Torra avisa que el judici «canviarà la relació amb Espanya» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nTorra avisa que el judici «canviarà la relació amb Espanya»\nEl president del Govern demana a l'executiu espanyol «valentia, diàleg, negociació i exercici del dret a l'autodeterminació»\nacn | barcelona 01.02.2019 | 15:47\nEl president del Govern, Quim Torra, ha reclamat l'atenció de la comunitat internacional sobre el judici de l'1-O. En una declaració institucional que ha llegit des de la Galeria Gòtica del Palau de la Generalitat aquest divendres al migdia, després de la reunió extraordinària del Consell Executiu, Torra ha avisat que el judici que començarà el 12 de febrer "canviarà per sempre Catalunya i la seva relació amb Espanya". Així mateix, el president ha demanat a l'executiu espanyol de Pedro Sánchez "valentia, coratge i voluntat" d'emprendre canvis "democràtics", a més d'emprar les vies del "diàleg, negociació i l'exercici del dret a l'autodeterminació" de Catalunya.\n"Som a les hores prèvies d'un judici que canviarà per sempre el nostre país i la seva relació amb el Regne d'Espanya", diu l'inici de la declaració, que remarca que es jutjaran persones "honorables" per haver donat la veu al poble de manera "escrupolosament democràtica i pacífica". Torra ha demanat a la comunitat internacional -ciutadania, governs, entitats de drets civils i humans, mitjans de comunicació i personalitats compromeses amb la justícia i la llibertat, ha enumerat- que se sumin al "clam" en defensa dels principis i valors que han de fer del món un lloc "més just, més segur i més lliure".\nEl president, que ha llegit el text acompanyat de tot l'executiu, ha subratllat que el Govern té el compromís de "no defallir" i de "no retrocedir" davant d'aquesta "onada repressiva" i de la "preocupant involució democràtica" de l'Estat. En aquest sentit, Torra ha demanat que Espanya s'homologui a les democràcies "plenes i avançades" del món, mitjançant l'exercici de la negociació i el diàleg amb Catalunya.\nEl cap de l'executiu ha asseverat que el "clam de justícia i llibertat" dels presos ha d'arribar a tots els racons possibles, per estendre la "reivindicació democràtica" dels catalans a tothom qui la vulgui escoltar.\nTorra ha encapçalat un Consell Extraordinari al Palau de la Generalitat a les 13:00 hores d'aquest divendres, que ha durat poc més de mitja hora. S'hi ha aprovat la declaració institucional que ha llegit el president des de la Galeria Gòtica. Hores abans, el president s'ha desplaçat al Centre Penitenciari Brians 2, per mostrar el suport de l'executiu a les "preses i als presos polítics", que avui han estat traslladats a Madrid, a l'espera de l'inici del judici de l'1-O, que començarà el dimarts 12 de febrer.


Montero afirma ara que les negociacions poden començar "demà o demà passat, quan Podem vulgui"\nLa ministra d'Hisenda en funcions recalca que no hi haurà govern de coalició\nMadridLa ministra d'Hisenda en funcions, María Jesús Montero, ha emplaçat Unides Podem a asseure's demà mateix per reprendre les negociacions de govern de cara a la pròxima investidura del president en funcions, Pedro Sánchez. "Asseiem-nos demà o demà passat, quan Podem vulgui, i parlem del programa polític, aquí és on es generaran les confiances", ha manifestat Montero en una entrevista a Antena 3. Ho ha dit en relació a les declaracions del secretari d'acció de govern de Podem, Pablo Echenique, que havia criticat dilluns que el PSOE esperi fins a finals d'agost o principis de setembre per reprendre el contacte.\nPrecisament la crítica de Podem al PSOE és que es plantegi resoldre la investidura "a l'últim minut" i, per això, aquest dilluns Echenique va apressar els socialistes per reiniciar les converses. Montero, però, ha assenyalat que si les negociacions no comencen "demà o demà passat" és perquè la formació lila les vol engegar des del punt on es van quedar, la proposta del govern de coalició.\nA més, la ministra en funcions també ha criticat que és la formació lila qui va anar a l'últim minut" en les negociacions. "Tots els espanyols van ser testimonis del que va plantejar Iglesias a la tribuna", ha denunciat Montero. Al mateix temps ha insistit a Podem que centri la negociació en en les polítiques de govern i "no tant les cadires i competències".\nNo hi haurà govern de coalició\n"Per asseure's [a negociar] volen que prèviament el PSOE els confirmi que hi haurà govern de coalició, no volen seure només per parlar d'un acord programàtic", ha assegurat la dirigent socialista, que considera que Podem vol "incrementar les exigències" de la proposta i els socialistes no acceptaran que hi hagi "un govern dins d'un altre govern".\nPer una altra banda, la ministra d'Hisenda en funcions ha insistit al PP i a Ciutadans que s'abstinguin per facilitar la investidura de Sánchez i aconseguir formar govern, i argumenta que el bloqueig polític és "responsabilitat col·lectiva" de totes les forces polítiques.\nacord de governabilitat PSOE podemos


L'Estat admet que l'Oficina d'Estrangeria de Girona està saturada - Diari de Girona\nL'Estat admet que l'Oficina d'Estrangeria de Girona està saturada\nEstudia que d'altres n'assumeixin part de la feina - Durant el 2019 el servei va emetre més de 17.800 expedients\nacn 17.02.2020 | 17:31\nExterior de l'oficina d'estrangeria de Girona\nL'Estat admet que l'Oficina d'Estrangeria de Girona està saturada i subratlla que "està pendent d'una reestructuració de la plantilla en benefici de l'eficiència del servei". Precisament, la manca de personal és una de les causes que ha contribuït a col·lapsar-la. La Subdelegació explica que en paral·lel a la "possibilitat" de demanar cita prèvia per via telemàtica –una petició que li ha fet arribar el Col·legi d'Advocats- també s'està estudiant "deslocalitzar" tràmits no presencials, fent que es puguin atendre des d'altres oficines, "i d'aquesta manera alliberar càrrega de treball de Girona". Durant l'any passat, l'Oficina d'Estrangeria va emetre 17.814 expedients (un 16% més que al 2018) i de mitjana va donar 1.200 cites mensuals.\nLa Subdelegació de Girona ha tret xifres per demostrar que l'Oficina d'Estrangeria és una de les que més càrrega té de tot el territori estatal. Durant l'any passat, el servei va emetre 17.814 expedients. Són un 16% més si es posen en relació amb el 2018, i fins a un 23% si la comparació es remunta dos anys enrere (perquè durant el 2017, se'n van emetre 14.482).\n"Són dades que cal avaluar amb la consideració que la província de Girona és, amb més de 140.000 persones estrangeres, una de les que té un major percentatge d'immigració a l'Estat", subratlla la Subdelegació. Per això, i davant la situació de col·lapse que viu el servei –en part, per la fuga de personal- des de la Subdelegació ja s'ha tirat endavant "una línia de treball per introduir millores".\nEntre d'altres, es reorganitzarà l'equip i, com han demanat els advocats, també es valora la "possibilitat" de demanar cita prèvia per via telemàtica per fer alguns tràmits.\n"Actualment es poden tramitar per Internet –a través del lloc web del Ministeri de l'Interior- gestions referides al reagrupament familiar, la renovació de permisos, la residència de llarga durada i la residència permanent", explica la Subdelegació en un comunicat. "I es troba en estudi la possibilitat de deslocalitzar alguns processos no presencials, perquè es puguin atendre a través d'altres administracions d'estrangeria i, d'aquesta manera, alliberar la càrrega de treball de Girona", hi afegeix.\n"Multitud de tasques"\nEn paral·lel, també s'ha allargat l'horari de l'Oficina d'Estrangeria de Girona, i s'han "guanyat hores de jornada a la tarda" que es destinen a revisar documents i expedients. La Subdelegació subratlla que el servei, que "assumeix també un número de sol·licituds sense cita prèvia i gestiona al mateix temps un paquet d'expedients compartits amb la Generalitat", atén al mateix temps "multitud de tasques, procediments i expedients que agrupen qüestions referides a targetes de familiars de persones residents a la Unió Europea, arrelament, renovacions, menors, resolució de recursos, expedients d'expulsió o intents de repatriació, entre d'altres".\nI de nou, la Subdelegació de Girona es remet a les estadístiques per exemplificar-ne la càrrega de feina. Durant els darrers mesos –precisa- l'Oficina d'Estrangeria "havia arribat a donar una mitjana d'entre 110 i 120 números d'informació i més de 1.200 cites mensuals".\nMadrenas presenta la llista reivindicant «transversalitat».


02/22/2020 08:38:32 PM\nDol a la ciutat per la mort d'una santboiana en l'accident aeri de Barajas\nRaquel Pérez Sánchez era filla de l'exjugador del FC Barcelona Juan Carlos Pérez Rojo\nL'Ajuntamennt de Sant Boi va decretar ahir al migdia tres dies de dol per la mort d'una veïna de la localitat en l'accident del passat dimecres a l'aeroport de Barajas. Raquel Pérez Sánchez, hostessa de vol de 25 anys, formava part de la tripulació de l'avió sinistrat i era filla de l'entrenador de futbol i exjugador del FC Barcelona Juan Carlos Pérez Rojo.\nLes banderes de la Casa de la Vila onegen a mig pal des d'ahir dijous a les dotze del migdia i ho faran fins a la mateixa hora del pròxim diumenge. El domàs municipal penja del balcó de l'edifici consistorial amb un crespó negre.\nL'Ajuntament ha transmès a la família el seu més sincer condol i li ha ofert el seu suport per fer front a aquests difícils moments. En aquest sentit, el consistori els ha facilitat un servei de suport psicològic.\nEl funeral de Raquel Pérez Sánchez tindrà lloc demà dissabte, dia 23 d'agost, a l'església parroquial de Sant Baldiri, a partir de les 11 hores. Durant el dia d'avui té lloc la vetlla al Tanatori de Sant Boi.\nL'Ajuntament de Sant Boi manifesta la seva profunda commoció per l'accident i desitja una ràpida recuperació a les persones ferides.


