Literatura « tocats De LLetra\nPosted on 12/10/2016 Updated on 12/10/2016\nThis entry was posted in Uncategorized and tagged Literatura.\n‘Tocats de Lletra’ diu adéu amb els millors números d’assistència i esdevenint un projecte altament consolidat\nEl festival literari de Manresa ‘Tocats de Lletra’ s’acomiada fins l’any que ve amb els millors números d’assistència i amb unes propostes que han convençut a públic i crítica. Aquest any s’han programat 40 actes, tots ells amb presència de la poesia com a màxim nexe d’unió. De les tres setmanes que s’allargat el festival cal destacar la bona acollida que han tingut els recitals del que hem anomenat ‘poesia´fusió’, aquells que han combinat la poesia amb altres disciplines com ara la dansa, la fotografia o el jazz.\nDestacar també la bona resposta de públic de l’espectacle de cloenda ‘Venim del nord, venim del sud’ que finalment es va fer a la sala gran del Kursaal, i en el que hi van assistir 600 persones en un acte sense precedents a la ciutat de Manresa. De igual manera cal valorar molt positivament el seguiment del Cercatasques poètic que va començar a la Gramola i es va acabar a La Peixera. Un cercatasques que va reunir en tot el recorregut unes 450 persones ja del tot fidelitzades en aquest setè any de festival. Els recitals de la Plana de l’Om, de nou aquest any, han estat elements destacats de la programació. Un espai totalment consolidat en l’imaginari cultural de la ciutat. El lema RESISTENTS s’ha manifestat de ple en tots els actes i s’han reivindicat les personalitats literàries com Rosa Leveroni, Vicent Andrés Estellés, Salvador Espriu, Joana Raspall, Miquel Martí i Pol i Joaquim Amat-Piniella, com no podria ser d’altra manera.\nEl ‘Tocats de Lletra’ diu ‘adéu’ fins la temporada que ve esdevenint un projecte altament considerat i sincerament valorat dins el panorama literari nacional. Un festival que neix de les entitats culturals de la ciutat i per a la ciutat. Agraïm a Edicions 62, la Diputació de Barcelona, el Gremi de Llibreters, Iberpotash i la Institució de la Lletres Catalanes de la Generalitat de Catalunya per la seva organització i suport, així com totes les entitats de la ciutat per la tasca de difusió en xarxa que han permès fer del ‘Tocats’ un festival exitós.\nThis entry was posted in Uncategorized and tagged Literatura, Manresa, Poesia, Tocats de Lletra.\n‘Torsimany’ de Francesc Parcerisas\nPosted on 11/10/2013 Updated on 11/10/2013\n‘Torsimany’ és una obra inèdita de Francesc Parcerisas, inscrita en un mural al pati de la Facultat de Traducció i d’Interpretació de la UAB.\nThis entry was posted in Uncategorized and tagged Francesc Parcerisas, Literatura, Manresa, Poesia, Tocats de Lletra, Torsimany, UAB.\nRaspall i Estellés, protagonistes del segon cap de setmana del ‘Tocats’\nPosted on 09/10/2013 Updated on 16/10/2013\nApunt d’arribar a l’equador del festival, el ‘Tocats de Lletra’ té programat per aquest cap de setmana uns actes plens de significat. Els actes comencen dijous 10 a les 20 hores amb una xerrada sobre l’obra i la persona de Joana Raspall, que enguany ha celebrat 100 anys. Serà una aproximació a la figura d’aquesta bibliotecària RESISTENT en l’època franquista i com a poetessa infantil. La xerrada serà a càrrec de Josep Maria Aloy, especialista en literatura infantil i juvenil. L’acompanyarà Fina Tapias que recitarà alguns poemes de l’autora barcelonina.\nDivendres 11 el Tocats serà a la Sala d’actes de la Biblioteca del Casino de Manresa per al Club de Lectura que repassarà la vessant poètica de l’escriptor Francesc Parcerisas. Serà a partir de les 19 hores i amb la presència de Parcerisas.\nI per acabar, destacar el recital ‘Espill Romput’ que es farà a la Plana de l’Om de Manresa dissabte 12 a les 12 hores amb l’actriu Isabel Rocatti i Nito Figuera. Aquest vol ser un particular homenatge al poeta valencià Vicent Andrés Estellés en el 20è. aniversari de la seva mort.\nTot i que Estellés va començar escrivint teatre, acabaria destacant, i de fet se’l recorda, per la seva faceta poètica. Així, se’l considera el poeta més important que ha donat el País Valencià des del segle XV. El poeta de Burjassot va escriure una obra de més de 50 títols que tracten els grans temes de la Humanitat, des de la mort i l’amor passant per la fam, el sexe i la guerra. Amb un llenguatge directe i senzill va fer de la seva poesia un acte testimonial i crític de la realitat personal i col·lectiva de la postguerra. Però els seus versos són també un crit d’ESPERANÇA i LLUITA, ja que el poeta assumeix sovint un sentiment cívic propi de la col·lectivitat. Per tot això, i perquè va continuar escrivint en català malgrat la dictadura, Estellés es converteix en un RESISTENT amb majúscules, mereixedor d’aquest recital dins el programa de ‘Tocats de Lletra’ 2013.\nThis entry was posted in Uncategorized and tagged Literatura, Manresa, país valencià, Poesia, Tocats de Lletra, vicent andrés estellés.\n‘Tocats de Lletra’ també s’afegeix als actes de commemoració de l’any Espriu\nPosted on 04/10/2013 Updated on 04/10/2013\nLa setena edició del festival literari ‘Tocats de Lletra’ ja està en marxa i aquest dissabte 5 d’octubre s’afegeix, com no podria ser d’altra manera, als actes de celebració de l’Any Espriu amb quatre propostes.\nPer començar la jornada, les 11 hores al Passeig Salvador Espriu de Manresa hi haurà un acte commemoratiu on es farà la restitució d’una placa, la lectura d’un poema i uns parlaments de caire institucional. Tot seguit a les 12 hores, i a la Plana de l’Om, hi haurà el recital ‘La pell del poeta: Espriu’ amb l’actriu Sílvia Bel i Orestes Gas.\nDissabte també s’inaugurarà una exposició ‘Mirem Espriu’ a la Biblioteca de l’Ateneu Les Bases, on un grup de set artistes plàstiques han treballat artísticament 15 llibres del poeta. I per acabar el dia, i allà mateix, a la Biblioteca de les Bases , es presentarà ‘Poemes de Salvadir Espriu’ a les 21 hores.\nSerà un recital a càrrec del Grup Art Viu que aprofita per celebrar el cinquantenari de la primera lectura pública que va fer a la ciutat. Afegir que el poeta de Santa Coloma de Farners pujarà a l’escenari de la Sala Petita del Kursaal de la mà d’‘Espriu!’ d’Oriol Broggi el proper dissabte 17 d’octubre. Interpretaran l’obra Clara Segura, Màrcia Ciseró i el mateix Oriol Broggi, acompanyats de la música de Marc Serra. \nTota la programació del Tocats de Lletra 2013 a http://www.ajmanresa.cat/tocatsdelletra2013\nThis entry was posted in Uncategorized and tagged Literatura, Manresa, Orestes Gas, Poesia, Salvador Espriu, Sílvia Bel, Tocats de Lletra.\n‘Presència i record’ (Rosa Leveroni)\nCitació Posted on 03/10/2013 Updated on 04/10/2013\nAmb la grisor d’aquest cel\nla plata de l’olivera\ndeu semblar toc d’uns pinzells\nd’una fina transparència.\nUna mar de plom al fons\ncondensava la tenebra.\nTota la llum ha restat\nal brancam de l’olivera.\n‘Presència i record’, Barcelona, Edicions de l’Óssa Menor, 1952.\nThis entry was posted in Uncategorized and tagged Òscar Castellà, Literatura, Manresa, Mireia Cirera, Poesia, Rosa Leveroni, Teatre Kursaal, Tocats de Lletra.\nLa resistència de la poetessa Rosa Leveroni protagonitza l’espectacle inaugural del festival literari ‘Tocats de Lletra’ 2013\nPosted on 03/10/2013 Updated on 16/10/2013\nLa setena edició del festival literari ‘Tocats de Lletra’ està apunt d’arrencar i amb més força que mai. Serà aquest divendres 4 d’octubre a la Sala Petita del Teatre Kursaal de Manresa amb l’espectacle inaugural ‘Leveroni, la doble resistència’, una idea dels manresans Mireia Cirera i Òscar Castellà i interpretada per ells mateixos.\nAquest espectacle gira entorn de la figura de Rosa Leveroni, poeta i narradora. Mitjançant la seva poesia, narrativa, epistolaris i quaderns íntims i, amb l’embolcall de la música, l’obra té com a objectiu conèixer millor la seva figura. La veu i el saxofon establiran un diàleg íntim capaç de capbussar-nos en les subtileses de l’ànima.\nRosa Leveroni (1910-1985), poèticament, fou deixebla de Carles Riba i una de les fundadores de la revista literària ‘Ariel’.\nTot i que l’obra de Leveroni no ha estat objecte de reconeixements populars a l’alçada del seu paper en la literatura del nostre país, cal recordar-se de la seva figura ja que durant la postguerra es va dedicar amb cos i ànima a la RESISTÈNCIA CULTURAL i va desenvolupar una tasca important en la represa de la cultura i la llengua catalanes. Ho va fer al costat de Carles Riba, del qual en fou coetània juntament amb Mercè Rodoreda, Pere Calders i Salvador Espriu. I és que a tots ells, la Guerra Civil els va agafar en l’etapa de maduresa personal i artística.\nPer això el leitmotiv d’aquesta edició del ‘Tocats de Lletra’ ha estat la RESISTÈNCIA, un mot que torna a tenir significat especial en el moment polític i social en el qual estem immersos. Un cicle on s’ha volgut tossudament, sigui dit, que hi estiguin representats tan artistes locals i de la comarca com artistes de l’escena artística nacional, i que tots ells s’escenifiquin en formats que podríem dir “no habituals”, en ambients que en el dia a dia quotidià s’utilitzen per a altres activitats.\nEn resum, es tracta d’un ‘Tocats de Lletra’ amb una quarantena d’activitats que inclouen recitals, xerrades, concerts i espectacles, tots ells curulls de sensibilitat i poesia.\nEn paral·lel a l’espectacle de Leveroni, fins al 29 d’octubre es podrà veure a la Biblioteca del Casino de Manresa l’exposició ‘Poetes de la resistència. Antologia’, una mostra de poesia d’autors que han fet de la resistència la seva font d’inspiració.\nL’espectacle ‘Leveroni, la doble resistència’ es tornarà a representar dijous 24 d’octubre a la Sala Mestre Blanch del Teatre Conservatori de Manresa i estarà adreçat als alumnes de literatura catalana de batxillerat. Els centres educatius interessats a assistir-hi cal que facin la reserva de localitats al telèfon 93.875.34.10.\nTota la informació del festival i el programa també el podeu trobar aquí.


