BLURBOWN: 03.08.14 - 10.08.14\nТуве Янсон >> Татко Мумин и морето\nТой тайно си мечтаеше да ги отведе на остров сред морето и вечер да пали светлините на фара\nМуминтрол се събуди по изгрев слънце с чувство на паника. Беше затворен в спалния си чувал, сграбчен и задушен от влажна жега, нещо го държеше и не можеше да измъкне лапите си. Нищо не беше наред: лежеше в странен, кафяв сумрак и наоколо миришеше, както мирише дълбоко под земята.\nСега той успя да отвори ципа. Около муцуната му се завъртя вихър от иглички и пръст, целият свят беше променен, а той беше напълно изоставен. Наоколо пълзяха кафяви корени – бяха навсякъде, прескачаха с големи крачки спалния чувал. Сега дърветата бяха неподвижни, но в мрака те бяха настъпили право към него. Дърветата в цялата гора бяха изтръгнали корените си от земята и го бяха прескачали, сякаш беше камък. Кибритената кутия беше на обичайното си място, а до нея беше бутилката с боровинков сок. Но полянката беше изчезнала – нямаше я...\nИлюстрации Туве Янсон\nТатко Мумин и морето в Pimodo\nЕтикети: приказки, приключения, световна класика за деца и юноши, Татко Мумин и морето, Туве Янсон, Фентъзи\nРобърт ван Хюлик >> Скелет под камбаната\nСъдията е длъжен да бъде майка и баща на хората,\nда насърчава честните и добрите,\nна болните и старите да помага.\nМакар и да отсъжда строги наказания,\nне да поправя – да предпазва, е дългът му.\nИзминаха шест години, откак се оттеглих от преуспяващата фирма за търговия на чай, останала наследство от баща ми, и се уединих на спокойствие във вилата си отвъд Източната градска врата. Тук най-сетне намерих време да се отдам изцяло на любимото си занимание – колекционирането на предмети, свързани с извършването и разкриването на различни престъпления.\nТъй като славната ни династия Мин беше въдворила ред и спокойствие в империята ни, насилията и престъпленията в наши дни бяха станали рядкост и аз бързо стигнах до извода, че ако искам да се сдобия със сведения за разни тайнствени злодеяния и остроумното им разгадаване от магистрати и съдии, трябва да се обърна към миналото. Увлечен от интересните си проучвания, с течение на годините неусетно събрах забележителна колекция от автентични документи, отнасящи се до прочути криминални дела, оръжия, използвани за жестоки убийства, стари свидетелства за извършени обири и многобройни други реликви, свързани с историята на престъпността.\nЕдна от най-скъпоценните ми придобивки беше съдийско чукче – продълговат къс черно санталово дърво, принадлежало преди много столетия на съдията Ди, нашият прославен майстор на съдебните разкрития. Върху чукчето бяха гравирани стиховете, цитирани по-горе. Според запазените писмени документи Ди винаги го използвал, когато председателствал съдебните заседания, за да му напомня за неговите свещени задължения към държавата и народа.\nЦитирам стиховете по памет, защото вече не разполагам с това чукче. Ужасното премеждие, което преживях това лято преди около два месеца, ме накара да изоставя завинаги проучванията си и да се разделя с цялата си колекция от реликви, свързани с кървави злодеяния от миналото. Сега съм се захванал да колекционирам предмети от сиво-зелен порцелан и намирам това спокойно занимание във висша степен подходящо за моята поначало миролюбива природа.\nИма обаче нещо, което трябва да сторя, преди действително да заживея спокойно: да се отърва от всички натрапчиви спомени, които и до днес смущават съня ми. За да се освободя от постоянните кошмари, ми е необходимо да споделя странните загадки, разбулени пред мен по един толкова тайнствен начин. Тогава – и само тогава – ще мога да забравя завинаги страшната преживелица, която ме порази и ме тласна до ръба на безумието.\nДнес в изключително меката есенна утрин седях в изисканата си градинска беседка и се любувах на изяществото на двете ми любими наложници, които подреждаха хризантеми с нежните си ръце. В тази ведра и спокойна обстановка се осмелих най-сетне да върна мислите си назад към онзи съдбовен ден..\nПреводач Явор Въжаров\nСкелет под камбаната в Pimodo\nЕтикети: Китайски загадки, криминален роман, мистерии, Робърт ван Хюлик, Скелет под камбаната, Трилър\nПамела Травърз >> Мери Попинз се завръща\nВ семейство Банкс се роди още едно момиченце...\nKой е главният герой: Мери Попинз, Джейн и Майкъл.\nЗа какво се разказва: за вълшебствата на Мери Попинз.\nРазкажи поне една история: всички истории са интересни и магични – например в зоологическата градина и рождения ден на Мери Попинз, като стана голямо тържество. И змията – нейната братовчедка ѝ подари колан от змийска кожа. Нататък вие ще го прочетете.\nКакво не ти хареса в книгата: това, че Мери Попинз отрича магичното, когато Джейн и Майкъл го обсъждат.\nЗаслужава ли си да се прочете: Да заслужава си да са прочете цялата поредица. Рали\nКои са главните герои: Мери Попинз, Майкъл, Джейн, Барбара, Джон и Анабел.\nЗа какво се разказва: за чудните приключения на Мери Попинз.\nРазкажи поне една история: един ден в парка бе дошла една въртележка. Децата се качват на нея, а после и Мери Попинз. Тогава тя си тръгва.\nКакво не ти харесва: това че Мери Попинз се държи много строго с тях.\nЗаслужава ли си да се прочете: да книгата е много интересна. Йоана\nМери Попинз се завръща в Pimodo\nЕтикети: Мери Попинз се завръща, Памела Травърз, приключения, Роман, световна класика за деца и юноши, Фентъзи\nКольо Карамфилов >> Осили\nЕдна птица стъпи на невръстната праскова на двора... Счупи едното от трите ѝ клончета... Кво правим, птицо?\nИ това, в което вярвах, се разля по пътя... Подхлъзнах се с усмивка...\nЦял ден си играх да оцветявам листата на двора в зелено... И пак падат. Безнадежно е май...\nАко ти подарят ново куче не се чуди, когато старото му каже: „ЛЕГНИ“!\nДокторът ми забрани да ям памук... Правил съм бил сутрин безмислено количество облаци... Странен човек!\nЩе взема да построя дърво...\nДните текат като книга... Без илюстации! Завършени изречения, без да бъдат погалени... Не съм тъжен, отчитам силата на безтегловността...\nМама ми купи комин от фабрика... Най-дългия, и сам работи... Взех да правя пушек по поръчка, какъвто такъв... Бъркам дим...\nКупувам усмивки от хора, на които им е омръзнало да ги носят...\nПонеже не мога да измисля начин, който достойно... Абе продавам мухи!\nТоку-що разбрах от статията на психолог, че състоянието, в което се намирам, е било Неавтентичност... Симтомите са верни, но ме нерви самото определение!\nЩе трябва да ми кажеш, когато хващаш пътя... Ще трябва да ми се обадиш, когато ям ябълки... Ще трябва да ти се обадя, когато започнат да никнат дървета от изплютите семки... Ще трябва да направя компот от ябълки... И на полето, сред ябълките, ще нарисувам табела, на която ще пише: „ТРЯБВА!“... И ще я запаля...\nДано да събудим истински, такива каквито сме. Да кажем на човека до себе си, че го обичаме или да го духа... Да си изчистим къщата или да си съберем багажа. Да имаме радостта или смелостта да преживеем един абсолютен и истински ДЕН!!!\nПо никое време си мисля за ВРЕМЕТО... Не може да ми върне мириса на пушека във въздуха през зимата, аромата на чушките през есента, докато ритах топка и си лягах с филия топла лютеница... Не може да ми възстанови спечеленозагубените мигове в театъра и киното... Разбичканите нощи, в които се борех с жълтия цвят, по- красив ли е от черния... Не може да ми върне приятелите от облаците... И съвсем загуби, че не може да ми върне реалните неща и хора, които изтървах, понеже не си мислех за него през цялото това ВРЕМЕ!\nЗнам какво ще сънувам... А не знам утре какво ще правя там!!!\nДушата обувки няма... И космосът не ѝ е дреха... Само дето спи по терасите на нашите вълнения...\nКупувам облаци на килограм, и два декара небе над някоя южна родина...\nКогато пораснем ще си направим един чисто нов ден...\nТоз, който падне на небето, той не умира...\nОсили в Pimodo\nЕтикети: Кольо Карамфилов, Осили, поезия, проза, размисли, Спомени, съвременна българска литература, философия\nМорис Льоблан >> Осемте удара на часовника\nОсем случая на Арсен Люпен\nДо принц Ренин\nбул. „Осман“, Париж:\nМой мили приятелю,\nСигурно ме смятате за много неблагодарна. Изминаха три седмици, откакто съм тук, а още не съм ви писала. Нито благодарила! При това, най-после узнах и аз от каква ужасна смърт сте ме избавили, както и тайната на цялата тази страшна мистерия! Но какво да направя? След всичко, което преживях, бях така съсипана и сломена! Имах толкова голяма нужда от почивка и самота, как да остана в Париж? Как да продължавам с вас нашите похождения? О, не, хиляди пъти не! Стига толкова авантюри. Впрочем авантюрите на другите са много интересни, но тези, в които човек сам е жертва и в които животът му виси на косъм... О, мили приятелю, какъв ужас! Мога ли да забравя някога всичко това?...\nСега тук в Ронсиер е много спокойно. Старата ми братовчедка се грижи за мен и ме гледа като болна. Вече възвръщам цвета на лицето си и всичко, всичко върви на добре, така добре, че дори и наум не ми минава да се меся в работите на другите. Представете си например следното... (казвам ви това, защото сте непоправимо любопитен, като дърта портиерка, и постоянно склонен да се занимавате с това, което не е ваша работа), представете си значи, че вчера присъствах на една доста любопитна среща. Бяхме отишли с Ермелин да пием чай в хана на Басикур и седнахме в големия салон сред селяните. Имаше доста хора, понеже беше пазарен ден. Беше голяма гълчава, но когато влязоха три лица, двама мъже и една жена, изведнъж: всички млъкнаха.\nЕдиният от мъжете се оказа, че е голям чифликчия. Беше облечен с дълга блуза и имаше весело и засмяно лице, увенчано със съвсем бели коси. Другият беше по-млад, облечен в кадифени дрехи и имаше една такава жълтеникава, суха и злобна физиономия. Тримата носеха досущ като горски разбойници ловджийски пушки през рамо и представете си в тази компания една слабичка млада жена, с тъмно манто, кожено калпаче и слабо, съвършено бледо, но изненадващо със своя финес и деликатност лице.\n– Баща, син и снаха – ми прошепна дискретно Ермелин.\n– Какво говориш – казвам, – нима това прелестно създание е съпруга на този простак?\n– О, и снаха на барон Дьо Горн – отговори тя.\n– Този, възрастният човек с тях е барон? – учудих се още повече аз.\n– При това потомък на много благородна фамилия, живяла някога в замъка на Басикур. Но той самият винаги е водил живота на обикновен селянин, на страстен ловец, голям пияница и голям скандалджия, който все води разни съдебни дела и е почти разорен материално. Синът Матиас е далеч по-амбициозен и по-малко привързан към земята. Завърши право и беше заминал за Америка, но след време поради недостиг на пари се завърна отново на село. Влюби се после в едно момиче от съседния град (това отсреща) и тя горката, един Господ знае по какви съображения, се е съгласила да се ожени за него... и ето вече пет години живее като отшелница, или по-точно като затворници, в една къщурка недалеч от Маноар-о-Пюи.\n– Заедно с бащата и сина ли? – попитах аз.\n– Не, бащата живее край селото в един отдалечен чифлик.\n– И съпругът Матиас е ревнив, нали?\n– Направо като тигър.\n– Безпричинно, разбира се, тъй като Натали дьо Горн, която, според мен е най-почтената жена в цялата околност, няма никаква вина, че от няколко месеца един красавец на кон обикаля около къщата. Но всички Дьо Горн са направо бесни.\n– Нима и бащата?\n– Хубавецът-ездач е правнук на тези, които някога са купили замъка. Оттам идва и омразата на стария. Конникът – Жером Винал, когото лично познавам, е едно много хубаво и много богато момче и се е заклел – така поне старият Горн разправя, когато е пийнал, а това не му се случва рядко – да открадне Натали дьо Горн.\nВпрочем, скъпи приятелю, вижте какво се случи по-нататък...\nСкоро старият Дьо Горн беше вече център на вниманието на една група, която се забавляваше, като го караше да пие все повече и повече и го отрупваше с провокационни въпроси... Изпаднал вече под властта на виното, баронът се провикна с презрение:\n– Всичко ще бъде за негова сметка, слушайте какво ви казвам, ще го науча аз този хубавец някой път! Навърта се той около нас, за да закача малката, но ако приближи повечко, ти, Матиас – обърна се той към сина си, – се прицели по-добре и...\nТой сграбчи ръката на младата жена и изломоти срещу нея:\n– И после, тя знае и сама да се защитава, ако потрябва, нали, Натали! Ти нали не искаш и да знаеш за разни такива галантни господа?\nСъвсем смутена от неудобния въпрос, младата жена се изчерви силно, а съпругът ѝ възнегодува:\n– Ще бъде по-добре, ако си държиш езика, тате. Има неща, които не се говорят така високо.\n– Тези, които засягат честта, се уреждат публично – възрази старият. – За мен честта на рода Дьо Горн е над всичко и няма какво да се церемоня с него заради парижките му маниери.\nСтарият изведнъж млъкна. Срещу него стоеше някой, който току-що бе влязъл, но може би бе дочул последните му думи. Беше един едър младеж, облечен в костюм за езда. В ръката си държеше камшик, а енергичното му лице, малко строго, но с красиви очи и открит поглед, се усмихваше подигравателно.\n– Жером Винал – прошепна на ухото ми братовчедката.\nМладежът не се смути ни най-малко. Съзирайки Натали, той я поздрави много учтиво. В тоя момент Матиас дьо Горн направи крачка напред, но той го изгледа така спокойно, сякаш искаше да каже:\n– Е, добре! А после?\nПоведението му беше толкова обидно, че двамата Дьо Горн грабнаха пушките си и ги насочиха срещу него. Синът го гледаше особено злобно, но Жером не обърна внимание на заплахата. Изгледа, ги с безразличие и се обърна към гостилничаря:\n– Драги Робер, бях дошъл при чичо Васьор, но дюкянчето му е затворено. Не бихте ли се съгласили да му предадете кобура на моя револвер, разпрал се е малко, да го зашие?\nТой подаде кожения калъф на стопанина и добави усмихнато:\n– Ще задържа револвера, току виж ми потрябвал. Кой знае какво може да се случи...\nПосле младежът извади цигара от сребърната си табакера, запали я и излезе. През прозореца се видя как скочи на коня си и се отдалечи с лек тръс.\n– Чистокръвен – каза старият Дьо Горн със завист, и глътна чашка коняк.\nСинът му запуши устата с ръка и го принуди да седне. До тях Натали дьо Горн се беше разплакала.\nТова е, скъпи приятелю, цялата история. Сам виждате, че не е привлекателна и не заслужава вниманието Ви. В нея няма нищо мистериозно, нищо интересно за вас. Затова не настоявам да се намесите, но много бих искала тази нещастна жена, която, изглежда, е истинска мъченица, да бъде закриляна от някого. Накрая обаче пак ще повторя, нека оставим другите сами да се грижат за себе си, а ние да спрем най-после тези наши, така главоболни опити...\nБасикур, 14 ноември\n... Ортанз Даниел\nРенин дочете писмото, препрочете го още веднъж и реши:\n– Всичко върви на добре. Тя иска да спре, понеже вече сме пред седмата авантюра и се страхува, че после, след осмата, която според нашия договор има съвсем специално значение, ще стигнем до края. Тя не иска да участва повече..., макар че ѝ се иска..., за да не проличи, че го желае.\nТой отново потри шеговито ръце. Писмото му бе донесло важно доказателство за влиянието, което постепенно и търпеливо бе спечелил над младата жена…\nСъщата вечер, този ден бе неделя, Ренин се качи на влака и рано сутринта, след като бе пропътувал с файтон два километра по покрития с пухкав бял сняг път, каквото бе разстоянието от малкото градче Помпиня до село Басикур разбра, че пътуването му може да бъде много полезно. Научи, че през нощта били чути три изстрела откъм Маноар-о-Пюи.\n– Покровителят на любовта и случайността ми помагат – си каза Ренин. – Изглежда е имало конфликт между съпруга и любовника. Идвам тъкмо навреме... Стъпки по снега\nПреводач Ернест Момчилов\nОсемте удара на часовника в Pimodo\nЕтикети: Криминале, Морис Льоблан, Осемте удара на часовника, разкази, световна класика, Трилър, френска литература\nЩефани Дале >> Ягодовата фея Ягодка\nВълшебни приказки от Ягодовата градина\nВинаги когато е горещо, ягодовата фея Ягодка и пеперудката Бибо отиват да се къпят в жабешкото езеро.\n– Хвани ме! – вика Бибо и леко се плъзва от най-високия клон по водната повърхност.\n– О, ще те пипна аз! – весело се провиква Ягодка и подскача след него.\nНа малката фея ѝ е приятно да шляпа по листата на водната лилия, а Бибо се оставя на вятъра да го носи. Насекомите подремват лениво в тревата. Едно облаче се носи по небето и изведнъж на приятелите им става студено. Ягодка изскача от водата.\n– Я гледай ти! Къде ми е роклята? – чуди се феята.\n– Не зная – замисля се Бибо. – Ти къде я остави?\nЯгодка подскача около един голям камък.\n– Оставих я тук отгоре – зъзне тя.\nДвамата приятели търсят роклята из тревата, под храстите и зад дървото. Но безуспешно. Феята трябва да прелети до дома си без рокля.\nБибо иска да утеши ягодовата фея.\n– Веднага можеш да си облечеш друга – предлага ѝ той.\n– Не мога – проплаква Ягодка. – Една ягодова фея има една-единствена рокля. Това е нейната ягодова рокля!\nДвамата най-сетне пристигат в ягодовата градина на феята, Бибо пърха объркано с крилца във въздуха.\n– Наведи се! – просъсква той и подръпва феята.\n– Какво има? – чуди се Ягодка.\nТя се крие уплашена зад един храст. И що да види? Хлебарката Еда се е настанила на пейката в градината на феята, пред чайника, и си пече корема на слънце. А корема си е напъхала в ягодовата рокля на Ягодка!\nФеята се задъхва от яд:\n– Що за подлост! – вика тя разгневена.\nВ този момент над оградата се подава Хайди, боровинковата фея.\n– Добро утро, Ягодке! – провиква се Хайди към хлебарката, защото боровинковата фея изобщо не забелязва, че в действителност там седи Еда.\nПременената в ягодовата рокля хлебарка помахва и избоботва:\n– Добро утро, мила Хайди!\n– Не може да бъде! – прошепва възмутена ягодовата фея.\nТогава се намесва Бибо:\n– О, не! Погледни! Тя ти е взела и вълшебната пръчица!\nХлебарката размахва вълшебната пръчица на Ягодка над ягодките. Ягодовата фея пребледнява от страх.\n– Какво правиш там? – пита Хайди.\n– Ягодови грижи! – избоботва Еда. Размахва вълшебната пръчица и изведнъж всички ягодки стават кафяви.\n– Ах! – извиква изплашена ягодовата фея.\nБибо бързо ѝ запушва устата с пипалца:\nДори Хайди, боровинковата фея, се учудва.\n– Кафяви ягодки? Къде се е чуло и видяло?\n– Сега така е модерно – избоботва хлебарката.\nСвечерява се и тя се скрива в чайника на Ягодка. Ягодовата фея ужасно се натъжава.\n– Сега тя лежи в моето легло! – проплаква Ягодка. – Какво да правим?\nНа Бибо му хрумва една идея.\n– Трябва да свикаме спешна конференция с останалите феи! – обяснява той и веднага запърхва с крилца.\nВече е късно през нощта, но въпреки това всичкифеи наизлизат от своите градини и една по една се събират на голямата полянка.\n– Но какво се е случило? – шептят уплашени те.\nЯгодовата фея им разказва за хлебарката Еда, преоблечена в ягодовата рокля. Боровинковата фея Хайди се засрамва, защото не е разпознала нахалната хлебарка, пременена в ягодовата рокля.\n– Знам защо Еда се представя за Ягодка! – извиква тя. – Всички обичат ягодките! Но никой не обича хлебарки!\n– О, толкова е тъжно! – отвръща Ягодка.\nСега заговаря феята кралица:\n– Не се тревожи, Ягодке, имам идея!\nНа следващата сутрин се провежда седмичният пазар в овощната градина. Всички феи са се събрали със своите изделия за продан и чакат. Най-сетне се задава и хлебарката Еда с кафявите ягоди на Ягодка. Феята кралица дава знак и феите привеждат плана в действие:\n– Всъщност виждали ли сте скоро малката любезна хлебарка? Тя живее в лимонадената кутия до езерото! – заговаря високо Черешка, черешовата фея.\n– За съжаление не съм. Тя винаги е толкова дружелюбна! – потвърждава Ина, къпиновата фея.\n– И крилцата ѝ блестят толкова красиви! – провиква се Хайди, боровинковата фея.\nСега всички поглеждат преоблечената в ягодовата рокля хлебарка.\n– Така ли е, Ягодке?\n– Ъъъ – отвръща смутено хлебарката.\nНа следващия ден ягодовата рокля на ягодовата фея и нейната вълшебна пръчица са на пейката в градината, пред чайника на Ягодка. На пейката е оставена и бележка:\nАз ти отмъкнах ягодовата рокля и наистина така съжалявам.\nТвоя хлебарка Еда.\nДо нея има кесийка с бонбони. Еда ги е направила сама.\nОще същата нощ Ягодка забърква много вкусен ягодов пунш, защото на следващия ден иска да посети новата си приятелка, хлебарката Еда. Крадецът\nХудожник Щефани Дале\nЯгодовата фея Ягодка в Pimodo\nЕтикети: приказки, приключения, съвременна литература за деца, Фентъзи, Щефани Дале, Ягодовата фея Ягодка\nКева Апостолова >> Лора Кремен\nСофийското ежедневие на Лора: репетиции, представления, малката ѝ дъщеря Агнес с чаровното ѝ природно френко „р“, влюбвания – „страх ме е да не повторя съдбата на Лора Яворова – нали съм кръстена на нея“ – казваше, и пак се влюбваше, репетираше, отиваше на премиерите си като на поклонение пред нещо неземно духовно, връщаше се от тях окрилена и същевременно рухнала по лорински от щастие, че публиката я обича, че най-силно ѝ е ръкопляскала на поклона... Кева Апостолова\nЛора Кремен в Pimodo\nПубликувано от RG® в 18:14 ч. Няма коментари:\nЕтикети: биография, български театър, Кева Апостолова, Лора Кремен, Мемоари, съвременна българска литература\nСтефан Цанев >> Трагедии & комедии ІI\nЛюбовни булеварди (1982)\nЖивотът – това са две жени (1983)\nПоследната нощ на Сократ (1986)\nТайната вечеря на Дякона Левски (1987)\nДругата смърт на Жанна Д'Арк (1989–1990)\nВеличието и падението на Стефан Стамболов (1992–1993)\nТрагедии & комедии ІI в Pimodo\nЕтикети: драматургия, Комедия, Пиеси, Стефан Цанев, съвременен български театър, Трагедии и комедии ІI, трагедия\nФьодор М.Достоевски >> Бели нощи\nНикой няма по-големи заслуги за създаването на модерната проза. Джеймс Джойс\nГлавният герой в повестта Бели нощи е романтичен млад мъж, който живее в свят на фантазии. Прекалено затворен, той прекарва времето си в четене, бленуване и самотни разходки по улиците на Санкт Петербург, докато съдбата не го среща с красива непозната, в която се влюбва. Но дали любовта е такава, каквато я описват книгите?\nОтвратителна история е сатиричен разказ за злочестите приключения на един чувствителен държавен служител, който ратува за по-хуманни отношения между богати и бедни, началници и подчинени – възгледи, които в действителност се оказват изненадващо наивни.\nБели нощи в Pimodo\nПубликувано от RG® в 19:03 ч. Няма коментари:\nЕтикети: белетристика, Бели нощи, класическа руска литература, повести, разкази, световна класика, Фьодор М.Достоевски\nГжегож Гурни, Януш Рошикон >> Свидетели на тайната\nРазследвате на Христовите реликви\nФактографски документ за страстите\nНай-подробно научно изследваният предмет на света продължава да бъде за учените неразгадана тайна.\nОръдието на потресаващата смърт\nРеликва, идентифицирана благодарение на надписа „Иисус Назорей, Цар Иудейски”, изследван от университетски преподаватели от Израел.\nПо-драгоценни от царска диадема\nПредмети, почитани от римските императори повече от монархическите регалии.\nСударионът от Овиедо\nЖива кръв, мъртва кръв\nПогребалното покривало, изследвано от испански колектив криминалисти, потвърждава истинността на евангелските описания на кръстната смърт.\nХитонът от Аржантьой\nХромозомите на Галилееца под микроскоп\nДрехата, изследвана от световноизвестен френски генетик, е предизвикателство за съвременната наука.\nТуниката от Трир\nРеликва, стаала на прах\nРеликвата, която в Третия райх е привлякла около два милиона противници на Адолф Хитлер.\nКърпата от Манопело\nДвойният живот на Вероника\nНеобикновено изображение, което от четири века е повече легенда, отколкото факт, се явява пред широката публика в малко градче в Абруцо и не престава да удивява изследователите си.\nСтълбът на бичуването\nПодорният стълб от двореца на Пилат\nСтълб за изтезания от египетски мрамор, съхраняван в една римска базилика.\nШейсет дупки в главата\nВенецът не прилича на препаска за глава, а по-скоро на шлем, покрит с остри тръни, който разкъсва кръвоносните съдове и дразни нервните окончания.\nКопието, Сандалите, Повивките\nУчените непрекъснато търсят и изследват предметите, почитани като Христови реликви, а сред тях са например сандалите от Прюм и пребрадката от Кахорс.\nГолгота и Празният гроб\nЛобното място в Светия град\nМестата, свързани с ключови моменти в живота на Исус от Назарет, още пазят следи от спомена за тези събития.\nСвидетели на тайната в Pimodo\nЕтикети: Албум, Гжегож Гурни Януш Рошикон Свидетели на тайната, изследване, наука, реликви, християнство\nКристъфър Гортнър >> Последната кралица\nС времето полунощ се превърна в любимия ми час.