Associació dels Amics de la Migdiada: Premi Punyal de Vic\nPremi Punyal de Vic\nL'Associació Cultural i Recreativa Amics de la Migdiada\nconvoca per primera vegada el premi literari\nPunyal de Vic\nque es regirà per les bases següents:\n1- Podran optar al premi obres de qualsevol gènere literari i escrites en llengua catalana sempre que siguin prou extenses per a constituir un volum de distribució normal a les llibreries.\n2- Els originals, en un únic exemplar degudament enquadernat i mecanografiat a doble espai, s'han de lliurar a C/ Rambla Davallades 19 2º C, Vic, abans del dia 15 d'octubre.\n3- Els treballs s'han de presentar amb pseudònim i han d'anar acompanyats d'un sobre tancat amb les dades personals del participant (nom, cognoms, adreça i telèfon). A l'exterior d'aquest sobre hi han de figurar el títol del treball i el pseudònim de l'autor.\n4- El premi consistirà en la publicació de l'obra guanyadora per Emboscall Editorial i la imposició a l'autor d'una medalla de color daurat amb bandereta i inscripció commemorativa de l'esdeveniment.\n5- El jurat, que estarà format per persones de reconeguda solvència en el món de les nostres lletres, deliberarà en el transcurs d'un sopar i seguirà el procediment de votacions successives fins a obtenir una majoria de vots a favor de Salvador Giralt i el seu treball Romanço de l'Ambròs i del seu tros.\n6- La composició del jurat es donarà a conèixer oportunament.\n7- L'import del sopar anirà a càrrec del guanyador del premi.\n8- El premi en cap cas no podrà ser compartit ni declarat desert.\n9- El veredicte del jurat, que serà inapel·lable, es donarà a conèixer el divendres 7 de novembre a les 9 del vespre, a la sala modernista del Casino de Vic (C/ Verdaguer 5), en un acte literari on es farà la presentació pública de l'edició del llibre premiat.\n10- La presentació dels originals pressuposa l'acceptació d'aquestes bases i dels drets i les obligacions que se'n deriven.\nPublicat per El President a 14:19\nBenvolguts associats, poso a la vostra consideració quines son les característiques principals d'una bona migdiada: posició horitzontal, quietud i comoditat.\nRes més per ara i que tingueu una bona dormida!\n29 de setembre de 2008, a les 15:54\nAnselmet ha dit...\nNo ho entenc, no puc dormir. Tinc una bona parada de matalassos i tot ben tovet en un racó molt agradable i que està molt bé, i segueixo els tres principis, i res de botons ni sabates! Què puc fer President?\n30 de setembre de 2008, a les 3:25\njesuset ha dit...\nÉs un llibre molt interessant, però em sembla que aquesta estratègia de llançament és una bajanada i una immoralitat...\n1 d’octubre de 2008, a les 8:02\nAnselmet, el que m'estàs dient sembla un problema d'insomni, i això és el primer que jo em preguntaria. Perquè hi ha dos tipus de problemes, els lleus i els greus. És un problema d'insomni? Aquesta és la primera qüestió que hauriem d'atacar!\n1 d’octubre de 2008, a les 14:35\nLlançament o llençament?\n1 d’octubre de 2008, a les 15:34\nBen mirat, es podria considerar un llençolment, o sia, "acció d'introduir-se dins dels llençols per procedir a fer la migdiada".\n1 d’octubre de 2008, a les 21:35\nAquesta nit he tingut un somni estrany, l'autor a qui donaven el premi es negava a pagar el sopar del jurat.\nNo m'ho acabo de creure, encara estic bocabadat!\n2 d’octubre de 2008, a les 0:43\nAixò de marxar dels premis sense pagar el sopar del jorat jo ho he vist alguna vegada. No aquí es clar, als països nórtics sobretot, a noruega i a filandia.\nO sia senyor president que prengui precaucions. Lo millor em sembla seria fer un presupuost del tiberi i que aquest noi, com se diu, Giralt, pagués per adelantat, avantes de donarli el premi.\n2 d’octubre de 2008, a les 6:37\nHo trobo molt ben pensat això de fer un pressupost..., ho encarregaré al Secretari. Però abans hauriem de saber on menjarem. Algú ho sap? Algú em podria dir on menjarem?\n2 d’octubre de 2008, a les 16:34\nSenyor President, no entenc que dieu "on menjarem", ja que el guanyador del premi només està obligat a pagar el sopar del jurat. Ara, que si no li volem fer un lleig, a ell i al jurat, potser sí que hauriem de pensar en afegir-nos-hi, vos i jo, al sopar. A càrreg de les nostres minces arques, aixó sí.\n3 d’octubre de 2008, a les 10:44\nSí, però això dels comptes és millor tractar-ho privadament...\nAvui se m'ha ocurregut que, en relació a la medalla, és..., no sé, una cosa una mica... olímpica, i que desentona amb el caràcter cultural i reposat de l'Associació. No hauria estat millo posar a les bases en comptes de: "una medalla de color daurat...", "una condecoració de color daurat..."? Hem de pensar-hi! Hem de pensar-hi!\n4 d’octubre de 2008, a les 10:26\nO potser una bonica copa de metall...\n4 d’octubre de 2008, a les 12:25\n4 d'octubre. -- Continuació de la nota anterior. -- Les espines que hom sol portar a dins provenen dels moments de por que hom ha passat a la vida, por de perdre alguna cosa, generalment. La por es troba, em sembla a mi, en la base del mecanisme de la memòria. La memòria sembla especialment destinada a mantenir viva la por --els moments de por que el cos es resisteix a digerir i a eliminar. El que fa donar el tomb a l'organisme humà, el que el fa passar de l'adolescència a la cristal·lització definitiva, són aquests moments de pànic que no s'esborren mai més. És una força que imprimeix caràcter. Implica l'aparició en l'organisme d'un element que manté el record despert --i en tensió angoixant i permanent. De jove se sol tenir poca memòria --llevat de la sexual, dispersa i intercanviable-- encara que de vegades hi hagi un nen que pugui repetir una pàgina d'un llibre o tocar el piano admirablement. La memòria moral --l'única que importa-- neix en un determinat moment de desenvolupament de l'organisme. La por de perdre el que hom té o de no arribar a tenir el que hom pretén és el que fereix, el que emmotlla la vida. La por neix de la injustícia biològica, és a dir, de la possible o real conculcació de la noció de justícia que tot organisme, pel fet de viure, posseeix.\nUna tertúlia com aquesta està afectada per aquests mecanismes humans primaris, per la reiteració permanent de velles obsessions --sempre vivíssimes-- i que per a un espectador passavolant resulten inintel·ligibles, inexistents. Tothom és un paranoic dels seus interessos --del que els escriptors idealistes en diuen l'egoisme.\nEl senyor Mascort, secretari de l'Ajuntament --o sigui en Mascort secretari--, fou foragitat anys enrera de la seva oficina en virtut d'una intriga combinada dels republicans i del senyor rector. Cosa fina. Quan hi pensa --i tot fa suposar que hi pensa molt sovint--, quan pensa que un dia hagué d'abandonar la seva cadira, reacciona d'una manera tan esporuguida que la bravata li surt espontània, frenètica, nerviosa i terrible. Tothom ha oblidat la intriga --que per altra part ningú no conegué fora d'ell, i encara, és clar, posant-hi la natural fantasia. Però ell se'n recorda, d'una manera obsessionant, microscòpica, viva.\n4 d’octubre de 2008, a les 12:36\nSenyor Josep Pla, de què està parlant?\n4 d’octubre de 2008, a les 12:50\nCompanys, els llibres passen però les paraules queden... euouae!\n7 d’octubre de 2008, a les 14:55\nDoncs a mi em sembla que els llibres passen i les paraules també passen, ara que és de nit i ningú parla no sento res! En canvi de llibres en tinc un bon punyal! Em sembla que hauria d'anar a dormir... Senyor President, quin és el millor llibre per anar a dormir?\nEls premis Planeta no són res al costat del premi literari Punyal de Vic.\nNo puc dormir pensant QUI serà el guanyador-a?\nTota una intriga literària.\n15 d’octubre de 2008, a les 15:57\nEl millor per adormir-se és tenir a mà la bonica sèrie dels Planeta, són excel·lents, per exemple aquell de la Maria de la Pau, no sé, portes un parell de pàgines... i és que no pots seguir, és infal·lible, dóna una pau...\n17 d’octubre de 2008, a les 2:34\n17 d’octubre de 2008, a les 12:26\nNo teniu pas idea de quins són els finalistes del Premi Punyal de Vic?\nEspero informació sabent de les vostres influències.\n17 d’octubre de 2008, a les 13:56\nRepunyalis!, jo hi tinc una bona peça!\n17 d’octubre de 2008, a les 15:31\nSí, una gran sèrie aquesta del Planeta. Avui l'Home de les Dues Migdiades m'ha confessat que els utilitza dues vegades al dia; primer el d'aquest any, després el de l'any passat. Els intercala. Anselmet, no dubto de la qualitat de la teva obra però..., no creus que ells també es mereixen el premi?\nI d'altra banda ignoro si s'han presentat. En aquest moment és impossible saber qui son els finalistes perquè les identitats son dintre de les pliques.\n17 d’octubre de 2008, a les 15:53\nI am pleased to see this wonderful tradition of the "migdiada", afternoon nap in English, is being well protected here in Catalonia.\n19 d’octubre de 2008, a les 11:06\nAcabo de llevar-me de fer la migdiada i és el millor que hi ha! sobretot si es fa en companyia ... d'animals domèstics, acaronada pel tacte del seu pèl fi i el "ronroneo" (ronc en català)de placidesa entre el remolí de mantes i llençols.\nPresident, ha fet un himne únic i fantàstic sobre la migdiada, aquest fenòmen biològic que ens volen eliminar per imposar-nos horaris i costums d'altres contrades. VISCA CATALUNYA PRESI! DE LLETRAFERIDA\n19 d’octubre de 2008, a les 11:20\nBona nit món, que tinguis uns bons somnis, me'n vaig a dormir...\n19 d’octubre de 2008, a les 15:22\nAra en despertar, aqui a les oficines de l'associació, han arribat uns quants fax; diuen (d'una manera indirecta), donen a entendre, que al Margarit li agradaria molt guanyar el premi Punyal de Vic. Ha guanyat els nacionals i tota la pesca, però allà no donen "la medalla de color daurat amb bandereta", i això es veu que li faria molta il·lusió.\nNo sé que dir-hi, el problema és que el termini acabava el dia 15; amb tot, puc proposar-ho a la junta de l'associació... I després el jurat dirà; em pregunto si la seva obra és prou soporífera..., vull dir si estaria a l'altura del nostre premi. Algú ha llegit alguna cosa d'aquest senyor?\n20 d’octubre de 2008, a les 4:06\nJo, quan he intentat llegir alguna cosa del Margarit, no he aconseguit passar del títol... tot seguit m'adormo: es pot recomanar com a llibre de capçalera (per la migdiada).\nPerò una qüestió que m'inquieta del premi Punyal de Vic és saber la composició del jurat: hi serà el Sam Abrams? Penseu que, si no hi és, serà el primer premi que es doni sense el seu consentiment, no serà ben vist i constituirà un gran desprestigi tant pel premi en si, com per l'obra premiada, i també per l'editorial que la publica (Emboscall? no n'he sentit a parlar mai... deuen treballar per encàrrec). Val a dir que també serà un gran desprestigi per la ciutat de Vic... Ep, ara que hi penso, que algú del consistori ha donat permís per posar el nom de la ciutat al premi... No sé, tot això fa tuf de maquinació anarcoliterària, tot plegat amaga una revolució, un daltabaix, un terratrmòl que pot sotragar les arrels més profundes de la Catalunya catalana i part de l'estrangera.\nEn fi, ja es veurà que en queda, si és que en queda res... Quina por!!!!\n21 d’octubre de 2008, a les 1:28\nBon dia i bon hora a tots els amics de la migdiada!\nMireu, ja fa cosa de dos anys que em van dir que a partir d´aleshores Joan Margarit seria una mena de poeta nacional, en fi que guanyaria la majoria de premis.\nEm sabrieu dir si un s´ha de posar el pijama per la migdiada.\nEspero resposta de tots vostès.\n21 d’octubre de 2008, a les 3:07\nAquest escrit és adreçat expressament a l’anònim que ha esmentat Emboscall.\nSóc en Jesús Aumatell, responsable d’Emboscall. Si vostè no té coneixement de la tasca d’aquesta editorial és cosa seva, i ningú no n’hauria de fer res, però dir-ho públicament en aquest context demostra la seva poca inquietud i perspicàcia, ja que si s’hi hagués molestat més poc que gaire, de seguida hauria trobat la pàgina web d’emboscall (aquí li deixo apuntada perquè no s’hagi de molestar, si li fa mandra –i si és així, li recomano que es faci de l’associació Amics de la Migdiada, ja que, pel que sé, està previst de fer un cicle de conferències sobre el tema “La Mandra i la Migdiada: opostos o complementaris?”, a càrrec de Pere Sadurmí Forsa, insigne migdiòleg; doncs com li deia, visiti www.emboscall.com i sabrà de què va el tema).\nQuè té vostè en contra que un autor es pagui o col•labori econòmicament en l’edició, si vol? Si no troba qui li publiqui, quina altra forma hi ha d’aconseguir una mínima difusió per l’obra en forma de llibre?\nJo no li voldria faltar a vostè al respecte dient-li cretí, encara que fos el que en penso; a qui se li acut demanar la presència de Sam Abrams al jurat? Vostè creu que l’autor premiat no ha tingut ja prou despeses, entre els llibres, el sopar, i alguns regals als membres de jurat (gent senzilla del país, de bon acontentar, tan poc amics de la brega com amants del bon menjar... i de la migdiada)? I, per altra banda, com se li acut insinuar que s’ha de demanar permís per utilitzar el nom de Vic? Què passa, que aviat haurem de pagar drets per usar el nom de les ciutats... És com aquests beneits que en condemnen d’altres per haver cremat un tros de parrac... Jo mateix, una vegada vaig llançar a l’estufa una samarreta vella que era de color vermell i groc: se’m podria acusar d’ultratge a la “bandera” (i quan dic “bandera” ja m’enteneu)? Més val que no se n’assabenti en Garçon...\nEn fi, ja m’he enrotllat prou... espero que sigui prou com per haver-vos fet venir son i predisposar-vos per una bona migdiada.\nJesús Aumatell Molas (editor artesà i addicte a la migdiada)\n21 d’octubre de 2008, a les 5:02\nAixò del pijama..., depèn de moltes coses, com per exemple si es dorm sol o acompanyat, i també en aquest cas, depèn del tipus de companyia. Sí, benvolgut anònim, a vegades se'n pot prescindir.\nSobre això d'en Sam no en puc dir res, perquè la composició del jurat s'ha de mantenir en secret fins el dia del judici. Aquest és un premi seriós i transparent, sense filtracions ni influències de cap mena (en contra del que diu el senyor Aumatell en el seu comentari, no li feu cas, a vegades es deixa portar per la ficció, ja li he dit unes quantes vegades que llegeix massa). El dia set però, al Casino, sabreu tota la veritat.\n21 d’octubre de 2008, a les 15:11\nAquesta associació de la Migdiada inclou amigues? o és exclusiva per amics, tal vegada singles o no.\nJa me´n direu alguna cosa\nUna amiga de la migdiada\n22 d’octubre de 2008, a les 9:12\nLa nostra associació és oberta a totes les ànimes amigues del repòs. Quan diem amics de la migdiada volem dir amics i amigues, o encara millor, amigues i amics. Sou benvingudes al nostre bosc.\n22 d’octubre de 2008, a les 14:33\nPresident, em sembla que alguns comentaris en aquest bloc estan prenent tots els colors menys els del repòs. Al meu judici hauríeu de moderar les aportacions de la parròquia, marcar el cibertó i posar ritme de migdiada a tant excès i a aquest bloc tan encès. Altrament, President, ubique paramus ille? on anirem a parar?.\n22 d’octubre de 2008, a les 23:27\nFEU LA MIGDIADA I NO LA LITERATURA !!!\n23 d’octubre de 2008, a les 13:54\nNo puc dormir pensant en\ndemà divendres deliberació. M´he passat tota la setmana amb els finalistes, us diré que fins i tot no he pogut fer MIGDIADA.\nSort de ser de l´Associació dels Amics de la Migdiada.\n23 d’octubre de 2008, a les 15:18\nAixò del cibertó m'ha agradat molt. Visca la Wendy!\nHe sabut (per un que sopava al mateix restaurant i va seguir dissimuladament part de la deliberació) que el jurat ja té el veredicte, però no m'han sabut dir quina és la decisió final... Potser que ens en féssiu cinc cèntims, no? És que em costa conciliar el son a causa d'això... Crec que és el vostre deure, com a defensors i promotors de la migdiada, fer públic l'acta del jurat per tal que pugui dormir tranquil (no fos cas que es produís una sorpresa d'última hora, i el jurat, contradient les bases, proclamés un guanyador que no fos en Salvador Giralt, l'únic que ha fet mèrits per undur-se aquest preuat guardó...)\n25 d’octubre de 2008, a les 3:12\nAmics, assossegueu-vos, el premi va endavant, hem superat amb èxit un dels esculls més delicats i agradables que teniem davant: la prova del sopar. Dormiu tranquils..., el camí fins el Casino encara és molt llarg, i pler d'obstacles; però ara... anem, anem a celebrar el bon moment amb una bona dormida.\n25 d’octubre de 2008, a les 15:47\nM´ha dit que això del Premi Puyal de Vic és tota una martingala, que s´ho arreglen entre amics i coneguts, bé, no sé res, només dic allò que he sentit.\n28 d’octubre de 2008, a les 8:09\nBenvolgut anònim, jo també he sentit moltes coses i algunes músiques, entre altres el cant de les sirenes, les heu sentit cantar? En saben un ou, fan unes melodies més agradables! I d'altra banda, nosaltres, no som amics de la humanitat?: amistat, poca feina i llargues dormides! I transparència (que no és ben bé el mateix que transparències), la transparència és el més important!\n28 d’octubre de 2008, a les 16:07\nEn relació a l'anònim que insinua que el Premi Punyal de Vic és una nova mostra de corrupció en l'àmbit dels premis literaris a Catalunya, només cal dir-li que es miri les bases; veurà com el jurat, de forma exemplar, s'ha cenyit al que s'hi estableix. Com diu l'estimat president de l'Associació (molt bé, senyor president, tu sí que en saps!), tot s'ha fet vetllant per la trasnparència.\n29 d’octubre de 2008, a les 2:06\nAquesta nit en somnis se m'ha aparegut en Dionís i m'ha dit: la bullida del nostre most s'ha acabat. I m'he despertat amb un agradable gust a la boca, com de vi novell... Llavors he anat a veure la bota de l'Associació, i repunyals!, hi havia un silenci...\n1 de novembre de 2008, a les 6:23\nPel vi i el repunyal de vi no us heu de preocupar, President nostre. Arribarà tard, però arribarà. I tard vull dir tard pel solemne lliurament del premi, que no vol dir tard a tot, que la vida segueix i de migdiades hi ha una diària.\nEl vi es diu Lacrima Christi i és dels costers del Vesubi. Ja l'hem tastat i podeu estar segur que serà digne de la nostra Taula Rodona!\n3 de novembre de 2008, a les 4:12\nEls membres del jurat m'han fet arribar una llista de productes que els agradaria rebre com a regals. Trobo que son molts discrets i, d'altra banda, que no ve al cas. Em diuen que la faci arribar a l'hipotètic guanyador. De moment no la publico (son coses de super i d'allò més normal, gairebé vulgars, que es troben a tot arreu) però, només perquè us en feu una idea, en qüestió de vins es conformen amb el Don Simon...; sorprenent, oi?\n3 de novembre de 2008, a les 10:24\n3 de novembre de 2008, a les 11:26