Avís Legal – AutosClaret\nL’empresa titular d’aquest website AUTOSCLARET SL, amb domicili social en Castellet, 5 (Pol. Ind. Els Dolors), 08241 Manesa, Barcelona, número de CIF: B-64071772.\nCorreu electrònic de contacte: info@autosclaret.com\nEl Lloc web de AUTOSCLARET SL. proporciona l’accés a multitud d’informació, serveis, programes o dades (des d’ara, “els continguts”) en Internet pertanyents a AUTOSCLARET SL. o als seus llicenciadors als quals l’usuari pugui tenir accés.\nL’usuari es compromet a fer un ús adequat dels continguts i serveis que AUTOSCLARET SL ofereix a través de la seva pàgina web i amb caràcter enunciatiu però no limitador, a no emprar-los per (I) incórrer en activitats il·lícites, il·legals o contràries a la bona fe i a l’ordre públic; (II) difondre continguts o propaganda de caràcter racista, xenòfob, pornogràfic-il·legal, d’apologia del terrorisme o que atempti contra els drets humans; (III) provocar danys en els sistemes físics i lògics de www.clece.es, dels seus proveïdors o de terceres persones, introduir o difondre en la xarxa virus informàtics o qualssevol altres sistemes físics o lògics que siguin susceptibles de provocar els danys anteriorment esmentats ; (IV) intentar accedir i, si s’escau, utilitzar els comptes de correu electrònic altres usuaris i modificar o manipular els seus missatges.\nAUTOSCLARET SL es reserva el dret de retirar tots aquells comentaris i aportacions que vulnerin el respecte a la dignitat de la persona, que siguin discriminatoris, xenòfobs, racistes, pornogràfics, que atemptin contra la joventut o la infància, l’ordre o la seguretat pública o que, al seu parer, no resultessin adequats per a la seva publicació.\nEn qualsevol cas, AUTOSCLARET SL no serà responsable de les opinions abocades pels usuaris a través dels fòrums, missatges, o altres eines de participació, si s’escau.\nAUTOSCLARET SL per si o com a cessionària, és titular de tots els drets de propietat intel·lectual i industrial de les seves pàgines webs, així com dels elements continguts en el mateix (a títol enunciatiu, imatges, so, àudio, vídeo, programari o textos; marques o logotips, combinacions de colors, estructura i disseny, selecció de materials usats, programes d’ordinador necessaris per al seu funcionament, accés i ús, etc…).\nL’usuari es compromet a respectar els drets de propietat intel·lectual i industrial titularitat de AUTOSCLARET SL\nEn conseqüència, l’ús dels continguts del Lloc web pel part de l’usuari serà per al seu ús privat i, sempre que, amb això no infringeixi el copyright o qualsevol altre dret de AUTOSCLARET SL\nAUTOSCLARET SL ha adoptat totes les mesures necessàries, dins de les seves possibilitats i de l’estat de la tecnologia, per a garantir el funcionament del lloc web i evitar l’existència i transmissió de virus i altres components nocius als Usuaris.\nAUTOSCLARET SL no es fa responsable, en cap cas, dels danys i perjudicis de qualsevol naturalesa que puguin ocasionar.\nAUTOSCLARET SL no garanteix la falta disponibilitat, manteniment i efectiu funcionament del Lloc web i / o dels seus serveis. No obstant això, posarà els seus millors esforços a procurar que el Lloc web estigui accessible i en ple funcionament tot el temps.\nEl lloc web de AUTOSCLARET SL utilitza cookies (petits arxius d’informació que el servidor envia a l’ordinador de qui accedeix en la pàgina) per al correcte funcionament i visualització dels llocs web per part de l’usuari, així com la recollida d’estadístiques. Per a més informació accedeixi a la nostra Política de cookies.\nAUTOSCLARET SL no assumeix cap responsabilitat pel contingut, informacions o serveis que poguessin aparèixer en aquests llocs, que tindran exclusivament caràcter informatiu i que en cap cas impliquen cap relació entre AUTOSCLARET SL. i les persones o entitats titulars de tals continguts o titulars dels llocs on es trobin.\nEls enllaços en les webs de AUTOSCLARET SL hauran de respectar les següents condicions:\nL’establiment de l’enllaç no suposarà cap mena d’acord, contracte, patrocini ni recomanació per part de AUTOSCLARET SL de la pàgina que realitza l’enllaç.\nAUTOSCLARET SL pot sol·licitar que es retiri un enllaç en el seu web, sense necessitat d’al·legar cap causa. En aquest cas, la pàgina que hagi realitzat l’enllaç haurà de procedir a la seva immediata supressió, tan aviat com rebi la notificació de AUTOSCLARET SL\nLa pàgina web en la qual s’estableixi la hiperenllaç no podrà contenir marca, denominació, logotip, eslògan o altres signes distintius que pertanyin a AUTOSCLARET SL excepte aquells signes que formin part del mateix hiperenllaç.\nAUTOSCLARET SL perseguirà l’incompliment de les presents condicions així com qualsevol utilització indeguda de llocs web exercint totes les accions civils i penals que li puguin correspondre en dret.\nAUTOSCLARET SL es reserva el dret d’efectuar, en qualsevol moment i sense previ avís, qualsevol modificació que consideri oportuna al seu lloc web.\nAUTOSCLARET SL podrà modificar en qualsevol moment les condicions aquí determinades, sent degudament publicades com aquí apareixen. La vigència de les citades condicions coincideix amb el temps de la seva exposició, fins que siguin modificades totalment o parcialment, moment en el qual passaran a tenir vigència des del moment de la seva modificació i publicació en el Lloc web.\nLegislació aplicable i jurisdicció: La relació entre AUTOSCLARET SL i l’usuari es regirà per la normativa espanyola vigent i qualsevol controvèrsia se sotmetrà als Jutjats i tribunals de la ciutat de Barcelona.


Certificació fi de condició de residus - AENOR\nEts a: Home>Certificació>Certificació de medi ambient>Fi de condició de residus\nCertificació fi de condició de residus\nFomentar la prevenció, reutilització i valorització dels residus\nLa conscienciació sobre el problema que suposa el creixement de la producció de residus està cada cop més present en la societat actual. En aquest context, resulta fonamental fomentar la prevenció, reutilització i valorització dels residus abans de portar-los a un abocador com a última opció. Tots aquests aspectes s'han anat reflectint en una legislació cada cop més restrictiva en l'àmbit de la gestió dels residus, sota el marc de les directrius i objectius de l'economia circular.\nL'any 2008 es va publicar la Directiva 2008/98/CE, que estableix mesures destinades a protegir el medi ambient i la salut humana mitjançant la prevenció o la reducció dels impactes adversos de la generació i gestió dels residus, la reducció dels impactes globals de l'ús dels recursos i la millora de l'eficàcia d'aquest ús. Un dels aspectes de la Directiva 2008/98 és el de la fi de la condició de residu, que es planteja com una de les possibilitats per valoritzar els residus generats alhora que permet flexibilitzar el mercat de primeres matèries.\nMitjançant aquesta certificació, AENOR assegura que, a l'empresa, hi ha un sistema de gestió de la qualitat en què es compleixen amb els requisits de qualitat dels reglaments pertinents, i possibilita la comercialització d'aquests productes perquè han superat els controls de qualitat exigits en tot el procés de trasformación del residu en matèria primera (entrada, producció i sortida).\nQualsevol empresa que produeixi o gestioni materials subjectes als reglaments següents:\nReglament 333/2011: Ferralles de ferro, acer i alumini\nReglament 1179/2012: Vidre recuperat\nReglament  715/2013: Ferralla de coure\nEl sistema de gestió de la qualitat és perfectament compatible i complementari al de la ISO 9001, ISO 14001 i  ISO 45001, per la qual cosa el procés d'implantació i certificació resultarà més senzill per a les organitzacions que tinguin un sistema de gestió certificat de conformitat amb la norma esmentada.\nUn cop superat el procés d'auditoria, l'organització obté un informe d'auditoria, que inclou les desviacions, observacions i oportunitats de millora resultat del procés d'auditoria. Així mateix, en cas de resultat satisfactori, el client obté el certificat de conformitat d'AENOR de sistema de gestió de la qualitat en valorització de residus, que possibilita la comercialització d'aquests productes.\nAENOR és l'empresa que més certificacions ha emès de sistemes de gestió de la qualitat en valoració de residus de les empreses.\nArticle revista AENOR 311 (gener 2016) pàgina 30\nReglament particular de verificació de sistemes de gestió de la qualitat de conformitat amb els reglaments aprovats per la Unió Europea en matèria de valoració de residus(307 kB)


Defensa de la tesi Feminismes al teatre català contemporani (2000-2019) d’Adriana Nicolau - LiCMES\nAdriana Nicolau Jiménez, membre del grup LiCMES, defensarà la tesi doctoral Feminismes al teatre català contemporani (2000-2019) dimecres 21 d’abril a les 16:30 h. La tesi ha estat dirigida per Teresa Iribarren Donadeu, i s’ha dut a terme dins del programa de doctorat de la Societat de la Informació i el Coneixement de la UOC.\nFeminismes al teatre català contemporani (2000-2019) demostra i analitza l’impacte que els feminismes, com a conjunt de teories i moviments activistes, han tingut en el camp teatral català contemporani i en un nombre important d’obres representades als escenaris de Barcelona durant les dues primeres dècades del segle XXI. La recerca parteix de la baixa atenció als efectes del gènere en el teatre català contemporani en la bibliografia existent; i, més concretament, busca fer front a la manca d’estudis que vinculin els feminismes i el teatre català. En un gest que segueix la recepció pionera d’autores anglosaxones durant els anys 1990 per part de María José Ragué Arias, la tesi de Nicolau s’alinea amb la tradició dels estudis teatrals feministes anglosaxons. La doble perspectiva d’aquesta disciplina, fonamentada en els estudis teatrals i els estudis de gènere, constitueix la base d’una proposta analítica que també beu de les contribucions de María José Ragué Arias. Alhora, la investigació de Nicolau s’ha basat extensament en el treball de camp, a través de la cerca i el visionat sistemàtics d’obres, així com d’un treball de caràcter etnogràfic que ha permès obtenir un coneixement fidedigne del fenomen. Els criteris de delimitació del corpus, que parteixen d’aquest estudi aprofundit del camp, restringeixen l’estudi a obres contemporànies de teatre de text d’autoria femenina o mixta catalana, representades en espais professionals de Barcelona entre les temporades 2000/01 i 2018/19. Es tracta de criteris que permeten obtenir una visió àmplia del camp, amb l’objectiu de fer emergir un fenomen fins ara negligit per la crítica acadèmica: la presència d’una sèrie de motius feministes en conjunts remarcables d’obres, que demostren l’impacte dels feminismes en la composició mateixa de les creacions.\nDesprés d’una primera part de caràcter eminentment teòric, la tesi ofereix tres capítols analítics organitzats al voltant de tres motius feministes: els desdoblaments, les genealogies i els trànsits. Aquests tres capítols adrecen respectivament obres que inclouen personatges protagonistes desdoblats en dues o més personificacions, homenatges a dones de generacions anteriors que permeten repensar el rol de les dones a la societat actual i personatges que creuen els límits de diverses categories identitàries, com una manera de posar-les en qüestió. A cada capítol, junt amb un estudi de grups de peces que inclouen els diversos motius abordats, s’ofereix una anàlisi en profunditat de tres peces principals: Una gossa en un descampat (2018) de Clàudia Cedó, Cabaret diabòlic (2003) de Beth Escudé i Limbo (2015) de Marc Rosich, Miquel Missé, Pol Galofre i Les Impuxibles. Junt amb el Catàleg de fitxes de 148 obres inclòs en annex, l’anàlisi dels tres motius demostra que les concepcions feministes han tingut un impacte significatiu al teatre català contemporani.\nEn definitiva, Feminismes al teatre català contemporani (2000-2019) demostra la importància de la influència feminista als escenaris catalans al temps que proveeix un marc metodològic i analític innovador per adreçar l’impacte dels feminismes al camp i, de manera més àmplia, el rol de l’autoria femenina i la tematització del gènere a les obres.\nUs convidem a assistir a la defensa de la tesi, que tindrà lloc dimecres 21 d’abril a la tarda i a la qual podeu assistir virtualment prèvia inscripció aquí.


