява процес, с помощта на който мениджърите на индустриалната фирма определят дали вземат правилни решения и кога трябва да предприемат коригиращи мерки.\nОсновните видове контрол са следните.\nПредварителен контрол в областта на човешките ресурси\nПредварителният контрол на използваните материали\nПредварителен контрол на финансовите ресурси\nОсновни подхода за контрол на функционирането на индустриалните фирми.\nЗаглавие : gjffj\nАвтор : fgjfjf


Ясни са категориите и критерии за оценка в Ideal Standard Баня на годината 2017\n15 септември 2017 г., 11.53 ч.\nСъс среща на журито в The Bathroom за новото издание на Ideal Standard Баня на годината 2017 бе поставено началото на подготовката на конкурса. Задачата на журито бе да обсъди и постави заданието към участниците в 14-тото издание на състезанието за интериор на бани, както и да реши по какви критерии да оценява подадените за участие проекти.\nБаня в бизнес хотел - градски хотел, в който отсядат основно работещи хора, гости на града за две до три нощи. Хотелът съчетава модерна визия, комфорт, умерен лукс и простор. Банята в хотелската стая се отличава с практичност и впечатление за високо ниво и разумните инвестиции при реализирането им.\nБаня във ваканционен хотел - морски или планински хотел, семейства или двойки за дълъг уикенд или ваканция. Хотелът предлага дизайн в хармония с околната природна даденост. Стаите позволяват на техните гости да прекарат незабравима ваканция на място различно от градския пейзаж и среда. Баните в този хотел дават възможност за релакс и по-продължителен престой.\nУчастниците и в двете категории ще имат конкретно задание, за да може да бъде по-реалистична оценката им. Те ще могат да използват подложка – функционална схема на цялата хотелска единица с необходимите изисквания за площ, височина, светлина, ВиК и др.\nВ условията за участие са включени още изисквания: за аргументация на използваните продукти и елементите на дизайна и спазване на нормативните изисквания при проектиране на хотелски бани.\n- постигнат хармоничен и цялостен образ на интериора;\n- енергоефективни решения за баня чрез продуктите на Ideal Standard;\n- организация на пространството и ергономичност;\n- реализуемост и приложимост на проекта;