L'amenaça judicial obliga a l'AE Torxa a canviar de nom; ara és AE La Flama\nL’amenaça judicial obliga a l’AE Torxa a canviar de nom; ara és AE La Flama\nEl grup de monitors i monitores de l’entitat coneguda fins ara com a Agrupament Escolta Torxa ha fet públic que canviava de nom, passant a anomenar-se AE La Flama i marxava del Centre Maristes d’eScoltes (CMS). Al llarg de la roda de premsa han exposat els motius pels quals van decidir marxar del CMS, on s’ha remarcat la “desvinculació total amb l’entitat” a més de motius relacionats amb el funcionament i la pedagogia de l’entitat. Des de l’equip de monitors i monitores han volgut aclarir que l’escola Maristes Igualada no ha sigut “en cap cas, allò que ha fet que marxem del CMS” i han recalcat que l’escola “sempre ha mantingut una relació cordial amb nosaltres, mostrant el seu suport cap a la nostra activitat i posant-hi totes les facilitats”. L’agrupament ha anunciat que han passat a formar part d’Escoltes Catalans, que és una entitat que “cobreix totes les necessitats que teníem com a cau”.\nDavant la impossibilitat de sortir com a agrupament del CMS per impediments legals, van optar per marxar en bloc, incloent-hi famílies, escoltes i monitors i monitores. Arran d’aquesta sortida, es va iniciar un procés de negociació amb Fundació Champagnat, que reivindicava quedar-se amb el nom, el logotip i part dels diners i el material de l’entitat. Després de mesos de negociació, quan l’agrupament volia començar a tancar el procés, Fundació Champagnat va alertar-los que si seguien “mantenint el nom històric, Torxa, optarien per la via judicial per qüestions derivades d’aspectes com denominació social, nom comercial, infracció de marca o competència deslleial”. L’agrupament, davant d’aquest avís, al qual no hi podia “fer front de cap manera” van veure’s amb l’obligació de canviar de nom. Per escollir-lo van explicar la situació a “tota la comunitat del cau” i van convocar un procés participatiu de recepció i votació de propostes, on van participar, també, “altres generacions”.\nEn el comunicat han exposat que, al llarg d’aquest procés, des de Fundació Champagnat “se’ns ha desgastat, se’ns ha apartat de la negociació en certs moments, i hem tingut la sensació que se’ns ha tractat amb condescendència per part dels representants de Fundació Champagnat”.\nEl nou nom que s’ha presentat és Agrupament Escolta La Flama i “pretén mantenir la idea del foc que cremava al torxa. El foc que ens mou dia rere dia per fer escoltisme, aquella flama que duem a l’interior i que ens fa voler ser millors persones en el món on vivim”, segons han declarat en el comunicat emès. Per altra banda, han anunciat l’inici d’una campanya per xarxes socials sota l’eslògan #RevifemLaFlama, on es volen tornar a presentar públicament després d’un temps de tenir “tancades les xarxes socials” i no mostrar-se “amb el nom de Torxa per por de les conseqüències legals”.\nArticle anteriorIgualada celebra la rua de Carnaval amb 9 comparses\nPròxim articleArrenca la desena del FineArt, que s’allargarà fins el 20 de març


Audiòfons, el preu de perdre oïda | Revista\nAudiòfons, el preu de perdre oïda\nTecnologia mèdica per a millorar l'audició : Audiòfons, el preu de perdre oïda\nTot i que es tracta d'un aparell imprescindible per a les persones amb pèrdua d'audició, el seu preu s'assembla més al d'un producte de luxe\n"No exercim l'homeopatia en contra de ningú sinó com una opció possible dins del context de la medicina"\nLa qualitat assistencial no ha millorat i solament és acceptable\nMicròfon, amplificador, auricular, comandament a distància i connexió a telèfons mòbils mitjançant Bluetooth. Encara que estiguin relacionats amb el so no són els components d’un aparell musical, ni d’un televisor, sinó dels audiòfons, petits ordinadors que es col·loquen al pavelló auditiu i necessiten d’ajustos constants i un manteniment determinant durant els primers quatre anys de vida de l’aparell, període després del qual convé reemplaçar-lo. Aquest recanvi periòdic, i el material necessari per al seu manteniment, impliquen un desemborsament econòmic elevat per a moltes famílies. I és que, segons les darreres enquestes de l’Institut Nacional d’Estadística, prop d’un milió de persones pateixen de sordesa i el 10% de la població espanyola sofreix algun tipus de problema auditiu. De cada 1.000 infants, 2,5 neixen sords i la presbiacúsia, la sordesa que abans apareixia a partir dels 75 anys, afecta cada vegada més persones d’entre 45 i 50 anys. Per ajudar totes aquestes persones que pateixen d’una pèrdua auditiva o hipoacúsia cada any s’adapten a Espanya unes 150.000 unitats d’audiòfons.\nL’audició es mesura amb proves qualitatives i quantitatives. De totes aquestes, l’exploració estrella és l’audiometria, que permet saber quina quantitat de sons falten o ha deixat de sentir una persona i quina és la qualitat dels sons que sent: si són greus, mitjans o aguts. A més, aporta una dada determinant: la quantitat de so que un individu pot suportar. Aquesta quantitat varia d’unes persones a altres; quan naixem, tots tenim la capacitat de suportar sons de fins a 130 decibels (dB) de potència, però a mesura que envellim es redueix aquesta capacitat. El soroll d’un avió a reacció superaria aquest llindar; el de les ambulàncies està per sobre dels 120 dB (el límit a partir del qual se senten molèsties o dolor auditiu); el so d’un assecador de cabells o d’algú que parla a crits se situa entre els 90 i els 100 dB, mentre que el d’una conversa normal a un metre de distància és d’uns 60 dB i el d’una veu que murmura, d’uns 30 dB.\nEn el moment que una persona experimenta una pèrdua auditiva de 30 dB, el seu interlocutor ha d’aixecar la veu perquè el senti. I és a partir d’aquesta deficiència quan, en general, es recomana la utilització de l’audiòfon. No obstant això, aquesta necessitat no depèn d’un determinat valor de capacitat auditiva. És més important el concepte de sordesa social referit a certes persones que, per la seva feina o per l’estil de vida, poden necessitar audiòfons a fi d’evitar l’aïllament social, encara que no hagin perdut tanta audició.\nEls audiòfons són aparells electroacústics que capten els sons de l’entorn, els amplifiquen i potencien els del qui parla per sobre dels ambientals. Tots els audiòfons consten de tres components principals: el micròfon, l’amplificador i l’auricular. Altres, els més sofisticats, disposen a més de comandament a distància i connexió a telèfons mòbils mitjançant Bluetooth.\nEl micròfon recull els sons de l’aire i els transforma en senyals elèctrics. L’amplificador augmenta la intensitat dels senyals del micròfon i, gràcies a uns filtres, només amplifica els sons que són importants per als usuaris. I l’auricular, receptor o altaveu, converteix els senyals elèctrics en acústics. Però, a més, en els models digitals és possible programar un microordinador per manipular els senyals i adaptar-los a la pèrdua auditiva de cada usuari, tasca que es pot fer amb el comandament a distància.\nLes piles, d’altra banda, són específiques per a cada aparell. És per això que tant la seva mida com la capacitat són diferents. La durada mitjana varia entre els 5 i els 14 dies en funció del tipus de pila i d’audiòfon i del temps durant el qual es faci servir.\nVarietat de models\nLa sorpresa davant la varietat de models que es comercialitzen és la primera sensació que experimenta una persona que pateix una pèrdua d’audició i es decideix a comprar un audiòfon. En general, es classifiquen per la forma i la tecnologia.\nPer la forma\nEls audiòfons poden ser retroauriculars, aquells que es col·loquen darrere del pavelló auricular o de l’orella, o aplicar-se a mida, dins del canal auditiu.\nDels retroauriculars clàssics als AP3: fins fa poc de temps, els retroauriculars eren aparells que no convencien pel disseny, ja que es veien massa i necessitaven un motlle per a acomodar-los a l’orella. En canvi, els darrers anys s’han creat nous models, coneguts com a AP3 (sigla d’Amplificador de Processos Tridimensionals) allunyats de la forma i el color dels audiòfons retroauriculars clàssics, encara que també es col·loquen darrere de l’orella. Són discrets i s’assemblen als MP3.\nDins de l’orella: els audiòfons que es porten dins de l’orella sempre es fabriquen a mida i amb tres variants:\nEls que ocupen la conquilla completa de l’orella: són els més potents però els menys estètics. A diferència del que passa a Espanya, són els més acceptats i els que més vendes registren als EUA.\nEls audiòfons intracanal: ocupen el canal auditiu i són els més sol·licitats a Espanya, encara que els AP3 guanyen terreny.\nEls que es col·loquen completament dins de l’orella o CIC (Completely In Canal): aquestes pròtesis auditives se situen a dos mil·límetres del timpà, de forma que només es veu la punta del dispositiu. Malgrat la gran acceptació que tenen, no totes les persones poden portar-los perquè el seu ús es determina en funció de les necessitats d’audició.\nDes del 1996, la tecnologia dels audiòfons ha sofert un canvi determinant. Amb anterioritat a aquesta data, eren senzills amplificadors del so, però a partir d’aquell any es van sofisticar fins a convertir-se en petits ordinadors. En aquests moments, els audiòfons que es comercialitzen estan proveïts d’un xip que capta el so i el transforma exactament d’acord amb les necessitats de cada usuari, de forma que subministrarà els sons aguts a qui només senti els greus i a l’inrevés. A més, quan es processa el so els audiòfons digitals actuals detecten el soroll o so indesitjat i el suprimeixen perquè la persona que el porta només senti les veus. L’elaboració dels audiòfons avança al mateix ritme que ho fa el coneixement en informàtica, en electrònica i en psicologia.\nEn infants i en adults\nEls infants només poden utilitzar audiòfons retroauriculars, els que es porten darrere de les orelles, ja que si optessin pels que es col·loquen a dins haurien de renovar-se’ls contínuament, d’acord amb les diverses etapes de creixement. El procés d’adquisició i ajust dels audiòfons varia també entre infants i adults, ja que les persones adultes poden respondre a les preguntes que els formula l’audioprotesista. En el cas dels infants, en canvi, aquest professional ha de deduir quins sons senten i de quina qualitat.\nSordesa d’una orella o de les dues\nUna de les proves que efectuen els audioprotesistes és la logoaudiometria, de gran utilitat per a avaluar no tan sols quant sent un pacient, sinó quant és capaç de comprendre, el que es coneix com a reclutament (“recruitment”). Les persones amb poca capacitat per a comprendre tenen més dificultats per a adaptar-se a aquests aparells. D’altra banda, davant la pèrdua auditiva bilateral convé adquirir els dos audiòfons alhora, ja que utilitzar un sol audiòfon no garanteix una bona audició, de la mateixa forma que ningú no utilitza un sol vidre en les ulleres. La sordesa d’una sola orella és poc comuna, el que ocorre amb més freqüència és que la pèrdua en una sigui més acusada que en l’altra, però la persona afectada sent malament amb les dues. I de la mateixa forma que l’òptic gradua els dos vidres de les ulleres, l’audioprotesista ha d’ajustar l’audició de les dues orelles.\nPer aquesta raó, disposar de dos audiòfons davant un cas de sordesa bilateral és fonamental per a gaudir de l’efecte d’estereofonia, ja que permet mantenir l’equilibri, conèixer l’origen del so i localitzar els senyals acústics. Així i tot, hi ha persones que encara que necessiten dos audiòfons només en fan servir un per raons estètiques, per semblar menys sordes o per estalviar diners. El balanç d’aquesta decisió és negatiu, ja que l’absència de l’efecte estereofònic fa que en un ambient sorollós o en una reunió familiar els afectats es desorientin, no entenguin les diferents converses i renunciïn a utilitzar l’audiòfon. En canvi, els qui opten per utilitzar els dos des de l’inici, una vegada habituades, no hi renuncien tret de comptades excepcions.\nPreus i ajudes\nEls preus dels audiòfons indicats oscil·len entre els 600 euros per unitat (els de baixa gamma) i els 3.000 euros (d’alta gamma), una diferència que es deu més a la tecnologia que no a la forma. L’evolució constant en aquest camp fa que els usuaris es vegin obligats a renovar-los cada quatre o cinc anys.\nPerò l’esforç econòmic no s’acaba amb la compra de l’aparell. A aquest desemborsament inicial -per partida doble si es necessiten dos audiòfons- cal afegir les despeses dels motlles dels audiòfons, que es canvien cada dos anys i costen uns 54 euros cadascun; les de les piles -que es recanvien cada dues setmanes i valen sis euros per audiòfon-; i els dels productes d’ús diari per a la higiene i el manteniment, a més de les pastilles netejadores que s’utilitzen una vegada a la setmana per evitar l’acumulació de cerumen i d’humitat en els aparells, que hi impossibilitaria l’entrada i sortida del so i el funcionament correcte.\nLes subvencions que en aquests moments hi ha a Espanya per a afrontar aquestes despeses són mínimes. La Seguretat Social proporciona ajudes als infants amb sordesa fins als 16 anys si es demostra que sofreixen una discapacitat superior a una pèrdua de 40 decibels. Fora d’aquest criteri, les ajudes per a persones de més edat són anecdòtiques.\nAndalusia disposa d’un programa que permet als més grans de 65 anys obtenir audiòfons en determinats centres auditius habilitats. A Catalunya es poden sol·licitar ajudes a través del Programa Unificat d’Ajudes (PUA) als discapacitats. Per fer-ho, un especialista en otorinolaringologia efectua el diagnòstic de la deficiència, que ha de ser superior al 33%, i emplena un imprès de Prescripció d’Articles Ortoprotètics (PAO) on consta que el pacient necessita audiòfons. Després de la validació administrativa de la PAO, l’afectat pot acudir al centre auditiu on vulgui adquirir les pròtesis, on se li restarà la quantitat subvencionada -uns 900 euros per audiòfon sobre un preu de 3.000 euros i una petita quantitat per cada motlle- . Però les despeses de les piles i del manteniment són a càrrec de l’usuari.\nDavant l’escassetat d’ajudes oficials, els centres auditius ofereixen diversos sistemes de finançament amb una garantia que cobreix els cinc anys de vida mitjana aconsellada dels audiòfons. Aquesta garantia proporciona cobertura si els aparells cauen o es trenquen, però no si es perden.\nD’altra banda, els centres d’audiopròtesis inclouen en el preu dels audiòfons les audiometries i les revisions necessàries cada sis mesos, que inclouen una neteja dels aparells a més de les adaptacions i les graduacions que calen cada vegada que hi ha fluctuacions en l’audició.\nSi té problemes d'audició\nVagi a un especialista titulat en audiopròtesis.\nEl criteri en l’elecció de l’audiòfon no ha de ser estètic, sinó que cal triar el que faciliti una millor comprensió.\nConvé adquirir dos audiòfons al mateix temps quan les dues orelles estiguin afectades, en comptes de conformar-se amb un i deixar la compra del segon per a més endavant.\nDos audiòfons no tenen per què costar el doble que un.\nDavant del dubte, convé provar-los de manera temporal abans de quedar-se’ls de forma definitiva.\nConsulti l’opinió de l’otorinolaringòleg.\nPensi que es “veu” més la sordesa que l’audiòfon.\nFont: Carlos Torres, audioprotesista d’AUDIRE. Clínica Audiològica.