Accions de Jen Atkin Com aconseguir el cabell Kardashian i Hadid a casa | CAT.rickylefilm.com\nGLAMOUR columnista Jen Atkin acaba d'aconseguir real sobre com l'estil del seu cabell\nLa guia definitiva per obtenir una llista de pèl a casa.\nSi segueix Kim, Khloe, Kourtney Kardashian, Katy Perry, Jessica Alba i Jennifer López a Instagram, estarà familiaritzat amb Jen Atkin.\nEl perruquer, que va ser anomenat "el perruquer més influents en el món" pel New York Times, és la dona totes les celebritats important té sobre el marcatge ràpid. Ah, i que passa a ser el nou columnista de glamour.\nDesprés de compartir la seva última mantres pèl mes passat, Jen està de tornada amb el seu guia infal·lible per emular el cabell del seu client a casa - no importa quin tipus de cabell que tinguis.\nJen part de desglossar les seves millors consells per pentinar cada tipus diferent de pèl, de fi a gruixut. L'hi tregui, Jen.\nPer l'estil de cabell gruixut, és Juro per ones planes de ferro. Executar-los sobre el cabell per allisar i també afegir una textura bastant. M'encanta fer servir la memòria ouai boira abans de planxa plana per protegir el cabell del pentinat amb calor i també ajudar a perllongar el pentinat.\nL'estil perfecte per al pèl fi és un cop a terme molt voluminosa. L'Spray Volum ouai és el Sant Grial de les nenes amb el pèl fi. Apliqueu un ruixat de volum en les arrels sobre el cabell humit i sec el cabell aspre en la direcció oposada pel que afegeix volum extra i ajuda al cabell a aparèixer més completa. Simple, oi?\nL'estil ideal per a rínxols és una rínxols acabats o perfectament difosos assecades a l'aire naturals. El ouai Aire escuma seca és el go-to per a aquelles noies arrissat. Aplicar aire sec de l'escuma sobre el cabell humit per arrugant l'escuma en el cabell i després deixar assecar a l'aire. Realment és així de fàcil.\nAra ja sap com l'estil del seu tipus de cabell específic, seguiu llegint per obtenir consells de Jen per aconseguir el seu pèl de la llista A de la clientela.\nEl bollo Bella taca\nNingú es treu el pèl super elegant que s'hi assembli Bella Hadid. Ja sigui que estigui bressolant un poni elegant o un monyo sofisticat, Bella fa que el treball d'aspecte mullat. Jen revela com vostè, també, pot fer el mateix en la comoditat de la seva llar.\n1. Cop sec amb el filtre Dyson Supersonic Assecador i concentrador d'estil i Christophe Robin raspall.\n2. Ferro plana el cabell amb Eideal ferro 1 polzada\n3. Aplicar Gorilla Glue d'espera (aquesta és la seva arma secreta per panys de super-elegant que es quedaran on són)\n4. Mantingui el cabell amb un amortidor auxiliar\n5. Aplicar oli del pèl ouai\n6. Acabar amb Kevin Murphy Sessió esprai Fixació Forta\nonades amb platges de Chrissy\nEls seus tuits hilarants, la seva persona amb els peus a terra, les seves delicioses receptes. Hi ha molt que agrada d'Chrissy Teigen. El seu cabell sense esforç és un dels actius més podem afegir a aquesta llista. Jen ha compartit 06:00 senzills passos per aconseguir l'aspecte, amb un estri sorprenent citat com el secret de platges, extrems despentinats.\n1. Preparació del cabell amb spray ouai Wave\n2. Sec cop amb Dyson Supersonic\n3. Utilitzeu una planxa GHD per arrissar el cabell en direccions alternes\n4. Utilitzeu un raspall de dents (si, has llegit bé) i sessió Balmain esprai fort per dominar qualsevol pèls solts\n5. A continuació, utilitzeu ouai Mate Pomada per afegir textura als extrems\n6. Acabat omplint la part amb Anastasia paleta Pro Brow\nBollo noia cool de Kaia\nActualment estem piquen a Kaia Gerber aquí a la seu de glamour. Ella aconsegueix posar a una noia gir fresc Cali en totes les tendències de bellesa, mirar o el pentinat. El seu monyo desordenat és exemple d'això. Pensa que no pot dominar la mirada a la llar? Penseu una altra vegada! Un cop més, Jen té un tall de cabells secret quan es tracta de la creació d'aquest aspecte en forma d'un pols per celles. Qui ho hagués pensat?\n1. Preparació ouai amb esprai de volum\n2. Assecar amb Dyson Supersonic Assecador i concentrador d'estil (calor mitjà / flux d'aire mitjà)\n3. Fregui en ouai sec Xampú Escuma\n4. Curl petites seccions amb una gran Hot Tools Marcel ferro\n5. Relax ris amb un ferro pla d'Harry Josh\n6. Col · locar la meitat del cabell cap amunt i fixar amb Balmain Sessió forta Hairspray\n7. Finalment, ompli la línia del cabell amb Anastasia paleta Pro Brow\nLOB moderna de Kendall\nOh, Kendall, hi ha algun pentinat que no es pot treure? Des que es va prendre la costella, hem estat desplaçant cap a la tisora, també. Kendall ha clavat la pilota alta moderna, amb un pentinat entretallat ple de textura i moviment. Aquí és com aconseguir el look a casa (i és el moment per familiaritzar-se amb oli de tuna).\n1. Preparació d'ona amb l'aerosol ouai\n3. Els grans seccions Curl amb un 1,5 polzades calents Eines Marcel ferro\n4. Combinar Christophe Robin intens Bàlsam Regenerador amb rares figa de moro de Petroli i oli del pèl ouai\n5. Finalitzar amb Sebastian Shaper Fierce aerosol Ultra Firm\n[Article id = "84MMa8lw2ME"]\nPerfecte cop sec de Karlie\nKarlie és perennement brillant (o ha de ser que klossy?). El secret de la seva-fora-de-la-saló només un pas perfecte, un cop sec? Una forma específica de raspall i oli de rosa. Aquí està la veritat.\n3. Utilitzeu un raspall rodó YS Parc\n4. Curl usant un 1,25 polzades eina ferro calent\n5. Utilitza una combinació de ouai Rose Hair & Body Oil i ouai Mate Pomada\n6. Acabat amb ouai Medium Hairspray\nAixí que, aquí ho tens! Pot semblar-se a les seves celebritats favorites sense posar un peu a la sala.\nEls talls de pèl curt més frescos de les nostres estrelles favorites\nHarry estilitza els cabells: tallat de llarg a curt per a la caritat


Manteniment industrial vinícola a Sant Vicenç de Torelló - Barcelona - Manteniment industrial cellers - Tallerspacs TALLERS PACS - Manteniment industrial professional - manteniment industrial caldereria - treballs en acer i alumini - manteniment industrial de cellers\nMANTENIMENT INDUSTRIAL VINÍCOLA A SANT VICENÇ DE TORELLÓ\nA Tallers Pacs som experts en manteniment industrial per a cellers i cooperatives a Sant Vicenç de Torelló, la nostra experiència ens permet oferir un servei professional de la màxima qualitat, ja que comptem amb una àmplia experiència en diversos sectors i un equip amb els coneixements necessaris per solucionar els problemes habituals en relació al manteniment industrial per a cellers i cooperatives a Sant Vicenç de Torelló. Som experts en manteniment industrial de maquinària de cellers, oferint muntatge i reparació incloent el desmuntatge i trasllat de maquinària vella. Tallers Pacs, manteniment industrial professional per a cellers i cooperatives al seu abast.\nEL MILLOR MANTENIMENT INDUSTRIAL PARA CELLERS I COOPERATIVES A SANT VICENÇ DE TORELLÓ\nA Tallers Pacs som especialistes en manteniment industrial de cellers i cooperatives agrícoles a Sant Vicenç de Torelló, els nostres clients i la nostra experiència avalen la nostra professionalitat i el nostre servei. Realitzem treballs de metalmecánica, aplicacions especials, trasllats, urgències, avaries, manteniment de cellers i actualitzem els seus equips per poder gaudir de les noves tecnologies. En Tallers Pacs, difrutarà d'un servei de manteniment industrial vinícola a Sant Vicenç de Torelló a l'altura de les seves necessitats i amb la millor relació qualitat-preu.


Nadal seguirà a Wimbledon un cop descartat que tingui cap lesió greu - Diari de Girona\nNadal seguirà a Wimbledon un cop descartat que tingui cap lesió greu\nAhir es va entrenar\namb normalitat i avui\njugarà el partit de quarts\nde final contra Mardy Fish\nNadal celebrant el triomf sobre Del Potro dilluns passat. suzanne plumket/reuters\nLONDRES (ANGLATERRA) | DDG Rafael Nadal va confirmar ahir que podrà jugar avui els quarts de final del torneig de Wimbledon contra Mardy Fish, després que les proves mèdiques descartessin cap lesió greu en el peu esquerre.\nNadal va entrenar-se amb normalitat després de fer-se diverses proves. Dilluns el número 1 mundial va sentir un intens dolor durant el seu partit de vuitens de final davant Juan Martín Del Potro.\n"M'he fet una ressonància magnètica en un hospital de Londres. Pensava que podia ser una cosa greu, però a mesura que vaig se?guir jugant el dolor va anar disminuint", va explicar Nadal ahir en un comunicat oficial divulgat a través del seu compte de Facebook.\nA causa d'aquestes molèsties, que ell mateix va pensar que l'obligarien a retirar-se de la competició, Nadal va detenir el duel contra Del Potro durant vuit minuts per reclamar l'assistència a la pista d'un metge i un fisioterapeuta, que va embenar-li fortament la part del darrere del peu. Finalment el tennista balear va superar l'argentí i va classificar-se pels quarts de final de Wimbledon que s'han de disputar avui. Nadal va entrenar-se ahir a la tarda amb normalitat a les pistes de l'All England Club.\nLa jornada d'ahir va ser plenament femenina. Maria Sharapova ja és a semifinals (6-1, 6-1 contra Cibulkova) i s'enfrontarà a Sabine Lisicki (va tombar la francesa Bartroli 6-4, 6-7 i 6-1).