\nЗвуците на нощта са не толкова натрапчиви, сенките са като позната прегръдка. В светлината на единствената свещ моят свят изглежда много по-голям, отколкото е, толкова голям, колкото беше преди. Предполагам, че това е проклятието на смъртните да изстрадват времето, което се стеснява и свива, да знаят, че нищо никога няма да изглежда толкова широко, открито, достижимо, колкото в младостта ни.\nВ живота си съм имала повече поводи от повечето хора да размишлявам за хода на годините. Но едва сега, в този тих час, когато всички, които ме заобикалят, са се предали на съня, мога да виждам ясно. Знанието е утеха дар, който не искам да пропилея в ответни обвинения или напразни разкаяния. Историята може и да не прощава, аз обаче трябва да простя.\nТова ме води до тази празна страница, до заостреното перо и мастилницата. Ръката ми не трепери толкова много; краката не ме болят така, че да не мога да седя в това величествено, макар и малко оръфано кресло. Тази вечер спомените са ясни и живи, а не мимолетни; разбуждат ме и ме примамват. Не ме измъчват. Ако затворя очи, мога да помириша дима и жасмина, огъня и розите; мога да видя алените стени на любимия си дворец, отразени в очите на дете. Тогава започна всичко с падането на Гранада.\nЗатова тази вечер ще дам показания за миналото. Ще опиша всичко, което съм преживяла и видяла, всичко, което съм сторила, всяка тайна, която съм скрила.\nЩе си спомня, защото една кралица никога не може да забрави.\nБях тринайсетгодишна, когато родителите ми завладяха Гранада. Беше 1492 година, годината на чудесата, когато продължилото триста години господство на маврите рухна под мощта на нашите войски и разделените испански кралства най-после се обединиха.\nОт самото си раждане живеех в кръстоносен поход. Всъщност често ми разказваха как родилните болки връхлетели майка ми, докато се подготвяла да се присъедини към баща ми при една обсада, и я накарали да се отправи към Толедо, за да роди ненавременно прекъсване, което не ѝ се харесало, защото само след часове ме подарила на дойка и се върнала към битките си. Заедно с брат си Хуан и четирите си сестри израснах в хаоса на постоянно обикалящ двор, който не спираше да се мести според изискванията на Реконкистата, кръстоносния поход срещу маврите. Заспивах и се събуждах с оглушителното тракане на хиляди мъже в брони; с животни, които влачеха катапулти, обсадни кули и примитивни оръдия; с безброй каруци, натоварени с дрехи, мебели, провизии и домакински прибори. Рядко се наслаждавах на усещането на мрамор под краката си или стряха над главата си. Животът се състоеше от редица от шатри, издигнати на камениста земя; от неспокойни учители, които дърдореха уроци и потръпваха от свистенето на пламтящи стрели над главите ни, а в далечината блъскането на камъни унищожаваше поредната крепост.\nЗавладяването на Гранада промени всичко за мен и за Испания. Тази така желана планинска крепост беше най-великолепното бижу в изчезващия свят на маврите; и родителите ми Исабел и Фернандо, Техни католически величества, владетелите на Кастилия и Арагон, се заклеха да я сравнят със земята, но да не търпят несекващата съпротива на неверниците...\nПоследната кралица в Pimodo\nЕтикети: Испания, исторически роман, Историята на Хуана Лудата, Кастилия, Кристъфър Гортнър, Последната кралица\nФилип Казан >> Апетит\nПрослава на сетивата\nГрадът на сетивата.\nТук всеки е обладан от страст.\nНино Латини знае, че ако човек иска да оцелее, без да се изгуби напълно, трябва да изпитва страст към нещо. И любов...\nНеговият талант се оказва едновременно и шанс, и проклятие...\nАпетит в Pimodo\nЕтикети: Апетит, Ботичели, гурме, исторически роман, Италия, Леонардо, Ренесанс, Рим, Средновековие, Филип Казан, Флоренция\nМарио Варгас Льоса >> Раят зад другия ъгъл\nФлора Тристан влага всичките си усилия в борбата за социална справедливост и равноправие на жените.\nПол Гоген – човекът, който открива страстта към рисуването и захвърля буржоазното си съществуване, за да отиде в Таити в търсене на един необвързан с условности свят.\nФлора вижда в секса инструмент на мъжкото господство.\nЗа Гоген физическото сливане е извор на творческото вдъхновение.\nФлора Тристан е баба на Пол Гоген.\nКое е общото между тези две така различни съдби? Каква е връзката между две човешки същества, всяко от които търси свой път към една обща мечта: абсолютната свобода и достигането на земен рай, където човешкото щастие е възможно?\nРаят зад другия ъгъл в Pimodo\nЕтикети: Марио Варгас Льоса, Пол Гоген, Раят зад другия ъгъл, Роман, съвременна латиноамериканска литература\nГи дьо Мопасан >> Един живот\nЖана мечтае за любов, на която да се отдаде с цялата си душа\nМладият мъж още пазеше важното изражение на красивото си лице, но девойката, обзета от внезапно вълнение, съвсем отмаляла, се разтрепери и зъбите ѝ затракаха. Мечтата, която я преследваше неотлъчно от известно време, изведнъж, като в халюцинация, ѝ се стори действителност. Някой бе споменал за сватба, тук свещеник благославяше, хора в одежди пееха молитви. Нея ли венчаваха?\nНервна тръпка ли пробягна по пръстите ѝ, или чувството, което напираше в сърцето ѝ, се предаде по вените и на сърцето на съседа ѝ. Разбра ли той, отгатна ли, или и той като нея бе обзет от любовен шемет? Или пък просто знаеше от опит, че никоя жена не може да му устои? Тя забеляза внезапно, че той стиска ръката ѝ, отначало лекичко, после по-силно, още по-силно, до болка. И без лицето му да трепне, без някой да забележи, той промълви, да, разбира се, съвсем отчетливо промълви:\n– Жана, само да поискате, това ще бъде нашият годеж!\nОбредът свърши. Жените се изправиха. Връщането стана в пълен безпорядък. Кръстът в ръцете на детето бе загубил своето достойнство, носеше се бързо, люшкаше се наляво-надясно или силно се накланяше напред, като едва не го удряше по носа. Свещеникът не се молеше вече, а препускаше след него. Псалтовете и тръбачът свиха в една уличка и изчезнаха – отидоха да се преоблекат по-скоро, а моряците бързаха на групички. Една и съща мисъл сякаш пораждаше в главата им миризма на кухня, удължаваше крачките, пълнеше устата със слюнки, слизаше чак до корема и караше червата да къркорят.\nНа двора под ябълките бе сложена голяма маса. Шестдесет души моряци и селяни насядаха около нея. Баронесата седеше в средата между двамата свещеници – на Ипор и на „Тополите“. Срещу нея бе седнал баронът между кмета и жена му, мършава, позастаряла селянка, която леко кимаше на всички страни. Лицето ѝ беше тясно, стегнато в голяма нормандска забрадка – същинска кокоша глава с бяла качулка, – а очите ѝ бяха кръгли и вечно учудени. Тя ядеше бързо-бързо, по мъничко, като че кълвеше с носа си от чинията.\n– Как е малкото ви име? – попита тя.\n– Жулиен – отвърна той, – не знаехте ли?\nКогато обядът свърши, оставиха двора на разположение на моряците и минаха от другата страна на замъка. Баронесата се зае да прави упражнението си, поддържана от барона. Двамата свещеници вървяха от двете ѝ страни. Жана и Жулиен се отправиха към горичката, тръгнаха по сенчестите пътеки. Неочаквано, той хвана ръцете ѝ.\n– Кажете, искате ли да бъдете моя жена?\nЖана и този път наведе глава; и понеже той шепнеше: „Отговорете ми, моля ви се!“ – тя бавно вдигна поглед към него и той прочете отговора в очите ѝ...\nЕдин живот в Pimodo\nПубликувано от RG® в 11:14 ч. Няма коментари:\nЕтикети: Ги дьо Мопасан, Един живот, класическа френска литература, Роман, световна класика\nСюзън Фрейзър Кинг >> Лейди Макбет\nЕдна жена, силно подценена от историята (и от враговете си)\nАз съм внучка на крал и дъщеря на принц, съпруга на двама крале, и аз самата кралица. Стражавала съм се с меч и лък, изкарала съм с мъки децата си на бял свят. Обичала съм дълбоко и съм мразила също толкова дълбоко. Умея да бродирам, да ловувам със соколи и да властвам – а познавам и магията, до по-голяма степен, отколкото бих признала. И отказвам да завърша дните си в манастир. Тази хроника е достатъчна за мен... Моят съпруг вече не може да се бие, за да защити името си. Но аз съм тук, и аз знам каква е истината...\nАко мислите, че познавате Лейди Макбет, помислете пак. Ентъртейнмънт Уикли\nЛейди Макбет в Pimodo\nЕтикети: биография, исторически роман, Лейди Макбет, Средновековие, Сюзън Фрейзър Кинг, Шотландия\nХарлан Коубън >> Шест години\nТя никога не е съществувала...\nНатали, естествено, беше в бяла булчинска рокля и изглеждаше толкова прелестна, сякаш желаеше подигравката ѝ да ми държи влага цял живот. Красотата ѝ поначало се отличаваше и с крехкост, и с неизказана сила, та там, пред олтара, Натали имаше буквално ефирен, почти неземен вид.\nСвещеникът с гладко обръснатата глава говореше, но от бученето на кръвта в ушите ми думичка не му разбирах. Не откъсвах погледа си от Натали. Желаех ѝ единствено щастие. И тук не става дума за обичайното клише, за онази лъжа, с която често се самозаблуждаваме; нима, ако трябва да си говорим честно, не искаме да е нещастна тъкмо онази, в която сме били влюбени и която ни е зарязала? В конкретния случай обаче бях съвсем искрен. Ако бях твърдо убеден, че Натали ще е по-щастлива без мен, щях да я пусна да си върви, независимо от болката, която щеше да ми коства. Въпросът обаче беше, че въпреки всичко казано и сторено от нея изобщо не бях убеден, че тя ще е по-щастлива. Освен ако пак, за кой ли път, не се самозалъгвах.\nНатали не ме погледна дори за миг, но забелязах как мускулчетата около устата ѝ се стегнаха. Усетила беше присъствието ми. Не отделяше очи от бъдещия си съпруг, който, както съвсем наскоро бях установил, се казваше Тод. А пък аз ненавиждам името Тод. Кой знае как са му викали през детството му: я Тоди, я Тодмен, я Тодстър.\nОт какъв зор ѝ беше притрябвало на Натали да се връща при него?\nГлавната шаферка беше Джули, сестрата на Натали. Стоеше на подиума с букет в двете си ръце и с безжизнена роботска усмивка на устните. Двамата дотогава не се бяхме срещали, но я бях виждал на снимки и ги бях чувал да си говорят по телефона. Джули изглеждаше не по-малко сащисана от неочаквания обрат. Опитах се да ѝ хвана окото, но тя се беше втренчила в нещо, намиращо се на хиляда метра по посока на хоризонта. Върнах погледа си върху Натали и в гърдите ми като че избухнаха малки взривчета. Бум-бум-бум – нищо повече. Що ми трябваше да си вземам белята и да идвам. А когато кумът извади брачните халки, белите ми дробове окончателно отказаха да функционират. Изпитах недостиг на кислород.\nИзмъкнах се някак си от бялата църквичка на топлия летен въздух. Лято. Само до едно лято ли се беше свело всичко в крайна сметка? До някакъв летен романс? При все че не бяхме хлапета на летен лагер, жадуващи да задоволят перналия ги хормон, а напротив – двама зрели хора, търсещи творческо усамотение: тя, за да се занимава с изкуството си, а аз – да довърша дисертацията си по политология. Бяхме се запознали, бяхме хлътнали един по друг, но ето че наближаваше септември и хубавите работи все пак трябваше да свършат. Като цяло, връзката ни се беше отличавала с нереалност: и двамата бяхме откъснати от редовното си ежедневие и цялата характерна за него рутина. Вероятно на това се дължеше и поразителното естество на случилото се. Нищо чудно взаимоотношението ни да беше спечелило и да се беше разгоряло тъкмо благодарение на факта, че се бяхме озовали в изолиран от реалността мехур. Или просто си бях внушавал разни врели-некипели...\nШест години в Pimodo\nЕтикети: екшън, мистерии, съвременна американска литература, Трилър, фикция, Харлан Коубън, Шест години\nМишел Гейбъл >> Парижкият апартамент\nШампанско, френски сладкиши и...\nЕдинственото, което искаше, бе да се махне от града. Когато шефът ѝ се приближи до нея и изрече думите „апартамент“, „девети арондисман“ и „цял тон боклуци от XIX век“, Ейприл моментално си помисли: ваканция. Разбира се, щеше да ѝ се наложи да работи, но какво от това – отива в Париж! Както знае всеки поет, писател, художник или – в нейния случай – мебелен експерт, Париж е идеалното място за бягство.\nПарижкият екип вече беше там. Ръководеше го Оливие. Ейприл си го представи как се разхожда из апартамента с таблет в ръка и си води бележки с костеливите си изкривени пръсти. Беше се обадил, за да поиска подкрепление от Ню Йорк, тъй като имаха нужда от още един оценител, и по-специално от експерт в областта на мебелите, който да повдигне доста слабото им реноме в тази област. Според шефа на Ейприл в седемстайния апартамент имало „достатъчно мебели да се обзаведат дванайсет луксозни бардака“. Очакванията на Питър бяха ниски. На Ейприл – високи, макар и по различни причини. В крайна сметка се оказа, че и двамата грешат.\n... – Ти си моята късметлийка – продължи Трой. – Париж ще те спаси. Ще те спаси от още една досадна вечер, прекарана в компанията на капиталистическите търтеи.\n– О, да, тези ужасни капиталисти – Ейприл извърна поглед нагоре и продължи с лоша имитация на британски акцент. – Тооолкова съм щастлива, че няма да съм сред тази пасмина. Просташката им мания да печелят пари! Нямат абсолютно никаква класа.\nНадяваше се вялият опит да се пошегува да е успял да прикрие тъгата ѝ. Наистина се чувстваше късметлийка. Но причината не беше фактът, че ще избегне префърцуненото служебно събиране, нито срещите tete-a-tete с най-умните (и най-непоносими) хора от Уолстрийт.\nНе, Ейприл би могла да разговаря с тях, макар да не знаеше какво се е случило на азиатските пазари тази сутрин. Можеше да понесе дори поредната красива съпруга, завоевание на някой от присъстващите, която неизменно ще прекали с шампанското, ще прекара половината вечер, удивявайки се на множеството дипломи на Ейприл, и накрая ще започне да подвиква на всеки в близост до нея:\n– Жената на Трой има диплома за мебели!\nНо Ейприл вече почти не помнеше кога за последен път бяха обърквали докторската ѝ степен по история на изкуствата с тапия за търговия в мебелен магазин. Напоследък Трой почти никога не я канеше да го придружава. Все „се отбиваше“ на събирания, „на които съпругите не бяха поканени“, или пък на такива, които бяха „прекалено досадни“, за да присъства Ейприл. Точно в това беше проблемът. Трой ѝ казваше, че е късметлийка, че се е отървала, но тя някак не можеше да изпита благодарност, че се е измъкнала от събиране, на което така или иначе не е било предвидено да присъства. Или още по-лошо, в което компанията ѝ би била нежелателна.\nСпря да я взема със себе си още когато отношенията между тях бяха относително добри. А сега, кой знае? Дали от нея изобщо се очакваше да отиде? В крайна сметка Ейприл наистина имаше чувството, че е „късметлийка“ и се е „отървала“, защото билетът до Париж я освобождаваше от задължението да разсъждава върху липсата на покана за вечерта. Не беше необходимо да се пита дали е било нарочно.\n– Трябва да поработиш върху акцента си – каза Трой и се приближи до нея.\n– Само за протокола... – започна Ейприл и отблъсна ръката на Трой, който се опитваше да ѝ помогне за куфара. – Истински се забавлявам на служебните ти събирания. Хората там са интересни. Разговорите са оживени.\nИзвърна се обратно към огледалото и си хвърли таен поглед. Ейприл така и не можеше да разбере дали го прави, защото подозира, че го наблюдава, или защото предполага, че гледа встрани.\n– Какво толкова важно има, че се налага да заминеш още тази вечер? – попита той с престорена небрежност, което беше знак, че изпитва някои подозрения.\n– Знаеш как стават тези неща – отвърна Ейприл и се зачуди дали загрижеността му е искрена. – Случаят с мебелите не търпи отлагане. Трябва да съм там, преди конкуренцията да разбере за разпродажбата.\n– Но обикновено не отсъстваш повече от седмица, най-много десет дни, и винаги е с достатъчно предизвестие. Малко е смущаващо да получа съобщение, което гласи: „Трябва да замина извън града“; и когато се прибера, да установя, че жена ми си събира багажа и ще отсъства цял месец.\nНаистина ли? – искаше да попита Ейприл. – Наистина ли това толкова те притеснява?\nПри нормални обстоятелства може би щеше да се пошегува, че той е късметлията, тъй като жена му заминава. Но белезите бяха прекалено пресни и прогнозата за бъдещето твърде неясна за подобни шегички.\n– И аз съм изненадана, че се налага да замина веднага – отвърна Ейприл. Наистина беше изненадана, но и благодарна. – Според хората ни в Париж става въпрос за изключителна находка. В Южна Франция е починала една жена, собственичка на апартамент на площад „Пигал“, който семейството ѝ притежава повече от век. Всъщност не е бил техен, но в продължение на сто години са го държали под наем.\nДокато говореше, раменете ѝ започнаха да се отпускат, а мускулите на челюстта ѝ вече не бяха така здраво стиснати. Бяха навлезли в тема, която Ейприл знаеше как да управлява.\n– Жената – продължи тя, – която е починала, не е влизала в апартамента от 1940 година. Никой не е влизал там. Все си мисля, че тази информация може и да не е вярна. Може би истинските дати са се загубили някъде в превода. Може би апартаментът е бил затворен след някой неприятен развод в края на деветдесетте.\nУсети как цялата настръхва при думата развод, но вече беше късно. Вече бе казана. А до този момент толкова внимаваше да я избягва.\n– Седемдесет години! – възкликна Ейприл и гласът ѝ се извиси до четириметровия таван. – Направо невероятно!...\nПарижкият апартамент в Pimodo\nЕтикети: дебют, мистерии, Мишел Гейбъл, Парижкият апартамент, Роман, iсъвременна американска литература\nРобърт Уилямс >> Сред дърветата\nТе са щастливи в гората...\nРодителите ѝ, Ан и Томас, са на ръба на нервна криза. Само едно нещо помага – неизвестно защо бебето се успокоява сред старите дървета в почти магическата атмосфера на гората Близдейл.\nАн и Томас се преместват в дълбоката провинция с надеждата да намерят спокойствие. Но една нощ маскирани мъже нахлуват в новия им дом и преобръщат живота им. Томас трябва да обере банката, в която работи, за да спаси децата си.\nНа риск е изложено всичко, за което семейството се е борило.\nСред дърветата разказва по необяснимо магнетичен и впечатляващ начин историята на четирима души, избягали от обичайното ежедневие в търсене на онова, което им липсва. Вечните теми за покоя сред хаоса на модерния живот, за конфликта между пасторалната идилия и днешната урбанизация, за важното и ценното в съвременната цивилизация отекват с почти митичен резонанс в съзнанието ни дълго след като сме затворили последната страница. Гардиън\nСред дърветата в Pimodo\nЕтикети: английски роман, морал, Покой, Природа, Робърт Уилямс, Сред дърветата, Трилър, урбанизация, фикция, цивилизация\nКонстантин Константинов >> Приказки за тебе\n– Ку-ку, ку-ку, ку-ку – изпя няколко пъти дървеното часовниче над леглото и млъкна.\n– Спи, детето ми, спи!\nЕдната ръчичка на Катето държи новата кукла Фифи, която вчера заран ѝ подариха, другата е под завивката. Мама угася лампата и излиза на пръсти. Катината ръчичка се отпуска и Фифи се изплъзва от пръстите ѝ. В стаята е полутъмно. Само в ъгъла кандилцето пред иконата блещука. Спи земята, спи стаята, спи Катя, спи Ваньо, спят всички и всичко.\nВсичко ли? Не, не. Ето виж: тихичко се промъква през прозореца един лунен лъч – син като копринена жица, движи се тук-там и спира до креватчето. Някой леко въздъхва: Фифи, новата кукла от вчера, тупва на земята и прошепва:\n– Е, най-сетне заспаха!\nИзведнъж се чува шум и смях. Червеният палячо пляска с ръце и се изкисква гласно. А изпод леглото се разнася пискливият глас на старата кукла от парцали с мастилено лице – леля Тота.\n– По-бързо, по-бързо, всички – че няма време! Гостите ей сега ще дойдат.\nМалката латерничка се завърта сама и тихичко засвирва: тан-тин-тон-тин. Стъкленото кученце Фокси разлепя крачката си и се разтърсва цяло. Голямата плъстена Меца се прозява и протяга. А иззад кутията с кубчета се показва порцелановата кукла Пепеляшка – с отчупено стъпало на единия крак и облечена само с риза.\nПискливият глас на леля Тота пак се разнася: тя е много безпокойна. Тази нощ ще празнуват сватбата на Фифи с Петра – куклата моряк на Ваньо. Ще пристигнат гости. Трябва да притъкмят всичко, а никой не се грижи, никой не бърза…\n– Госпожица Фифи, госпожица Фифи! – вика леля Тота и маха отчаяно двете си меки ръце. – Елате да ви пременя. Де е господин Петър – защо го няма още? Ах, Боже мой, пак ще закъснеем! Ще се съмне – и няма да успеем.\n– Ай гиди, Мецо-мецано, дълго ти руно непрано!…\n– Пепеляшо, тичай да викаш господин Петра! – крещи леля Тота.\nНо господин Петър вече пристига – ококорен, червенобузест, с моряшка блуза и сини панталони.\n– Дайте булчините цветя – вика парцалената леля – и елате да ви натъкмя!\nНо какъв е тоя шум и тропот? Какъв е тоя звън на оръжия и глъчка? От кутията до Ваньовото легло изскачат един по един и се строяват оловните войници. Капитанът със златни пагони е отвън и строго ги гледа. Те също се готвят за сватбата. Ето строиха се по четири – и – троп-троп – замаршируват към къщата на булката. Пристигат вече и други гости: един гумен слон пъшка и се клати. Ф-р-р-р – фучи и спира тенекиен автомобил със закован на него шофьор.\n– Ох-ох! – вайка се леля Тота. – Гостите дойдоха, пък ний още не сме готови! Ами къщата – де е къщата?\nОставят Пепеляшка да почисти и нареди къщата и сватбата потегля. Начело се клати на един крак латерничката и тананика: тан-тин-тон-тин. След нея вървят младоженецът и булката, окичени с бели цветя – тя в тиролска рокля, той – в своя моряшки костюм. Зад тях пристъпва със своя дървен чатал леля Тота и нарисуваното ѝ лице се смее доволно: „Ех, че пък сватба ли дигнаха – чудо!“ Стъкленият Фокси лае и подскача наоколо, а Палячо изтичва напред, нарежда се до латерничката и тържествено пляска с ръце. Зад леля Тота бавно пристъпят Меца и гуменият Слон и си шушукат приятелски. След тях е оловният капитан със своята рота. Най-накрай фучи празният автомобил. А през прозореца наднича засменият месец и праща много здраве по своите сини копринени жици.\nТака шествието върви през стаята, тръгнало от единия ъгъл към другия.\n– Госпожи и господа, моят баща, големият Мишок, ме изпрати да ви поканя всички на неговата трапеза. Той узна за сватбата и във ваша чест е приготвил богато угощение. Заповядайте, госпожи и господа!\n– Ура! – закрещя и запляска червеният Палячо, а Фокси залая от радост. Меца се дигна на два крака, заигра и затананика: „Ще си хапнем, ще си сръбнем!“\n– Дясното рамо напред – ходом марш! – изкомандва оловният капитан. И всички се упътиха на гости у стария Мишок.\n– Заповядайте, хапнете, драги гости! – канеше дъртият Мишок. – Опитайте тая сланинка, тази коричка кашкавал! Ето тук пастърма и масълце. От цялата къща и от съседите всичко най-хубаво е събрано и донесено. Пък после ще сръбнем за здравето на младоженците.\nи миша закуска сънуват –\nТралала, тралала, тралала –\nи царски до заран пирува!\n– Браво! Браво! – запляска червеният Палячо. – Сега пък ние ще продължим! – И всички сватбари поеха:\nи живи играчки сънуват –\nиграчките стават и бдят\nи празници свои празнуват.\nЦялата дружина подхвана припева и затанцува:\nи мишки и кукли танцуват.\nи всички до заран лудуват!\nПак чукнаха лешниковите чашки и пиха наздравица – сега за дългоденствие на стария Мишок и цялата му челяд. Ала тъкмо в това време през стените достигна далечната сутринна тръба от градските казарми. Изведнъж оловният капитан скочи и изкомандва: „Строй се!“ – и цялата рота се строи. Но войниците мъчно се застояваха прави. Сега краката им още повече тежаха, а главите им се въртяха. Сватбарите станаха, разцелуваха се с мишето семейство ѝ се упътиха за в къщи.\nВсички бяха весели и вървяха вече без ред. Само шофьорът бе сърдит, че го оставиха да чака сам цяла нощ. Но ето ти беда: никой не можеше да си спомни пътя. Очите им се премрежваха и на три пъти се връщаха все на едно и също място. Меца бе прегърнала червения Палячо и му пееше на ухото:\nСнощи сме годеж правили,\nтаз вечер – булка женили!\nДе гиди, миша трапеза,\nде гиди, песен мечешка,\nде гиди, сватба кукленска!\nИзведнъж нещо светна: първото слънчево зайче заигра по стената. Тутакси оловният капитан изкомандва: „В кутията – бегом марш!“ – и цялата рота заедно със Слона хукна с тропот нататък.\nШофьорът се разсърди, че е закъснял, нави пружината силно и полетя – трах! – право в новопостроената каменна къщица на младоженците. Строполиха се плочките, Фифи и господин Петър припаднаха, леля Тота се скри под леглото, Фокси изведнъж се вкамени, червеният Палячо заби нос в земята, а Меца легна на гръб и се престори на умряла. Пробудено от шума и от слънцето, Катето надникна от креватчето си и потърка очи:\n– Божичко! Как са се натъркаляли всички! Сънувах ли, че съм ги прибрала снощи, или пък те сами са излезли? Когато децата заспят\nПриказки за тебе в Pimodo\nЕтикети: българска литература за деца и юноши, класика, Константин Константинов, приказки, Приказки за тебе, разкази\nГжегож Гурни, Януш Рошикон >> Свидетели на тайната...