Apartamentos Turísticos Torre de la Plata Sevilla Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSantander, 15, Casc Antic, Sevilla, Espanya, 41001 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nApartament 1 Habitació amb Terrassa - Àtic (One-Bedroom Apartment with Terrace - Penthouse)\nExcel·lent 8,9 (418 comentaris)\nExcel·lent 8,6 (804 comentaris)\nExcel·lent 8,6 (871 comentaris)\nExcepcional 9,4 (509 comentaris)\nMés informació sobre Apartamentos Turísticos Torre de la Plata\nAquests apartaments de disseny elegant estan situats al davant de la Torre del Oro, al cor de Sevilla. Disposen de WiFi gratuïta, TV de pantalla plana amb canals per satèl·lit i cuina ben equipada. La catedral de Sevilla és a tan sols 300 m. L'Apartamentos Turísticos Torre de la Plata es troba en un edifici sevillà típic, molt a prop de la Torre de la Plata. L'allotjament presenta una decoració moderna i minimalista i parquet. Tots els apartaments del Torre de la Plata disposen d'aire condicionat, zona d'estar i menjador amb sofà llit i terrassa o pati interior. La cuina està equipada amb nevera, microones, fogó elèctric i cafetera. També hi ha rentadores disponibles a petició. Als carrers dels voltants hi ha una gran varietat de restaurants tradicionals, bars de tapes i botigues.\nLa recepció es troba al pati interior. Cal que informeu l'Apartamentos Turísticos Torre de la Plata de la vostra hora d'arribada prevista amb antelació. Podeu indicar-la a l'apartat de peticions especials en fer la reserva o posant-vos en contacte amb l'establiment. Si arribeu fora de l'horari de recepció, haureu d'abonar un suplement. El preu inclou llençols i tovalloles. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Apartamentos Turísticos Torre de la Plata de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nComentaris de Booking.com (418)Comentaris d'Agoda (4)\nApartament 1 Habitació amb Terrassa - Àtic\nModern looking and Clean room. Very good location”


Trio d’asos de pianos a l’Auditori | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nTrio d’asos de pianos a l’Auditori\nDudamel dirigirà un concert extraordinari amb la Filharmònica de Viena i Savall obrirà la temporada amb Monteverdi\nDaniil Trifonov durant un recital. DARIO ACOSTA\nDaniil Trifonov, Yuja Wang i Lang Lang; tres cracs del piano tornaran a l’Auditori de Barcelona la propera temporada. No seran les úniques estrelles perquè el carismàtic Gustavo Dudamel dirigirà la Filharmònica de Viena en un concert extraordinari del qual ja se n’han venut 1.600 entrades. Una temporada que inaugurarà el 10 d’octubre Jordi Savall amb les Vespres de Monteverdi i que posarà punt final al 450è aniversari del compositor. Una programació de cicles i activitats que ha estat presentada pel director de l’Auditori, Joaquim Garrigosa, amb una peculiar música de fons: les xiulades que feien sonar els treballadors de l’equipament que reclamen el cobrament d’ingressos endarrerits tal com ja ho han fet altres treballadors municipals.\nOmplir una sala amb 2.000 localitats no és una tasca fàcil però hi ha apostes que ho asseguren, com els tres noms propis del firmament pianístic internacional que ja coneixen l’escenari de la sala gran de l’Auditori, on han tocat aquesta mateixa temporada com ho va fer el pianista rus Trifonov, o en els dos últims anys els dos intèrprets xinesos. Els tres són concerts del cicle de cambra. Trifonov (4 d’octubre) interpretarà en aquesta ocasió un repertori de Mompou, Rakhmàninov i Chopin. L’extravertida Yuja Wang (20 de gener), amb un repertori que inclou Mendelssohn, Bach i Chopin i el seu compatriota Lang Lang ho farà el 18 de març amb obres de Debussy, Albéniz, Granados i De Falla. Dins d’aquest mateix cicle i per la celebració del 20è aniversari del Quartet Casals s’interpretarà la integral dels quartets de Beethoven. Un altre nom propi de la programació serà el del clarinetista Martin Fröst el 8 i 9 de novembre amb un repertori en el qual destaca el Quartet per a la fi dels temps de Messiaen i el Quintet de clarinet de Mozart.\nDudamel, que en els últims anys segueix fidel a les seves cites musicals a Barcelona, oferirà un concert extraordinari, el 14 de gener, dins del cicle La música ens toca, interpretant l’Adagio de la Simfonia número 10 de Mahler i la Simfonia Fantàstica de Berlioz.\nDins de la temporada de l’Auditori al Festival Emergents destaca la creació de la Jove Capella Reial de Catalunya, formació musical amb Jordi Savall al capdavant que oferirà un concert dedicat al primer gran compositor del barroc català, Joan Cererols. El musicòleg i compositor català també oferirà una singular –per poc interpretada– Passió segons sant Marc, de Bach.\nEn el Sampler Series –el cicle dedicat a la música actual o contemporània– destaca la col·laboració del ballarí i coreògraf Albert Quesada amb el compositor Octavi Rumbau i debutarà al centre la Klangforum de Viena, una de les millors orquestres de música contemporània del món.\n“És una oferta molt àmplia i molt oberta per a tot tipus de públics”, comentava Garrigosa en la presentació de la temporada que per a aquest any disposa d’un pressupost de 21 milions d’euros. La programació artística dels diferents cicles suposarà un cost d’1,6 milions d’euros, mentre que els programes educatius (amb 120 concerts) costaran 1.300.000 euros. Del pressupost total de 21 milions d’euros, 13 són aportacions de les administracions i la resta d’ingressos propis. Uns pressupostos que inclouen tot el capítol de la programació de l’Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya (OBC), tant l’artístic com el personal, així com tots dos conceptes de l’Auditori.\nPer aquest any s’ha produït un lleuger increment de les subvencions públiques, d’uns 280.000 euros: 150.000 de l’Ajuntament i 130.000 de la Generalitat. “Des del 2012 ens trobem amb uns pressupostos de contenció que esperem superar amb la redacció d’un pla estratègic a tres anys”, segons apuntava Garrigosa. Quant a l’ocupació i l’assistència de públic, el 2016 van ser 333.230 espectadors, un 20% més que el 2015 amb 275.000.