OBRIM LES COMPORTES\nPublicado originalmente en AVUI (22/08/2009)\nSobre la necessitat d'obrir els diccionaris online perqu� incloguin TOTES les paraules.\nFa un munt de lustres, l�Enric Gom� �l�escriptor que, entre moltes coses m�s, fa dues columnes tan setmanals com impagables per a aquest diari� treballava per a un altre peri�dic i en un article d�aleshores va inventar el mot panxacontentisme (que descriu amb precisi� l�estat d��nim de segons quins sectors de la societat catalana). Els correctors de torn, per�, no l�hi van admetre i panxacontentisme mai no va arribar als ulls dels lectors.\nD�on ve aquesta tend�ncia dels lexic�grafs catalans a escodrinyar qualsevol neologisme �per com� que sigui� com si estigu�s perillosament empestat? Maco, per exemple, no es trobava en cap diccionari entre els molts que jo consultava a finals dels setanta, tot i que aleshores era, de bon tros, l�adjectiu m�s utilitzat (o abusat) per la poblaci� catalanoparlant sencera. Ja fa un bon grapat d�anys que la c�lebre lexic�grafa nord-americana Erin McKean ha anat insistint que, amb l�aparici� dels diccionaris en l�nia, ja �s hora que s�hi admetin absolutament totes les paraules de les quals es pot documentar l��s. Calcula que, si s�examinessin les hemeroteques nord-americanes, s�hi trobarien mig mili� de paraules �no diccionariades� �que en diu ella� per ajuntar a les 500 paraules noves que apareixen en angl�s cada any.\nPer contrast, els compiladors de diccionaris nostrats m�s aviat fan el paper d�uns policies sense el vistiplau dels quals no es pot dir �ni molt menys inventar� res. Potser valdria la pena que comencessin a pescar m�s mots �com ara panxacontentisme� dels que prohibeixen com a �incorrectes�, tot enganxant post-its amb l�anomenada llei de McKean als seus ordinadors: �Qualsevol correcci� del comportament ling��stic d�una altra persona contindr� com a m�nim un error ortogr�fic o sint�ctic�.


Fotoconcurs: Calendari Medi Ambient Inca 2023 – Ajuntament d'Inca\nBASES DEL CONCURS FOTOGRÀFIC “CALENDARI MEDI AMBIENT INCA 2023 – NATURA URBANA”\nObjecte del concurs. Aquest concurs de fotografia està promogut per l’Àrea de Medi Ambient, Sostenibilitat i Benestar Animal de l’Ajuntament d’Inca, i té per finalitat promocionar la participació ciutadana a activitats locals vinculades amb el medi ambient. Les fotografies premiades s’utilitzaran per confeccionar un calendari de l’any 2023 amb contingut relacionat amb el medi ambient. Les fotografies apareixeran amb el nom del seu autor/a.\nParticipants. És un concurs obert a totes les persones majors de 16 anys. Els/les participants que siguin menors d’edat hauran de comptar amb el consentiment exprés dels seus pares, mares o tutors legals. La participació en aquest concurs és lliure, sense despeses d’inscripció.\nTemàtica. La temàtica del concurs serà, LA NATURA URBANA, els espais verds com places i parcs on la fauna, flora i comunitat humana conviuen el pas de les estacions de l’any i el valor social i mediambiental d’aquests indrets del nostre municipi. Així, únicament s’admetran fotografies preses a dins el Terme Municipal d’Inca, en el que es vegi l’entorn i on poden aparèixer altres paisatges d’Inca.\nNombre d’obres. El nombre màxim d’obres per participant serà de tres,realitzades amb qualsevol tècnica fotogràfica, en color o blanc i negre. Hauran de ser originals i inèdites, no s’admetran obres que hagin sigut premiades en altres concursos o exhibides públicament. Però sí que podran presentar fotografies preses en altres anys i que no hagin estan ni premiades ni publicades. El nombre màxim d’obres premiades per participant serà d’una fotografia.\nLimitacions tècniques. Únicament s’admetran fotografies en format horitzontal. La relació d’aspecte de les fotografies serà exclusivament 3:2. L’arxiu de cada fotografia haurà d’estar en alta resolució, en format JPG i amb una mida mínima de 3.872 píxels per al costat major. S’acceptaran fotografies en format macro. En aquest cas l’autor/a haurà de tenir una imatge de major perspectiva en què es pugui demostrar que la imatge concursant es correspon amb l’indret del terme d’Inca, que podrà ser sol·licitada si escau. En cas de ser requerida i no disposar d’ella, la fotografia concursant quedarà eliminada.\nCriteris de valoració de les obres. No s’acceptaran imatges que no reuneixin un mínim de qualitat o amb continguts contraris a la legalitat vigent i a aquestes bases. El jurat valorarà la idea expressada per l’obra pel que fa als objectius del concurs, així com la seva qualitat fotogràfica.\nCondicions de presentació de les obres. Únicament s’admetran obres en format digital, que es remetran per correu electrònic a l’adreça: mediambient@ajinca.net, indicant “CONCURS CALENDARI MEDI AMBIENT INCA 2023” a l’assumpte, i adjuntant el següent:\nSi escau, declaració responsable de tenir el consentiment de les persones que apareixen a les fotografies i que són fàcilment identificables.\nLa persona participant podrà presentar les seves fotografies, fins a un màxim de tres en diferents enviaments. A partir del segon enviament, no caldrà adjuntar la fitxa d’inscripció al concurs.\nTermini de presentació de fotografies a concurs. El termini per a la presentació de les obres començarà a partir de dia 1 de juny de 2022 i finalitzarà el dia 15 d’octubre de 2022; es prendran com a referència l’hora i la data d’enviament que apareguin en el correu electrònic pel qual es remeti la sol·licitud de participació.\nCodi ètic i drets d’autor. Per a una conservació més eficaç de la naturalesa, s’exigirà l’observança de codi ètic de l’Associació Espanyola de Fotògrafs de Natura. Aquest codi es pot consultar a la següent web: http://www.aefona.org (apartat “Documentos”). Els/les concursants es responsabilitzaran de la no-existència de drets a tercers i de tota reclamació per drets d’imatge sobre les seves obres. L’Ajuntament d’Inca no es responsabilitza de l’incompliment d’aquests requisits ni del contingut de les obres presentades, queda eximit de tota responsabilitat enfront de qualsevol reclamació que es pugui presentar pel que fa a aquesta qüestió i deriva la dita responsabilitat a la persona inscrita com a autor/a. Amb les fotografies premiades es confeccionarà un calendari per a l’any 2023, incorporant en cadascuna d’elles el nom del seu autor/a, sense que això li confereixi dret de remuneració o cap benefici. Els autors/ores mantindran els seus drets sobre les fotografies presentades, però autoritzen el seu ús per reproduir, difondre i distribuir les seves imatges, amb la finalitat de promoure properes edicions d’aquest concurs o altres accions relacionades amb el medi ambient de l’Ajuntament d’Inca, i sempre esmentant el nom del seu autor/a.\nJurat. L’Àrea de Medi Ambient, Sostenibilitat i Benestar animal designarà un jurat format per membres de l’Ajuntament d’Inca i persones expertes, relacionades o representatives de l’àmbit professional relacionat amb la temàtica que planteja el concurs, amb la finalitat de valorar i seleccionar les obres presentades. El secretari/ària del jurat actuarà amb veu, però sense vot. Els membres del jurat no coneixeran l’autoria de les fotografies a valorar. Aquestes els seran presentades sense cap dada associada. La decisió del jurat determinarà les dotze millors fotografies amb què es confeccionarà el calendari per a 2023, més una com a portada. En la seva decisió, el jurat tendrà en compte que, en conjunt, les tretze fotografies mostrin les diferents estacions meteorològiques pels diversos indrets del municipi d’Inca. El veredicte del concurs es produirà dins dels set dies hàbils posteriors a la finalització del termini d’admissió de les obres. La decisió del jurat es comunicarà directament a les persones premiades.\nPremis. S’atorgaran TRETZE premis en metàl·lic de 100 euros i cinc exemplars del calendari de sobretaula, que es corresponen amb cadascuna de les fotografies premiades. Cap participant podrà rebre més d’un premi. Podrà tenir lloc un acte públic de lliurament de premis, en la data que es determini, a què es convidarà a assistir les persones premiades o, si escau, un/a representant que les substitueixi.\nConsultes. Per a aclariments o consultes pel que fa al concurs les persones interessades es poden dirigir al telèfon 871 914 300 (extensió 2) o a l’adreça electrònica mediambient@ajinca.net.\nConsideracions generals. El fet de presentar-se al concurs suposa l’acceptació estricta d’aquestes bases. El jurat del concurs té la facultat d’interpretar-les i de suplir-ne qualsevol llacuna o buit, d’acord amb la seva finalitat. L’Ajuntament d’Inca queda facultat per resoldre qualsevol cas que no hi estigui previst.


EDITORIAL 21-2 Quan Sumar és Dividir – UDEC Unidad de Centro\nEDITORIAL 21-2 Quan Sumar és Dividir\nEstà demostrat que en política 2 + 2 no solen ser 4, no quadren les matemàtiques.\nNo és una ciència exacta.\nS’està treballant en determinats ambients socials, cívics i polítics per articular una proposta «Catalunya Suma», amb la pretensió de sumar el vot dels NO independentistes, per presentar un front unit constitucionalista.\nI entre els diferents actors comencen els problemes:\n«Que si tu no perquè vas fer això».\n«Que jo tinc un 1% més de vot a les municipals».\n«Que si el teu candidat és lleig i gran».\n«Doncs el teu és un pipiolo i un fluix».\n«Que això està condicionat al fet que s’aprovi en les Antipodes, perquè aquí és un tema de supervivència i allà un dels sumands va de sobrat i no vol sumar».\n«Que aquí som els que som, Tu i Jo = 2, i els altres o són lletjos, o no tenen representació suficient, No sumen, … Doncs que aguantin i empassin.\nHi ha partits i organitzacions petites sense representació parlamentària, que a Catalunya sumats tots els seus percentatges s’aproximen a el 5% vot emès, ens sentim totalment menyspreats per aquests egoismes i curtesa de mires.\nEls que representem a aquestes organitzacions només volem participar i aportar el nostre granet de sorra, no demanem llocs de «sortida» a les llistes, que en una llista amb 85 noms com és el cas de Barcelona, ja va bé que ocupem els últims llocs.\nA canvi d’aquesta visualització i aportació a l’esforç de SUMAR, defensarem a mort Suma Catalunya i aportarem la nostra gent i entusiasme.\nPerquè això és el que la ciutadania constitucionalista està demanant a Catalunya … UNITAT i FERMESA.\n‘Deixar de barallar-vos i fer un front comú de veritat’.\nPerquè després dels últims dels seus plantejaments xenòfobs i pseudo-racials, aquests ens contemplen com els nazis als jueus …. a punt d’ofegar-a la mar Bàltic o per fer-nos encenalls .\nÉs el petit gest que diferencia lluitar per una causa compartida, per una causa comuna.\nQue pot mobilitzar molta gent, no només als que puguem aportar individualment, sinó a tots aquells que veuen una llum d’esperança.\nPerò clar, aquí és on salta la llebre i sonen les alarmes.\nPerquè, pensen alguns, que incloure’ns en llistes de Candidatures o simplement posar els nostres logos en un dibuix sota el símbol de Catalunya Suma és donar-nos visibilitat i abans de permetre als votants que ens vegin junts … És preferible que segueixin governant els separatistes, supremacistes i xenòfobs racials, abans de permetre que algú vegi sigles que potser ens alterin el futur.\nUna suma és una suma de tots els sumands, per petits que siguin.\nEncara que si admetem que en aquest cas l’ordre dels sumands si pot alterar el producte.\nPer això nosaltres els últims de la fila.\nSi és que realment es vol sumar.\nSi el que es vol és sobreviure caldria recórrer a la paròdia i dir:\n«Tots som constitucionalistes, però uns som més constitucionalistes que altres»\nCom si en això de la defensa de la Constitució depengués de per on bufa el vent.\nAixò no és lluitar per una causa compartida.\nÉs el de sempre.\nLlavors el que s’està fent és dividir, no sumar.\nVocal Comitè Executiu per a Catalunya\nEDITORIAL 1-4 ¿Debe el Rey nombrar un gobierno de emergencia nacional ante el caos provocado por el Gobierno del 8-M? 792