Villa Letizia - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nВиж всички 37 места за настаняване в Ливаде.\nOprtalj, Ливаде, Хърватия - Отлично местоположение - вижте на картата\nПовече за Villa Letizia\nПри посещение в Ливаде, в Villa Letizia ще се почувствате като у дома си, защото предлага квалитетно настаняване и отлично обслужване. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nVilla Letizia предлага безупречно обслужване и необходимите удобства, за да удовлетвори гостите си. Общ салон/телевизионна зона, обща кухня са само част от нещата, които отличават Villa Letizia от останалите хотели в града.\nКато допълнение всяка хотелска стая предлага широка гама от удобства. Много от стаите са с частен басейн, климатик, отопление, балкон/тераса, телевизор, за да удовлетворят и най-изискания вкус. Хотелът предоставя най-добрите съоръжения включващи фитнес зала, открит басейн, градина, които ще Ви помогнат да отпочинете след активен ден прекаран в града. Villa Letizia е идеално място за туристи, търсещи чар, комфорт и удобство в Ливаде.\nОбща площ2 Единични легла, 1 Легло тип Кинг, 1 Супер голяма спалня, 1 Разтегателен диван


Casa Andreoli - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nVia Reghenzani 4, Teglio, Тельо, Италия, 23036 - Покажи на картата\nРазположен на централно място в Teglio, Casa Andreoli е идеално начало за Вашaта екскурзия из Тельо. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nПредлагайки висококачествени услуги и широка гама от удобства, Casa Andreoli Ви осигурява възможно най-комфортния престой. Този хотел предлага множество удобства, за да задоволи и най-изискания вкус.\nВсички стаи се отличават с грижливо замислени удобства, което гарантира неповторимо усещане за комфорт. Освен това в хотела можете да се възползвате от множество предложения за приятно прекарване на свободното време. Casa Andreoli е най-подходящото място за Вас, ако търсите качествен хотел в Тельо.