Aрхеологически резерват и музей „Велики Преслав”\nНационален историко-археологически резерват и музей „Велики Преслав” се намира на около 2 км от съвременния град. Разположен е върху останките на втората българска столица Велики Преслав. В него можете да разгледате реставрирани и съхранени части от средновековния град Преслав, както и музей, в който са експонирани открити при разкопките предмети. Резерватът е сред Стоте национални туристически обекта.\nВелики Преслав наподобява средновековните дворцови комплекси в Европа от това време. Територията е била разделена на площади и дворове, оградени със стени. Старата българска столица е била разделена на вътрешен и външен град. Външният град е бил разположен на площ от 4 кв. км площ. Обграждали го каменни стени, високи 10 м, широки повече от 3 м. Вътрешният град, разположен на площ от 200 декара, бил отделен чрез стена. В него се намирали най-важните сгради: Дворецът, Тронната палата, Кръглата църква и др. Тук е имало канализация и водоснабдяване. Днес стената на Външния град не е запазена. От ограждението на Вътрешния град се е съхранила само малка част. При разкопки са открити две порти – северна, която се предполага, че е била главна, и южна.\nДо южната са открити останки от помещения, за които се смята, че са използвани за търговски цели. Пътят, тръгващ от северната порта, води към Тронната палата. Тя е дълга 44 м и е висока 21 м. Права улица, застлана с каменни плочи, води от Тронната палата към църквата на владетелите. Тя е била по-висока от двореца. Стените й са дебели 2,7 м. След разкопки са установени точните й размери – 47,5 м на 21 м. Построена е през 908 г. Това е една от най-впечатляващите сгради в Преслав. Интересен е фасадният й портик, който има две кули. От всяка страна има страничен вход към притвора. В преддверието са открити 10 гроба на знатни сановници (вероятно от времето на византийското робство). Храмът има три кораба. Страничните са тесни, а централният е с много големи размери, широк е повече от 10 м. До амвона водят шест реда плетеници от цветни мозайки, между които има пътека от бели мраморни плочи. Тя образува кръст на пода в центъра на храма, а в пресечката между двете му крила е амвонът. Подовете в притвора и страничните кораби са покрити с полиран бял мрамор. По останките от амвона личи, че той е бил с много големи размери (около 6 м). В апсидата има каменна седалка за висшия клир (синтрон). Отвътре църквата е богато украсена с мозайки. Украсата й включва и множество детайли от мрамор и варовик – колони с богато декорирани капители, красиви корнизи и др. Отвън е изографисана със зооморфни елементи, като майсторите са използвали разноцветна мозайка.\nСлед западането на столицата през ХI век около Владетелската църква се развива голям некропол. До момента са разкрити около 100 гроба.\nНа юг от южната порта се намира Златната църква. Храмът е открит през 1927 г. Отличава се с кръглата форма на наоса, оригинални архитектурни решения, богата вътрешна и външна украса. Амвонът е централно разположен. Имало е двуетажен притвор, две кули и две помещения от северната и южната страна, открит двор с кладенец. Масивният купол е бил поддържан от 12 мраморни колони. По стените са се запазили рисунки, глаголически и кирилски надписи – едни от най-ранните паметници на старобългарската писменост.\nПо случай 1080-годишнината от смъртта на цар Симеон I до Златната църква е изграден негов паметник.\nВ близост до църквата се намира манастирски комплекс, наричан Дворцов манастир. В него имало ателиета за рисувана керамика и разноцветни мозайки. В скрипториумите му се превеждали и преписвали на старобългарски език множество книги.\nИнтерес представляват църквите „Св. Св. Петър и Павел”, датираща от времето на османското владичество, „Св. Архангел Михаил”, разположена в центъра на града, и „Св. Св. Кирил и Методий”.\nДворецът, в който живеели българските владетели, е бил добре укрепен, изолиран от останалите части на комплекса. От него се е минавало директно в сградата на Тронната палата.\nЮжно от сградата на царския палат е разположен комплекс от сгради, внушителна базилика и баня. Източно от банята се намира сграда, която археолозите наричат Административна. Тук са открити над 500 оловни печата и калъпи за тяхното отливане.\nМузеят в Преслав отваря врати на 26 октомври 1906 г. В него се съхраняват около 35 хиляди експоната, като постоянната експозиция включва около 1700. Сградата, в която се помещава днес, е построена през 1981 г. Едни от най-ценните предмети са: оригинални произведения на старобългарското и средновизантийското изкуство (керамичната икона на Св. Теодор Стратилат и Керамичният иконостас от Дворцовия манастир), рисувана бяла керамика (облицовъчни плочки, домакински съдове и икони), старинни надписи, една от най-големите колекции от средновизантийски печати от периода 971–1088 г. Интерес представлява и Преславското съкровище. То се състои от около 170 предмета от злато, сребро и бронз. Експонирани са множество артефакти, разкриващи ежедневието на жителите на втората българска столица. Тук са изложени и едни от най-значимите паметници на Плисковско-Преславската култура и просветна дейност.\nПрез 1998 г. една от залите е оборудвана специално, за да бъдат съхранявани в нея при подходящи атмосферни условия и повишена сигурност най-ценните експонати.\nТук можете да видите и откритото по време на разкопки в Преслав сребърно съкровище от 50 венециански и сръбски грошове. Датирано е от края на XIII век. От едната страна на монетите е изобразен Исус Христос на трон, изписани са на гръцки и латински думите „dux” (вожд) и „rex” (крал). На другата личат образите на владетел и светец закрилник. Археолозите смятат, че това са изображенията на светците Силвестър и Стефан.


Активен лек с бреза, 200 мл. Weleda | Биомаг бг\nАктивен лек с бреза, 200 мл. Weleda\nОрганичен екстракт от сребърна бреза в комбинация с освежаващ лимонов сок за детоксикиране на организма.\nБио-продукт за пречистване на тялото от натрупаните токсини и превръща баланса и жизнеността на организма чрез провеждане на програма през пролетта и есента, подпомага изчистването на кожата на лицето от несъвършенства и придава блясък на лицето.\n1/ За максимален резултат продуктът може да бъде последван от ревитализиращите сок и елексир от облепиха.\n2/ Използвайте при провеждане на антицелулитна програма с Антицелулитно масло от бреза на Веледа за постигане на трайни резултати.\nОще за: ВЕЛЕДА ЛЕК С БРЕЗА 200 мл. (WELEDA), цена и информация\nВоден екстракт от брезови листа, лимонов сок


Miramar T2 - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nRua Do Miramar Nº1, Ерисейра Сити Сентър, Ерисейра, Португалия, 2655-000 - Покажи на картата\nУдобно проектиран като за бизнесмени така и за почиващи туристи, Miramar T2 е идеално разположен в Ерисейра - една от най-посещаваните части на града. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nВъзползвайте се от богатството на ненадминатите услуги и удобства в Ерисейра. Хотелът осигурява безплатен WiFi достъп във всички стаи, паркинг, летищен трансфер, коли под наем, превоз с микробус, за да гарантира комфорта на своите гости.\nДизайнът на хотела е съобразен с най-високите изисквания за удобство и комфорт, осигурявани от съоръжения достъпни в някои стаи като балкон/тераса, телевизор, телевизор с LCD/плазмен екран, хладилник, микровълнова фурна. Освен това в хотела можете да се възползвате от множество предложения за приятно прекарване на свободното време. Каквато и да е причината за Вашето посещение в Ерисейра, Miramar T2 е идеалното място за една вълнуваща почивка далеч от всичко.