L’hamburguesa més cara del món costa 4.100€ - El Gourmet CatalàL’hamburguesa més cara del món costa 4.100€ - El Gourmet Català\nSegur que has posat cara d’incredulitat al llegir el titular. Fins i tot potser alguns haureu pensat: Serà que s’han equivocat? És impossible que una hamburguesa tingui aquest preu.\nDoncs no, no és un error. A l’Hotel Mandalay Bay de Las Vegas es ven una hamburguesa de carn de Wagyu que arriba a l’estratosfèrica xifra de 4.100€.\nL’hamburguesa porta foie, carn de Wagyu i trufa\nEl plat que us portem avui és apte només per aquells que volen satisfer els seus capritx gastronòmics i tenen les butxaques ben plenes.\nEl xef francès Hubert keller, destacat en la gastronomia mundial, ha elaborat la que és l’hamburguesa més cara del món amb la carn de Wagyu com a principal ingredient. A més, la resta que la completen són gourmet. Per exemple el foie a la planxa i la trufa negra.\nEl restaurant Fleur on es cuina aquesta espectacular hamburguesa es situa a Los Angeles dins de l’Hotel Mandalay Bay. I el plat en si homenatja al mateix restaurant anomenat-se Fleur Burger 5000.\nMarinada amb un Burdeos\nUna hamburguesa de 4.100€ ha d’anar acompanyada d’un vi que l’acompanyi en qualitat i preu. El seleccionat és ni més ni menys que un dels vins més car del món. Es tracta d’una ampolla de Petrus 1995, un Burdeos que costa prop dels 5.000€.\nSi la Fleur Burguer 5000 no fa per tu, al mateix restaurant hi ha plats per totes les butxaques\nSembla que el restaurant que té a la seva carta l’hamburguesa més cara del món, ha d’oferir tot un seguit de plats a preus impossibles. Tanmateix, la creença no és fidel a la realitat doncs en el seu menú trobem plats per 20 i 30€, i tots ells provenen de la gastronomia francesa i italiana. Per exemple un oso buco estofat per 28€ o una tarte flambée per 15€.