Русия ще регистрира детска ваксина против COVID-19 до края на септември - Здравеопазване - КЕШ Медия - Новини, икономика, бизнес, анализи - България\nпредотврати разпространението на индийския щам\nРуският епидемиолог, директор на Националния изследователски център по епидемиология и микробиология "Н. Ф. Гамалей" - академик на Руската акадеимя на ануките Александър Гинцбург съобщи, че през септември може да бъде готова детската ваксина против COVID-19. Ученият отбеляза, че сега се подготвя втората фаза на клиничните изпитвания, след което ваксината може да бъде регистрирана, предаде порталът mk.ru, позовавайки се на вестник "Известия".\nСпоред него ваксината може да бъде подготвена до 15 септември. Това е важно не само за безопасността на децата, които скоро ще тръгнат на училище, а до новата учебна година остава по-малко от месец. Гинцбург отбеляза, че сега съществува заплаха от разпространение на индийския щам на коронавируса и поради масовото струпване на деца в училищата е важно те да започнат да се ваксинират паралелно с възрастните.\nЕкспертът отбеляза, че има опасения да не се успее навреме, ако раазрботчиците изискат да бъде проведена трета фаза на изпитаниятапри извадка от 3 000 души. "Тогава, разбира се, няма да имаме време до септември. Това ме притеснява много, тъй като сега, по време на разпространението на индийския щам, децата ще тръгнат на училище и до 20 септември може да се появят проблеми първо при децата, а след това при всички нас", каза ученият.\nТой също така коментира и страничните ефекти на ваксината. Според него има два варианта за детска ваксина в концентрации 1:10 и 1:5. При ваксинация с първия вариант при пациентите няма странични ефекти, във втория случай може да има повишена температура, но не повече от 37,5 градуса по Целзий. Отбелязва се, че същата ваксина е предназначена ве смо за малки деца, но и за юноши.\nваксина Русия COVID-19