Paraules carregades de futur | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nParaules carregades de futur\nEl missatge de Forcadell trenca la capitalització de la raó democràtica que ha funcionat com un formidable mecanisme d’exclusió cap a tots aquells que no han compartit el projecte independentista\n24 OCT 2019 - 20:42\tCEST\nCarme Forcadell durant el judici del procés. efe\nLes moltes anàlisis jurídiques sobre la sentència que ha condemnat els líders independentistes publicades aquests dies, en la premsa d’àmbit estatal i català, que ofereixen visions molt diferents de la resolució finalment presa pel Tribunal Suprem, coincideixen en un punt. Més enllà de si es considera correcta l’aplicació del delicte de sedició, així com les penes que van associades a la sentència, molts consideren que les decisions judicials que s’han pres respecte a Carme Forcadell semblen excessives. Bàsicament perquè el mateix judici s’ha encarregat de demostrar que ella no va estar present en moltes de les reunions en què es van prendre decisions que finalment han portat la Fiscalia a voler fer seure al banc dels acusats els polítics independentistes. Això podria donar lloc a moltes consideracions al voltant de les dinàmiques de funcionament de les relacions entre els dirigents polítics favorables a la independència que van protagonitzar els infaustos fets del setembre i de l’octubre. I el retrat, em temo, no seria gaire afalagador.\nCarme Forcadell, la presidenta de l’ANC que va convertir aquella organització en molt poderosa (quantitativament i qualitativament) i que en el moment més àlgid (i també menys compromès i difícil, tot sigui dit) del procés exigia al president Mas que posés les urnes, va acceptar formar part de les llistes de Junts pel Sí el 2015. Una vegada va ocupar l’escó, va rebre l’encàrrec de presidir la Cambra que havia de procedir a la desconnexió. Ara mateix es troba empresonada a la presó de Mas Enric i té al davant un futur difícil. Segurament molta gent considera que el seu paper els dies 6 i 7 de setembre hauria pogut i hauria hagut de ser un altre, més curós amb el respecte dels tràmits parlamentaris i els drets de les minories (tal com recull, d’altra banda, una sentència del Tribunal Constitucional). I, malgrat tot, en aquests dies tan convulsos, resulta més interessant deixar de mirar pel retrovisor i llegir amb atenció les declaracions recents que va fer fa pocs dies en una entrevista recollida per Catalunya Ràdio. Des de la seva posició personal, objectivament complicada, diu com a mínim tres coses definitivament importants.\nEn primer lloc, diu textualment: “No vaig plorar quan vaig rebre la sentència, vaig plorar quan vaig veure les escenes de violència a les nostres ciutats [...] S’ha de condemnar sense pal·liatius i ràpidament. La gent té el dret a sortir de casa sense que li cremin el cotxe o a portar els fills a l’escola”. A diferència d’alguns que ara tenen responsabilitats institucionals a la Generalitat, es mostra segura, contundent: no hi ha espai per a la violència a la nostra societat, per cap raó, es pensi el que es pensi, i això ha de quedar clar ràpidament.\nEn segon lloc, diu: “No vam tenir empatia amb la gent que no és independentista [...] hi ha molta gent que no és independentista que defensa les llibertats i els drets”. Aquest missatge resulta extremadament important perquè trenca sense embuts aquella capitalització de la raó democràtica que ha funcionat aquests anys com un formidable mecanisme d’exclusió cap a tots aquells que no han (o no hem) compartit el projecte independentista.\nI finalment: “Els presos i les preses no podem ser el centre. No hem de ser excusa ni tampoc moneda de canvi. Cal mirar pel bé del país, de tot el país i de tota la gent que viu aquí. Això serà bo per a nosaltres. Les emocions no ajuden a raonar bé”. Amb aquestes paraules, alhora que censura l’ús que molts (d’una i altra banda) han fet de les persones preses i de les seves difícils condicions en el regateig polític curt, fa una crida a anar més enllà per afrontar el conflicte de manera racional i tenint com a horitzó el benestar de tota la ciutadania.\nRebuig frontal a la violència, reconeixement de l’altre i empatia, oposició a la instrumentalització dels dirigents presos per al retorn a una política que tingui en compte interessos, raons i emocions del conjunt de la ciutadania del país.\nLes paraules de l’expresidenta del Parlament –més enllà del que es pugui opinar d’ella i la seva trajectòria– constitueixen ara un compendi de sentit comú en temps convulsos. Amb el valor de formular-se incloent-hi una autocrítica valenta –potser la primera tan diàfana– per part de qui va tenir responsabilitats en la construcció narrativa del procés independentista a partir del 2012 i va participar directament en els fets que van culminar ara fa dos anys. Paraules importants, especialment tenint en compte de qui i d’on venen, en un moment en què l’acusació de traïció està a l’ordre del dia. Paraules que segurament puguin ajudar a curar ferides i recompondre molt del que s’ha trencat. Però que no es malbaratin ancorant-les en el passat. Perquè per sobre de tot són paraules que en el dia d’avui estan carregades de futur.


La ciencia tras las decisiones cotidianas – biomimeticsciences.org\nTots els éssers vius, davant d’una elecció, trien sempre les opcions més favorables en el seu afany per sobreviure i evolucionar. De manera instintiva, calculen els riscos i avantatges de cada decisió. Els humans no som aliens a aquest procés, tot i ser poc conscients de quines són les connexions vitals que són inseparables de la nostra manera de decidir. Sota el títol “Decisions: la vida és risc”, l’Institut de Ciències biomimètiques (BSI) es va endinsar el passat 12 de juny a l’autèntica naturalesa de les decisions humanes.\nL’acte va tenir lloc al CCCB i va constar d’una sèrie de posades en escena i ponències que van explorar què s’amaga rere les decisions que prenem quotidianament. “Decisions: la vida és risc” forma part de l’cicle ESPORA, un conjunt d’esdeveniments culturals i artístics amb els quals el BSI difon una visió que situa la natura com el marc de referència principal per al progrés humà. Aquesta vegada va apostar per la participació de el públic durant l’acte: eren ells els que decidien, a través d’un sistema de votacions, el desenllaç.\nDesprés d’introduir el concepte de el risc a el públic, es van representar cinc escenes. Aquestes, exposaven diferents dilemes que ens feien plantejar-nos com construïm les nostres motivacions i respostes. Va ser aquí quan es va requerir la participació de públic: davant d’un dilema, havien de decidir com actuar. Per exemple, un pare amb un fill malalt, ha de decidir si donar la medicació i veure com s’apaga el seu ànim, o deixar de donar-, confiant en el seu instint paternal. El resultat estava condicionat pel públic, que va decidir no medicar-lo.\nUn cop el públic s’havia mullat expressant la seva opinió, adonant-se que ells mateixos formaven part de la maquinària de les decisions, el president de l’BSI, Pere Monràs, va ser entrevistat pel conductor de l’acte, Marc Villanueva. El doctor Monràs va arribar a diverses conclusions, totes relacionades amb els processos naturals, les relacions de la interculturalitat i les diverses intel·ligències que constitueixen el món. Tot, és clar, sota el paraigua de la presa de decisions i el càlcul de risc a l’triar una o altra opció.\nPer endinsar-se en profunditat en la presa de decisions, el neuròleg Pablo Villoslada va ensenyar els processos cerebrals que la fan possible. A través d’un vídeo, Villoslada va explicar que les decisions que prenem es basen en un balanç entre la part emocional i racional el cervell. Mentre que la raó està principalment construïda per l’entorn social, les emocions responen als instints més naturals. Així doncs, quan prenem decisions hi ha un doble component natural i social, un que respon a la nostra naturalesa i un altre que respon al que hem après a través de les normes socials construïdes pels humans.\nVilloslada va afirmar que les decisions morals, que molts poden pensar que estan determinades pel que creiem que és bo i que és dolent (una construcció social) en realitat tenen molt biològic: moltes d’aquestes decisions les prenem per un impuls emocional, és a dir, si ens repugna una acció, el cervell utilitzarà mecanismes fisiològics com ara la nàusea per comunicar-nos que no volem fer-la (o que no hauríem).\nDesprés de la ponència sobre els mecanismes fisiològics en la presa de decisions, Jordi Pigem, filòsof de la ciència i especialista en observació de la natura, va parlar sobre les estratègies que diferents éssers vius han anat desenvolupant per fer front als reptes i, així, sobreviure , adaptar-se i evolucionar. A partir d’exemples concrets sobre la vida animal, Pigem va buscar aprenentatges que poden resultar útils per als comportaments humans.