FAQs - BARÇA INNOVATION HUB\nQuè és Sports Tomorrow Congress?\nSports Tomorrow Congress és un congrés esportiu online i presencial dirigit als professionals de la indústria de l’esport perquè continuïn desenvolupant les seves habilitats i coneixements, així com per a aquells que busquen fer networking amb altres professionals afins.\nEl Barça Innovation Hub és l’organitzador d’aquest congrés i enguany se celebra la seva 5a edició.\nDescobreix més sobre els diferents tracks i temàtiques aquí:\nTracks i temàtiques STC21\nQui assisteix a Sports Tomorrow Congress?\nTothom és benvingut a Sports Tomorrow Congress. Cal tenir en compte que les xerrades i ponències són d’un nivell avançat. Per això, recomanem tenir un bon nivell de coneixement i comprensió de les temàtiques.\nSTC21 és una gran oportunitat perquè professionals i organitzacions esportives connectin, aprenguin i col·laborin en els desafiaments de la indústria de l’esport.\nAquest esdeveniment reuneix líders de la indústria, innovadors, entrenadors, metges, científics de dades, analistes, nutricionistes, fisioterapeutes, preparadors físics, emprenedors, gestors en l’àmbit esportiu, responsables de màrqueting i altres ments brillants.\nMés informació sobre els tracks\nOn se celebra Sports Tomorrow Congress?\nEl congrés té lloc al Camp Nou, a Barcelona. A més, s’emetrà online via streaming perquè puguin participar assistents des de qualsevol lloc del món. Pots triar entre comprar una entrada presencial o una entrada online.\nPer als assistents presencials, hi haurà diverses zones i dos escenaris dins de l’estadi dedicats al congrés. Quan s’acosti la data, es facilitaran les instruccions sobre com arribar i registrar-se el dia de l’arribada.\nAquells que adquireixin entrades presencials també podran accedir a tot el contingut online, a través de la plataforma de Sports Tomorrow Congress.\nMés informació sobre tickets:\nEn quins idiomes està disponible Sports Tomorrow Congress?\nLa majoria de les ponències es desenvoluparan en anglès. Per a l’esdeveniment i el streaming online, hi haurà interpretació simultània en espanyol i anglès.\nFins quan puc accedir als continguts?\nComprant una entrada presencial o online, tindràs accés a la plataforma online. Aquest contingut (conferències magistrals, ponències, incloses les sessions de preguntes i respostes en directe), estarà disponible On Demand fins al 31 de desembre de 2021.\nQuines guies s'inclouran en el Sports Tomorrow Congress?\nEn assistir a Sports Tomorrow Congress, tant presencial com online, tindràs accés a la nova guia de analytics i a la guia del tendó.\nLes guies anteriors estan disponibles en el nostre Professional Update Center.\nLa sessió d'obertura està oberta al públic?\nSí, la sessió d’obertura de Sports Tomorrow Congress, es durà a terme el 9 de novembre de 2021, es retransmetrà en obert per a tothom. Comparteix-ho amb els teus coneguts!\nRebré un certificat de participació?\nSí, rebràs un certificat de Sports Tomorrow Congress acreditant la teva assistència.\nUna vegada finalitzat el Congrés, rebràs un correu electrònic a l’adreça amb la qual et vas registrar, amb els passos a seguir per a obtenir el teu certificat d’assistència al congrés.\nFAQs sobre Compres\nPuc obtenir una factura?\nEl departament de finances del FC Barcelona envia totes les factures una vegada a la setmana. Per tant, la factura s’enviarà a l’adreça de correu electrònic registrat per al congrés en els dies següents (2-3 dies laborables) des de la seva compra.\nPuc rebre una passada de premsa?\nÉs possible rebre una entrada per premsa per a Sports Tomorrow Congress.\nPosa’t en contacte amb premsa@fcbarcelona.cat per a sol·licitar-ho.\nQuan rebré les meves dades d'accés per a accedir a Sports Tomorrow Congress online?\nLa informació per a iniciar sessió i accedir a la plataforma online de STC21 s’enviarà al teu correu electrònic 2 o 3 dies abans de l’inici del congrés, a tot tardar el dilluns 9 de novembre. La plataforma online estarà activa a partir del 9 de novembre de 2021.\nSi no trobes el correu electrònic pots recuperar la teva contrasenya aquí: https://sportstomorrow.net/2020/es/virtual/join\nSi us plau, comprova que els correus electrònics no hagin entrat en la teva bústia de Spam / correu no desitjat. Pots triar “marcar com no spam”.\nSi continues tenint problemes, posa’t en contacte amb: ayuda@meetmaps.com\nQuines són les directrius i mesures a seguir amb la COVID-19?\nA causa dels canvis en les directrius legals sobre la COVID-19, publicarem informació detallada sobre les mesures que caldrà seguir (màscares obligatòries/tipus de màscara, requisits de distanciament social, etc.) quan s’acosti la data.


El cant de la Sibil·la (Sebastià Alzamora)\nSEBASTIÀ ALZAMORA 24/12/2013 00:00\nCopio de l'Ara.cat d'ahir: "El Tribunal Superior de Justícia de Madrid (TSJM) ha confirmat que els correus de l'expresident de Caja Madrid Miguel Blesa són «irrellevants» per a la causa oberta contra el jutge Elpidio José Silva per delictes de prevaricació i contra la llibertat individual".\nÉs tan bèstia, és tan ofensiu i desafiant per al sentit comú, que m'ho he de llegir una vegada i una altra i seguesc sense trobar-hi cap més entrellat que el d'una broma de gust pèssim. 8.733 correus electrònics enviats o rebuts per un presumpte delinqüent no tenen cap mena de valor davant de la justícia, mentre que el jutge que s'ha encarregat de perseguir -i fins i tot de fer empresonar- aquest delinqüent ha de carregar amb la culpa de prevaricar i d'actuar contra la llibertat individual. Contra la llibertat individual d'un presumpte lladre a l'engròs, caldria matisar. Presumpte, però a l'engròs.\nBlesa va fer literalment el que li va passar per l'arc de triomf en el seu mandat al capdavant de Caja Madrid, un fenomen més o menys tan indecent com Caixa Catalunya però encara una mica menys que Bankia. Tots són casos en què el poder polític i el poder financer es posen d'acord per anar junts de la maneta, en benefici d'una colla de desaprensius i de facinerosos que no tenen cap altre objectiu que el d'omplir-se les butxaques a compte de la bona fe -o de l'avarícia, això també podríem discutir-ho- dels seus clients. Una vegada tothom havia après que el sistema consistia a aplegar els calés i córrer, com en la pel·lícula de Woody Allen, la veda va quedar oberta per a tots els lladres de coll blanc que s'hi van voler apuntar. Blesa (sempre presumptament, encara que ja s'hagi vist en el destret de pernoctar a la presó) hauria estat un d'ells. Només per això, 8.733 correus electrònics seus (quin volum de correspondència, deunidó) haurien de merèixer si més no l'interès de qualsevol investigació judicial seriosa, encara que fos per guardar les formes. Però ni això. No voldríem incórrer en demagògia, però a vostè li analitzaran a fons qualsevol correu electrònic en què admeti haver deixat de declarar uns rendiments del treball de cent euros. Al tal Blesa, en canvi, gairebé nou mil missatges li són pignorats perquè, d'acord amb el TSJM, resulta que són "irrellevants". Després es queixaran de l'auge de la premsa satírica.\nQue ens prenguin per imbècils no significa exactament que hàgim de ser-ho. L'embolic que ha muntat la democràcia espanyola entre els poders executiu, legislatiu i judicial (amb l'aquiescència de destacadíssims membres de les tres parts) ha dut a això: que qualsevol iniciativa de la justícia sigui vista com una acció política en contra d'un partit o altre, i que al seu torn és repel·lida des de les instàncies judicials afins al partit polític afectat. Dit en poques paraules, una vergonya màxima. Ara que en són les dates, que el cant de la Sibil·la ens retorni el sentit i la noció de la justícia: "Lo jorn del judici / parrà a qui haurà fet servici..."


Ara toca treballar | Diari Maresme\nAvui, dia de la pressa oficial de possessió del ja President de la Generalitat de Catalunya, Sr. Quim Torra, és quan el nostre Govern – sí -, els nostres dirigents s’han de posar les piles i a treballar!\nFins ara hem estat molt de temps en un Procés obligat, forçat, i violentat pel Govern espanyol, el qual ens ha privat de continuar avançant, com sempre hem fet o intentat fer els catalans, ja que és el que millor se’ns dona, amb les nostres tasques de progrés, creació, determinació, de millora cultural, econòmica i social. Ara ja toca treballar; treballar per aconseguir pas a pas, poc a poc, però amb seguretat i contundència els objectius marcats, i ben explicats pel nostre President.\nTenim una sortida espectacular en la nostra carrera: la voluntat del poble, un poble entregat, convençut de les seves possibilitats, a pesar de les grans dificultats que ens amenacen i castiguen constantment, com si fent-ho s’aferressin a la vida; com si el càstig només per pensar que volem marxar, que no volem la seva companyia contaminant, no els deixés respirar, en comptes d’aprofitar la capacitat d’una Catalunya emprenedora. Ells sols s’ofeguen en la seva mediocritat, injustícia i la seva ignorància.\nHumilment crec que per aconseguir el nostre projecte, que és difícil però molt possible, i que no és, ni mai ho serà l’autonomia, o sigui continuar amb el servilisme. El nostre objectiu és sense cap mena de dubte aprofitar les nostres possibilitats i democràticament, com fins ara, aconseguir la República. Per fer-ho, però, cal en principi convèncer i demostrar que amb la por no tirarem endavant. El poder es manté i s’alimenta de la por, i si no tenim por no hi ha poder.\nTenim capacitat suficient per utilitzar la nostra arma més preuada, la paraula; doncs, entre d’altres qüestions, considero imperatiu reforçar els nostres vots, o sigui convencent amb dades empíriques, conquistant als nostres familiars, amics, veïns, coneguts, etc. Sí, els que no combreguen ni confien el les nostres possibilitats no creuen que sense la Dictadura del Règim espanyol puguem ser un país pròsper, sanejat i eficient. Hi ha molta gent que no confia en què si Catalunya s’independitza puguin continuar amb els mateixos possibles econòmics, amb el seu estatus social, el seu poder adquisitiu, amb els mateixos serveis, etc. No se’n adonen que Catalunya fins ara ha estat reprimida, encongida, maltractada.\nCatalunya és una de les comunitats amb més capacitat, més preparada, on el PIB és un dels més alts de l’Estat que, precisament, si ens separem d’Espanya, l’aire econòmic ens deixarà respirar amb millor fluïdesa, el nostre dèficit no l’actual, etc. No tot seran flors i violes, però estic convençut que si els nostres dirigents no ens fallen, i amb les dades a la mà, amb estudis econòmics fiables els quals estan a l’abast de tothom, millorarem en tots i cadascun dels aspectes.\nL’altra tasca a treballar, entre moltes altres, és aconseguir l’opinió favorable de la majoria de les nacions europees respecte a la nostra independència. Pel bé de la Democràcia europea, i perquè en el segle XXI no es pot permetre que a Europa hi hagi presos polítics, i que encara es fomenti la Dictadura heretada del Règim Franquista.\nNo permetem que els nostres fills i els nostres néts visquin aquesta violència il·legal; aquesta manca de valors humans, aquest maltractament als drets de les persones, a la falta total de la llibertat d’expressió, a la injustícia legalitzada.\nDoncs endavant! Fem més gran Catalunya. Abracem, com sempre hem fet, a tothom sigui d’on sigui. Utilitzem el seny i la paraula, mare de la nostre cultura. Tinc la seguretat que tots plegats, agafats de les mans, ho aconseguirem!\nVisca Catalunya, visca la Democràcia, visca la República.\nText: Josep Garriga | Santa Susanna


El centre tecnològic Eurecat rebrà de la Generalitat 20 milions d'euros - Granollers Informa!\nInici » Notícies » Política i Economia » Economia » El centre tecnològic Eurecat rebrà de la Generalitat 20 milions d’euros\n6 setembre 2018 a 15:00\nL’ajut està previst al Pacte Nacional per a la Indústria\nEurecat Barcelona seu corporativa// Foto web\nEl Govern ha aprovat que la Conselleria d’Empresa i Coneixement atorgui a través d’ACCIÓ (l’agència per a la competitivitat de l’empresa) un ajut de 20 milions d’euros a Eurecat. Es tracta d’una subvenció prevista al Pacte Nacional per a la Indústria amb l’objectiu d’impulsar l’activitat d’Eurecat, el centre tecnològic de referència a Catalunya, i accelerar d’aquesta manera la transferència de tecnologia a les pimes catalanes.\nL’ajut permetrà a Eurecat impulsar el desenvolupament de línies de recerca industrial que generin nova tecnologia diferencial, que posteriorment incorporaran les pimes catalanes. És un dels mecanismes que garanteixen l’accés d’aquestes empreses a la innovació i l’R+D empresarial per guanyar competitivitat.\nActualment, segons el Baròmetre de la Innovació elaborat per ACCIÓ, el 55,3% de les empreses catalanes innova. Una activitat que es tradueix en més competitivitat, ja que tal i com apunta aquest estudi, el 44,9% de les empreses catalanes incrementarà la facturació i el 21,5% crearà nous llocs de treball com a conseqüència d’innovar.\nEurecat és un agent TECNIO, és a dir, compta amb el segell que atorga ACCIÓ a les entitats (centres tecnològics, hospitals, universitats, grups de recerca, enginyeries o empreses) que ofereixen tecnologia a les empreses catalanes (principalment pimes) per crear o millorar nous productes o processos, resoldre els seus reptes tecnològics i participar en programes internacionals d’R+D i innovació. Actualment hi ha 72 entitats catalanes que compten amb aquest segell\n#ACCIÓ #Eurecat #innovació #PacteNacionalIndustria #R+D #tecnio