Бургас напът да остане без тестове за коронавирус - News.bg\nОстър дефицит от тестове за коронавирус има в Бургас. Това стана ясно днес от заседанието на Общинския кризисен щаб.\nКметът Димитър Николов е уведомил министерството на здравеопазването, че генетичните PCR тестове и антигенните и антителни за COVID-19 вече са на привършване и областният град разполага със запаси само за два дни.\nДо момента регистрираните случаи на коронавирус в областта са 24, като 8 от заразените са настанени в болница. Двама от четиримата пациенти в инфекциозното отделение в Бургас вече са в много добро състояние и ако пробите им се окажат отрицателни, ще бъдат изписани.\nВчера вечерта там е бил приет още един пациент от кв. "Сарафово" - 40-годишен мъж, който развил симптоматика за коронавирус след завръщане от Германия.\nМеждувременно директорът на УМБАЛ-Бургас д-р Бойко Миразчийски е уведомил Кризисния щаб в града, че болницата се нуждае от още една линейка.\nЗа постигане на по-голяма оперативност и бърза информация за новите проби\nНачало / У нас / Региони / Бургас напът да остане без тестове за коронавирус\nООН очаква най-сериозната криза през 2021 година заради мерките срещу COVID-19


Купон: Пребит мъж, източена дебитна карта и арест - Kardjali.bgvesti.NET\n11:02, 01 мар 2017 г.\nЗа изтеглени пари от чужда дебитна карта Л.М./50/ е задържан в РУ-Кърджали. Мъжът бил част от купона, на който бе пребит 49-годишен мъж от областния център. Пострадалият беше с множество счупвания и настанен за лечение в пловдивска болница. Като извършители на деянието бяха установени мъж и жена. Третият в компанията бил изпратен да пазарува, като преди това домакинът му дал дебитната си карта. Мъжът обаче не се върнал, а в следващите няколко дни изтеглил 2000 лв. и направил покупки за дома си. Работата по случая продължава разследващ полицай.\nСигнали за две кражби са подадени вчера в РУ-Кърджали. От мазе в село Мургово бил откраднат велосипед, а от паркиран в село Петлино товарен автомобил – акумулатор. Полицията проверява сигналите и издирва извършителите.


Mitsubishi връща новия Outlander в Европа - AУТОМЕДИЯ\nПетър Захариев 06.08.2021 16:51 Прочитания: 4942\nЯпонският производител Mitsubishi обмисля възможността за продажби на новото поколение на Outlander в хибридния му вариант на пазарите в Европа, съобщава изданието BestCarWeb, което се позовава на свои източници.\nПрез миналата година компанията обяви, че изтегля по-голямата си част от продукция си, в това число и Outlander, от европейския континент. Така там сега се предлагат само хечбекът Space Star, крос-купето Eclipse Cross, ASX, пикапът L200 и останалите непродадени бройки от Outlander PHEV.\nСега обаче ръководството на Mitsubishi се готви да преразгледа това си решение, като пусне в Европа новия Oitlander в хибридния му вариант. Следващото поколение на модела ще се появи в Япония в края на годината, а продажбите му в САЩ ще стартират през 2022 година.\nСегашната генерация на кросоувъра беше доста успешна на Стария континент, като дои се превърна в най-продаваният зареждащ се хибрид. През 2020 година дилърите на марката продадоха над 26 000 единици от модела, което кара шефовете на японския производител да преразгледат решението си.\nТагове: европа завръщане на пазара кросоувър хибридна версия outlander phev mitsubishi outlander\nХимлер ( преди 5 месеца )\nПо-добре да ги няма в Европа, даже за гледане не стават тез оризища хахахахахах\nГолеми *** прави Мицубиши.\nХубаво е че са достатъчно редки. Клонинг на Евоуг?\nТо пък щото немските са страшно красиви!


4 пъти по-ниска такса смет иска Русенският университет - Вестник Утро\nРусе\t| От: Утро | 5 декември 2012, 22:35\t| коментара | Брой: 6694\n0,5 промила такса смет да плаща Русенският университет през следващата година, гласи предложение, внесено в Общинския съвет от председателя Васил Пенчев и група съветници, сред които и ректорът на РУ проф.Христо Белоев. В същата докладна записка е посочено, че таксата, която ще плаща русенският филиал на частното Висше училище по агробизнес и развитие на регионите (ВУАРР), ще бъде в размер на 2 промила.\nТемата стана предмет на оживени разисквания в комисиите, а вчера в икономическата членовете й се обединиха, че до тази крайност не бива да се стига. Зам.-кметът Свилен Иванов предложи докладната да бъде оттеглена от вносителите, а самият Васил Пенчев се ангажира да ги убеди в това.\nПървият отпор срещу предложението тръгна в комисията по култура. Д-р Теодора Константинова от Синята коалиция+ВМРО възрази, че не би трябвало да се прави разлика между частен и държавен университет и че не е известно дали има правно основание за подобно решение. Не съм сигурен, че може да се намали таксата, коментира зам.-кметът Свилен Иванов. Трябва да се види може ли да се мотивира разликата между частен и държавен университет, не бива да допускаме възможността да бъдем обвинени в дискриминационни действия, добави кметът Пламен Стоилов. Той увери, че ще поиска становище от юристи, за да се изясни казусът. Кметът изрази опасения, че такъв прецедент ще предизвика лавина от искания на общинските училища също да им бъде намалена таксата. Това определено ще бъде дискриминация, възрази и синият съветник арх.Венцислав Илиев.\nРекторът проф. Белоев пък отсече: „Няма два университета в Русе! ВУАРР е пловдивски!“. И поясни, че РУ има територия от 200 декара и над 100 000 кв.м разгърната застроена площ, а колегите от ВУАРР - значително по-малко. В резултат миналата година държавният ВУЗ платил 118 000 лева за сметосъбиране, а срещу това не получил равностойна услуга. И се оплака, че без тази промяна догодина ще плати повече от 220 хиляди лева за битови отпадъци, докато в Свищов Финансовата академия била напълно освободена от такса.\nВ икономическата комисия вчера пък изниква нов проблем. Ако се променят промилите на РУ, ще се наложи и промяна на план-сметката за хигиена, което пък ще наложи свикване на извънредна сесия през декември, обяви зам.-кметът Свилен Иванов. Чрезвичайно заседание обаче не било планирано, защото Общината нямала намерение да променя такса смет. По закон, когато няма корекции, остават да действат промилите от предната година. Освен че предложението за Русенския университет ще създаде неудобство, то и не е особено коректно, съгласиха се в икономическата комисия. Все пак то вече веднъж е намалено 2 пъти, припомниха общинари и съветници. Дори вносителят Васил Пенчев се присъедини към общата нагласа и обяви, че ще говори с останалите вносители на сесията докладната да бъде оттeглена. По-късно той обясни пред „Утро“, че в случая бил малко подведен, защото в предварителен разговор станало дума просто за прегласуване на 2-та промила за двата ВУЗ-а, тъй като в наредбата е записано, че облекченията се одобряват ежегодно. После обаче в докладната видял, че става дума за нова преференция за Русенския университет.