Les coses de l'Eva: 2012\nNo, aquest apunt no té res a veure amb el tenista de les Illes. La veritat és que aquest dia per molt que una s'esforci no acaba de ser un dia normal. Ja he dit tantes vegades com he pogut que el Nadal no m'agrada (insisteixo, no té res que veure amb el tenista), però de normal res. La melangia sempre envolta aquest punyetero dia que l'entorn insisteix en convertir-lo en anormal. Com diu el Joan "Hollywood fa molt de mal", perquè n'estem ben farts de pel·lícules a on l'esperit de Nadal ho envaeix tot, fins el punt de convertir el fill de puta més gran en el ser més entranyable imaginable i això no és veritat. Així que com no hi ha manera d'evitar-ho nosaltres també juguem, i aquest any ho hem fet amb un clàssic: platillo de rap amb escamarlans i sípia. Com sempre acompanyats del nostre amic Juli.\nBé, tot remollat amb cava català, per favor, i al Juli li hem regalat una llauna de caramels amb sabor a Jack Daniel's, que després de provar-los hem de dir, sincerament, que no ens han agradat gaire, però només per la llauna ja valia la pena aconseguir-los.\nI això és tot. Aquesta és la nostra manera de convertir un dia qualsevol en una festa particular, que d'això es tracta, envoltar-se de gent que t'estima i a qui estimes.\nPublicado por Eva Villaplana en 19:44 2 comentaris:\nEtiquetas: Amics i coneguts, Cava, Coses de la vida, Marisc, Peix\nComencem bé i encara no és Nadal...\namb una safata de fruits secs montats per la nostra amiga Tere,\nuns bocatas de Can Conesa que va portar la Tomi, un Aranès,\ni un Menorquí,\ni un ram de flors de la Montse, que no es menja però és tan macoooooo!!!!!!\nA totes, GRÀCIES!!!!\nPublicado por Eva Villaplana en 12:24 1 comentari:\nEtiquetas: Amics i coneguts, Bocatas, Coses de la vida, Flors, Fruits secs\nAnèu preparant el Nadal !!!\nL'altre dia vaig anar a comprar el pà als meus amics de Cal Forner i vaig veure aquesta propaganda, li vaig comentar al Joan i em va dir:\n-Fes una foto i ens ho mirem.\nNo ha calgut foto, ells ja tenien preparats els triptics i jo com bona clienta els hi faig propaganda. Fins i tot et cuinen la carn, que tu els hi portis, al seu forn, a més de fer tot el que veièu. Quina feinada!!!\nRecordèu: CAL FORNER C/JOAN GÜELL 125 TLF: 933392158\nPublicado por Eva Villaplana en 12:09 Cap comentari:\nLa cançó està de moda i jo volia participar!!!\nAvís: Les imatges poden ferir la sensibilitat de l'espectador.\nPublicado por Eva Villaplana en 18:57 6 comentaris:\nDiuen que les dones tenim dos secrets inconfessables; l'edat i el pes. Bé, haig de dir que ara, amb els 41 acabats de fer, feia gairebé 20 que no em sotmetia a la prova de la bàscula. Però l'altre dia el Joan en mig d'una broma verbal se li va escapar que els meus, suposats 80 kilos estaven molt bé posats. Jo ràpidament vaig protestar ja que de cap de les maneres em pensava que arribava a aquesta xifra. Ell va reconèixer que el número 80 havia estat producte de la improvisació i que no tenia cap referent ni virtual ni real per haver dit aquell número tan nefast. Així que no em quedava cap altre remei que posar a prova aquelles sospites i sotmetre'm a la prova del pesatge. Aquí teniu el resultat. És evident que un pel de sobrepès sí que existeix, però tan per mi com per ell del tot admissible.\nAmb el que costa assolir aquestes corbes voluptuoses i per celebrar la xifra 64 vaig fer aquestes bombes de patata i carn amb una salsa rosa amb un toc de picant elaborada amb maionesa i ketchup de la marca Heinz i unes gotes de Tabasco. Per dissimular acompanyades amb verduretes variades al grill. D'aquí uns altres 20 anys ja em tornaré a pesar.\nLa lletra utilitzada és de l'Anna Vives: http://www.annavives.net/\nPublicado por Eva Villaplana en 18:38 2 comentaris:\nEtiquetas: Carn, Coses de la vida, El Joan i l'Eva, Patates, Salses, Verdura\nEls primers i potser els últims bolets de la temporada\nAvui volia parlar d'un parell de coses. En primer lloc hem repetit un clàssic de la nostra cuina, de la cuina "Les coses de l'Eva", conill al ajillo http://evavillaplana.blogspot.com.es/2010/04/conejo-al-ajillo.html. Aquest cop hem substituit l'arrós blanc per uns rovellons petits per assegurar-nos en la mesura de lo possible que no tinguèssin cucs. La setmana passada vaig comprar uns de mida més grosa i no vaig poder aprofitar ni un de sol. Segurament aquests seran els primers i els últims de la temporada ja que aquest any amb això de la sequera diuen els sabis que no serà un bon any pels bolets.\nTambé volia parlar d'una paranoia nostra, molt d'acord amb els temps polítics que vivim. Us ho explico. Fa dos anys que ens vam apuntar al "Club de vinos del Corte Inglés". Fins aquí tot normal. Es tractava de que cada mes ells t'oferien una oferta de sis ampolles de vi a un preu raonable. Tu podies desestimar l'oferta, però, fent honor a la veritat, tot el que ens han enviat i per lo tant tot el que hem tastat ha estat prou bó. Ara bé, en aquests dos anys o en aquests 24 mesos no ens han oferit MAI cap vi de la nostra terra, és a dir, cap vi català. Sospitós, no? Sembla que a Catalunya no en sabem res de vi. El Priorat, el Penedès, etc..., etc...deu ser per la gent del Corte Inglés una terra marginal en quant a vi es refereix. Així que hem decidit donar-nos de baixa del club i al ser interrogats pels motius de la nostra baixa ho vam argumentar de la mateixa manera que ho faig aquí. El to de l'operadora va canviar de sobte. Ja sé que serà pràcticament impossible fer bandera d'aquesta qüestió, és a dir, consumir preferentment productes catalans de tota mena. Sols cal mirar les etiquetes de tot el que portem a sobre per adonar-nos d'aquest propòsit més que impossible, però, què carai!!!, cal intentar-ho. Diguèu-me provinciana si volguèu però ja estic una mica farta de tants universalistes.\nCom a despedida del Club avui hem acompanyat els conill i els bolets amb la última entrega del Club, un Ribera del Duero que entrava de conya i perillòs pel seu efecte etílic. Estava bó, però... adèu vins espanyols!!!\nPublicado por Eva Villaplana en 17:51 2 comentaris:\nEtiquetas: Begudes, Carn, Coses de la vida, El Joan i l'Eva, Verdura, Vins\nPublicado por Eva Villaplana en 18:47 Cap comentari:\nEtiquetas: Carn, Patates, Verdura, Vídeos\nJa en tinc 41\nJa tinc 41, bé, encara no noto la diferència de quan en tenia 40. Bé, de fet no noto la diferència de quan en tenia 28. Potser sigui que dintre de la nostra particular bombolla sembla que el temps s'hagi aturat i no passin els anys. A lo millor físicament els anys sí que van passant. Avui he pujat a l'escala i al baixar quasi em trenco una cama, però com diuen alguns potser sigui quelcom psicosomàtic.\nPer celebrar-ho hem fet un plat hipercalòric, per dramatitzar les calors que estem patint aquests dies, però com el Joan volia ser bomber encara té aquestes idees maravelloses i ens hem cascat un plat de peus de porc amb cargols, remollat amb un bon vi, pastiset de xocolata i un cigaló de conyac, ah, se m'oblidava, un glop de cava.\nI el millor regal estar amb la persona que més estimo.\nPublicado por Eva Villaplana en 19:01 3 comentaris:\nEtiquetas: Cargols, Carn, Coses de la vida, El Joan i l'Eva, Postres\nTot un festín, aquest "bocata cartagenés". El Joan va fer la mili a Cartagena i es menjava aquest bocata en la seva època de militroncho quan estava de guardia a l'arsenal o se'l menjava quan sortia del cuartel. Es tracta de fer pa amb tomàquet, oli i sal, primera capa d'olives tallades, segona capa de pernil del bo, tercera capa de truita a la francesa, i tercera capa un altre cop d'olives. Ho vam fer divendres per rememorar els records, tot molt bé fins l'última molla de pa que el Joan es va ennuegar, va estar uns segons sense poder respirar però amb la màquina ho vam solventar, quin susto. Després del susto el nostre amic Juli ens va enviar una foto del seu viatge a León i no vam rebre cap foto així que vam trucar al 1004 perquè no podíem enviar ni rebre missatges multimedia ni vídeoconferència. Vam estar tres hores per solucionar el problema. Aquests de Telefònica acaben amb la paciència de tothom. I després de la dutxa i acabant de sopar tranquilets al llit, serien les dotze de la nit, surto al safreig i oloro a fusta cremada, estàven també els nostres veins del costat, la Mªdel Mar i l'Óscar al safreig també olorant pensant que era el seu aparell d'aire acondicionat. Vam mirar rentadores, secadores, rentavaixelles, calentadors i no sabíem d'on venia l'olor. Davant del canguelis li dic al Joan, mira jo truco als bombers i que s'ho mirin, els nostres veins també van opinar el mateix i vaig trucar. Mentres jo li deia a l'Óscar, jo noto més l'olor en la meva part així que es va pujar a l'escala que tinc per netejar i efectivament l'olor era més notable adalt a la nostra veina Neus. Així que va anar a casa seva a veure si ella notava l'olor. Ahhhh, collons!!!, la Neus surt i portava una barreta d'incens cremant per aullentar els mosquits que la teníen frita, i dient no serà això?, jajajajajjajajaja, i jo que havia trucat als bombers!!!\nBe, tot un dia per recordar...\nPublicado por Eva Villaplana en 14:16 Cap comentari:\nEtiquetas: Amics i coneguts, Bocatas, Coses de la vida, El Joan i l'Eva, Pernil\nMacarrons amb pensament de Ketchup\nLa recepta és del Joan, ell ha fet de Chef de cuina, i jo he executat les seves indicacions, errrrrr millor cuiner der mónnnnnnnnn!!!!!\nPublicado por Eva Villaplana en 19:17 Cap comentari:\nEtiquetas: Carn, Pasta, Salses, Vídeos\n51 estius !!!\n4 d'agost 12:00 AM\nTruquen a la porta i jo sense obrir miro per la mirilla i veig a un senyor amb un maletí. Jo acostumada a tractar amb els pesats del gas i la llum que ens acosen contínuament al veure a aquest pallo li dic d'una manera poc gentil:\n- ¿Quién es?!!!!(jo que sóc molt borde quan vull, jejjejjeje)\n- Enrique Tomás\n- Traigo un paquete para Joan Garrido\nObro la porta amb cautela\n- ¿Un paquete...?, nosotros no hemos hecho ningún pedido\nEl senyor estupefacto em diu:\n- Ya está pagado\nRàpidament les meves neurones van conectar i vaig dir:\n- Ahhhh, ya sé quien nos lo ho ha enviado, una amiga nuestra\nEl senyor del qual havia dubtat diu:\n- Ya me gustaría a mí tener amigos así!!!!\nEns va faltar temps per fer la foto de felicitat del Joan pel seu millor regal de fa molts anys!!!!\nLa nostra amiga Tere ens va enviar un pernil dels que acostumem a tastar quan ve a dinar a casa.\nRàpidament el vam començar, anava amb ganivet inclós.\n5 d'agost, el dia del cumple del Joan.\nVam fer conill amb cargols per a tres, el Joan, el Juli i jo.\nRecepta d'Internet d'un llibre de Anna Maria Calera, Cuina Catalana, Edicions Cadí.\nEl conill en porcions amb sal i pebre i ho farinem, ho fem a una cassola al foc amb oli, el fetge un cop fet el reservem per a la picada. A mig fer afegim ceba picada i un manat d'herbes. Un cop la ceba hagi enrosit hi incorporem el tomàquet pelat i molt trinxat. Quan el tomàquet estigui fregit hi tirarem el vi i tapem la cassola fins que hagi reduit el vi. Afegim el brou de manera que cobreixi el conill. El deixem fer amb la cassola tapada uns 20 minuts. Piquem al morter safrà, all, galetes, pinyons, ametlles, julivert i afegim el fetge també a la picada fins que faci una pasta fina, li posem una mica de salsa del conill i ho tirem a la cassola. Afegim els cargols que ja tenim cuits i bitxo a gust del que s'ho vagi a menjar, rectifiquem de sal i deixem coure a foc suau fins que el conill estigui tou.\nAquest va ser el resultat, el conill es desfeia i els cargols eren gordotes i boníssimsssss!!!!\nAmb la salsa picant es va acabar el mam, un vinet del Bierzo, Cacabelos!!!\nI el Juli sempre amb les seves frases:\n- ¡¡¡¡Haz una foto de los cadáveres!!!!\nI no podia faltar les espelmes que ja pesen!!!\nBé, el que pesa és tots els tiberis que ens fotem, però "que nos quiten lo bailao...!!!\nPublicado por Eva Villaplana en 11:41 6 comentaris:\nEtiquetas: Amics i coneguts, Begudes, Cargols, Carn, Coses de la vida, El Joan i l'Eva, Pernil, Vins\nCargols a la nostra\nAvui us presentem una versió adaptada del cargols de la Tomaquera. Com podèu comprovar al vídeo el flambejat no m'ha sortit bé, però es que em feia por cremar-ho tot, les cortines, el cabell, les celles, etc...\nTot i així estaven força bons. Els hem acompanyat amb una escalivada amb anxoves de l'Escala.\nPublicado por Eva Villaplana en 19:32 2 comentaris:\nEtiquetas: Cargols, Verdura, Vídeos\nEls primers i potser els últims bolets de la tempo...