Com afecta a Telefónica i Vodafone la prohibició de treballar amb Huawei?\nTelefónica i Vodafone estan analitzant les implicacions que podrien tenir per a les dues operadores de telecomunicacions l'ordre executiva del Govern dels Estats Units que prohibeix a les companyies nord-americanes treballar amb la firma xinesa Huawei sense autorització expressa de l'Executiu pel risc que considera suposa l'empresa per a la seguretat nacional del país.\nDetenen un segon directiu de Huawei a Polònia\nFonts de Telefónica han assenyalat que encara no tenen tots els detalls al voltant d'aquest assumpte. "Estem analitzant aquesta decisió, així com les implicacions que pugui tenir per als nostres clients", han explicat.\nPer la seva banda, fonts de Vodafone han indicat que estan revisant l'ordre executiva i la decisió del Departament de Comerç dels Estats Units i "valoraran les potencials implicacions per Vodafone".\nEl president dels Estats Units, Donald Trump, va aprovar la setmana passa una ordre executiva que impedia a les empreses nord-americanes tecnològiques utilitzar dispositius elaborats per companyies que puguin suposar "un risc per a la seguretat nacional", invocant la Llei de Poders Econòmics d'Emergència Internacional, que dóna al president l'autoritat de regular el comerç en resposta a una emergència nacional que amenaci el país.\nPosteriorment, el Departament de Comerç dels Estats Units va incloure a Huawei Technologies ja 68 filials en més d'una vintena de països en una llista d'entitats a les que les companyies nord-americanes no poden adquirir components tecnològics sense permís del Govern dels Estats Units.\nPer la seva banda, Huawei remarca que aquesta ordre només servirà per limitar el mercat nord-americà amb "alternatives més cares i de menor qualitat, deixant a EUA endarrerit en el desplegament de 5G i perjudicant els interessos de les seves empreses i consumidors. A més va advertir que les "irracionals" restriccions infringiran els drets de Huawei i plantejaran altres greus problemes legals.\nD'altra banda, Reuters ha publicat que, després de la inclusió de Huawei en aquesta llista, Google ha suspès els negocis amb l'empresa que requereixin la transferència de productes de maquinari i programari, excepte els coberts per llicències de codi obert. Bloomberg ha indicat que els fabricants de microprocessadors Intel, Qualcomm, Xilinx i Broadcom haurien posat en marxa plans per a restringir els seus subministraments a la companyia xinesa.\nEn aquesta mateixa línia, el diari financer japonès Nikkei ha informat que entre les companyies que han decidit tallar les seves relacions amb Huawei també es troben l'alemanya Infineon i les nord-americanes Qorvo, Micron i Western Digital.


'Taizé-Catalunya 2015: una amistat que perdura' - Arquebisbat de Barcelona\n'Taizé-Catalunya 2015: una amistat que perdura'\nUna llarga amistat uneix la comunitat francesa i la realitat de l’església catalana. Per aquest motiu es va organitzar al Seminari Conciliar una trobada oberta a totes les generacions i una pregària d'acció de gràcies a Santa Maria del Mar\nDes de fa molts anys una llarga amistat uneix la comunitat de Taizé i la realitat de l’església catalana. Per aquest motiu es va organitzar al Seminari Conciliar una trobada oberta a totes les generacions sota al títol ‘Taizé-Catalunya 2015: una amistat que perdura’.\nI és que Les delegacions diocesanes de pastoral juvenil, i diferents grup de persones properes a la comunitat de Taizé, es volen unir als actes commemoratius que organitza la comunitat al llarg de l’any 2015 amb motiu del centenari del naixement del germà Roger i del 75è aniversari de la seva arribada al poblet francès. Un dia que es va convertir en una manifestació de fe i amistat.\n“El lema d’aquest any, “una amistat que perdura”, és degut a la llarga relació que uneix Catalunya amb Taizé. Aquest any, que estem de celebracions especials amb els 100 anys del naixement del germà Roger, volem celebrar des d’aquí Catalunya aquesta relació que tenim amb la comunitat”, va remarcar la Clara, que assisteix a Taizé des de la seva infància.\nEls anys 60 ja hi va haver joves catalans que van freqüentar la comunitat de Taizé. I alguns germans de la comunitat són catalans. En tres ocasions la ciutat de Barcelona i la seva diòcesi han acollit una trobada europea de joves, organitzada per la comunitat de Taizé. Ha estat els anys 1979, 1985 i 2000, any en què es van aplegar a Barcelona gairebé 80.000 joves acollits per les parròquies, les famílies i les comunitats religioses de la capital catalana i de les ciutats veïnes\nTallers i Pregària\nLa trobada va iniciar pel matí a les 10:00h. Es va fer una pregària i diferents tallers que volien una mica reflectir el lligam de totes aquelles persones amb Taizé. Un dia que es va convertir en una manifestació de fe i amistat. “Es fan reflexions, tallers i cants…és un espai on es fa silenci, hi ha serenitat i tranquil·litat, tothom està molt ben coordinat. “Et reuneixes amb gent que pensa semblant a tu i que també necessita aquesta pau que avui en dia en la societat fa falta”, afirmen algunes de les joves participants.\nEl mes de desembre la Direcció General d’Afers Religiosos va guardonar la comunitat de Taizé amb el IV Memorial Cassià Just pel seu treball amb els joves, a favor de la reconciliació i amb perspectiva ecumènica.\nDesprés de dinar va tocar el torn del germà Pere, que va fer un petit i sentit recorregut en la figura del germà Roger. “He volgut recordar el que el germà Roger ens va deixar, que tal com ho he dit en aquestes últimes paraules és eixamplar, fer-nos obrir cap a una nova solidaritat. El que més destacaria de la seva figura era la seva bondat, la seva manera d’acollir, d’estar amb la gent, de voler acompanyar a la gent perquè cadascú descobrís el seu camí i el seu compromís”.\nJa cap al vespre, Santa Maria del Mar va acollir una pregària d’acció de gràcies. Uns moments de silenci que van servir per que els centenars de feligresos que van omplir la basílica recordessin la figura del germà roger i donessin les gràcies per uns 75 anys plens d’amistat, de fe i de moments que els han ajudat a créixer com a persones.\nLa propera Trobada Europea de Joves se celebrarà a la ciutat de València, essent també una nova oportunitat per tots els catalans d’acompanyar la comunitat i els milers de peregrins que arribin de tot Europa a viure una nova trobada de pau i reconciliació. El mes de desembre la Direcció General d’Afers Religiosos va guardonar la comunitat de Taizé amb el IV Memorial Cassià Just pel seu treball amb els joves, a favor de la reconciliació i amb perspectiva ecumènica.


1980 a Bordeus\nBarclay Records (–)\nEl primer àlbum del grup surt al mercat el 1987. Es tracta d'un "mini-àlbum" produït per Théo Hakola, cantant del grup Passion Fodder. L'obra es titula Où veux-tu qu’je r’garde? (On vols que miri?). L'èxit arribaria el 1989 amb el següent treball, Veuillez rendre l’âme (à qui elle appartient) (entreguin l'ànima a qui li correspongui). Reben el premi "Bus d'acer" de la premsa especialitzada tant per l'àlbum com també per la cançó Aux sombres héros de l'amer (Als ombrívols herois de l'amarg), molt emesa per la ràdio francesa. Aquest èxit no és molt ben digerit per part del grup, que rebutja ser catalogat com un grup per a "mestresses de casa de 50 anys". Els següents dos àlbums, Du ciment sous les plaines (ciment sota les planes) el 1991 i Tostaky (contracció de l'expressió en castellà TOdo eSTÁ aQUÍ) el1993, cultiven una negror i una violència que els lliga a una esfera d'influència underground (donada la sonoritat purificada i profundament rocker de Tostaky). El grup va forjant el seu èxit damunt dels escenaris, en particular amb la gira que enregistraran sota el nom de Dies Irae (en llatí, el dia de la ira) de 1994, després de la qual Bertrand Cantat ha de ser operat per primera vegada de les cordes vocals degut als nombrosos i forts udols que imprimeix en la major part de les cançons.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Noir_Désir&oldid=17447309»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 set 2016 a les 16:40.


Adult Block - Protegeix la teva Marca de les extensions per a adults\nProtegiu la vostra marca contra les extensions per a adults\nQuè és Adult block?\nAdult block és un nou servei de protecció i registre defensiu que consisteix a bloquejar qualsevol nom de domini idèntic a la vostra marca, o semblant, però amb les extensions .adult, .porn, .sex i .xxx.\nAquest servei de bloqueig de dominis per a adults està pensat perquè els titulars de marques puguin immobilitzar els noms relacionats amb les seves marques comercials i, d’aquesta manera, protegeixin els seus drets en les extensions relacionades amb continguts per a adults. Bloquejant aquests dominis, s’eviten situacions desagradables i comprometedores per a la marca.\nEl bloqueig de dominis està pensat tant per a petites empreses com per a grans. La grandària no importa: les marques comercials són actius excepcionalment valuosos; per això, tenir sota control la imatge corporativa és crucial. Tot i que segurament les marques més conegudes són les que més exposades estan, els abusos de tercers poden tenir efectes devastadors per a la supervivència de qualsevol empresa. Per tant, és vital que les organitzacions de tota mena incloguin el bloqueig de dominis en la seva estratègia de màrqueting defensiu.\nBeneficis dels serveis\nAdult Block i Adult Block+\nBloqueja els homògrafs i els caràcters confusos (variants).\nBloqueja els caràcters IDN disponibles en tots els TLD d'ICM: .xxx .porn, .sex, i .adult.\nBloqueja altres mitjans coneguts per confondre els usuaris, com ara la substitució de la lletra ela pel número 1, o una e per un 3.\nal servei Adult Block?\nQualsevol client que hagi participat en el programa Sunrise B del domini .xxx.\nQualsevol client amb una marca inscrita en el TMCH.\nEl servei pot contractar-se amb qualsevol agent registrador, independentment d'on s'hagi registrat el Sunrise B del .xxx o el servei TMCH.