Se habla de: FDM, Pilar Bernabé, Escoles Esportives,\nPilar Bernabé ha anunciat que "l'edició d'enguany arrancarà a la fi del mes de juny i conclourà a inicis de setembre" i ha recordat que "cada Escola Esportiva està dirigida a xiquets i xiquetes de diferents edats, entre els 5 i els 16 anys".\nLes Escoles Esportives d'Estiu presentaran novetats en l'edició de 2020. Entre elles, ha destacat Bernabé "la creació de grups més reduïts, amb la posada en marxa de protocols en matèria de seguretat i prevenció enfront de la COVID-19, seguint les mesures indicades per les autoritats sanitàries".\n"Volem que els nostres xiquets i xiquetes continuen actius, per això des de la FDM volem fomentar els hàbits esportius i estils de vida saludables, ha remarcat Pilar Bernabé, qui ha assenyalat que "l'objectiu de les Escoles Esportives és acostar l'esport als més xicotets, alhora que gaudeixen de la seua pràctica en les instal·lacions esportives municipals com els poliesportius municipals com el de Benimaclet, Benicalap, Cabanyal, la Petxina, – Tram III o Natzaret”, entre altres.\nCal recordar, que les Escoles Esportives d'Estiu estan organitzades per les federacions i entitats esportives que col·laboren amb el programa d'Esport Escolar de la Fundació Esportiva Municipal de València, que s'encarregarà de coordinar i supervisar les activitats d'aquest estiu.\nBernabé ha indicat que altra de les novetats d'esta edició consistix en el fet que "cada Escola Esportiva d'Estiu comptarà amb un protocol específic per al seu desenvolupament".\nEn total, ha anunciat Bernabé que "l'oferta d'enguany sumarà 3.390 places i estarà composta per diversos esports com a bàsquet, waterpolo, karate, hoquei, esgrima o escacs, entre altres". La duració de les activitats serà variable i s'organitzaran en horaris setmanals, que facilitaran la conciliació amb la vida familiar en els mesos d'estiu.\nS'ofereixen places des de 20 euros, per a activitats puntuals, fins a les de 115 euros setmanals que inclouen els servicis de menjar. Pilar Bernabé ha recordat que "existeixen descomptes per a aquells participants que siguen germans o germanes i a més, la Fundació Esportiva Municipal bonifica el 10% de les places a menors en risc d'exclusió social", labor que realitza en coordinació la regidoria de Benestar Social.\n« Mónica Merenciano, Ricardo Ten o David Casinos imparten valores a los futbolistas de la cantera del Levante UD La Cuna de Campeones reordena su calendario y pone en marcha la temporada »


David Rodriguez, portaveu de les JERC l’Hospitalet de Llobregat va donar la benvinguda a l’acte i va reclamar que "Hem d’apostar per l'oci i la música en directe si volem deixar de ser una ciutat dormitori i no tancant sales musicals" . Tot seguit, Aniol Costa, portaveu de la regional va afegir que “"Amb el Sonabaix volem donar suport als nous grups del Baix Llobregat que comencen"” i va recordar el sistema de votació i va agrair l’assistència de tots.\nSeikos, el grup de música de Sant Feliu de Llobregat, va obrir la nit a Sal Salamandra i, els quals, tindran el privilegi de tocar a Montblanc el 13, 14 i 15 de Juliol. Allà, participaran en la segona fase del concurs juntament amb altres grups dels Països Catalans en l’Acampada Jove. En el cas de proclamar-se guanyadors obririen el festival l’any següent.\nTot seguit, va ser el torn d’Atzagaia, que va connectar de seguida amb els assistents oferint música festiva i combativa. Per últim, va ser el torn dels santjoanencs Milenia Band, un grup que va contagiar felicitat, alegria i passió a tots els assistents.\nMentre que el jurat va deliberar el seu resultat i va efectuar el recompte de vots, l’escenari va ser aclaparat per la música de DJ’s Feministes que van fer ballar a tot el públic. Finalment, els resultats van reflectir una clara victòria de Seikos, seguit d’Atzagaia i Milenia Band.\nSeikos, grup guanyador del SonaBaix 2017\nURL CURTA: http://www.jerc.cat/url/188255


El Suprem cita Homs el 19 de setembre a declarar pel cas 9-N - Empordà\nEl Suprem cita Homs el 19 de setembre a declarar pel cas 9-N\nEl Tribunal ha remès la citació al TSJC perquè l'exconseller encara no\ns'ha personat a la causa\nBARCELONA | ACN/DDG 12.07.2016 | 06:30\nEl jutge de la Sala 2 del Tribunal Suprem, Andrés Palomo del Arco, va citar l'exconseller de la Presidència Francesc Homs a declarar com a investigat el pròxim 19 de setembre per la causa oberta per la consulta del 9-N. El tribunal va remetre la citació al TSJC per tal que se li traslladi a Homs, ja que, segons informa el mateix tribunal, l'exconseller encara no s'ha personat a la causa. El Suprem va obrir al maig un procediment judicial contra Homs per la seva participació en el procés participatiu del 9-N, donada la seva condició d'aforat com a diputat al Congrés, mentre que el TSJC es va quedar la resta de la causa que afecta l'expresident de la Generalitat Artur Mas, l'exvicepresidenta Joana Ortega i l'exconsellera d'Ensenyament Irene Rigau.\nAl febrer la fiscalia va demanar investigar Homs, i el TSJC hi va accedir, a l'espera del que digués el Suprem. Homs va acudir voluntàriament el passat 7 de març a declarar al TSJC. És una possibilitat emparada per la llei, i Homs va acusar la fiscalia de tenir intencionalitats «polítiques» i va assegurar que sempre va actuar legalment. Després de la declaració, el magistrat del TSJC instructor de la causa del 9-N, Joan Manuel Abril, va acordar remetre tota la investigació al Suprem, ja que segons ell no es podia dividir. En canvi, la fiscalia preferia que se separés la causa, tal com va acabar decidint el Suprem.\nAl maig, el Suprem va obrir un procediment judicial contra Homs pels delictes de desobediència, prevaricació administrativa i malversació de fons públics. Aquests eren els delictes que reclamava la fiscalia, que va demanar la investigació en considerar que hi havia indicis de delicte en el fet que Homs sostingués en una carta enviada a l'empresa informàtica T-Systems que no hi havia cap impediment per seguir endavant amb el procés participatiu tot i la suspensió del Tribunal Constitucional del 4 de novembre.\nSegons va informar el tribunal, el Suprem va notificar l'exconseller que s'obria una causa contra ell i li va oferir personar-se a la causa, cosa que encara no ha fet. Mentrestant, la instrucció de la causa contra Mas, Ortega i Rigau ja està tancada i el jutge va concloure que cal jutjar-los pels delictes de desobediència i prevaricació administrativa. Els advocats defensors dels tres investigats van tornar a presentar al TSJC tres sol·licituds per arxivar el cas, ja que consideren que durant la instrucció s'ha demostrat que cap dels tres va cometre cap delicte.


DILLUNS 17 DE SETEMBRE DEL 2007\nAvui tothom en parla. És la notícia del dia i del mes. La justícia europea ha confirmat aquest matí la multa rècord de gairebé 500 milions d'euros a Microsoft per abús dominant. El Tribunal de Primera instància ha fet pública la decisió de mantenir la sanció imposada el 2004 per abus de domini en el mercat de sistemes operatius.\n- De la final de l'Eurobàsquet i la NO cistella de Gasol seguida per set milions d'espectadors a la Sexta.\n- Del concert de DAVID BISBAL divendres passat a Barcelona. Moltes fans han penjat imatges al YouTube.\nTambé ha portat cua la presentació de la pulsera USB de David Bisbal. Diversos internautes han deixat comentaris que no han agradat a Vale Music que els ha retirat i això ha fet que encara hi hagi més rebots al respecte.\nUna de les responsables de la campanya DONA EL TEU MÒBIL de Creu Roja i Entrecultures ens detalla com donar el teu mòbil que ja no fas servir a una causa solidària.\nClica AQUÍ si t'interessa.\nActuació de Christina Aguilera i Tony Bennet a la cerimònia.\nAvui, el senyor Domingo Sauleda ens ha parlat de l'ADSL. Ens hem quedat amb aquesta dada. En tenim a Espanya des del 1999. Com passa el temps!!!\nEl professor LLuis Segarra ens proposa enigmes que fan pensar. Més detalls a elquinzet.com.\nPublicat per Mariola a 17.9.07


1. Rebuda de totes les candidatures i resolució de tots els dubtes o problemes que puguin plantejar els candidats (7/11/2019 al 29/11/2019).\n3. Valoració dels coneixements, habilitats i competències relacionats amb les diferents responsabilitats que s'hauran de dur a terme. Es valora l'historial professional de les persones candidates, que s'amplia, si escau, a les entrevistes i proves professionals. Les entrevistes es fan del 16/12/2019 al 20/12/2019.\n4. Comunicació. La Junta de Selecció, presidida per la Direcció acadèmica conjunta Jesuïtes-UOC, pot demanar assessorament extern en els casos pertinents i pot tenir entrevistes amb alguns candidats. La comunicació formal i oficial del resultat del procés de selecció es duu a terme mitjançant una carta per correu electrònic a tots/es els/les candidats/es. La data aproximada de la comunicació escrita és el 15/1/2020. Tota resolució de la Junta és irrevocable i és comunicada per correu electrònic a la persona interessada.\nAl començament de cada semestre acadèmic es formalitzarà la col·laboració. Cal tenir present que, en aquest moment, no és possible assegurar el nombre de col·laboradors docents necessaris, ni el mes de començament de la prestació, ni si serà contínua o en semestres no consecutius, ja que tot això depèn del nombre d'estudiants que es matriculin, així com la organització interna de cada un dels cicles.


Unifamiliar de compra a Sitges, Sitges | SITP1226\nModerna casa amb vistes a Sitges\nSituada a la zona residencial Santa Bàrbara, a un còmode passeig del poble es troba aquest habitatge unifamiliar construït sobre un solar pla i que gaudeix de vistes obertes al mar i al poble de Sitges. La casa està orientada cap a sud i per la seva situació és molt lluminosa durant tot el dia. Està distribuïda de la següent manera: La planta principal consta d'un ampli saló menjador amb llar de foc i accés a la piscina, una tercera sala d'estar, cuina amb office i bany de cortesia. La planta superior distribueix el seu espai al dormitori principal en suite, vestidor i sortida a una bonica i íntima terrassa amb vistes al mar. Dos dormitoris dobles i un individual amb armaris encastats, comparteixen un bany. La planta inferior acull el garatge per a dos cotxes i més espai d'emmagatzematge, una sala polivalent amb vista a l'interior de la piscina, un dormitori en suite per servei, un bany amb dutxa i altres estades per a diferents usos.\nSitges des de sempre ha estat un lloc que ha encisat artistes, turistes i, en general visitants de tot arreu. La natura ha estat generosa amb Sitges, ja que té el privilegi d'estar situada a la costa del mar Mediterrani. A nivell cultural, el llegat és extraordinari. L'art és viu i les tradicions es mantenen amb modernitat. Sitges ha conservat importants referències medievals i el pintoresc de l'antiga vila de pagesos i pescadors. Gaudeix d'un caràcter cosmopolita gràcies a la heterogeneïtat de la seva població, on conviuen més de 70 nacionalitats diferents, la qual cosa certifica l'existència de quatre col·legis internacionals als voltants.\nSol·liciti més informació en rel·lació a Moderna casa amb vistes a Sitges


El Barça guanya la Champions davant el Chelsea\nActualitzada 16/05/2021 a les 23:09\nAtropella l’equip londinenc en el primer temps (4-0)\n© La jugadora del FC Barcelona Caroline Graham Hansen i la seua companya Lieke Martens celebren el quart gol del seu equip davant del Chelsea FC, durant la final de la Lliga de Campions femenina que ambdós equips van disputar a l'estadi Gamla Ullevi de Goteburgo.\n© La jugadora del FC Barcelona Caroline Graham Hansen (16) i la seua companya Lieke Martens (22) celebren el quart gol del seu equip davant del Chelsea FC, durant la final de la Lliga de Campions a l'estadi Gamla Ullevi de Goteburgo.\nEl Barcelona pràcticament va sentenciar la final de la Lliga de Campions en el primer temps amb un contundent 0-4 i un espectacular joc que va desarborar un Chelsea que es va mostrar impotent a tota hora.\nEl primer gol va arribar abans del minut 1, amb un autogol de Melanie Leupolz. El 14, Alexia Putellas va incrementar la distància des del punt de penal, i Aitana Bonmatí el 24 i Caroline Graham Hansen en el 36 van obrir un buit al marcador gairebé definitiu.