2 min. Barcelona 23/10/2019 12:33\n651x366 El grup feixista i agents dels Mossos en la manifestació de dijous a la plaça Artós / ANDREU DALMAU/EFE El grup feixista i agents dels Mossos en la manifestació de dijous a la plaça Artós / ANDREU DALMAU/EFE\nEls Mossos d'Esquadra han detingut un tercer ultra per la pallissa a un jove antifeixista dijous de la setmana passada a Barcelona. La policia ha fet aquesta detenció a la regió metropolitana nord, on divendres també va arrestar dos altres nois per aquesta agressió. El jove apallissat va necessitar atenció mèdica després que un grup d'extrema dreta, format per una desena de membres, el fes caure a terra i l'ataqués amb cops de puny i puntades de peu. Tots tres formen part dels agressors que van actuar dijous a la nit entre els carrers Rosselló i Balmés, a l'Eixample. Els Mossos diuen que la investigació continua oberta.


sentència de tres anys de pessó per a manifestant acusat d´atemptat a l´autoritat a Barcelona - Indymedia Barcelona\nsentència de tres anys de pessó per a manifestant acusat d´atemptat a l´autoritat a Barcelona\nper X\t 13 ago 2009\nEl Tribunal ha condemnat el manifestant per un delicte d'atemptat a l'autoritat amb lesions castigat al Codi Penal amb el periode de dos a quatre anys de pressó. L'advocat defensor ja ha dit que recorrerà la sentència.\nEls fets es van produir el 19 de maig de 2007 a Barcelona, durant una manifestació dels col·lectius okupa a favor dels espais alliberats. Una manifestació que va esdevenir mediàticament molt polèmica per l´ús que va fer la policia d´armes irregulars com és el cas dels "Kubotan".\nEl Kubotan és una mena de punxó que si s´aplica en punts de dolor deixa immobilitzada a la persona.\nL´acusat no nega haver participat a la manifestació.\nEl veí de l´Hospitalet i de 30 anys d´edat va dir en seu judicial que si havia participat en la manifestació. Però va negar ser l'autor de l'agressió que va patir el policia que va caure al terra amb el nas trencat. A través del delicte d´atemptat a l´autoritat, un nas trencat ha estat sentenciat amb tres anys de pressó. L´acusat també va dir en seu judicial que durant la manifestació va rebre dos cops al cap i puntades al cos per part de la Policia. L´advocat defensor va dir que el kubotán era un arma antireglamentària i, per tant, l´ús que en feia el polícia agredit era il·legítima. Aquest fet ja seria suficient, segons la Defensa, per a no aplicar el delicte d'atemptat a l'autoritat.\nLa sentència, no obstant això, rebutja aquesta tesi i considera que, en el cas que el policia hagués usat el kubotán es tractaria, en tot cas, d'una infracció lleu. A més, el fet d'usar una arma no reglamentària, segons el Tribunal, no elimina la condició d'Autoritat al policia agredit. A més dels 3 anys de pressó el Tribunal condemna a pagar una multa de 4.000 euros en concepte d'indemnització.\nRe: sentència de tres anys de pessó per a manifestant acusat d´atemptat a l´autoritat a Barcelona\nI no hi ha cap forma de recórrer la sentència?????\nA que espereu per convocar a la gent?\nper xx\t 13 ago 2009\nper @\t 13 ago 2009\nindignant. Hauriem de donar alguna resposta col·lectiva i pública.\nper jutge gilipolles\t 13 ago 2009\naixí si els mossos venen amb fuets, pistoles tàser o amb cóctels molotov repartint a tort i dret no podem dir res pq és la seva feina? i si s'ens acudeix fotre-li una pedrada al mosso que li va partir la cara a un nen de 9 anys pq els pares l'havien dut a una manifestació, com a mínim som un grup Y de la eta oi?\nel tribunal és gilipolles, es nota que jutges i polis es llepen els culs i es mengen les polles mútuament.\nper poli\t 13 ago 2009\nahora os lo pensareis dos veces , antes de golpear a un agente.....\nper antipoli\t 13 ago 2009\nfarem com vosaltres: disimularem davant de tv3


Si estàs buscant Salewa Vector UL 22L, avui estàs de sort! A la botiga online de muntanya trobaràs el material esportiu al preu més baix i podràs comprar en un entorn totalment segur i amb la confiança de trekkinn. No esperis més i fes la compra online dels productes de Motxilles i maletes. trekkinn t’ofereix una selecció exclusiva de Motxilles per la pràctica de diferents activitats. Tots els productes de la secció de Motxilles estan especialment dissenyats per satisfer les teves necessitats i donar-te el total control en la pràctica de l’esport, independentment del nivell que tinguis o el temps que faci.


Salut laboral.Protocol d'actuació davant situacions de violència contra els treballadors/es del Departament - CCOO Educació Pública Salut laboral.Protocol d'actuació davant situacions de violència contra els treballadors/es del Departament - CCOO Educació Pública\nHome > Salut Laboral > Salut laboral.Protocol d'actuació davant situacions de violència contra els treballadors/es del Departament\nprofessorat Pública Salut Laboral\nSalut laboral.Protocol d'actuació davant situacions de violència contra els treballadors/es del Departament\nProtocol d'actuació davant situacions de violència contra els treballadors/es dependents del Departament d'Ensenyament:\nEl Departament el tira endavant sense el suport sindical\nAquest protocol s’ha elaborat per encàrrec de la Comissió Paritària de Prevenció de Riscos Laborals del Departament d’Ensenyament per tal d’oferir un marc d’actuació davant situacions de violència als centres educatius públics i serveis educatius. El 29/01/2015 el Departament treu un primer esborrany d’aquest Protocol.\nDe les diferents esmenes presentades per CCOO a l'esborrany d'aquest protocol, el Departament només ha tingut en compte la referent a la necessitat d'impartir formació específica (gestió de conflictes, gestió de les emocions) adreçada als equips directius i al professorat.\nDes de CCOO considerem que cal que hi hagi assessorament a la víctima des del primer moment, realitzat per part dels tècnics jurídics de cada Servei Territorial. A patir d'aquí, la persona afectada podrà valorar el fet de posar o no, una denúncia i les seves conseqüències.\nContràriament, el Departament planteja que l'assessorament jurídic estigui condicionat a l'existència d'una denúncia i al vist i plau del director/a dels Serveis Territorials.\nAquest Protocol deixa de tenir sentit si després de posar la denúncia la persona interessada, el director/a dels Serveis Territorials, després de valorar els fets, decideix no sol•licitar un advocat. Des de CCOO, entenem que la valoració l'han de fer els professionals en dret penal.\nUn cop més, el Departament torna a carregar més responsabilitats als equips directius, deixant la víctima desprotegida i indefensa.\nAltres qüestions de SALUT LABORAL\nL'entrada en vigor del nou Protocol d'Assetjament sexual està pendent d'acord de govern, després de la seva aprovació, en la Mesa General d’Empleats Públics de la Generalitat de Catalunya del 30 d’abril de 2014.\nPer altra banda, el dia 1 de Gener d'aquest any 2015, va entrar en vigor el nou Protocol d'Assetjament laboral. Aquest Protocol el podem trobar a la intranet del Departament. Cal recordar que CCOO vam ser l’únic sindicat que vam votar en contra, ja que entre d'altres qüestions no permet la participació dels representants dels treballadors en la Comissió d'Investigació del presumpte cas d'assetjament.\nDes de la seva entrada en vigor, han arribat 3 sol·licituds, una de les quals no ha estat admesa a tràmit per part de funció pública (als SSTT de Tarragona), i les altres dos sol·licituds, totes al Consorci d’Educació de Barcelona, han determinat que no hi ha indicis d'assetjament laboral. Estarem molt atents, no sigui cas que la Generalitat continuï determinant, com amb l’anterior protocol, que en una empresa de més de 150.000 treballadors/es mai es dóna cap situació d’assetjament laboral.\nEl 20 de maig ha fet un mes de la tràgica mort del company, Abel Martínez, la primera mort d’un professional de l’educació en aquestes circumstàncies al nostre país, en el que també van resultar ferides una altra docent i diversos alumnes del centre.\nDes de CCOO hem demanat al Departament que aquesta situació tan traumàtica i dura patida per tot el personal treballador, tingui la consideració, com no podia ser d’una altra manera, d'accident laboral, a més de prestar tot el suport a les víctimes i les seves famílies, també en els nombrosos tràmits administratius.\nLa Federació d’Educació de CCOO vol que el dol esdevingui força, reflexió i en propostes. El compromís de CCOO amb la memòria d’Abel Martínez Oliva consisteix en fer tot el possible perquè mai més hi hagi una altra víctima en un centre educatiu. No ha de tornar a passar. A ningú. Mai. La funció del sindicat ha de consistir en lluitar per les condicions laborals, materials i organitzatives que requereix avui l’educació. La precarietat no és compatible amb la dignitat ni amb l’eficiència, i per aquest motiu mai serà assumida pel nostre sindicat.\nA més de treballar per organitzar les nombroses mostres de dol i solidaritat amb les víctimes, CCOO hem sol·licitat la convocatòria d’un Consell Escolar de Catalunya extraordinari, així com de la Mesa Sectorial d’Ensenyament, per poder analitzar aquest fet i situar les mesures que intentin impedir que tornem a lamentar una situació com aquesta. Igualment vam situar la qüestió a la Comissió Paritària de Salut Laboral del Departament d’Ensenyament del passat 8 de maig de 2015. Per suposat, no oblidarem la mort de l’Abel, i treballem per honrar la seva memòria i els seus actes, sol·licitant la consideració del 20 d’abril de cada any, com del Dia per la Dignitat de l’Educació.\nPublicat per . a 25.5.15\nItem Reviewed: Salut laboral.Protocol d'actuació davant situacions de violència contra els treballadors/es del Departament Rating: 5 Reviewed By: .\nEs recupera la reducció de 2 hores lectives als i ...\nProfessorat: Titulacions per impartir un ensenyame...\nConcurs de Trasllats 2014-2015, adjudicacions defi...\nSalut laboral.Protocol d'actuació davant situacion...\nConsulta i modificació de dades de la borsa de per...\nNous criteris de modalitats per gaudir de la reduc...\nXerrades informatives sobre les adjudicacions prov...\nReducció de 2 hores als majors de 55 any\nEnsenyament públic: Estadis de promoció docent (cu...\nRetribucions del 2015. Complements de càrrecs unip...\nRetribucions de l'any 2015. Cinc any congelats i r...\nProcediment petició reduccions de jornada (curs 2...\nEl Govern de la Generalitat es veu obligat a recti...\nLa jubilació de classes passives (2015)\nMesa sectorial el proper 6 de maig: vacants a la i...