За полицаите и хората от Йордан Донков - Книги от книжарница...\nAвтор: Йордан Донков\nПолицаи, ченгета, куки или просто хора? Как ги възприемаме? Виждаме ли изобщо отвъд техните униформи?\nИмаме възможността със сборника с разкази на Йордан Донков да надникнем в работата на българския полицейски патрул. Да обуем тежките кубинки на униформените - да разберем през какви обиди, жестокости, несправедливости, мъка, абсурди, а понякога и забавни ситуации преминават. Навярно ще отпаднат много предразсъдъци за ченгетата, вероятно даже и ще стане малко тъжно, но поне вече ще има яснота за другата гледна точка.\nРазказите са по действителни събития и точно това ги прави толкова разтърсващи. Във втората част на сборника ще ни изненадат и въздействащи истории, които са просто за хора - такива, с които се разминаваме всеки ден; такива като полицаите.\nЙордан Донков е работил близо три десетилетия в полицията. През 2019 г. излиза дебютният му роман „Цветът на тишината". Член на Асоциацията на младите български писатели.


„Пирин“ победи „Царско село“ в контрола – Струма Днес\n„Пирин“ (Благоевград) победи „Царско село“ с 1:0 в контролна среща, изиграла се на стадион “Христо Ботев” в Благоевград. Единственото попадение бе дело на Владислав Златинов в 42-ата минута. Това бе първа проверка за тима на Любослав Пенев, докато възпитаниците не Уорън Фийни вече се наложиха над третодивизионния „Марек“ с 5:1. Бившият футболист на Левски Орлин Старокин, който преди няколко дни подписа с „Пирин“, не взе участие в срещата.\nНаставникът на „Царско село“ Любослав Пенев сподели, че е доволен от представянето на тима и пожела успех на новия национален селекционер Ясен Петров.\n„Аз съм доволен от отбора. Момчетата са натоварени добре и играха добре. Аз ги поздравих и съм доволен от контролата. Играхме срещу силен съперник, който има амбиции за промоция. Вървим добре. Пожелавам успех на Ясен Петров. Няма да му е лесно и предполагам, че го знае. Искам националният отбор да има добри резултати. Като цяло българският футбол трябва да върви нагоре. Очаквам някога да има Конгрес. Не знам какво се случва. Трябва да подобрим всичко, но това се случва само с работа. Без работа и без повторения нещата няма как да се случат. Момчетата са наясно с идеите, които има треньорският щаб“.\nМениджърът на „Пирин“ Уорън Фийни също остана доволен от видяното и коментира привличането на Орлин Старокин.\n“Доволен съм. Това е предсезонна подготовка, важно е физическото натоварване, винаги е хубаво да побеждаваш в мачове, но не това е най-важното днес. Ясно е, че сме много рано в подготовката, трябва да сме още по-остри, искаме да играем бърз и остър футбол. С доста работа на терена ще го постигнем.\nНе е моя работа да уважаваме мнението на други хора освен моето. Старокин допринася с дълбочина в състава. Играха три момчета под 20 години днес и се представиха добре. Доволен съм от всички футболисти, има дълбочина в състава. Орлин е по-назад с подготовката, има да наваксва, когато това стане, ще го видим и него в игра.


Начало > Крими > Пуснаха под гаранция бившата председателка на ловешкия ТЕЛК\n16:38, 18 юли 19 / Крими 25 516 Автор: Topnovini\nЛовешкият окръжен съд промени мярката за неотклонение на обвинената в получаване на подкуп бивша председателка на ТЕЛК-Ловеч д-р Донка Минкова от домашен арест в парична гаранция, предаде БГНЕС.\nЗаради заболяване Минкова поиска по-лека мярка, за да може да се лекува. На заседание на 4 юли съдът постанови да бъде направена съдебно-медицинска експертиза, която да установи дали лечението на обвиняемата може да се извършва в домашни условия.\nВъз основа на тези заключения, както и на извода, че към настоящия момент не е налице опасност Минкова да се укрие или да извърши друго престъпление, съдът промени мярката за неотклонение на обвиняемата от „домашен арест“ в „парична гаранция“ в размер на 3000 лева. Мярката може да бъде обжалвана пред Великотърновския апелативен съд.\nПрез февруари тези година във Варна разследващите задържаха шестима души, а у тях бяха открити над 1,7 милиона лева. По-късно, обаче всички бяха освободени.\nПрез юни в София бе проведена поредна спецакция срещу фалшифицирането на документи за инвалидност. Тогава стана ясно и, че едно ТЕЛК решение на мним болен може да струва между 1000 и 3000 лв. и се издава за срок от 1 до 3 месеца. Заместникът на главния прокурор Иван Гешев съобщи, че милиони левове от държавния и общинските бюджети изтичат и се насочват към мними инвалиди, които въобще нямат право да ползват този ресурс.\nсъд ТЕЛК парична гаранция


Благовестието за Божието Царство накратко – Christian.bg\nНачало»Публикации»Християнски живот»Вяра и спасение»Благовестието за Божието Царство накратко\nChristian.bg 07.07.2016\tВяра и спасение 847 Разглеждания\nДобрите новини за спасението на хората от Бога, представени в 7 основни части\n1. Има вечен Бог, който е създател на всичко видимо и невидимо, включително и на хората.\n„В началото Бог създаде небесата и земята.“ (Битие 1:1)\n„Понеже чрез Него бе създадено всичко, което е на небесата и на земята, видимото и невидимото, било престоли или господства, било началства или власти, всичко чрез Него бе създадено; и Той е преди всичко, и всичко чрез Него се сплотява.“ (Колосяни 1:16-17)\n„Небесата разказват славата Божия, и просторът известява делото на ръцете Му.“ (Псалом 19:1)\n„Преди да се родят планините, и да си дал съществувание на земята и вселената; от века и до века Ти си Бог.“ (Псалом 90:2)\n2. Всички хора са създадени да живеят вечно, но са грешни и грехът им ги отделя от Бога. Резултатът от това е разрушение, страдания и смърт.\n„…чрез един човек грехът влезе в света, и чрез греха смъртта, и по тоя начин смъртта мина във всичките човеци, понеже всички съгрешиха“ (Римляни 5:12)\n„Понеже всички съгрешиха и не заслужават да се прославят от Бога“ (Римляни 3:23)\n„Наистина няма праведен човек на земята, който да върши добро и да не греши.“ (Еклесиаст 7:20)\n„Но вашите беззакония са ви отлъчили от Бога ви, и вашите грехове са скрили лицето Му от вас, та не ще да чува.“ Исая 59:2\n3. Бог, който ни е създал, е свят – Той няма грях и мрази греха. Бог е и справедлив и трябва да накаже греха.\n„Свят, свят, свят Господ на Силите! Славата Му пълни цялата земя.“ (Исая 6:3)\n„Свят, свят, свят е Господ Бог Всемогъщият, Който бе и Който е, и Който ще бъде.“ (Откр. 4:8)\n„Бог е праведен съдия, Да! Бог Който се гневи всеки ден на нечестивия.“ (Псалом 7:11)\n„И тъй, да знаеш, че Господ твоят Бог, Той е Бог, верният Бог, който пази до хиляда поколения завета и милостта към ония, които Го любят и пазят заповедите Му; а на ония, които Го мразят, въздава им в лице и ги изтребва; няма да забавя наказанието на онзи, който Го мрази, но ще му въздаде в лице.“ Второзаконие 7:9-10\n„И небесата ще известят правдата Му, защото сам Бог е съдия.“ (Псалом 50:6)\n„И заръча ни да проповядваме на хората, и да свидетелствуваме, че тоя е определеният от Бога Съдия на живите и мъртвите.“ (Деяния 10:42)\n4. Бог ни обича и иска да ни спаси от наказанието и вечната смърт. Затова изпрати Сина си Исус Христос. Той се роди и живя без грях, беше наказан и умря за нашите грехове, но на третия ден възкръсна и живее завинаги.\n„В това се състои любовта, не че ние сме възлюбили Бога, но че Той възлюби нас и прати Сина Си като омилостивение на греховете ни.“ (1 Йоаново 4:10)\n„Но Бог препоръчва Своята към нас любов в това, че,когато бяхме още грешници, Христос умря за нас.“ (Римляни 5:8)\n„Защото и на това сте призовани; понеже и Христос пострада за вас, и ви остави пример да последвате по Неговите стъпки; Който грях не е сторил, нито се е намерила лукавщина в устата Му“ (1 Петрово 2:21)\n„Който сам понесе в тялото Си нашите грехове на дървото, тъй щото, като сме умрели за греховете, да живеем за правдата; с Чиято рана вие оздравяхте.“ (1 Петрово 2:24)\n„Защото наистина Човешкият Син не дойде да Му служат, но да служи, и да даде живота Си откуп за мнозина.“ (Марко 10:45)\n„Няма Го тук; защото възкръсна, както и рече: елате и вижте мястото, където е лежал Господ.“ (Матей 28:6)\n„А той им казва: Недейте се учудва; вие търсите Исуса Назарянина, разпнатия. Той възкръсна; няма Го тука; ето мястото, където Го положиха. И като възкръсна рано в първия ден на седмицата, Исус се яви първо на Мария Магдалина, от която бе изгонил седем беса. И тъй, след като им говори, Господ Исус се възнесе на небето, и седна отдясно на Бога.“ (Марко 16:6, 9, 19)\n5. Който се покае за греховете си пред Бога и приеме заместителната жертва на Христос ще се спаси и ще живее завинаги.\n„Защото, ако изповядваш с устата си, че Исус е Господ, и повярваш със сърцето си, че Бог Го е възкресил от мъртвите ще се спасиш; защото със сърце вярва човек и се оправдава, и с устата прави изповед и се спасява.“ (Римляни 10:9)\n„Който повярва и се кръсти ще бъде спасен; а който не повярва ще бъде осъден.“ (Марко 16:16)\n„Времето се изпълни, и Божието царство наближи; покайте се и повярвайте в благовестието.“ (Марко 1:15)\n„По тая причина ви рекох, че ще умрете в греховете си; защото ако не повярвате, че съм това, което казвам, в греховете си ще умрете.“ (Йоан 8:24)\n„Защото, ако вярваме, че Исус умря и възкръсна, така и починалите в Исуса Бог ще приведе заедно със Него.“ (1 Солунци 4:14)\n„Или презираш Неговата богата благост, търпеливост и дълготърпение, без да знаеш, че Божията благост е назначена да те води към покаяние?“ (Римпялни 2:4)\n„Господ не забравя това, което е обещал, според както някои смятат бавенето, но заради вас търпи за дълго време; понеже не иска да погинат някои, но всички да дойдат на покаяние.“ (2 Петрово 3:9)\n„Ако речем, че нямаме грях, лъжем себе си, и истината не е в нас. Ако изповядваме греховете си, Той е верен и праведен да ни прости греховете, и да ни очисти от всяка неправда.“ (1 Йоаново 1:8-9)\n„Затова, покайте се и обърнете се, за да се заличат греховете ви, та да дойдат освежителни времена от лицето на Господа“ (Деяния 3:19)\n„И свидетелството е това, че Бог ни е дал вечен живот, и че тоя живот е в Сина Му. Който има Сина, има тоя живот; който няма Божия Син, няма тоя живот. Това писах на вас, които вярват в името на Божия Син, за да знаете, че имате вечен живот [и да вярвате в името на Божия Син].“ (1 Йоаново 5:11-13)\n6. Трябва да приемем Святия Дух и да разпространяваме добрите новини за Божието Царство.\n„И Аз ще поискам от Отца, и Той ще ви даде друг Утешител, за да пребъдва с вас до века. Духът на истината, когото светът не може да приеме, защото го не вижда нито го познава. Вие го познавате, защото той пребъдва във вас, и във вас ще бъде. Няма да ви оставя сираци; ще дойда при вас.“ (Йоан 14:16-18)\n„А Петър им рече: Покайте се, и всеки от вас нека се кръсти в името Исус Христово за прощение на греховете ви; и ще приемете тоя дар, Светия Дух.“ (Деяния 2:38)\n„Вие, обаче, не сте плътски, а духовни, ако живее във вас Божият Дух. Но ако някой няма Христовия Дух, той не е Негов. Понеже които се управляват от Божия Дух, те са Божии синове. Защото не сте приели дух на робство, та да бъдете пак на страх, но приели сте дух на осиновение, чрез който и викаме : Авва Отче! Така самият Дух свидетелствува заедно с нашия дух, че сме Божии чада. (Римляни 8:9, 14-16)\n„Идете, прочее, научете всичките народи, и кръщавайте ги в името на Отца и Сина и Святия Дух, като ги учите да пазят всичко що съм ви заповядал; и ето, Аз съм с вас през, всичките дни до свършека на века.“ (Матей 28:19-20)\n„И като отивате, проповядвайте, казвайки: Небесното царство наближи. Болни изцелявайте, мъртви възкресявайте, прокажени очиствайте, бесове изгонвайте; даром сте приели, даром давайте.“ (Матей 10:7-8)\n„И рече им: Идете по целия свят и проповядвайте благовестието на всяка твар. Който повярва и се кръсти ще бъде спасен; а който не повярва ще бъде осъден. И тия знамения ще придружават повярвалите: В Мое име бесове ще изгонват; нови езици ще говорят; змии ще хващат; а ако изпият нещо смъртоносно, то никак няма да ги повреди; на болни ще възлагат ръце, и те ще оздравяват.“ (Марко 16:15-18)\n„И каквото си чул от мене при много свидетели, това предай на верни човеци, които да са способни и други да научат.“ (2 Тимотей 2:2)\n7. Очакваме да се срещнем с нашия Господ и да живеем с Него и всички праведни във вечността.\n„Обаче, ако Христос е във вас, то при все, че тялото е мъртво поради греха, духът е жив поради правдата. И ако живее във вас Духът на Този, Който е възкресил Исуса от мъртвите, то Същият, Който възкреси Христа Исуса от мъртвите, ще съживи и вашите смъртни тела чрез Духа Си, който обитава във вас.“ (Римляни 8:10)\n„…Аз съм възкресението и живота; който вярва в Мене, ако и да умре, ще живее“ (Йоан 11:25)\n„Защото, ако сме се съединили с Него чрез смърт подобна на Неговата, ще се съединим и чрез възкресение, подобно на Неговото“ (Римляни 6:5)\n„Защото Бог толкова възлюби света, че даде Своя Единороден Син, за да не погине ни един, който вярва в Него, но да има вечен живот: Понеже Бог не е пратил Сина на света да съди света, но за да бъде светът спасен чрез Него. Който вярва в Него не е осъден; който не вярва е вече осъден, защото не повярвал в името на Единородния Божий Син.“ Йоан 3:16-18\n„И видях ново небе и нова земя; защото първото небе и първата земя преминаха; и море нямаше вече. Той ще обърше всяка сълза от очите им, и смърт не ще има вече; нито ще има вече жалеене, ни плач, ни болка; първото премина. И Седещият на престола рече: Ето, подновявам всичко. И каза: Напиши, защото тия думи са верни и истинни.“ (Откровение 21:1, 4-5)\n„А Бог, Който е възкресил Господа, ще възкреси и нас със силата Си.“ (1 Коринтяни 6:14)\n„Понеже знаем, че Тоя, Който е възкресил Господа Исуса, ще възкреси и нас заедно с Исуса, и ще ни представи заедно с вас.“ (2 Коринтяни 4:14)\nЕтикетблаговестие благовестието божието царство вечен живот възкресение вяра грях добри вести добри новини Исус Христос небесното царство покаяние справедливост съд сътворение сятост ученичество човек