Banc de Temps de Vilassar de Mar - Condicions d'ús\nMajors d’edat amb plena capacitat legal d’obrar i que no estiguin subjectes a cap limitació per l’exercici de dret associatiu i tinguin interès pels fins del projecte.\nQue visquin, treballin o tinguin una vinculació familiar o de residència a Vilassar de Mar. (Les sol·licituds que no entrin dins d'aquests paràmetres seran avaluades pel Consell Assessor)\nS’ha d’oferir i demanar com a mínim un servei perquè la sol·licitud sigui vàlida.\nFRACCIONS DE TEMPS:\nLa mesura d'intercanvi és l'hora, amb independència del tipus de serveis que s'intercanviïn entre els socis i les sòcies. Cada intercanvi, com a mínim, suposarà el pagament d'una hora.\nDe tota manera, és important assegurar-nos d'haver acordat amb l'oferent si el temps comença a comptar des que comencem a donar el servei, o si es comptabilitzaran també altres qüestions (per exemple, els desplaçaments).\nSi un usuari o usuària es dóna de baixa del Banc i disposa de temps acumulat al seu favor que no vol utilitzar, podrà transferir-lo al Banc si, la Secretaria del Banc li dóna el vistiplau.\nEl Banc es fonamenta, entre d'altres coses, en la confiança mútua. Les dades dels socis i sòcies queden reflectits en un llistat que reben periòdicament tots els membres. Els usuaris i usuàries del Banc de Temps han de protegir la privacitat i confidencialitat de les dades dels altres usuaris. Per ajudar a reforçar aquesta confiança, el Banc realitza reunions amb certa freqüència que faciliten que els participants es coneguin.\nEl Banc de Temps inclou com a socis i sòcies totes aquelles persones que volen oferir un servei, però lamentablement no pot assegurar la qualitat dels serveis que es presten. Per això, ni el Banc de Temps, ni l'Ajuntament de Vilassar de Mar, ni cap de les entitats que en formen part es faran responsables directes ni subsidiaris de cap perjudici que es pugui ocasionar durant els intercanvis. La responsabilitat recaurà sempre en els participants, eximint, específicament, al Banc de Temps de tota responsabilitat.\nAtès que en el moment de la inscripció la persona haurà acceptat l'arbitratge, el Banc podrà intervenir, dins de les seves capacitats, en els conflictes entre els usuaris i usuàries que no s'hagin pogut resoldre. La seva decisió sempre serà definitiva i sense possibilitat d'apel·lació, podent sancionar els usuaris, fins i tot amb la tramitació de la seva baixa com a soci o sòcia si fos necessari.\nDRETS I DEURES DELS PARTICIPANTS DEL BANC DE TEMPS\nEls participants del Banc de Temps tenen el deure de respectar la privacitat i confidencialitat que els altres socis i sòcies desitgin, de mantenir les cites que acordin amb altres usuaris o usuàries o d'avisar com a mínim amb un dia d'antelació de la impossibilitat de fer-ho, i s'han de responsabilitzar de les ofertes de serveis que han fet al Banc.\nEls socis i sòcies del Banc de Temps tenen el dret a ser valorats i tractats amb dignitat, cura i respecte.\nTambé tenen dret a poder guardar el seu crèdit per usar-lo més endavant, sempre que no s'incompleixin les normes del Banc.


La família d’Helena Jubany torna a apuntar cap a Laiglesia - Diari de Sabadell\nLa família d’Helena Jubany torna a apuntar cap a Laiglesia\nL’advocat de la família Jubany, Benet Salellas / ACN\nLa família d’Helena Jubany considera que les noves de declaracions de testimonis fetes aquest divendres davant del jutge refermen la tesi que apunta al principal investigat per la mort de la jove mataronina l’any 2001 a Sabadell, Santi Laiglesia. Segons l’advocat de la família, Benet Salellas, les persones que van comparèixer davant del titular del jutjat de primera instància número 2 de Sabadell van reforçar que el principal sospitós estava en el lloc del crim en el moment en què va tenir lloc.\nConcretament, ahir van declarar un veí de l’immoble, l’administrador de la finca i la germana petita de Montserrat Careta, qui també era sospitosa i que es va suïcidar a la presó.\nTot i que inicialment s’havia citat a declarar un total de cinc persones per aquest divendres, dues d’elles no van poder comparèixer donat que es troben en situació de quarantena per covid. El primer en fer-ho va ser un veí del domicili del carrer Calvet d’Estrella, on es va produir la mort de Jubany, qui va atendre les càmeres d’un programa de televisió de l’època, però que avui no recordava els detalls dels fets.\nEl segon en declarar va ser l’administrador de la finca. “Ha confirmat que Montserrat Careta havia demanat a l’inici de la tardor de 2001 que incloguessin en el contracte de lloguer Santi Laiglesia perquè vivien junts”, assenyala Salellas.\nLa tercera en declarar va ser la germana petita de Careta, que va confirmar que Laiglesia l’havia obligat a sotmetre’s a un tractament psicològic, segons Sallelas, una relació que ella hauria definit com a “tòxica”. “Són testimonis que reforcen un element que nosaltres hem posat sobre la taula, que confirmen la ubicació del principal investigat en el lloc i el moment del crim”, apunta l’advocat.\nLa Policia Nacional, per la seva banda, ha assumit la investigació. Inicialment, la família va demanar que de manera prioritària fosla Unitat Central d’Homicidis dels Mossos d’Esquadra qui l’assumís, donada la seva especialització en tancar casos encara no resolts, i per agilitzar els processos per evitar que el cas prescrigui i no es puguin investigar altres persones.\nS’espera que en les properes setmanes es pugui tornar a assenyalar una nova data de declaracions per a les dues persones que aquest divendres no han pogut comparèixer davant del jutge.\nCrim d’Helena Jubany: demanen una nova investigació judicial per trobar l’assassí i els còmplices\nLa família d’Helena Jubany demana formalment que els Mossos assumeixin la investigació del crim\nTemes:Benet Salellas, jubany, Montserrat Careta, Santi Laiglesia


Santiago: «L'explotació sexual de menors és present a tot Espanya» i ha rebutjat dimitir\ndijous, 7 de juliol de 2022 | 17:50h\nFina SantiagoIMASmenors tutelats\nLa consellera d'Assumptes Socials i Esports del Govern Fina Santiago, ha assegurat aquest dimarts que el problema de l'explotació sexual de menors «és present a tot Espanya» i ha rebutjat dimitir, com li ha demanat el PP durant una interpel·lació parlamentària.\n«Totes les Comunitats Autònomes tenim aquest problema. Demanaran la dimissió de totes les conselleres?», ha advertit Santiago, en un acalorat debat en el ple en el qual el president del Parlament, Vicenç Thomàs, ha anomenat a l'ordre als diputats.\nSantiago ha esmentat com a exemple un plec de la Comunitat de Madrid per a un contracte de gestió de pisos per a menors tutelades «susceptibles de ser víctimes de tràfic», dirigit a nines d'entre 12 i 17 anys i elaborat en 2017. En aquest sentit, la consellera ha recordat a la diputada del PP Margalida Durán que el PP ha governat «més de vint anys» a Madrid. Per això, Santiago ha defensat que l'explotació sexual de menors tutelades «és un problema social molt greu que no és només de les Balears i que no s'arregla amb una dimissió».\nA més, la consellera ha defensat que s'ha actuat a les Balears, i que si s'han detectat 16 casos en el Consell és perquè es varen introduir mecanismes per a poder classificar-los, diferenciar-los d'una altra mena d'abusos sexuals i notificar-los formalment. També ha remarcat que ha estat gràcies a la «coordinació que durant aquests quatre anys s'han desmuntat més de 30 xarxes d'aquestes característiques».\n«No sóc la comandant en cap dels serveis socials»\nLa consellera ha demanat distingir entre els menors tutelats pels Consells Insulars i els menors amb mesures de justícia juvenil, que són sobre els quals té competències el Govern. En aquesta línia, Santiago ha insistit que no té capacitat d'actuar sobre la política dels Consells, als quals ha demanat «no menystenir», i ha remarcat que si intentés exigir els expedients de menors s'exposaria a una denúncia.\n«Jo no sóc la comandant en cap dels serveis socials», li ha dit a Durán, argumentant que el Govern no pot «donar ordres» als Consells respecte a les competències que tenen transferides.