Aprovat un conveni de col·laboració per a gestionar el lloguer social – Comarques de Ponent\nAprovat un conveni de col·laboració per a gestionar el lloguer social\nL’Ajuntament de Balaguer ha cregut necessari col·laborar en la creació i el reforç de la Borsa d’Habitatge per al lloguer social, i atendre coordinadament les accions adreçades a facilitar l’accés a l’habitatge per a les persones o unitats de convivència que demostrin necessitat d’un habitatge. En aquest sentit, l’Ajuntament ha proposat la signatura d’un conveni de col·laboració amb ADIGSA per a la Gestió del programa de mediació per al lloguer social en el municipi de Balaguer. Aquest conveni permet recolzar la Borsa d’habitatge per al lloguer social i la borsa jove d’habitatge que formarà part de la Xarxa de mediació per al lloguer social. (+) L’Ajuntament de Balaguer ha cregut necessari col·laborar en la creació i el reforç de la Borsa d’Habitatge per al lloguer social, i atendre coordinadament les accions adreçades a facilitar l’accés a l’habitatge per a les persones o unitats de convivència que demostrin necessitat d’un habitatge. En aquest sentit, l’Ajuntament ha proposat la signatura d’un conveni de col·laboració amb ADIGSA per a la Gestió del programa de mediació per al lloguer social en el municipi de Balaguer. Aquest conveni permet recolzar la Borsa d’habitatge per al lloguer social i la borsa jove d’habitatge que formarà part de la Xarxa de mediació per al lloguer social. L’objectiu és facilitar l’accés a l’habitatge en règim de lloguer a preus assequibles, i és per això que des de la Generalitat s’ha posat en marxa la «Xarxa de mediació per al lloguer social» per incrementar l’oferta de lloguer a preus moderats i atendre així la població amb ingressos més baixos, donant suport i coordinant les borses locals d’habitatge per al lloguer social, avui existents, i impulsant la creació d’altres de noves. Aquest conveni contempla que ADIGSA faci un pagament de 12.000 euros a l’Ajuntament de Balaguer per cobrir les despeses dels serveis mínims d’atenció ciutadana i assessorament relacionats amb els programes i ajuts de la Xarxa de mediació per al pagament de lloguers.A més, l’Ajuntament rebrà 450 euros per cada mediació de lloguer social, 200 euros per cada seguiment de mediació de lloguer social i 50 euros per cada tramitació d’ajuts per al pagament del lloguer.


Campanya contra les cases d’apostes a Massamagrell - À Punt\nCampanya contra les cases d’apostes a Massamagrell\nEl veïnat s’organitza contra la proliferació d’aquests establiments al municipi.\n23 de febrer 2020 - 13:03\nEl veïnat de Massamagrell presenten una campanya contra les cases d’apostes aquest diumenge de vesprada al centre cultural. Denuncien que el poble està patint una transformació i consideren que són culpables les cases d’apostes.\nBaralles, soroll fins a altres hores de la nit o fem acumulat en les voreres davant d’aquests establiments són algunes de les conseqüències que, segons el veïnat, deriven de la proliferació de les cases d’apostes.\nPer aquest motiu volen organitzar-se i fer fora del municipi les cases d’apostes.\nAquesta campanya arriba la mateixa setmana que el ministre de Consum, Alberto Garzón, ha presentat l’esborrany del decret llei que regularà la publicitat sobre els jocs d’atzar i les apostes.


Hem tornat a rebutjar l'excés de la partida destinada als grups municipals, reclamant que es redueixi en un 33% el que suposaria un estalvi d'uns 260.000€. Novament hem denunciat la bretxa salarial a l'Ajuntament, especialment vergonyant quan comparem el que cobren alguns alts càrrecs posats a dit amb les nòmines de part del personal externalitzat. Hem reclamat un pla d'auditories per tal de fiscalitzar les empreses que gestionen els serveis de la ciutat, perquè no passi com a d'altres ciutats on s'estan detectant importants fraus. Hem insistit en la necessitat de recuperar la gestió directa de serveis com la neteja d'equipaments, de carrers, i la recollida de residus, pel que suposa de millora de les condicions laborals, per l'estalvi de no haver de pagar IVA ni beneficis empresarials i pel major control que té l'Ajuntament i la població sobre el servei. La nostra portaveu ha lamentat “ llàstima que Granollers no se sumi a les polítiques d'esquerres que s'estan escampant arreu... o potser pretenen desentendre's de les condicions laborals de les treballadores?”\nMaria Oliver ha afirmat que la major part de despeses dels pressupostos tenen per beneficiari “un home de mitjana edat, de classe mitjana-alta, que viu al centre de Granollers” motiu pel que ha proposat que els pressupostos beneficiïn a un perfil més plural i inclusiu, amb exemples concrets com un increment de la inversió als barris, augmentar la partida per a pisos de lloguer social, dotar el Centre d'Informació i Atenció a les Dones de més recursos, i la creació d'un Centre de dia i de nit per atendre a la nostra gent gran.\nLa portaveu de la Crida-CUP ha tancat la intervenció afirmant que “un ajuntament d'esquerres hauria d'assemblar-se més a Robin Hood que al cardenal Richelieu; i malauradament el cas de Granollers és més de Richelieu: carrega amb les mateixes taxes i els mateixos percentatges a la classe treballadora que a la gent de classe mitjana i alta, excepte l'església que mai paga”. “Un model a l’estil Richelieu que necessita d'un creixement continuat, insostenible, que es fonamenta en el repartiment de les engrunes que genera el creixement i que ens aboca al col·lapse. Revertir aquesta situació, és responsabilitat nostra. És l’hora del robinhoodisme.”\nMés informes sobre el ple del novembre de 2016\nEscrit per Crida per Granollers-CUP\tVist: 1853


Tractament de les Tic i les Tac – Escola Solc\nTractament de les Tic i…\nLa tecnologia, la informàtica, la programació, la robòtica…, són conceptes que estan ja implícits a les vides dels nostres alumnes, fins i tot dels que comencen a Educació Infantil.\nDins l’àmbit de la formació docent, a l’Escola Solc hem impulsat de forma preferent i continuada la utilització de les noves tecnologies, a mesura que aquestes es desenvolupen, perquè creiem important que els alumnes arribin a assolir els elements bàsics que conformen l’actual societat: el domini del camp visual i l’accés a la informació i el seu tractament.\nAixí doncs, per tal d’aconseguir-ho, s’impulsen els següents eixos educatius:\nEducació de la imatge\nVisió educativa i crítica dels mitjans de comunicació. Potenciació de l’estudi de la imatge quant el llenguatge; com a forma de transmissió de discursos, ideologies i valors.\nProjectes digitals a infantil i primària\nProjectes interdisciplinaris on es barreja l’aprenentatge de la/les matèria/es tractada/es i el coneixement de noves eines informàtiques i tecnològiques. Des de P4 els alumnes ja van a l’aula d’informàtica, utilitzen tauletes i descobreixen la robòtica.\nInformàtica a secundària\nAprofundiment, en grups reduïts, de programari més específic (edició i tractament d’imatge i vídeo, creació de pàgines web, creació d’apps, projectes col·laboratius dins el grup i amb altres escoles). Tot això utilitzant tot tipus de dispositius i treballant en diferents espais de l’escola.\nProjectes de la Fundació Trams\nL’Escola Solc participa a 11 projectes de la Fundació Trams. Són tots projectes col·laboratius amb una o varies escoles de les 21 de la Fundació, on els alumnes descobreixen i integren al seu coneixement noves eines al mateix temps que comparteixen i analitzen la feina d’altres companys. Molts d’aquests projectes acaben en videoconferències o trobades entre escoles, perquè els alumnes intercanvïin la seva visió i experiència del projecte.\nA l’escola treballem la formació continua del professorat, per tal d’adaptar-nos, igual que ho fen els alumnes i la societat, a les noves tecnologies. Integrem la utilització de les TIC a totes les matèries, no només a la informàtica. Entenem que és manera més adequada per a aconseguir un aprenentatge més diversificat i, en definitiva, més complet.\nTotes les aules d’educació infantil, primària i secundària tenen pissarra digital interactiva. L’escola disposa d’una aula mòbil d’iPad per a 35 alumnes i una altra d’ordinadors portàtils per a 30 alumnes. A més, disposem d’una alumna d’informàtica amb 30 ordinadors portàtils.


Les persones que fan cures dediquen més hores a aquesta tasca que a la seva jornada laboral - Diari de la Discapacitat\nIniciDependènciaLes persones que fan cures dediquen més hores a aquesta tasca que...\nLes persones que fan cures dediquen més hores a aquesta tasca que a la seva jornada laboral\nSegons un informe de la Federació Europea d’Associacions de Familiars de Persones amb Malaltia Mental\nLes persones que fan cures tenen un gran paper a la societat // Foto: FAFAC\nSegons un informe de la Federació Europea d’Associacions de Familiars de Persones amb Malaltia Mental (EUFAMI), la durada mitja de cures setmanals de les persones que fan cures, excedeix la duració del temps setmanal que dediquen al treball (amb un total de 43 hores dedicades a les cures cada setmana, molt per sobre de la mitja laboral). De totes les persones cuidadores, el 41% tenen que equilibrar aquesta tasca amb la seva feina.\nEn el cas d’aquelles persones que conviuen amb la persona a la qual donen suport, el temps setmanal dedicat a les cures és molt més gran, arribant a una mitjana de més de 65 hores a la setmana.\nAquestes són dues de les principals conclusions del “Informe sobre el valor de les cures” basat en la “Enquesta d’EUFAMI sobre les cures”, realitzat conjuntament amb el Centre d’Atenció i Polítiques de l’Escola d’Economia de Londres (LSE).\nUna altra dada preocupant de l’informe és que les persones cuidadores se troben molt més soles que la població general. La puntuació mitjana de soledat de 5,88 és significativament major que les puntuacions típiques de població europea, que se situen entre 3 i 4.\nA més, l’estudi reflecteix que la qualitat de vida de les persones cuidadores és un 40% més baixa del que seria si no estiguessin cuidant. La mitjana de la puntuació és de 60,29 d’un total de 100. Quan la persona a qui es cuida té múltiples problemes de salut mental, la qualitat de vida de les persones cuidadores disminueix.\nRespecte a què dediquen el seu temps les persones cuidadores, el 43% d’elles han reduït les seves hores de treball a causa de les responsabilitats de cura, el 82% va deixar enrere una mitjana de 12 hores de lleure a la setmana, i el 33% va reduir la seva participació en activitats educatives.\nLa salut mental de les persones que tenen cura és un altre aspecte rellevant, segons es desprèn dels resultats d’aquest informe. Una quarta part de les persones cuidadores s’identifiquen a si mateixes en l’enquesta amb un diagnòstic de depressió o ansietat.\nEl valor econòmic de les cures\nLes cures informals tenen un valor econòmic estimat, segons aquest estudi, de 61.026 euros anuals (utilitzant l’enfocament de la “voluntat de pagar”) i de 74.907 euros anuals (utilitzant l’enfocament de la “voluntat d’acceptar”). Dit d’una altra manera, les persones cuidadores van estimar que el valor d’una hora de cures és de 23,62 euros, mentre que aquestes mateixes persones pagarien a una altra 28,75 euros per cada hora extra de cura.\nPel que fa a el suport, la majoria de les persones cuidadores no reben cap suport formal per ajudar amb la cura. Només el 15% són ajudades per cuidadors pagats. El 45% de les persones cuidadores van participar en grups de suport de parells durant una mitjana de 2 hores a la setmana.\nRecomanacions de EUFAMI\nCom a conseqüència dels resultats de l’informe, EUFAMI recomana a les persones responsables de la polítiques públiques una major inversió en serveis de relleu i altres serveis de suport específics per a les persones que fan cures, així com invertir en mesures que puguin aliviar els alts nivells de soledat que experimenten les persones que fan cures dels seus familiars.\nD’altra banda, també recomana implementar més suports en els serveis de salut mental i d’atenció social per millorar la qualitat de vida i de les persones que fan cures.\nFinalment, també proposa realitzar campanyes de conscienciació públiques per visibilitzar la contribució social que realitzen les persones que fan cures.\npersones que fan cures\nArticle anteriorLa ciutat de Barcelona organitza activitats accessibles en el marc del Dia Internacional de les Dones\nArticle següentDincat reivindica el paper de les dones amb discapacitat intel·lectual en la lluita per la igualtat de gènere