Готови са първите в България насоки за сигурна семейна среда | Национална мрежа за децата\nНа конференция в София на 17 април фондация „За Нашите Деца” представи насоки към семействата за постигане на сигурност към децата пред повече от 100 експерти в грижата и закрилата на децата и родители. Създадените насоки са резултат от тригодишен проект на организацията, финансиран от фондация „ОАК”. Събитието бе открито от Валентина Симеонова – заместник-министър на труда и социалната политика, която благодари на „За Нашите Деца” – „Това е един иновативен проект, зад който стои много смислен изследователски труд. До известна степен той провокира и разбирането на българина за родителската роля, за това как можем да сме полезни на децата. Много важно е да осъзнаем, че всички трябва заедно да работим, за да осигурим на децата ни една защитена среда, където те да се чувстват уважени и оценени.”\nПървите в България насоки за сигурна семейна среда са извлечени от положителните истории в разговори с деца, семейства и професионалисти. Моделът налага нов начин на мислене, който се вслушва в „гласът” на децата. Този проект отговаря на това какви умения са нужни, за да се грижим за децата си.\nНасоките имат за цел да подобрят качеството на живот на децата в България и вече са достъпни за професионалисти и родители в издаденото от фондация „За Нашите Деца” ръководство „Насоки за семействата за постигане на сигурност при децата”. Наред с ръководството е отпечатана и книжка за работа с деца, която да улесни родителите и да им помогне да разберат какво прави техните деца щастливи и защитени. Материалите ще бъдат разпространени в училища, детски градини и отдели за закрила на детето. В онлайн вариант могат да бъдат свалени от тук.\nНасоките са групирани в 7 тематични области – безопасност, чувства, стимулиране, правила, идентитет, отношения в семейството, всекидневни грижи, които са изобразени под форматa на детелина със 7 листа. По всяка една от тези области има определени параметри, които да помогнат на родителите да са наясно какво е необходимо да осигурят на детето си, за да се развива то пълноценно. Така например осигуряването на храна, отопление, жилище, чисто и подходящо облекло, са сред минималните необходими условия за осигуряване на добри всекидневни грижи за детето. Чуването и очакването на емоциите, даването на възможност на детето да задава въпроси, насърчаването му в неговите занимания, са сред ключовите фактори за детската сигурност.\nС цялостния процес по създаване на насоките бе ангажиран експертен екип от над 300 души, в който влизат представители на професионалната общност от цялата страна. Това са хора от отделите за закрила на детето в страната, от центрове за услуги за деца в риск, неправителствени организации, държавни служби за закрила като Агенцията за социално подпомагане, Министерството на труда и социалната политика, Държавната агенция за закрила на детето.


Костюм Rubies Дарт Вейдър - Палечко.БГ - Детски играчки\nКостюм Rubies Дарт Вейдър\nIQ Интерактивна игра с въпроси\nКостюм Rubies Лейди Вампир Размер S\nКостюм Rubies Дарт Вейдър размер L, подходящ за деца на възраст 7-8 годинки. Превъплатете се в образа на Дарт Вейдър. И нека силата бъде с Вас! С помощта на този страхотен костюм малките палавници ще могат се се преобразят в любимият си герой от сагата Междузвездни войни.\nКод: 882009L Категория: Костюми Етикети: детски карнавален костюм детски костюм Дарт Вейдър детски костюм Междузвездни войни Костюм Rubies Дарт Вейдър\nКостюм Rubies Дарт Вейдър размер L, подходящ за деца на възраст 7-8 годинки. Превъплатете се в образа на Дарт Вейдър. И нека силата бъде с Вас! С помощта на този страхотен костюм малките палавници ще могат се се преобразят в любимият си герой от сагата Междузвездни войни. Комплекта съдържа всичко необходимо, за да влязат в ролята: цял костюм тип гащеризон, маска и пелерина. Костюма е част от продуктовата линия Star Wars на марката. Отговаря на всички необходими Европейски и Британски стандарти включително EN71 и REACH.\nКостюм Rubies Дарт Вейдър;\nЦял костюм тип гащеризон;\nПродуктова линия: Star Wars;\nОтговаря на всички необходими Европейски и Британски стандарти включително EN71 и REACH;\nНапишете първия отзив за „Костюм Rubies Дарт Вейдър“ Отказ


САЩ – Китай: От студена към гореща война в Тихия океан - Красимир Иванджийски (Krassimir Ivandjiiski)\nПри последните 4 месеца военно-политическото напрежение се пренесе към района на Азия, Тихия океан и към отношенията Китай – САЩ. Провокациите отново бяха на САЩ, Япония, Англия и Тайван.\nЕскалацията доведе до публичното предупреждение от страна на Пекин, че "Третата световна война може да започне по всяко време".\nВ средата на септември Австралия обяви плановете си за придобиване на 6 подводници с ядрен реактор като част от новия индо-тихоокеански съюз за сигурност със САЩ и Великобритания /AUKUS/ с ядрена насоченост срещу Китай.\nПодводниците трябваше да бъдат построени от Франция за 66 милиарда долара, но САЩ им отне поръчката, което взриви отношенията Париж – Вашингтон.\nКитайското външно министерство осъди алианса като "сериозно увреждащ регионалния мир и стабилност, засилващ надпреварата във въоръжаването и подкопаващ Договора за неразпространение на ядрени оръжия".\nПекин предупреди, че Австралия ще се превърне в "потенциална цел за ядрен удар", тъй като подводниците могат да бъдат въоръжени с ядрени оръжия, представени от САЩ и Англия, въпреки уверенията, че ще носят само конвенционални оръжия.\nТова би направило Австралия потенциална цел за ядрен удар, тъй като ядрените държави, като Китай и Русия, са изправени пред заплахата от австралийските ядрени подводници, които ще обслужват стратегическите цели на САЩ.\nПоследва нова още по-опасна ескалация. На 7 октомври беше съобщено, че американската атакуваща подводница Connecticut от клас Seawolf е пострадала, докато е била под вода в Южнокитайско море.\nОколо 20 американски моряци са били ранени, когато подводницата се е сблъскала с някакъв неизвестен обект.\nЯдрената подводница от клас Seawolf USS Connecticut (SSN-22) се е разбила на 2 октомври и се е върнала в пристанище на 7-ми флот на САЩ, каза говорител на Тихоокеанския флот на САЩ.\n"Подводницата остава в безопасно и стабилно състояние. Атомната задвижваща система и помещения на USS Connecticut не са повредени и остават напълно функционални. Щетите по останалата част от подводницата се оценяват. ВМС на СЩА не поискаха помощ. Инцидентът ще бъде разследван."\nПодводницата, базирана във военноморската база Китсап-Бремертън, Вашингтон, е била разположена в Тихия океан на 27 май. Службата публикува снимки на подводница, работеща в западната част на Тихия океан, която се обажда в японските пристанища в края на юли и август.\nПоявиха се предположения за сблъсък на Connecticut с друга подводница. Появи се и теза за нов инцидент като "Курск".\n"Кънектикът" е една от трите подводници от клас "Морски вълк", ударна подводница от края на Студената война, предназначена за лов на най-сложните съветски подводници, заедно с USS Seawolf (SSN-21) и USS Jimmy Carter (SSN-23).\nИнцидентът в Южно-Китайско море не може да бъде случаен и вероятно беше свързан с рязкото влошаване на отношенията между САЩ и Китай.\nВ случая следните обстоятелства са смущаващи.\nПърво, сблъсъкът се случи в разгара на геополитическата конфронтация между САЩ и Китай за Тайван, предизвикана от създаването на новия антикитайски военен блок AUKUS\nВторо, инцидентът се е случил в Южно-китайско море. Точно там, където се намира позициониращата зона на китайски подводници с балистични ракети на борда.\nТези стратегически подводници на КНР са базирани в скалните убежища на остров Хайнан и редовно излизат на служба в Южнокитайско море в непосредствена близост до базата.\nАмериканската подводница "Кънектикът" принадлежи към типа атакуваща ядрена подводница, която е предназначена да унищожи подводни ракетни носители. Нещо повече, няма и най-малко съмнение, че точно в момента на повишено напрежение китайските подводници заеха бойните си позиции в Южнокитайско море.\nМного вероятно американците да са се сблъскали с една от тях. Но, за да избегнат по-сериозни международни последици предпочетоха да говорят за сблъсък с "непознат обект".\nПризракът на "Курск" изплува до Хайнан. САЩ съобщиха, че подводницата се ударила в "неидентифициран обект".\nПо правило, безопасното плаване на подводниците се извършва или по доказани карти, тоест сляпо, или чрез активно използване на високочестотни хидроакустични сигнали.\nПървият метод се използва, когато е възможно да се намери например в близост до базата Юлин. Факт е, че стандартният американски високочестотен сонар дава отлична картина на разстояние до 4,5 км. Проблемът обаче е, че врагът, било то подводница или кораб против подводници, ще "види" американската атомна подводница на разстояние най-малко 10 км и дори по-далеч при добри условия. Това означава, че янките имат подводници със същата подводна осведоменост като подводниците на Русия, Китай. Тоест в дълбините на морето американците са най-обикновени.\nТрябва да се каже, че лодките на Seawolf са огромни стометрови "глупаци", с водоизместимост около седем и половина хиляди тона и цена около пет милиарда долара. По проект това са "лодки убийци", чиято основна задача е да се борят с надводни и особено подводни кораби на потенциален враг.\nОт друга страна многофункционалните дизелови подводници на Китай от серията 039А/041 Yuan се считат за едни от най-тихите подводници в света.\nНовият инцидент припомни не само "Курск" , но и друга история, случила се преди около тридесет години, близо до руския Североморск. Тогава предшественикът на клас Seawulf, ядрената подводница от клас "Лос Анджелис", кръстен на южноамериканския град Батън Руж, също се сблъска с "неизвестен обект". Този обект се оказа руската подводница К-276 "Кострома", проект 945 "Баракуда", корпусът на "Кострома", изработен от изключително здрави титанови сплави, нанесе смъртоносна рана на американската подводница. След няколко опита за ремонт "Батън Руж" беше изведен от експлоатация, а "Кострома" получи малък ремонт и все още е в непосредствения резерв на ВМС на Русия.\nИнцидентът с американската подводница стана на фона на изостряно на отношенията на Китай с режима в Тайван и съобщенията, че САЩ са прехвърлили свои военни части на острова и обучават местните въоръжени сили. Пекин отговори, че "Третата световна може да започне по всяко време", публикувано в китайския Global Times.\nКитай е строго централизирана. Нищо не се появява в Global Times, ако не е одобрено от официален Пекин. Някои важни съобщения вместо да се публикуват в официоза Женминжибао се пускат именно в Global Times.\nВ статията се казваше, че "заговорът между САЩ и Тайван е толкова "дързък", че ситуацията "почти е загубила поле за маневриране", и че китайският народ е готов да подкрепи пълна война със САЩ, предупреждавайки Тайван срещу "игра с огън".\nЕдновременно беше съобщено, че Джо Байдън е разговарял с китайския президент Си Дзинпин за Тайван.\nНа 16 октомври лидерът на Китай Си Дзинпин обяви курса към мирно присъединяване на Китай и Тайван.\nМалко хора знаят, че икономиката на Тайван е изцяло зависима от Китай. Те не знаят, че пет процента от населението на острова живее работи на континента. Това са бизнесемни, собственици на фабрики/мениджъри или ръководители на сервизни компании, внос-износ от и от острова и т.н. На континента има хиляди тайвански фабрики и предприятия, изработващи милиарди долари.\nВ резултат на това икономиката на Тайван е тясно свързана и зависима от континента. Някои данни определят броя на тайванците в Китай на два милиона, което не е малко за острова с население 23 милиона.\nТайванците се нуждаят от специална карта за пребиваване, за да живеят и работят на континента, наречена Разрешение за тайвански сънародници. По същество това е лична карта за тайванците, за да останат там без времеви ограничения. Тези разрешителни са високо ценен в Тайван и са като търговски златен прах. Тайванците използват континента като център за производство, логистика и дистрибуция за международна търговия да не говорим за финансиране с милиарди долари от континенталните банки и фондови борси.\nМирната рецепта за Пекин да върне заблудената китайска провинция Тайван в родината е съвсем проста – да спре 10 000 – 20 000 разрешения за тайвански сънародници. Това би било смъртоносно за икономиката на острова и би го поставило на колене. Това ще е пълен хаос за Тайван, но не и за континента, тъй като Тайван е една от по-малките китайски провинции, като се класира между слабо населената Вътрешна Монголия и Синдзян.\nТова е целият тайвански спектакъл на умиращата западна империя.\nДон-2Н. Ракетен щит на Русия\nВ Софрино, близо до Москва, се издига снежнобяла пирамида на 40 метра височина, 140 метра дължина и 130 метра широчина. ... ⇨ Китайска ракета с EMP\nКитай разработва и хиперзвукова ракета, летяща със 8000 км/ч., която с електромагнитен импулс може да прекъсне комуникац... ⇨