Connexions [ From Tarragona ]: MÉS TARRAGONA 2017 !\nMÉS TARRAGONA 2017 !\nDe l'escrit que la junta directiva de la candidatura Tarragona 2017 ha presentat als mitjans, i què podeu trobar íntegre al blog de Salvador Guinart voldría destacar-ne alguns punts:\nCom ja ho ha fet en un comentari en Josep Maria Yago, el punt núm. 2, en el qual ja d'entrada es deixa clara les ganes de judicialitzar el tema per part de la junta directiva. Però de judicialitzar-lo a nivell de fer callar el personal no afí. Entenc que si existeix insult, mentida, etc. s'hi pugui arribar... però si les dades són objectives, i les opinions són opinions... doncs costa d'entendre. Llegiu: 2) Aquest organisme de direcció ha posat en mans d’experts jurídics la possibilitat d’emprendre accions legals contra les persones i mitjans que han estat originadors o col·laboradors de la desagradable polèmica, causant un clar perjudici a l’entitat, al seu president executiu, Sr. Mario Rigau, i a terceres persones i entitats.\nSembla que moltes entitats, persones i empreses s'han solidaritzat amb la candidatura. Però quines empreses? Quines entitats? Potser les que en treuen -legalment, és clar- un benefici? Hagués estat inetressant mostrar-ne el llistat, però ens haurem de quedar amb les ganes doncs ja han afirmat que no faran més declaracions. 7) Agrair la gran quantitat de mostres de suport de clubs, entitats, empreses i persones que s’han adreçat a la candidatura per tal de mostrar la seva confiança i suport al projecte i a les persones que hi treballen per fer-lo realitat.\nI posats a citar coses que he llegit, doncs, de la pàgina oficial mateix de la candidatura... els 500.000 eurets. Mig milió d'euros per fer un dossier, per molt interactiu i ben dissenyat què estigui...: "Entre les qüestions tractades a la sessió, destaca l'adjudicació del disseny del Dossier de Candidatura (la proposta organitzativa dels Jocs Mediterranis que fa Tarragona) a un consorci empresarial integrat per Técnicas Reunidas i Tecnigenia per un valor inicial de 500.000 euros, i que estarà supervisat pel director general, Vicent Añó.\nPer cert, que el fill d'Agustí Malloll també treballa a aquesta candidatura. I això de ben segur amaneix desenes de converses a les barres dels bars amb més solera de la ciutat.\nI mentrestant, com ens comenta l'Òscar Ramírez en un post sobre un altre tema, el passat mes de juliol "l'atur a la nostra demarcació es va incrementar en 1.358 persones".\nBy TR ua a 09:47\nImprescindible el seu silenci:\nAixí funciona tot, mitjançant trames familiars o cercles d'amistats. És el clàssic procés dels "xupopteros" que reben la recompensa política per haver treballat per un partit i llavors alimenten als seus (com si fos un ocell amb les seves cries).\nCom deia l'anunci de la ONCE, tu pones cremita, yo pongo cremita...\nPer a aquells que no estan en el gremi àudio visual, que sàpiguen que un import sucós (i gratificant) per fer els treballs en qüestió, rondaria els 50 o 60 mil euros. La resta, l'hauriem de buscar a la butxaca de l'intermediari, que també té dret a viure, el pobre. Si no, feu comptes del que costen els dinars i sopars de treball, les trucades telefòniques, els faxos... Buf!!\nÒscar, amb tot el carinyo de col·legues, i d'apreci personal... no ho estàs, no ho esteu, enfocant de manera justa.\nPerò, ara el mal ja està fet, i la merda ens la tenim que treure de sobre com poguem; per què, és clar, aquest és el país de: "si, si... cuando el rio suena, agua lleva".. i per tant, per més explicacions que intenti donar, segurament poca credibilitat tindré (o tindrem). Però et puc assegurar que tant el Mario Rigau, com el Lluís Pagès, com el Raül Font, i el Pere Valls, han treballat i molt, per que tot això tiri endevant... que pel que estic llegint darrerament, sembla que tant CiU com PP han retirat "cautelarment" als seus representants de la candidatura. Crec que s'equivoquen i que això només farà mal a la candidatura.\nQuan tot això hagi passat (ara és agost i com no hi ha notícies tirem de la candidatura que li tenim ganes al Mario Rigau), ja us explicaré algunes "cosetes" que, com aquell qui diu, no ténen importància però, pel que a mi respecte, m'han tocat molt els collons.\nNo us vull avorrir ni atabalar més. Crec que la meva postura queda molt clareta al meu bloc, i pel que a mi respecta, ja no parlaré més d'aquesta merderada. Seguiré posant comentaris sobre com va evolucionant la candidatura i para de comptar.\nMoltes gràcies per llegir-me, i perdó pel rollo.\nS’està parlant de una quantitat important la que va lligada en aquest projecta, sembla ser que d’un valor inicial de 500.000 euros.\nEls que no estem posats en política, ha arribat un moment que qualsevol cosa ens fa parar l’orella, i l’amiguisme, el favoritisme, la traïció, sembla ser que cada vegada s’estén més en general, però sobretot en la classe política.\nPer això no es d’estranyar que la gent ja no cregui en els politics, i si no fixeu-se que en el cas del que estem parlant, ja hi han dos grups que s’han tirat enrere, i en aquests grups hi han persones amb experiència, per el que sembla ser que potser si, que no volen que els escarritxi la merda.\nPersonalment crec que en qualsevol projecta, sempre hi ha quelcom que es beneficia, i que en la política més, i es que en el mon polític, s’està jugant en els diners que aportant els ciudatans i el que es estrany es que el propis ciudatans no fotin el crit al cel, però no es preocupeu que tot arribarà.


Ramon Espadaler (bloc): Okupes: humil suggeriment al President Montilla.\na la seva conyeta pot afegir-hi els jutjats de guàrdia: "El jutjat de guàrdia ha arxivat la denúncia per l’okupació del gran edifici que havia estat seu de Banesto a la plaça Catalunya de Barcelona.\nA la resolució, el jutjat li diu als propietaris que l’edifici es troba abandonat i per tant no hi ha cap possessió lesionada pels okupants. Si vol seguir amb l’intent de desallotjament la multimilionària família Ballester haurà de presentar una demanda per la via civil interdictal, però això no començarà a instruir-se judicialment fins d’aquí a diverses setmanes."\n28 de setembre de 2010 a les 18:46\nEstimat senyor Espadaler:\nJa ho veu, la "nostra", no va sempre al gust de tothom. A mi també em molesta que la televisió "catalana" sigui només en part catalana, i que les notícies de la resta del nostre país, parlo de les Illes Balearas i del País Valencià, no apareguin més que en breus. També em molesta que s'amaguin sistemàticament, la feina del moviment del qual participo, aquest és l'esquerra Independentista, o que quan surt, en la majoria dels casos, es criminalitzi. I em molesten moltes altres coses, ja veu, però això va questió d'ideologies. Entenc que li molesti el tracte amb els "okupes", aquets nois precaris que poden en risc molt més que una simple multa per okupar aquell espai, i tot per protestar contra una llei i un sistema qu ens porta als joves a la precarietat m´ñes absoluta. Quines coses, eh? Vostè critica la okupació del edifici, però no veu el rerafons, el perquè de tot plegat, les raons que porten a passar de les paraules als fets. Però com deia l'Ovidi Montllor, "vostè d'això no en sap res".\nEspero fer, si més no, pensar, en aquestes raons de fons. Amb tots els meus respectes.\n28 de setembre de 2010 a les 18:52\nCom a notícia, resulta interessant parlar amb algú que expliqui les raons de la iniciativa, independentment del posicionament que se'n tingui. Criteris informatius, se'n diu.\nFa una mica de por que persones que treballen en política manifestin qui està bé que surti a les notícies i qui no, sense tenir en compte el valir informatiu. Però d'aquestes coses, la gent del seu partit, n'és experta.\nAvisi'm si es retira de la vida política, serem en una societat més democràtica.\n28 de setembre de 2010 a les 19:13\nEl nou conseller d'interior...\n27 de desembre de 2012 a les 19:02\nSort que sigui nou conseller d'interior i no secretari de comunicació. Ens donaran cops a la pròxima flashmob però almenys tenim possibilitats de sortir a TV3.\nSebastián Torres, ciutadà de Barcelona i treballador de Telefónica.\n27 de desembre de 2012 a les 22:15\n11 de juliol de 2014 a les 8:09\n31 de juliol de 2014 a les 6:55


lectura | Servei d'Educació\nArticles de 'lectura'\nL’Ajuntament de Banyoles condiciona la Biblioteca i Cal Drac com a aules d’estudi\ndivendres, 19 / de juny / 2020 10:18\nLes àrees de Cultura i de Joventut de l’Ajuntament de Banyoles han treballat conjuntament per acabar de condicionar aquesta setmana la Biblioteca i l’Oficina Jove Cal Drac com a aules d’estudi perquè des del divendres 19 de juny i fins al dijous 9 de juliol (excepte els dies 23 i 24, revetlla i festivitat de Sant Joan) els estudiants que així ho desitgin en puguin fer ús.\nA la Biblioteca, l’aforament serà de 35 persones majors de 14 anys que hauran de presentar el seu DNI, passaport o NIE per accedir-hi. L’horari serà de les 10 del matí a les 2 de la tarda, i de les 4 de la tarda a les 10 del vespre de dimarts a divendres, ja que dilluns només s’hi podrà anar a la tarda. Pel que fa als caps de setmana, l’horari serà de 2/4 d’11 del matí a les 2 del migdia i de les 4 de la tarda a les 10 del vespre.\nA l’Oficina Jove Cal Drac, l’aforament serà de 30 persones també majors de 14 anys que hauran de presentar el DNI, el passaport o el NIE per accedir-hi. S’hi podrà anar a estudiar en els mateixos horaris que a la Biblioteca, excepte els matins de dimarts a divendres perquè en aquesta franja horària l’espai s’utilitza excepcionalment també per als casals d’estiu, que s’han potenciat i reforçat.\nCol·laboració i suport a la tasca d’escoles i instituts durant aquest període de confinament\ndijous, 30 / d’abril / 2020 13:20\nEnmig d’aquesta situació tan excepcional, som conscients que una de les qüestions més importants són les persones i una de les tasques que hem prioritzat aquestes setmanes des del Servei d’Educació i els diferents serveis municipals és el suport a famílies i centres educatius per a resoldre dubtes, fer xarxa i col·laborar amb tot allò que estigui al nostre abast per tal que la part humana sigui prioritària.\nLa xarxa d’agents municipals que donen suport als centres educatius és molt important i s’ha activat des del primer dia, ja sigui contactant amb les famílies que presenten més dificultats, fent seguiment des dels programes socioeducatius i el Centre Obert, intensificant les tasques al banc d’aliments, aportant llibres de la biblioteca, obrint canals a la ràdio, distribuint material escolar i dispositius, atenent consultes des del Punt de Salut Jove i des de l’Oficina Municipal d’Escolarització, etc.\nConcretament algunes de les accions de suport a la tasca educativa amb les famílies dels centres que estem realitzant des del Servei d’Educació són:\nLocalització d’infants o famílies:\nLa primera de les accions que vam realitzar va ésser donar suport des de diferents serveis en la localització de famílies i infants, partint de la informació bàsica que ens van fer arribar els centres.\nDistribució de material en format paper i contes de la biblioteca:\nUna de les accions que s’ha prioritzat amb consens dels centres ha estat la impressió i distribució de material fotocopiat a algunes famílies que, amb dispositiu o sense, tindran dificultats per mantenir l’activitat només amb aparells.\nEls centres que ho han necessitat ens han fet arribar material per imprimir, que s’ha anat fent arribar a més d’un centenar d’infants i joves.\nAltres centres ens han fet arribar diversos packs de material que havien preparat per a distribuir entre algunes famílies.\nLa Biblioteca pública comarcal ha preparat uns lots de contes i llibres que s’han adjuntat als materials enviats als domicilis.\nSubministrament de dispositius i targetes de memòria per part de l’Ajuntament\nAmb relació a la connectivitats, l’Ajuntament ha adquirit targetes de memòria per completar l’acció del Departament d’Educació i ha posat a disposició alguns ordinadors portàtils.\nEsperem que al llarg dels propers dies puguem disposar d’una vintena de targetes de memòria per fer-les arribar als alumnes que no disposen de cap mitjà per connectar-se.\nAmb aquesta acció, amb la qual també hi han col·laborat les AMPA, els centres consideren que es donarà prou cobertura a les famílies.\nTambé estem oferint suport per a coordinar accions conjuntes que vulguin emprendre els centres, accions de mentoria i suport entre alumnat, o amb una xarxa de voluntaris, etc.\n“Què en saps de Sant Jordi?” Un joc interactiu de preguntes i respostes sobre la diada de Sant Jordi\ndimecres, 22 / d’abril / 2020 09:18\nLa Trama Interactiva, un estudi digital especialitzat en el desenvolupament d’eines i continguts educatius per a infants i joves, han creat un joc web interactiu de preguntes i respostes sobre Sant Jordi, amb l’objectiu de fomentar la lectura.\nL’eina està dirigida especialment a l’alumnat de primària i és d’accés lliure i gratuït.\nL’activitat Què en saps de Sant Jordi?, consta de 10 preguntes aleatòries. En finalitzar, hi ha l’opció de descarregar un punt de llibre personalitzat amb el nom.\nPodeu accedir a l’activitat per mitjà d’aquest enllaç:\nEl digital Catorze ens proposa 14 pensaments per quan tornem a l’escola\ndivendres, 17 / d’abril / 2020 09:56\n“En cap cas no hem perdut el temps, per tant, no hem de recuperar-lo”\nÉs una de les reflexions que ens proposa Joan Domènech, llicenciat en filosofia i lletres i autor del llibre Elogi de l’educació lenta.\nPodeu llegir els “14 pensaments per quan tornem a l’escola” en aquest article publicat pel digital Catorze.cat\nImatge extreta de https://www.escolatiziana.cat\nL’endevinalla de la Rita Xuclalletres\ndijous, 09 / d’abril / 2020 09:13\nLa Rita Xuclalletres ha fet el salt a les noves tecnologies per poder oferir-vos la seva habitual endevinalla. Ella té, a la Biblioteca, tots els contes al seu abast i, juntament amb el Drac de l’Estany i la Rateta de la Biblioteca, s’inventen les endevinalles.\nPodeu participar en el joc de l’Endevinalla de la Rita tots els infants fins a 11 anys, seguint amb atenció la informació que us facilita la Biblioteca a través de les xarxes d’Instagram, Twitter i Facebook.\nL’Endevinalla del mes d’abril diu:\nSóc un pont de molts colors\nque surt quan plou i fa sol\nEnvieu un correu electrònic a la Biblioteca: biblioteca@ajbanyoles.org amb la vostra resposta, el vostre nom i cognoms i l’edat.\nL’hora del conte des de casa\ndijous, 09 / d’abril / 2020 09:00\nLa Biblioteca està tancada, però la lectura i la imaginació mai no tanquen. Els contes, tampoc. Per això us proposem una hora del conte virtual, que podeu seguir des de casa cada dijous a la tarda.\nTrobareu més informació sobre l’hora de conte virtual a la pàgina web de la Biblioteca.\nLa xarxa s’omple de propostes per fer a casa durant aquests dies de confinament\ndivendres, 27 / de març / 2020 13:30\nDe la gran quantitat de propostes que es poden trobar a la xarxa, n’hem seleccionat algunes. Esperem que les trobeu interessants.\nEl diari Ara, des del seu suplement Criatures, proposa un conjunt d’activitats diverses per a fer a casa en família, una proposta de 40 pel·lícules per mirar amb els infants i també una llista d’altres recursos educatius per fer més amè el confinament.\n"Ara que el temps s’allarga a dintre de casa, compartir lectures amb els infants pot ser una de les pràctiques més senzilles i enriquidores." El digital Catorze.cat ens proposa 14 idees per acompanyar la lectura a casa amb els nostres infants\nEl Diari de l’educació també fa les seves propostes de recursos educatius en línia: 25 propostes per descobrir durant el confinament.\n“Contes infantils contra tot pronòstic”, un llibre d’Empar Moliner\ndivendres, 27 / de març / 2020 13:23\nUna de les recomanacions aquests dies de confinament, si tenim criatures a casa, és explicar-los contes. Aquest llibre ens proposa canviar els contes tradicionals escrits per altres que ens podem inventar.\nUn llibre que “ens anima a perdre-li la por a la idea d’explicar contes que no estiguin ja escrits a les criatures que tinguem pel voltant.”\nDes d’aquest enllaç podeu accedir a la ressenya del llibre que publica el digital Nosaltresllegim i podeu llegir-ne el primer capítol.lectura,\nXXIV concurs "Per Sant Jordi un punt de llibre"\ndivendres, 06 / de març / 2020 08:50\nJa queda menys per a Sant Jordi i per al concurs: Per Sant Jordi un punt de llibre. Hi poden participar tots els infants d’edats compreses entre els 0 i els 12 anys (ambdós inclosos).\n1. Petits (P0 a P4, fins als 4 anys)\n2. Mitjans (P5 a 2n, de 4/5 fins als 7/8 anys)\n3. Grans (3r a 6è, de 8/9 fins als 12)\nA partir de dilluns 1 de març es pot passar per la Biblioteca a recollir les cartolines per fer el dibuix que caldrà entregar, com a màxim, el dia 28 de març.\nEl dimecres 1 d’abril, un jurat format per professionals vinculats al món artístic i cultural, farà una primera selecció dels originals.\nVotació popular: del 2 fins al 15 d’abril, tothom que ho desitgi podrà votar un dibuix de cada categoria.\nDiada de Sant Jordi - Plaça Major\nA 2/4 de 6h, es donaran a conèixer els/les guanyadors/es de cada categoria i es lliuraran els premis del concurs.\nPàgina 1 de 11 Primera Anterior  2 3 4 5 6 7 8 9 10 Següent Última