El molt rendible divorci de Boadella amb Catalunya\nSANTI FONDEVILA 08/09/2011 00:00\nEls Joglars compleixen cinquanta anys. Cal felicitar-los pel que han sigut i pel que són, una gran companyia de teatre. Albert Boadella ho celebra reposant una nova versió del magnífic espectacle El Nacional , estrenat el 1993 al Teatre Municipal de Girona. Si aleshores el títol es referia a una qüestió molt nostra, com el Teatre Nacional de Catalunya, que estava en construcció i es va inaugurar el 1996, ara es tracta d'un Nacional d'òpera, gènere que multiplica tots els dispendis que es puguin criticar al teatre públic. Arran de la presentació, Albert Boadella ha declarat que el seu divorci amb Catalunya segueix sent absolut. "No ens volen", diuen els diaris que ha dit.\nBoadella és una persona molt intel·ligent i es lògic que mantingui aquesta posició, malgrat que a hores d'ara no sabem gaire bé qui són aquests que no el volen. De fet, quan va pronunciar aquell Adéu Catalunya amb versió oral i escrita, Boadella feia el que més li convenia per ser rebut a la capital d'Espanya amb tots els honors que mitjans de comunicació antinacionalistes com El Mundo i la dreta més espanyolista dispensa als prohoms que sent seus. Un català de renom internacional anticatalà és un exemple al qual s'ha de donar ales i un fill pròdig que cal acollir en el niu de la reacció més recalcitrant de la dreta espanyola. Que rebé que deu sonar als cercles de gomina i havà tornar a sentir: " Hemos dejado de actuar, no por nuestro gusto. Estaríamos encantados de trabajar en Catalunya. Simplemente, no nos quieren, nos han considerado traidores a la causa ". Boadella interpreta la realitat com li va més bé perquè, tot i que hi va haver certes pressions i desqualificacions en moments determinats, van deixar d'actuar perquè volien. Va marxar amb un cop de porta i si no ha tornat és perquè li deu sortir més a compte explotar la condició d'expatriat. A Catalunya hi viuen i hi treballen antinacionalistes i conservadors de classe mitja alta. Com Boadella.\nI per a aquells que se sentin estranyats quan vegin un espectacle d'Albert Boadella, Amadeu , al Teatre Lliure (al juny), han de saber que el gran joglar diu que es tracta d'una producció de Teatros del Canal, que dirigeix, i que ell no és qui per negar-li els bolos. Caldrà veure si Albert Boadella vindrà al Lliure a presentar l'espectacle. Jo desitjaria que sí, perquè vegi que aquí ningú es menja els que dissenteixen.


73è CAMPAMENT FEDME – SALARDU – VAL D’ARAN\n73e CAMPAMENT FEDME – SALARDU – VAL D’ARAN\n23 Agost, 2019 La borrufa\nEl proper diumenge 25 d’Agost, començarà el 73è CAMPAMENT FEDME, que tindrà lloc aquest any a la Val d’Aran.\nDurant una setmana, els més de 250 participants vinguts de totes les zones d’Espanya, podran gaudir de 20 rutes de senderisme i ascensions a les zones més emblemàtiques de la Vall, acompanyats per un equip de Guies de Muntanya: Montardo, Ratera, Estanys de Colomers , Artiga de Lin, Montcorbison i Beret seran alguns dels llocs on es faran les rutes.\nTambé tindran ocasió de fer una observació astronòmica, cada nit al pàrquing 1500 de Baqueira.\nPer als més petits s’ha organitzat un Campament Infantil, dirigit per Monitors especialitzats, on realitzaran tot tipus d’activitats de natura i esportives de d’acord a la seva edat. Dissabte dia 31, tots els participants, faran una marxa popular pels pobles de Naut Aran, que acabés en un dinar a Salardu com a final del campament.\nEl centre d’activitats serà Salardu i per les tardes al Poliesportiu tindrà lloc un programa de Conferències i Projeccions per part de la FEDME en matèria de seguretat.\nTambé el geòleg i Nivologo Jordi Gavalda, ens expliqués el tema de la seguretat hivernal i les allaus. La nova fàbrica de cerveses artesanes de la Val d’Aran, refu, ens oferirà un tast de cerveses. I podrem gaudir d’una conferència i projecció dels germans Pou i les seves últimes escalades nacionals i per terres americanes.\nEl Campament està organitzat per la FEDME, el Club Alpi Aranes i l’empresa de Guia d’Camins. Està patrocinat pel Conselh Generau d’Aran, Foment de Torisme Val d’Aran i l’Ajuntament de Naut Aran, i compta amb la col·laboració de l’Ajuntament de Vielha, Baqueira-Beret, refu, Taüll Organics i altres entitats i empreses de la Val d’Aran.\nCarregant ... - 818 visites


Acte sobre la memòria històrica independentista a Girona\nGirona va acollir ahir al vespre la presentació de les memòries d'Àlvar Valls (Edicions del 1979) i el llibre d’Oriol Falguera “L’Exèrcit Popular Català (1969-1979). La Casa”.\n23/05/2014 Memòria històrica\nAhir es va fer la presentació a Girona del llibre d'Àlvar Valls i Oriol Falguera\nÀlvar Valls, Oriol Falguera, Aleix Renyé i Rafael Dalmau varen participar ahir al vespre a l’acte de presentació de les memòries d’Àlvar Valls ‘Al cap dels anys. Militància, presó exili 1970-1998’ i del llibre d’Oriol Falguera ‘L’Exèrcit Popular Català (1969-1979). La Casa’ a la seu del diari El Punt Avui (La Farinera) de Girona.\nLa primera intervenció va ser la de Rafael Dalmau editor del llibre “L’Exèrcit Popular Català (1969-1979). La Casa”, després Àlvar Valls i Oriol Falguera varen exposar de forma resumida el contingut dels seus llibres i finalment Aleix Renyé, ex-militant d'EPOCA, va remarcar la importància de difondre la memòria històrica independentista i va recordar la perseverança d’Oriol Falguera a l’hora de recopilar informació sobre diversos aspectes d'EPOCA. Durant els parlaments es va anar projectant un powerpoint amb imatges històriques de l’independentisme dels anys ’70 on fins i tot es van poder veure alguns “croquis” d'artefactes explosius utilitzats per "La Casa" (alguns d'aquests esbossos formen part del llibre d’Oriol Falguera).\nQuan va ser el torn de les intervencions del públic, alguns dels assistents varen admetre el seu desconeixement de l’existència d'EPOCA, comentari que va ser aprofitat per Àlvar Valls per recordar que la història oficial de la transició ha volgut eliminar els episodis que ara es volen difondre mitjançant aquests dos llibres. Renyé va dir que segurament aquest desconeixement també és degut a que Terra Lliure va eclipsar l'existència de l'organització militar anterior i que de fet, TL va sorgir de la fusió del que havia quedat d'EPOCA i d'una organització que ell va denominar "llevat".\nA la presentació a Girona d'aquests dos llibres es va posar de manifest la importància que hauria de tenir la divulgació de la memòria històrica entre l’independentisme i en aquest sentit l’editor Rafael Dalmau va comparar l’acte d’ahir amb els actes commemoratius d’altres episodis de la història militar de Catalunya com poden ser l’Onze de Setembre o altres commemoracions patriòtiques.\nPresentacions de llibres al nord-est del país\nPresentacions del llibre “L’Exèrcit Popular Català (1969-1979). La Casa”\nPresentacions del llibre de memòries d’Àlvar Valls


Comencen les inscripcions de la XI Volta a peu de les Falles 2021\nL'inscripció a la XI Volta a peu tindrà un cost de 2,65€ per corredor i es realitzarà a través de la web www.fdmvalencia.es\nCartell Publicitari de la XI Volta a peu de les Falles 2022\nCom molts altres anys enrere, per fi es torna a obrir el termini d’inscripció i pagament per a la XI Volta a peu de les Falles 2021. Aquesta carrera està organitzada per la Fundació Esportiva Municipal de València en col·laboració amb la Junta Central Fallera.\nEl termini d’inscripció finalitzarà el dia 18 de novembre a les 23.00 hores, o fins a arribar a les 1.500 inscripcions. Així mateix, la inscripció es realitzarà a través de la web www.fdmvalencia.es i tindrà un cost de 2,65€ per corredor. Per a apuntar-se com a faller cal fer-ho contestant en el formulari d’inscripció a la casella habilitada.\nTambé existeix la possibilitat de realitzar la carrera caminant. Per a apuntar cal seleccionar l’opció marxa a peu/marxa nòrdica. Aquesta modalitat no generarà classificació dels participants. Ara bé, la carrera es disputarà el diumenge 21 de novembre, amb sortida a les 9.00 hores del matí, des del carrer Marquès de Sotelo, recorrent un total de 5.500 metres.\nAl final de la XI Volta a peu es premiaran als tres primers fallers i falleres classificats. És a dir, hi haurà premis per a les tres primeres falles classificades. Per a la classificació per equips puntuaran els 5 primers integrants de la comissió en cada categoria, comptabilitzant-se la suma de temps reals. També es lliurarà premi a la falla amb més participants que finalitzen la carrera, ja siga corrent o caminant.\nQUÈ PORTAR PER A lA MARXA?\nPer a donar-li un toc faller, els runners poden assistir a la prova habilitats amb peces falleres, ja siga mocador, o qualsevol element de la indumentària.\nTambé s’obrirà el termini per a aquells fallers que volen participar com a voluntaris. L’única cosa que han de fer és enviar un correu electrònic a deportes@fallas.com, indicant totes les seues dades personals. A part, el 17 de novembre a les 19.30 hores en la Petxina, es realitzarà una xerrada informativa.