Приемът на фолиева киселина по време на бременност понижава риска от затлъстяване при децата | CredoWeb\nХранителни добавки 21.6.2016\nДоказано е, че добавянето на фолиева киселина по време на бременност намалява вероятността от дефекти на невралната тръба (дефекти на мозъка и гръбначния мозък, гръбначен стълб) в плода. Според учени от Johns Hopkins University, употребата на фолиева киселина може също да защити децата от затлъстяване. Изследователите са анализирали данните от повече от 1500 майки и техните деца на възраст от две до девет години, съобщава NDTV.\nИзвестно е, че бременните жени с наднормено тегло са изложени на повишен риск от усложнения като мъртво раждане, вродени дефекти и преждевременно раждане. В допълнение, децата на такива майки често се сблъскват с отрицателни въздействия върху здравето, като например затлъстяването в детска възраст. Изследователите откриват,че преди всичко рискът от затлъстяване е при деца, чиито майки са имали ниски нива на фолиева киселина по време на бременност.\nНапример, при жени със затлъстяване и нормални фолат нива на децата е 43% по-малко вероятно да бъдат с наднормено тегло в сравнение с децата на майки с ниски концентрации на фолиева киселина. Учените смятат, че има определен праг за фолиева киселина (около 20 наномоли на литър). Нататъшно увеличаване на нивата на фолиева киселина в кръвта не е свързано с допълнителни ползи. По този начин, създаването на оптимална концентрация на фолати е полезно за жени, които планират бременност.\nАкушерство и гинекология Хранене и диететика Фолиева киселина наднормено тегло Огестан бременни жени затлъстяване при децата


Ножица за жив плет HC 605E - Онлайн магазин за качествена градинска техника и инструменти\nНожица за жив плет HC 605E\nКупи с IutePay, започвайки от 14.18 лв. месечно.\nобро и чисто подрязване на храстите е важно да се използват надеждни машини, които съчетават мощност, маневреност и лекота на използване. Ножиците за жив плет с марката Oleo-Mac се характеризират с висококачествени ножове, които гарантират чист сряз за постигане на желаните форми и защитата здравето на растенията.\nМодела HC 605 E отличаващ се с малкото си тегло, компактната конструкция и изключителната лекота на използвате, е идеален за не-продължителна употреба при поддръжката на жив плет или храсти от среден размер или без гъста растителност. Изключително тиха работа, което го прави идеален за работа в застроени жилищни райони.\nНожа е от висококачествени остриета, гарантиращи чисто и точно рязане, без да увреждат растителността. Оборудван е и със регулируема система за адаптиране към всякакъв вид зеленина.\nСнабдена е с двоен стоп-ключ за по-голяма безопасност на оператора.\nРъкохватка въртяща се на 180о за лесна работа дори и под ъгъл.\nколичество за Ножица за жив плет HC 605E\nКатегории: Ножици за жив плет, Ножици за жив плет за домашна употреба, Продукти OLEO-MAC Етикет: Ножица за жив плет HC 605E Производител:\tOLEO-MAC\nТип на ножа Двустранен\nДължина на ножа 570 мм\nРазстояние между режещите зъби 30 мм\nМаксимален диаметър на рязане 30 мм\nНиво на вибрация (лява ръка / дясна ръка) 2.3 / 2.9 м/сек2\nBe the first to review “Ножица за жив плет HC 605E” Отказ\n948.00 лв. На вноски от 53.99 лв.


Софийска опера и балет | „АИДА“ СЪБРА ПУБЛИКА ОТ ЦЯЛА БЪЛГАРИЯ В СОФИЙСКАТА ОПЕРА И БАЛЕТ\n„АИДА“ СЪБРА ПУБЛИКА ОТ ЦЯЛА БЪЛГАРИЯ В СОФИЙСКАТА ОПЕРА И БАЛЕТ\nСпектакълът на „Аида“ в Софийската опера и балет на 8 февруари от 11.00 ч. ще се запомни както с препълнената зала, така и с разнообразната и възторжена публика. В Операта дойдоха нови зрители от новоучредените клубове „Приятели на Софийската опера и балет“. Най-многобройни и най-емоционални бяха възпитаниците на СОУ „Д-р Петър Берон“ от Костинброд, лично поканени от директора Пламен Карталов и от първи солисти от Софийската опера и балет. Неотдавна те изнесоха за тях концерт в читалището на града. Сега повече от 100 деца с аплаузи и скандирания „Браво!“ бурно изразяваха радостта от показаното на сцената от новите им приятели. На представлението присъстваха заместник-кметът на града Любен Кънчев и много учители.\nСред публиката имаше десетки зрители от Перник и Враца. Бяха пристигнали и членове на новоучредения Клуб на приятелите на Софийската опера и балет от Самоков – дни след концерта „Музикален поздрав с шедьоври на италианската опера“, който се състоя при огромен успех в читалище-паметник „Отец Паисий – 1859“. Блестящата Амнерис Гергана Русекова бе подкрепена от членове на своя фенклуб от родния й град Пазарджик. В залата присъстваха десетки възпитаници и преподаватели от Националната гимназия за древни езици и култури „Константин Кирил Философ“. С голям концерт в гимназията на 23 януари Софийската опера откри честването на 100-годишнината от рождението на световния бас Борис Христов.\nОсобено вълнуващ момент за артистите и за тяхната публика ще останат личните срещи и възторзи, раздаването на автографи и снимките за спомен след края на спектакъла на самата сцена. Сред импозантния декор на „Аида“, пренесен от Арена ди Верона, се зародиха много нови и искрени приятелства между изпълнителите и малките им зрители, които с нетърпение очакват следващите си срещи с тях и с голямото изкуство на операта.


Пада цената на олиото и краставиците, сиренето скача – Разлогинфо.com\nПада цената на олиото и краставиците, сиренето скача\nЦената на оранжерийните домати на борсата тази седмица скочи с 9,5 на сто до 4,16 лева за килограм, а оранжерийните краставици поевтиняха с 10,5 процента до 3,49 лева за килограм. Картофите поевтиняват с 1,1 на сто и се продават по 0,90 лева за килограм. Морковите поевтиняват с 2,9 на сто и се търгуват по 1,02 лева за килограм на едро. Това сочат данните на Държавната комисия по стоковите борси и тържищата (ДКСБТ).\nО тях става ясно също, че индексът на тържищните цени (ИТЦ), който отразява цените на хранителните стоки на едро, скача тази седмица с 3,23 процента до 2,139 пункта,\nОт началото на 2022 година ИТЦ е прибавил повече от 17 процента. Преди година ИТЦ се движеше около 1,610 пункта или 33 на сто по-ниско. Базовото ниво на индекса от 1,000 пункта е от 2005 година.\nТази седмица ябълките поевтиняват с 6,3 на сто тази седмица и се продават по 1,19 лева за килограм. Цената на лимоните се вдига с 6,2 на сто до 1,89 лева за килограм. Бананите поскъпват с 0,8 процента и се купуват по 2,54 лева за килограм на едро. Портокалите са с 0,6 на сто по-ниска цена – 1,57 лева за килограм.\nКравето сирене поскъпва с 0,2 на сто до 8,80 лева на килограм, а кашкавалът тип „Витоша“ поевтинява с 0,3 на сто до 14,19 лева за килограм. Олиото понижава цената си с 6,2 на сто и се търгува средно по 4,53 лева за литър. Пакетче краве масло от 125 грама поскъпва с 4,2 процента и се продава по 2,46 лева в края на седмицата. Пилешкото месо поскъпва с 1,0 на сто и се търгува средно по 5,17 лева за килограм. Захарта прибавя 1,7 на сто и се продава по 1,82 лева за килограм. Брашно тип „500“ поскъпва с 3,9 на сто и се търгува по 1,34 лева за килограм. Цената на ориза се качва с 2,1 процента до 2,44 лева за килограм. Яйцата поскъпват с две стотинки и се продават по 0,27 лева за брой на едро.\nНа Софийска стокова борса (ССБ) котировките за зърно през седмицата са единствено от страна на купувачите – хлебна пшеница се търси на 635,00 лева за тон, фуражна – на цена 615,00 лева за тон, а за царевица има оферта „купува“ на начална цена от 450,00 лева за тон. Всички цени са без ДДС.\nНа ССБ традиционно има сделки за енергоносители: продадоха се автомобилен бензин А95Н в диапазон 2120,00 – 2358,33 лева за 1000 литра; автомобилен бензин А100Н за 2566,67 лева за 1000 литра; дизелово гориво в рамките на 2450,00 – 2780,00 лева за 1000 литра; газьол на цени между 2613,60 – 2743.60 лева за 1000 литра и добавка Адблу на 3000.00 лева за 1000 литра.\nСлед повсеместното понижение на цените през предишната седмица, сега по световните борсови пазари котировките на много от стоките отново отидоха в посока нагоре, наблюдават експертите на ССБ.\nПшеницата в САЩ тази седмица поскъпна с 8,00 долара до 430,00 долара за тон, тази във Франция остана без промяна на цена 378,00 евро за тон, а Украйна обяви поскъпване от 20,00 долара и цена 415,00 долара за тон. Руската пшеница с доставка март остана на същото ниво и се предлага на 400,00 долара за тон.\nЦаревицата в САЩ вдигна цената си с 6,00 долара до 353,00 долара за тон. Ечемикът във Франция качи 3,00 евро до 376,00 евро за тон, в Украйна няма обявена промяна (395,00 долара за тон). Рапицата и слънчогледът, които стремително поскъпваха още от началото на войната в Украйна и бяха достигнали рекордни равнища, сега също като че ли се стабилизират, но рапицата поскъпна с 20,00 евро на „Юронекст“ (Euronext) до 961,00 евро за тон. Нерафинираното слънчогледово олио на борсата в Ротердам отново е без нова котировка и остава на цена от 2250,00 долара за тон. Рафинираната захар поскъпва със 7,20 долара до 548,70 долара за тон на борсата в Лондон.