POLÍTICA - 16/04/2018 21:40 / Redacció\nLa Feria de Abril comença amb baralles i cotxes cremats\nLa Feria de Abril de Sevilla ha començat de la pitjor manera possible. Ni 'sevillanas' ni 'finos' ni 'rebujitos': baralles i violència. Un espai festiu que és la continuació de la setmana santa que, alhora, és la continuació del carnaval que, alhora, és la continuació del Nadal, no podia començar pitjor. Tant és així que els cossos i forces de seguretat de l'estat i el Virregnat (allà Delegación del Gobierno) a Andalusia ja estan alerta perquè fets com aquests no es tornin a repetir d'ara en endavant.\nFOTO: Andalucía News\nL'alcalde de Sevilla, Juan Espadas, i el seu regidor de mobilitat, Juan Carlos Cabrera, han fet una crida a la calma perquè no es repeteixin els lamentables fets de l'any passat, en què es van cremar nou cotxes de Cabify que estaven aparcats al poble rural de Castilblanco de los Arroyos. I actualment, un jutjat de Sevilla té oberta ina investigació sobre diverses causes sobre la presumpta màfia del taxi.\nL'Ajuntament de Sevilla ha confirmat que dos mil vehicles amb llicència de Taxi estan autoritzats per treballar aquesta setmana. Aquests comptaran amb vies reservades per tal d'arribar al recinte firal i parades autoritzades. A més, han promès diverses inspeccions per detectar fraus i serveis de vehicles i conductors no autoritzats, que seran sancionats. Trampes, enganys, cotxes cremats i violència en general. Això promet.\nParaules clau: FERIA ABRIL BARALLES COTXES CREMATS


Dermatologia veterinària | Balmesvet Veterinaris\nHomepage Especialitats veterinàries Dermatologia\nLes patologies que afecten la pell dels gossos i gats són molt comuns. Des d’al·lèrgies, ectoparàsits, infeccions de l’oïda agudes o cròniques, malalties immunomediades, fúngiques, genètiques, víriques, neoplàsiques, a unes altres que puguin afectar les ungles o ocasionar la pèrdua del pèl.\nMitjançant una visita especialitzada valorarem el problema per detectar-ne la causa i arribar al diagnòstic. El nostre objectiu és identificar la malaltia concreta i procedir amb un tractament adaptat a les necessitats del gos o gat.\nA Balmesvet oferim els serveis per a gos i gat següents:\nPresa de mostres mitjançant citologia i tricograma.\nPresa de mostres per al cultiu i antibiograma de bacteris, així com cultius fúngics (DTM).\nObservació mitjançant llum de Wood per detectar fongs a la pell.\nServei d’al·lergologia: analítica sanguínia per detectar al·lèrgies i tests intradèrmics. Immunoteràpia.\nDietes d’alimentació per detectar hipersensibilitats alimentàries.\nAnalítiques sanguínies per detectar malalties hormonals o altres que poden afectar la pell, com ara l’hipotiroïdisme o la síndrome de Cushing.\nObtenció de biòpsies cutànies mitjançant anestèsia local o general, amb realització d’estudi histopatològic.\nVideotoscòpia i TAC per a la valoració de patologies que afectin l’oïda. Miringotomia.\nServei de cirurgia 24 hores per a la reconstrucció de ferides, cremades, trasplantaments de pell i plàsties cutànies.\nAssessorament per mantenir el teu gos o gat amb una pell neta, sana i sense paràsits.


Creat el 16 Juny 2015\nJa s'ha acabat el procés per tal d'inscriure's a les jornades de DoCiència. En breu, un cop rebem per part de la Universitat la informació corresponent, us comunicarem a tots els inscrits si heu estat seleccionats o no.\nDe tota forma, donada la vostra bona resposta, no dubtem repetir-ho properament.\nMoltes gràcies a tots per la vostra resposta!\nJa teniu obert el procés d'inscripció en el següent enllaç:\nTal i com podeu veure al nostre tríptic informatiu, el procés d'inscripció per a les jornades s'obrirà el proper dilluns 1 de juny. En l'apartat "Inscripció" trobareu informació de com realitzar el procés.\nLa presentació de DoCiència, Escola de professors de secundària, tindrà lloc en el XVI Matinal de l'Evolució "Origen de la vida i Món de l'RNA" que es farà en el Jardí Botànic de València el proper dissabte 23 de Maig. Us esperem!