El Museu de la Vida Rural serà la seu ampliada d'un programa del Ministeri de Cultura\nEl Museu de la Vida Rural de l'Espluga serà la seu ampliada del programa de creació Rural Experimenta III\nEs tracta d'un projecte de creació impulsat pel Ministeri de Cultura i Esport i Medialab Prado\nper Redacció 11/03/2021 10:36h\nEl Museu de la Vida Rural de la Fundació Carulla de l'Espluga de Francolí serà la seu ampliada del Laboratori Rural d’Experimentació i Innovació Ciutadana, un projecte de creació impulsat pel Ministeri de Cultura i Esport i Medialab Prado. L'equipament entra a formar part del programa de la tercera edició de Rural Experimenta que consisteix en un taller per dissenyar de manera col·laborativa projectes culturals d’experimentació i innovació en les zones rurals.\nLes instal·lacions del museu acolliran una de les sessions dels tallers de cocreació que es duran a terme la setmana del 21 al 26 de juny de 2021; mentre que la seu principal s’ubicarà a Vilafranca (Castelló). A més, els professionals del Museu de la Vida Rural i de la Fundació Carulla acompanyaran els participants durant tot el procés de creació aportant la seva experiència en l’àmbit cultural i tots els recursos necessaris.\nExperimentació i innovació ciutadana rural\nLa metodologia de laboratori segueix el model desenvolupat per Medialab Prado que consisteix en codissenyar i prototipar projectes culturals amb l'ajuda d'equips de treball interdisciplinaris. Hi formen part les persones promotores, un grup de col·laboradors i un equip de mediació i mentoria. La convocatòria de projectes ja està oberta i es poden enviar fins al pròxim 11 d’abril.\nLes temàtiques d’aquesta edició són: Cultura, creació contemporània i ciència rural davant de la crisi climàtica i ecològica; Economia verda i circular; Objectius de Desenvolupament Sostenible; Educació i cultura per a la sostenibilitat; Reptes demogràfics i joventut; Patrimoni, béns i arxius comuns i Vida post-Covid. Així mateix, els projectes candidats han de tenir una clara voluntat transformadora, ja que l’objectiu és explorar com la cultura pot potenciar la innovació social i econòmica a les zones rurals i, a la vegada, promoure la col·laboració entre diferents regions.\nRural Experimenta III és una iniciativa del Ministeri de Cultura i Esport i Medialab Prado, que compta amb la coorganització del Programa d'Extensió Universitària - PEU de la Universitat Jaume I i la Diputació de Castelló, la Fundació Carulla - Museu de la Vida Rural, la Generalitat Valenciana i l'Ajuntament de Vilafranca. Amb aquesta col·laboració, el Museu de la Vida Rural i la Fundació Carulla reforcen l’aposta per la cocreació cultural, estimulant la creativitat i l’intercanvi d’experiències i ho fan posant en valor el món rural tot generant noves oportunitats.\nAgenda: L'activitat que proposa el Museu de Montblanc pel Dia Mundial de l'Aigua


EUA, terra de pistolers\n"Sembla haver-se tractat d'algú que anava conduint el seu vehicle i ha disparat a l'atzar", va comentar el xèrif del comtat. El resultat va ser la mort de set persones -inclòs un nen de vuit anys- just en el lloc on es trobaven i sense cap motiu o raó aparent. és a dir, matar per matar. el succés esdevingut el passat dissabte dia 20 a l'estat de Michigan se suma a tants altres que han convulsionat a la societat nord-americana en els últims temps, i que desconcerten especialment en altres països occidentals molt influïts per la cultura i els models de vida que es promocionen des del país nord-americà.\nNo pot parlar-se que el succés s'hagi produït a causa de condicions ambientals especials al voltant del tràgic incident. Kalamazoo és una ciutat al sud-oest de l'estat de Michigan amb una població d'uns 75.000 habitants i seu de la Western Michigan University. És a dir una urbs normal en un territori normal del Mig Oest nord-americà i on, per exemple, la cèlebre companyia fabricant de guitarres Gibson va establir la seva primera seu comercial. Està situat no lluny del Llac Michigan i tot just a dues hores de cotxe de Flint, ciutat natal del cineasta Michael Moore, famós per la seva pel·lícula "Bowling for Columbine". El film de Moore va obtenir el 2002 l'Oscar al millor documental. Tractava de la massacre efectuada en 1999 per dos joves escolars en la High School del mateix nom al costat de la ciutat de Denver. En aquella ocasió van morir 15 persones i 24 van resultar ferides, inclosos els que van perpetrar l'atac emprant un variat arsenal d'armes de foc, les quals van disposar al seu gust sense major control legal o familiar.\nSi l'acció assassina de Columbine va estremir a la societat nord-americana i al món sencer per la fredor en el càlcul dels seus protagonistes i la seva precisa execució, la d'ara en Kalamazoo deixa estupefactes no pocs ciutadans que aspiren a viure duent a terme les seves acostumades rutines amb una mínima garantia de pau i de seguretat. Els sociòlegs tendim a rebuscar en el medi social on es produeixen aquests fets les possibles causes que expliquin el que és "inexplicable". Sempre hi ha, com no podia ser menys, un sociogènesi en les conductes dels assassins sociòpates. Emperò, les escoles acadèmiques de matriu de comportament carreguen les tintes en les mancances psicològiques i les malalties mentals dels criminals implicats.\nNaturalment que hi ha una faç nociva de la societat humana, resultat del dany perseguit, i el qual sol ser tingut per necessari pels que l'exerceixen o el legitimen. Però el cas de Kalamazoo pertoca al sense sentit de matar sense cap altra motivació o intencionalitat perseguida. Quantes de les 14,000 morts per arma de foc en USA durant 2015 van ser intencionals? S'intueix que la resposta dels nostres lectors apuntaria al fet que així ho van ser en una majoria de casos, encara que puntualizaría que es van produir per reaccions incontrolades o 'calentons' en discussions o baralles. El que sembla inqüestionable és que les armes executores eren a la pràctica totalitat dels casos a l'abast de la mà dels causants de les morts. Aquí rau un determinant en el creixement de la violència letal per armes de foc als Estats Units d'Amèrica del Nord, que sembla imparable. Les estadístiques parlen per si mateixes.\nEntre 1968 i 2011 han mort a EUA per armes de foc un milió quatre-centes mil persones (Font: Politifact). Tal xifra contrastava amb el milió dues-centes mil nord-americans que van perdre la vida en tots les conteses bèl·liques en què es va veure immers el país nord-americà des de la seva Guerra d'Independència fins a l'últim conflicte a l'Iraq.\nEl 2011 van morir per arma de foc --tot i que no fossin homicidios-- més de 32.000 persones, quantitat de defuncions equivalents al nombre de persones que van morir en accidents de cotxe l'any passat. Sens dubte l'aspecte més tenebrós i impactant de les morts per arma de foc en EUA és el seu caràcter "grupal". El 2015 hi va haver 772 tirotejos massius en què van resultar mortes o ferides 2.345 persones (Font: Mass Shooting Tracker). No existeixen dades oficials sobre aquest tema, però es calcula que hi ha un total de tres-cents milions d'armes repartides en el conjunt de les llars nord-americanes. La població segons l'últim cens poblacional de 2010 era de 309 milions, de manera que la ràtio arribava pràcticament a una arma per habitant, fos de l'edat que fos.\nEl dret a posseir armes als Estats Units es va plasmar en la Segona Esmena a la Constitució de 1787 i empara el dret dels individus a tenir armes. Va ser implementada el 1791 quan existia al país nord-americà una estesa ressentiment al fet que les autoritats confiscasen les armes, com ho havien fet els representants de l'administració colonial britànica a l'inici de la Guerra d'Independència. Des de llavors han estat diversos els intents al Congrés nord-americà per regular la producció, vendes i propietat d'armes, facultat que la pròpia Segona Esmena atorga al govern nord-americà. En temps recents la poderosa NRA (National Rifle Association) ha neutralitzat mitjançant el seu actiu lobbying qualsevol intent dels congressistes per limitar l'ús de les armes. Cal recordar que després el tiroteig a l'escola primària de Sandy Hook al desembre de 2012, a resultes de la qual van morir 28 persones, la NRA va augmentar en 5 milions el nombre dels seus membres.\nÉs USA terra de pistolers, així representada en els populars western produïts per Hollywood i que han entretingut a generacions d'espectadors a tot el món. El que el setè art va mitificar en les seves pel·lícules com a legítim dret a la defensa dels industriosos colonitzadors de l'oest nord-americà, s'ha convertit en una horrible crònica de violència i mort. Una crònica que no s'ha de deixar a l'atzar dels esdeveniments.


Atraquen un recreatiu de la Pineda amb una arma curta i un matxet\nL'establiment està ubicat al número 81 del passeig Pau Casals de la Pineda.\nEls dos assaltants van amenaçar el treballador i van marxar amb els 1.700 euros de la caixa\nActualitzada 12/01/2018 a les 09:18\nDos homes armats van atracar el mini casino Las Vegas de la Pineda dimecres a la tarda i van aconseguir emportar-se un botí de 1.700 euros. En l’assalt hi hauria un tercer còmplice, encarregat de recollir els diners i fugir ràpidament de la zona. Els Mossos d’Esquadra investiguen els fets i busquen els atracadors.\nEls fets es van produir cap a dos quarts de deu de la nit quan dos homes van entrar a l’establiment ubicat al número 81 del passeig de Pau Casals, un local de màquines de joc i escurabutxaques. Armats amb el que semblava una arma curta –es desconeix si real o simulada– i una arma blanca tipus matxet van amenaçar el treballador del mini casino i van aconseguir uns 1.700 euros de la caixa. Tot seguit, els dos homes haurien lliurat el botí al conductor d’un vehicle fosc –marca Audi– que els esperava a la porta i que va emprendre la marxa. Els dos atracadors podrien haver fugit a peu després de lliurar els diners al conductor. Es desconeix, d’altra banda, si hi havia clients a l’interior del local quan es va perpetrar el robatori. Durant l’assalt, però, cap persona va resultar ferida.\nL’Àrea d’Investigació Criminal dels Mossos d’Esquadra al Camp de Tarragona s’ha fet càrrec de la investigació per localitzar els presumptes autors del robatori.\nL’avinguda Pau Casals de la Pineda és una de les artèries turístiques més importants de la Vila-seca en els mesos d’estiu o els caps de setmana. Però, durant els mesos fora de la temporada turística, la zona registra un important descens poblacional que fa presumible que, en el moment de l’atracament, hi hagués poc trànsit de persones pel carrer.\nRobatori amb el mètode del butró tant sols dos dies abans de l'atracament\nL'atracament no ha estat l'únic ensurt que s'han endut els propietaris i treballadors del mini casino Las Vegas aquesta setmana. Segons fonts policials, el centre recreatiu de la Pineda va patir un robatori amb força tan sols dos dies abans que es produís l'atracament amb armes. En aquesta ocasió, dos encaputxats van accedir al local de matinada amb la recaudació de les màquines escurabutxaques com a objectiu.\nEls fets van succeir cap a les 4 de la matinada del passat dilluns 8 de gener, quan dos lladres van accedir al mini casino amb el mètode del butró. Els individus van fer un forat a la zona del darrere del local, on hi ha els lavabos, i van accedir al seu interior. Un cop dins, es van disposar a buidar totes les màquines escurabutxaques que van poder. La suma de diners que es van endur els responsables del robatori no ha transcendit.