A la recerca de l’or blanc - LA MIRA - Magazín\nA la recerca de l’or blanc\nAls camps que envolten el castell de Palafolls hi neix un llegum únic al món: la mongeta del ganxet. Gustosa, suau, tendra, nutritiva, bella, elegant, la reina de les mongetes. L’anem a veure, a ella, i als pagesos que la cerquen\nPetita, blanca i brillant. Així és la mongeta del ganxet, l’or blanc català. (Fotografies de Jordi Borràs Abelló)\nSi miréssim Catalunya des d’un telescopi i l’enfoquéssim cap a les terres que envolten la desembocadura de la Tordera, al Maresme, hi veuríem un munt de camps fèrtils on es conreen tota mena de productes mediterranis. Un rebost de tomàquets, enciams i brots tendres. Però si hi aproximéssim una mica més l’objectiu, començaríem a detectar-hi una cosa que fa únic aquest territori. Encara cal una mica més de zoom, per sobre les rengleres de canyes emparrades. Apropem-nos-hi una mica més, allà on hi ha un pagès feinejant. Veieu el que té a la mà? És petit, blanc i brillant. Tan brillant que amb la llum del sol la seva forma sembla etèria. És la mongeta del ganxet. L’or blanc català.\nEl 2012 la Unió Europea va salvaguardar-ne la localització geogràfica: una terra fina i rica en minerals que, juntament amb el clima mediterrani i la brisa marina, ha fet néixer aquest llegum blanc com la neu\nÉs una mongeta única. No la trobareu enlloc més del món, o com a mínim no tindrà el mateix sabor. Tant és així que el 2008 la Generalitat de Catalunya li va atorgar la denominació d’origen protegida (DOP) i el 2012 la Unió Europea va salvaguardar-ne la localització geogràfica: una terra fina i rica en minerals que, juntament amb el clima mediterrani i la brisa marina, ha fet néixer aquest llegum blanc com la neu.\nSón pocs els pagesos que cultiven la mongeta del ganxet, un aliment que sobretot es ven a Catalunya i que és molt apreciat en les receptes tradicionals. A més, el seu cultiu pràcticament va a la inversa del de la resta de produccions: es cultiva al juliol, en plena canícula, i es recull al novembre, amb l’arribada del fred, les pedregades i les pluges. Tot el contrari que la majoria de mongetes, que se sembren a l’estiu, quan és l’època més seca. I de la mateixa manera que el sol surt per a tots els pagesos, la pluja també.\nBenjamí Alvarado damunt del seu tractor, preparat per anar a batre un dels camps d’or blanc de la seva finca familiar a Palafolls.\nQuan arribo al laberint de camps que hi ha als voltants de Palafolls fa un dia radiant, però s’esperen pluges intenses. Els pagesos saben que és un moment clau per decidir noves accions. D’aquí a un parell de jornades ho podrien tenir tot recollit i evitar danys majors. O potser no n’hi haurà per a tant, amb les pluges, i no cal córrer. La indecisió sura en l’ambient.\n“El llegum que s’ha seleccionat aquí, al llarg de moltes generacions, no el trobes enlloc més”\nAntigament famílies com la seva cultivaven la mongeta del ganxet per a l’autoconsum. “Era el llegum que tenien per menjar durant l’hivern, la seva proteïna vegetal”\nEn una de les terres que llueixen sota el sol em trobo Benjamí Alvarado (Palafolls, 1977), pagès i president del consell regulador de la DOP Mongeta del Ganxet. És damunt del seu tractor, preparat per anar a batre un dels camps d’or blanc de la seva finca familiar. Una masia on ja vivien els seus besavis i on sempre s’ha cultivat aquest llegum tan apreciat. De fet, antigament famílies com la seva cultivaven la mongeta del ganxet per a l’autoconsum. “Era el llegum que tenien per menjar durant l’hivern, la seva proteïna vegetal”, explica Alvarado. Un aliment energètic que amb el temps s’ha anat substituint per altres fonts de proteïnes, com la carn. Si a això hi sumes que el cultiu de la mongeta del ganxet és difícil i que cal especialitzar-se, al final són pocs els pagesos que aposten per dedicar-s’hi. Com ell, que no només la cultiva, sinó que també la defensa com un producte únic de la terra. “El llegum que s’ha seleccionat aquí, al llarg de moltes generacions, no el trobes enlloc més”, diu el pagès, que remarca que amb la DOP a la mongeta del ganxet es vol protegir aquesta herència, aquest llegat històric.\nCom petites perles blanques, les mongetes del ganxet il·luminen les eines del camp en un paisatge de tardor.\nAnomenar “or blanc” a aquest llegum és més aviat una anècdota per a en Benjamí, un home senzill, de terra. “És com tots els productes: hi ha anys que hi ha menys collita i va més buscada i, en canvi, anys que hi ha molta collita i no n’hi va tant”, resumeix. El que és cert és que és dels llegums més cars del mercat, d’una banda perquè la seva producció és feixuga i poc abundant, i de l’altra perquè gustativament és molt apreciat. “El que agrada és la suavitat de carn, no fa farina, sinó que és cremosa i quan la tens a la boca es desfà bé i no treu pells”, afegeix. Tot plegat fa que, segons el pagès, el seu cultiu sigui molt agraït: “La gent te’l reconeix i hi dona valor, i això fa que et sentis més recompensat que si fas altres cultius més comuns o menys reconeguts”.\nEl cultiu de la mongeta del ganxet és difícil i cal especialitzar-s’hi. Al final són pocs els pagesos que aposten per dedicar-s’hi.\nComplementar els cultius de verdures més populars amb els de mongetes del ganxet com a producte especial és una estratègia que també segueix Josep Soms (Palafolls, 1974), propietari de la finca Horta Soms, situada al pla de Grau de Malgrat de Mar. És una empresa familiar que ja va per la tercera generació i que té una dotzena de treballadors. El seu pare va iniciar la part de cultius destinats a la mongeta del ganxet, tot i que la família no va decidir apostar-hi més fort fins que no es van començar a difondre estudis de nutricionistes que recordaven la importància d’incorporar llegums a la dieta. De fet, aquest pagès alegre i resolutiu sí que considera que la mongeta del ganxet és or blanc, pel seu preu, per la seva qualitat i perquè té un nivell de proteïnes molt alt. “És un superaliment, i això ha fet que en creixi la demanda”, explica mentre m’ensenya la mà amb tres mongetes acabades de collir. El seu blanc és net i pur, com el vestit d’una núvia. L’home n’agafa una i hi fa un tall amb les ungles. “Veus? Si en queda la marca vol dir que encara s’ha d’assecar més, que encara no es pot collir”, comenta. El problema és que la tardor és època de pluges i humitats, factors que no ajuden en aquest procés tan delicat. “Com més temps sigui aquí fora, més fàcil és que es faci malbé i hi surtin humitats”, diu Soms, que sap que per vendre les mongetes cal que estiguin blanques i sense cap taca que n’entorpeixi la perfecció.\nJosep Soms és la tercera generació de la família que cultiva aquesta finca, situada al pla de Grau de Malgrat de Mar.\n“El seu cultiu ens ajuda molt a estructurar el terreny, a fixar el nitrogen, i gasta poca aigua”\nAquest no és un producte excessivament rendible, però als pagesos com en Josep els va bé cultivar-ne perquè els encaixa amb l’època de l’any en què s’ha de treballar. “El seu cultiu ens ajuda molt a estructurar el terreny, a fixar el nitrogen, i gasta poca aigua”, explica Soms, que cultiva unes quatre hectàrees de mongeta del ganxet. I posa un exemple: “Per produir un quilo de llenties es necessiten uns cinquanta litres d’aigua; en canvi, per produir un quilo de carn potser en necessites 4.000 litres. Per tant, la mongeta és un cultiu que gasta poca aigua i que a més no has de fertilitzar, no hi tirem adob”. Això no vol dir que facin producció ecològica als seus camps. “Fem producció integrada, que vol dir que no fem un tractament si no és imprescindible, però en el cas de la mongeta no fem cap tractament. És un cultiu que és molt sa i suposo que això també ajuda a l’hora de donar-li valor.”\n“Abans podies triar-ne cent quilos en un dia, i ara en una hora pots seleccionar-ne tones i amb garanties”\nAntigament els pagesos com ell aprofitaven les primeres hores del matí, quan encara fa massa fred per treballar a l’exterior, o l’última hora de la tarda, quan ja és fosc, per seleccionar a mà les mongetes que es podien vendre. Amb el temps, tot aquest procés s’ha anat mecanitzant i les diferents cooperatives han començat a utilitzar màquines amb làser que fan la mateixa feina de triatge. “Abans podies triar-ne cent quilos en un dia, i ara en una hora pots seleccionar-ne tones i, a més, amb la garantia que estan ben triades”, compara. Amb aquests avenços, el seu cultiu no necessita gaire mà d’obra i ja no es fa únicament per “omplir hores i complementar la jornada laboral”, sinó sobretot per “fixar la terra”.\n“La mongeta del ganxet és un superaliment, i això ha fet que en creixi la demanda”, assegura Josep Soms.\nL’or blanc també és un dels pocs productes amb què en Josep fa més venda directa al mercat, a la restauració o a botigues especialitzades en llegums. “Som pocs pagesos els que ens dediquem a la mongeta del ganxet”, assegura Soms. Un producte molt consumit durant els mesos d’hivern i que no es pot trobar enlloc més. “Quan s’acaba, s’acaba. No és com els tomàquets, que si en falten els pots comprar d’Almeria”, diu tot orgullós.\n“Hem de fer cultius molt exclusius per poder tirar endavant”\nAmb el mateix orgull em rep Maria Serra (Palafolls, 1965), uns quilòmetres terra endins, en uns camps que tenen una vista privilegiada al castell de Palafolls. “Al País Basc van tastar la mongeta i diuen que és una de les millors de la Península”, somriu.\nDelicada, elegant, a punt... Aquí en Josep, amb el seu fruit a les mans.\nAmb el canvi climàtic la recol·lecció va amb un mes de retard. “Les hem de deixar assecar uns quinze dies i després recollir, quan abans això ja es feia al setembre”, diu la Maria\nEls seus avis ja cultivaven el llegum en aquests mateixos camps, i ella intenta continuar la tradició amb dues hectàrees destinades al ganxet, tot i que ho ha de fer pràcticament sola i amb una mare malalta a càrrec seu. “Faig el que puc, no és fàcil”, diu amb la mirada cansada. Abans els seus avis cultivaven altres coses a banda de les mongetes, com les patates, però ara la Maria no ho pot fer perquè les patates arriben de França i els rebenten els preus. No hi pot competir. “Ens estem quedant sense poder sembrar, hem de fer cultius molt exclusius per poder tirar endavant”, lamenta. La pagesa també està preocupada perquè amb el canvi climàtic la recol·lecció va gairebé amb un mes de retard. “Les hem de deixar assecar uns quinze dies i després recollir, quan abans això ja es feia al setembre.”\nDes de ben petita, a la Maria li encanta treballar la terra de la seva família.\nTot i els impediments, aquesta dona amb empenta és una ferma defensora d’aquest producte tan lligat a la seva terra i a la seva família. I no només per la qualitat i la textura tan fina, sinó també perquè un quilo d’aquest llegum es duplica un cop és cuit. “Sembla car, però no ho és: amb un quilo en tens per a deu o dotze racions”, calcula la pagesa, que recomana diferents receptes molt populars. “Es poden menjar amb calçots, amb botifarra o amb un costellot. Hi ha moltes opcions, però també has de saber cuinar-les bé.”\nCom més temps les mongetes siguin a l’exterior, més probabilitats tenen que es facin malbé i hi surtin humitats.\n“Si tingués un fill, no li deixaria fer això ara, i mira que tenim les terres i ho tenim tot, però és un cultiu difícil i car”\nA la Maria li encanta treballar als seus camps, hi ha anat des de petita. Veu el bosc, sent la terra, observa el castell de Palafolls. Però sap que cada vegada hi ha menys persones que es volen dedicar a sembrar la seva finca. “Comporta molta feina i sempre n’has d’estar pendent, no hi ha res fàcil”, lamenta. “Jo, perquè des de molt petita ja venia amb la meva iaia, amb els meus avis i el meu pare, i ja fèiem sots aquí. Però els meus nebots ja no en volen saber res, del camp; un és advocat i l’altre, enginyer industrial. I perquè no estic casada, però si tingués un fill, no li deixaria fer això ara, i mira que tenim les terres i ho tenim tot, però és un cultiu difícil i car”, confessa amb un punt de derrota. És una mongeta de molta qualitat, però creu que d’aquí a uns deu anys ja gairebé no es cultivarà. “Ser pagès no és fàcil i no és agraït; t’ha d’agradar molt perquè és una vocació.”\nI amb l’objectiu posat en la seva mirada, cansada, però orgullosa de veure com a la seva terra hi creix un producte únic, el telescopi puja a poc a poc cap al cel, recorrent tots els camps de mongetes del ganxet i passant per sobre del riu i del castell de Palafolls fins a emmarcar un quadre perfecte. Una imatge en què caben persones senzilles i treballadores que lluiten per conservar un llegum únic, blanc i brillant. Un llegum que els dona vida i un valor per la feina ben feta i que alimenta, brillantment, moltes persones que busquen aquest or a la boca.\nAquest és el paisatge humà de l’or blanc, i darrere, esforç, sacrifici i, sobretot, vocació. Aquests són els tres elements que fan possible que de la terra se n’obtingui un producte tan apreciat com la mongeta del ganxet.


dijous, 13 de febrer de 2014 06:55\nDesplaçament de les noies a la pista de l’OAR Gràcia\nEl conjunt blaugrana espera poder millorar la seva imatge i joc després de la contundent derrota patida la passada jornada contra el Granollers\nEl Sènior “A” Femení del Club Handbol Gavà es desplaça aquest cap de setmana a la pista de l’OAR Gràcia. Les noies que entrena Joseán Gallego afronten aquest compromís com un nova final després de la decebedora derrota que van patir a casa el passat cap de setmana contra el Granollers per 15 a 29.\nSegons Gallego “l’equip no va estar a l’alçada de les circumstàncies i vam perdre, més per culpa de les nostres inexcusables i sovintejades errades, que no pas per la superioritat de l’adversari”. El míster admet que “no estem jugant bé i el més preocupant és no sabem trobar les solucions i les bales estan acabant. Tot i que hores d’ara encara depenem de nosaltres mateixos per aspirar al top 4 no podem fallar i aquest diumenge tenim una altra final”.\nL’OAR Gràcia està empatat a punts amb el Gavà i, segons explica el tècnic blaugrana, “es tracta d’un adversari molt jove i amb gran ambició, tot i que és una mica irregular i això ens fa ballar el cap”. Sobre el propi equip, Gallego reconeix que “més que el contrari em preocupa la falta d’instint assassí de les meves noies. Juguem bé a tongades, però ens falta el verí de voler guanyar”.\nDarrera actualització de dimecres, 12 de febrer de 2014 12:45


Venda de Ferralla Barcelona - Recuperacions Carrillo\nAvui per a tu i per a la teva empresa\nDemà per als nostres fills\nVenda de ferralla\nA les nostres instal·lacions a Ripollet, Barcelona, comprem tota mena de residus metàl·lics per al reciclatge.\nQualsevol persona pot aprofitar-se dels avantatges de vendre ferralla: particulars que es desfan de residus metàl·lics domèstics, i empreses que generen restes de producció de forma puntual o periòdicament.\nContenidors de ferralla\nSi tens una empresa, fàbrica o taller que genera residus metàl·lics de forma regular, t’oferim el servei de contenidors.\nEl contenidor és molt més còmode per a tu, ja que nosaltres ens encarreguem d’instal·lar-lo i també de retirar-ho quan està ple. A més, facilita que els teus empleats tinguin la tasca de recuperació dels residus de la producció com a part de la seva rutina.\nLi donem el màxim valor als seus residus metàl·lics!\nA més de reciclar-los i contribuir al medi ambient.\nAquest és el nostre compromís amb vostè:\n“Li oferim la màxima valoració dels residus metàl·lics que la seva empresa genera.”\nHo aconseguim classificant i condicionant els materials, per què es puguin reciclar adequadament.\nQuins materials es poden recuperar?\nQualsevol metall pot recuperar-se i donar-li una nova vida (o retirar-ho de la circulació de manera que no perjudiqui el medi ambient).\nPer exemple, alguns dels materials que recuperem són el ferro, el acer inoxidable, el alumini, el bronze, el coure, el llautó, el plom o el zinc.\nPràcticament qualsevol residu metàl·lic conté algun d’aquests materials.\nComprem, entre d’altres residus: Bateries, Radiadors, Canonades, Taules i mobiliari metàl·lic, Mampares i fusteria d’alumini, Encenalls i retalls de la producció i Altres residus metàl·lics.


23 juny 2021 20:05\nAquest dijous, Ecotxe Som Moviment Societat Cooperativa i l'Associació Ona Mediterrània han signat un acord de col·laboració per «avançar en el foment de la sostenibilitat, la justícia social i la cultura pròpia a través d’organitzacions en mans de la ciutadania que treballen sota els principis de la cooperació i la democràcia».\nEcotxe té per objectiu transformar la mobilitat per fer-la compartida, ecològicament sostenible, de propietat col·lectiva i cooperativa, democràtica i basada en les energies renovables. La seva activitat principal és compartir la propietat i ús de vehicles elèctrics a través d’una aplicació mòbil i pàgina web. L’àmbit principal de l’activitat d’Ecotxe és Mallorca i la cooperativa està formada per persones que han realitzat una aportació obligatòria al capital social de 100€.\nOna Mediterrània és una associació que treballa en l'àmbit dels mitjans de comunicació en català. L’associació compta amb diversos mitjans com la ràdio Ona Mediterrània, el diari dBalears i el periòdic L’Estel.\nFrancesca Campana, vicepresidenta d'Ecotxe i Tomeu Martí i Florit, president de l'Associació Ona Mediterrània han signat l'acord mitjançant el qual Ecotxe ofereix a les persones associades a Ona Mediterrània l’accés al servei de cotxe elèctric compartit amb les mateixes tarifes i condicions que les persones sòcies d’Ecotxe, durant el període d’un any, sense haver de fer l’aportació de capital social obligatori.\nPer la seva part, Ona Mediterrània es compromet a promocionar l’activitat d’Ecotxe entre les seves persones associades, treballadores i col·laboradores i a fer ús dels serveis de mobilitat d’Ecotxe sempre que sigui possible per a les seves activitats.\nAmbdues entitats es comprometen a desenvolupar conjuntament campanyes d’informació, conscienciació i sensibilització de la mobilitat sostenible i el consum responsable.\nPer i tant, fa 12 mesos\n"Avanzar en el fomento de la sostenibilidad, la justicia social y la cultura propia a través de organizaciones en manos de la ciudadanía que trabajan bajo los principios de la cooperación y la democracia"\n"Transformar la movilidad para hacerla compartida, ecológicamente sostenible, de propiedad colectiva i cooperativa, democrática y basada en las energías renovables". "Compartir la propiedad y uso de vehículos eléctricos .\nDe momento he fruncido el entrecejo.


▷ ⭐Definició de granulosa⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de granulosa\nDefinició de granulosa\nara pots trobar La definició i uns quants exemples de com utilitzar la paraula granulosa, en aquesta web de rectificacions ortogràfiques pots trobar com es pot usar en un context real aquesta paraula i utilitzar un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que trobaràs aquí a més pots veure la seva Definició perquè et sigui moltíssim més simple entendre què significa granulosa.\nCapa granulosa dels fol·licles ovàrics.\nConstituent dels grans de midó, soluble en la saliva.\n¿Cóm es diu granulosa en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice granulosa en catalán?\nSi vols saber com s’escriu en espanyol granulosa has de entendre que la seva traducció és granulosa pots descobrir en la nostra lloc web més exemples en català perquè et sigui més fàcil contextualitzar-la en castellà.\nExemples de com utilitzar granulosa\nSón cruixents i ben forn, la seva […] farciment és de textura granulosa i el seu sabor dolç […] a causa dels ingredients emprats.\nLa polpa és […] blanca cremosa, de textura una mica granulosa i consistent, molt dolç i agradable, […] amb baixa acidesa i bona qualitat organolèptica.\nEstructura de […] la pasta: lleugerament granulosa, fractura en escates.\nConsisteix en les capes organitzades basal, espinosa i granulosa, i en un estrat corni amb diverses capes intercel·lulars laminars de lípids, disposades de forma anàloga a la que es troba in vivo.\nTumor de la granulosa de l’ovari: comunicacio […] d’un cas\nTumors de cèl·lula teca granulosa de l’ovari\ncaracterística morfològica peculiar […] […] de la pasta, derivada de la tècnica de producció, que es caracteritza per una textura granulosa que està en l’origen de la típica fractura en escates\nL’únic diagnòstic diferencial quirúrgic és el d’un […] petit tumor de la granulosa que pot tenir […] un contingut alguna cosa similar al d’un cos luti (figura 11).\nLes característiques específiques del formatge […] «Parmigiano Reggiano» són l’estructura de la […] pasta, lleugerament granulosa i que es fractura […] en escates, una aroma perfumat i un sabor [… ] delicat i saborós, sense ser picant, una elevada solubilitat i fàcil digestibilitat.\nPresència de […] una superfície no uniforme i granulosa de la pel·lícula de pintura, […] similar a la pell de taronja.\n46 Biraghi també al·lega que el formatge de pasta granulosa es deia «grana» molt abans que es creessin les primeres formatgeries a meitat del segle XIX, com d’altra banda explica el mateix demandant en una de les seves publicacions, en la qual reconeix que el formatge grana va ser produït per primera vegada cap a 1135 i que el seu nom, utilitzat ja en 1750, es va inspirar en l’aspecte granulós de la seva pasta.\nPell de color verd amb una mica de carmí a la insolació, fruit allargat de carn […] blanca, alguna cosa granulosa i ensucrada.\nLa pasta és dura, d’estructura suaument granulosa, fractura radial en escates i ulls a penes visibles.\nGreix de rebosteria […] – La textura granulosa d’alguns productes […] de rebosteria i pastisseria s’obté recobrint amb greix […] les partícules de farina per evitar que absorbeixin aigua.\nConvé recordar que és indispensable retirar totes les cèl·lules de la granulosa o una altra matèria adherent de la superfície exterior de la zona pel·lúcida dels oòcits, zigots i embrions abans de la micromanipulació per evitar possibles alteracions […] del seu estat sanitari.\nPer contra, el terme «grana» designa un mateix tipus de formatge de […] pasta dura i granulosa al qual pertanyen […] alhora el grana Biraghi i les dues DOP esmentades.\ntextura cremosa, amb absència de fermesa i poc granulosa\nLiteralment, el terme es refereix […] a l’estructura granulosa de la pasta del […] formatge, el qual deu el seu nom precisament […] a aquesta característica, i no designa com a tal una zona geogràfica o una zona precisa de procedència.\nPacients amb síndrome ovàric poliquístic i tumors de […] cèl·lula de la teca granulosa – el risc incrementat […] de càncer uterí probablement […] és un resultat de nivells incrementats d’estrogen.\nLa matèria granulosa era el principal contaminant i l’ozó resultava cada vegada més problemàtic.\nÉs una imatge molt granulosa i viva.\nEl requeijão Serra da Estrela es presenta en forma de massa cremosa […] i lleugerament granulosa, tova i uniforme, […] de color blanc.\nDoncs bé, no té pertinència que l’origen de la denominació «grana» […] es degui al fet que el formatge designant tingui […] una estructura granulosa o al fet que, inicialment, […] es produís en la Vall Grana, […] atès que d’acord amb l’article 2, apartat 3, del Reglament núm 2081/92, una DOP pot també estar composta per una denominació tradicional no geogràfica que designi un producte alimentari originari d’una regió o d’ un lloc determinat que presenti factors naturals homogenis que la delimiten respecte de les zones limítrofes (sentència Alemanya i Dinamarca / Comissió, abans esmentada, apartats 46 a 50).\nAquests caps creixen fins […] convertir-se en fruites madures, de 3 a 4 polzades de diàmetre amb una superfície berrugosa i granulosa.


La Generalitat vol ubicar el Museu Nacional del Paisatge a Olot - Diari de Girona\nLa Generalitat vol ubicar el Museu Nacional del Paisatge a Olot\nEl conseller Joaquim Nadal va anunciar que es reconvertirà l'actual Museu de la Garrotxa\nolot | xavier valeri 06.11.2008 | 01:00\nEl conseller, Joaquim Nadal, va explicar ahir al vespre l´evolució del paisatge a través de l´acció humana. X.V.\nEl conseller de Política Territorial i Obres Públiques, Joaquim Nadal, va anunciar ahir que ?la Generalitat confia en el projecte d'ubicar el futur Museu del Paisatge de Catalunya a Olot. Nadal, que ahir va presentar el número 250 de Revista de Girona a Olot, va explicar que s'havia reunit amb el director de l'Observatori del Paisatge de Catalunya ubicat a Olot, Joan Noguer i amb l'alcalde d'Olot, Lluís Sacrest, per tractar de la idea de la conversió de l'actual Museu Comarcal de la Garrotxa en el futur Museu del Paisatge de Catalunya. El conseller va considerar que la relació d'Olot amb la natura a través dels diferents corrents artístics que ha acollit ha de traspassar de ser una dissertació purament local representar un discurs nacional.\nOlot fa anys que, d'acord amb l'Observatori del Paisatge de Catalunya i el Museu Nacional d'Art de Catalunya (MNAC), treballa en el projecte d'acollir a la tercera planta de l'Hospici el Museu Nacional del Paisatge. El pla passa per la construcció ja començada del nou Arxiu Històric de la Garrotxa al Puig del Roser. D'aquesta manera, l'Ajuntament preveu que el trasllat de l'arxiu, que ara està a la tercera planta de l'Hospici, al nou edifici suposarà un espai, que podria acollir l'exposició dels elements del Museu Comarcal que no es puguin integrar al futur Museu del Paisatge de Catalunya. El projecte previst pel futur equipament cultural oferirà una anàlisi del paisatge a través de la pintura, el dibuix, l'escultura, el cinema, el vídeo, el cartellisme, la literatura i l'arquitectura. D'aquesta manera, les arts visuals seran el tronc central a partir del qual es possibilitarà el visitant una reflexió sobre el paisatge i l'acció que l'ha fet possible.\nEl conseller, Joaquim Nadal, va posar com a exemple de paisatge català l'indret de Falgars a la Vall d'en Bas. "Veiem una ermita, i uns camps treballats en un context natural" va dir Nadal. El conseller va puntualitzar que el paisatge és la sintesi de tot plegat perquè només s'entén el paisatge d'ara en funció de l'activitat humana que ve de molt lluny.\nSegons el conseller, el paisatge català està condicionat pel concepte heretat de visions idealistes de pensadors i escriptors. Així, explicà que quan mossèn Alcover va recórrer la Catalunya bucòlica per recollir paraules també es va trobar amb una agricultura al límit de la subsistència que anava de bracet amb la misèria i les passions més profundes.\nEl futur Museu del Paisatge de Catalunya pretén recollir i mostrar la transcendència de la realitat del paisatge i de les seves visions idealitzades i encara presents.