Provem la versió més radical i esportiva de l’Stelvio, que disposa d’un espectacular motor V6 amb 510 CV desenvolupat per Ferrari\nAlfa Romeo Stelvio Quadrifoglio: de vegades, és possible conduir una obra d’art Sergio Domínguez\nAmb el pas dels anys, de mica en mica he anat comprenent i acceptant el fenomen SUV. I és que qui llegeixi habitualment premsa especialitzada sabrà que és força habitual que molts aficionats al món del motor considerin els totcamins uns cotxes poc lògics. M’explico: si un comprador necessita espai hauria de comprar un monovolum; si el que vol es viatjar ben còmode, una berlina; si vol un vehicle divertit, un esportiu; i si vol una mica de tot, segurament un compacte. Però des de fa més d’una dècada els totcamins amb carrosseria de compacte 'vitaminat' i una estètica més aviat similar a la d’un 4x4 han irromput al mercat amb una força espectacular, de manera que no només calia acceptar-los sinó començar a percebre'n els avantatges.\nPerò per més que em poguessin justificar que un SUV és molt espaiós i pràctic, que pot ser molt maco a nivell estètic o que fins i tot es defensa fora de l’asfalt, el que no estava disposat a acceptar és que em diguessin que pot comportar-se com un veritable esportiu, per una simple qüestió de lleis de la física: si el cotxe és més gran, més pesant i més alt que un esportiu, no es pot comportar com un esportiu. Aquesta percepció, que models com el Cupra Ateca o l’Skoda Kodiaq RS han intentat desmentir, va quedar força en entredit després de provar l’Alfa Romeo Stelvio Q4 amb 280 CV, però amb l’Stelvio Quadrifoglio s’ha esborrat completament.\nL'Stelvio Quadrifoglio Verde és senzillament preciós Sergio Domínguez\nMai m'hauria pensat que arribés a dir això i molt menys amb aquest nivell de contundència, però puc ben assegurar que l’Stelvio QV és un veritable esportiu. I sí, també és un SUV, la qual cosa encara té més mèrit i demostra que els enginyers d’Alfa Romeo han fet una feina absolutament espectacular. Però abans d’entrar en matèria, només un parell de dades: motor V6 desenvolupat per Ferrari que genera una potència de 510 CV i registra una acceleració de 0 a 100 km/h en 3,8 segons. Com he dit, aquest cotxe és un autèntic esportiu. Hi pugem?\n'Embadalit'. Aquesta és la paraula que descriu de la forma més acurada possible la sensació que em produïa l’Stelvio QV cada cop que el contemplava des de qualsevol dels seus angles. Per als dissenyadors de la marca italiana la recepta era molt senzilla, però alhora molt complicada. Senzilla perquè per aconseguir un disseny tan maco només calia respectar al màxim possible el de l’Alfa Romeo Giulia; però complicada perquè no era fàcil traslladar aquesta bellesa a un totcamí molt més voluminós que la berlina de la qual deriva.\nPerò els dissenyadors de la marca del 'biscione' no només han sabut adaptar el disseny, sinó que l’han pogut millorar notablement en el cas del model QV. Sovint les versions esportives dels models 'normals' han de patir una carrosseria molt recarregada o elements estètics d’estètica dubtosa, però aquí tot flueix a la perfecció. No oblidem que Alfa Romeo és una marca italiana, i que les marques italianes destaquen especialment per la bellesa dels seus dissenys. I és que el país d’artistes com Miquel Àngel, Da Vinci, Bernini o Caravaggio –entre molts i molts altres– no podia fallar a l’hora de dissenyar un vehicle d’aquestes característiques.\nL'Stelvio és tan bonic que podria ser una obra de Bernini o de Leonardo Sergio Domínguez\nEl seu disseny no varia gaire del d’un Stelvio normal, però en el cas de la versió Quadrifoglio guanya molta força muscular. El frontal disposa d’uns para-xocs i unes entrades d’aire més grans a tot arreu, fins i tot als laterals de la tradicional calandra d’Alfa Romeo. A més, el capó mostra unes brànquies pensades per expulsar l'escalfor del seu poderós motor.\nEl lateral també s’encarrega de confirmar que no ens trobem davant de la versió estàndard del model, i el primer que crida l’atenció són, sens dubte, les seves enormes llandes d’aliatge de 20 polzades, pintades en color antracita i que combinen a la perfecció amb les pinces de fre, opcionalment de color groc i que abracen uns discos perforats i ventilats de 390 mm davant i 350 darrere. Però la combinació de la tracció total amb els enormes neumàtics, amb mesures 255/45 ZR20 i 285/40 R20, eixampla tant el conjunt que la marca ha hagut de dissenyar uns nous passos de roda per evitar que les rodes sobresurtin pels laterals.\nDetall llandes, neumàtics, pinces i disc de fre perforat Sergio Domínguez\nLa resta de la vista lateral és similar a la de la resta de la gamma, però un petit detall a l’aleta davantera el diferencia dels models normals i el delata com a un autèntic esportiu: es tracta del famós Quadrifoglio Verde, un trèvol de quatre fulles que forma part de la marca des de l’any 1923, quan el pilot Ugo Sivocci el va fer servir a la Targa Florio perquè li donés sort.\nSi la part davantera i la part lateral són espectaculars, la part posterior no es queda enrere. Com hem dit, la majoria del disseny és compartit amb la resta de la gamma –la qual cosa es tradueix en una finestra posterior molt elevada i que no ofereix una gran visibilitat–, però la part inferior mostra un para-xocs totalment diferent que disposa a la part central d’un element que recorda un difusor i de dues sortides d’escapament als laterals que augmenten l’esportivitat del model i són responsables del veritable concert que ofereix l’Stelvio QV en cada acceleració.\nEn definitiva, el disseny exterior de l’Stelvio QV és com una obra d’art feta alhora per diversos artistes: els pintors s’han encarregat d’aportar les línies mestres que combinen la bellesa amb la senzillesa, i els escultors s’han encarregat de donar-li una forma imponent i esportiva.\nL’habitacle de l’Stelvio QV és, en essència, el mateix que el dels seus germans de gamma. Això es tradueix en una disposició dels comandaments purament italiana, amb detalls de molta qualitat i bon gust i d’altres que no acaben de convèncer. Sí, en un vehicle tan esportiu i que té un preu de 107.000 euros es poden trobar elements que caldria renovar, com ara un sistema d’infoentreteniment un pèl antiquat –tot i que amb un funcionament molt correcte, pantalla de 8,8 polzades i connectivitat amb 'smartphone'–, alguns plàstics amb un tacte millorable o comandaments (com el control de la pantalla central ubicat darrere de la palanca de canvis) que no acaben d’oferir el tacte 'premium' que caldria esperar.\nDetall interiors Stelvio QV Sergio Domínguez\nPerò més enllà d’aquests detalls, en general l’interior de l’Stelvio QV sap transmetre al conductor una sensació d’equilibri entre el confort i l’esportivitat més autèntica. Aquest darrer apartat s’aconsegueix gràcies a l’ús de la fibra de carboni, que es troba repartida per les motllures del quadre de comandaments i les portes, al volant o als seients, dels quals parlarem a continuació. Com a dada curiosa, el volant és l’element que aglutina tots els materials presents a l’habitacle: cuir, plàstic, metall, alcàntara i fibra de carboni. A més, el seu disseny esportiu, la presència del botó d’arrencada del motor o les enormes lleves d’alumini garanteixen una conducció d’allò més plaent en qualsevol circumstància.\nDetall seients esportius Stelvio QV Sergio Domínguez\nEls seients de les versions normals de l’Stelvio resulten còmodes i subjecten bé el cos, però en aquesta versió es produeix un salt de qualitat molt important. No tant a les places posteriors –que disposen de la mateixa banqueta i habitabilitat que la del model normal– com a les davanteres, que poden equipar opcionalment uns banquets fabricats amb cuir, alcàntara i fibra de carboni signats per Sparco.\nEls seients Sparco són de fibra de carboni Sergio Domínguez\nUns seients que resulten prou còmodes per afrontar viatges però que alhora són capaços de transmetre una sensació d’esportivitat i subjecció digna de qualsevol superesportiu. I curiosament, tot i tenir tota la part posterior de fibra de carboni, no penalitzen excessivament l’espai dels passatgers de les places de darrere, que com a molt poden veure una mica reduït l’espai per als peus.\nNo patiu: tindreu prou maleter per portar de tot Sergio Domínguez\nEs pot comparar l’Stelvio QV amb un esportiu o fins i tot un superesportiu en alguns aspectes, però hi ha un punt en el qual no té cap mena de rival: l’espai. La caiguda del sostre no penalitza en absolut l’habitabilitat interior, la plaça central posterior és incòmoda, però no gaire més que la de qualsevol SUV equivalent tot i disposar de tracció total, i el maleter és senzillament insuperable: 525 litres, ampliables fins a 1.600 si abatem els seients posteriors. Ideal per fer, per exemple, una mudança, que sens dubte seria la mudança més ràpida del món.\nFins ara hem comentat que el disseny de l’Stelvio QV és similar al de les versions normals però amb un plus d’agressivitat i esportivitat. Però arribem a un apartat en el qual no es pot comparar aquest model amb la resta de la gamma. Perquè per més potents i esportius que puguin ser els altres propulsors, cap s’acosta a les prestacions del que munta la versió Quadrifoglio, que com dèiem a l’inici d’aquest article ha estat desenvolupat per Ferrari.\nPosa Alfa Romeo, però el motor és en realitat un Ferrari Sergio Domínguez\nMotor V6 a 90º de 2.9 litres i dos turbos que distribueix 510 CV a 6.500 rpm i 600 Nm de parell entre les 2.500 i les 5.500 rpm. El primer que diré d’aquest motor és un dels aspectes que probablement menys preocupi als seus clients: el consum homologat és de 9 litres cada 100 km gràcies a la possibilitat de desactivar 3 cilindres quan es produeix una baixa demanda de potència, però en condicions reals costa fer-lo baixar de 14,5. Dit això, passem al que realment interessa, el seu rendiment.\nEl propulsor italià difícilment baixarà de 14 L Sergio Domínguez\nLes increïbles prestacions d’aquest propulsor –que permeten que el model assoleixi una velocitat punta de 283 km/h i arribi als 100 km/h en tan sols 3,8 segons– s’aconsegueixen gràcies a un pes molt reduït per a un SUV d’altes prestacions: atura la bàscula en 1.905 kg, fet al qual contribueix l’ús de la fibra de carboni al seu interior o a l’eix de transmissió i l’ús de l’alumini en el motor, les portes o les suspensions.\nL'Stelvio Quadrifoglio Verde té un canvi automàtic de vuit relacions Sergio Domínguez\nLa caixa de canvis és automàtica de tipus convertidor de parell i disposa de vuit velocitats. Fabricada per ZF, equipa el sistema de tracció total intel·ligent Alfa Active Torque Vectoring, que reparteix el parell entre els dos eixos en funció de la quantitat d’adherència disponible. Això sí, en condicions normals la potència es transmet a l’eix posterior, però electrònicament es pot derivar fins a un 50% de la força a les rodes davanteres, la qual cosa explica que aquest model, més gran i pesant que el Giulia Quadrifoglio amb el mateix motor, redueixi en 0,1 segons l’acceleració de 0 a 100 km/h.\nEl motor necessita sortides d'aire per refrigerar la mecànica Sergio Domínguez\nL’accionament de les marxes es pot fer de manera completament automàtica o de forma manual mitjançant el selector ubicat a la columna central o les magnífiques lleves d’alumini. Un fet que, personalment, aprecio molt a l’hora de conduir és que estiguin situades a la columna de transmissió i no al volant, de manera que, tot i que estiguem al mig d’un revolt, les lleves no es mouen de la seva posició. Aquesta situació, que pot resultar problemàtica si les lleves són de mida reduïda, no suposa cap inconvenient en el cas de l’Stelvio QV, perquè són enormes i tenen un tacte fantàstic. I no només això, sinó que activen una caixa de canvis extraordinàriament ràpida: en el mode de conducció Race, del qual parlarem al següent apartat, el canvi de marxa es realitza en tan sols 150 mil·lisegons. Com si fos un superesportiu!\nQue l’Stelvio Quadrifoglio era un cotxe maquíssim ja ho sabia abans de provar-lo, de la mateixa manera que sabia que el seu potent motor entregava més de 500 CV. El que no podia saber de cap manera abans de posar-me al volant d’aquesta bèstia és que era capaç d’anar tan ràpid i transmetre unes sensacions de conducció tan autèntiques. Anem a pams: l’Stelvio QV és un cotxe que permet circular per carretera o fins i tot per ciutat de manera força còmoda, sense patir en excés la duresa de la suspensió i amb els avantatges que aporta disposar d’un gran espai interior. Més enllà dels elevadíssims consums en ciutat i els poc continguts en carretera, el popular selector de modes de conducció DNA d’Alfa Romeo és capaç de modificar diversos paràmetres per aconseguir que la conducció sigui gairebé igual de confortable que la d’un Stelvio normal.\nL'Stelvio QV és un cotxe molt dinàmic Sergio Domínguez\nSi canviem els modes N o A (els més relaxats) pel mode D (Dynamic) tot canvia: l’escapament sona més, la suspensió i la direcció s’endureixen, la resposta de l’accelerador és més immediata i la caixa de canvis permet estirar més les marxes. És el mode perfecte per practicar una conducció esportiva, però dins d’una sèrie de límits. I quan els models normals d’Alfa Romeo han arribat al seu màxim d’esportivitat en el mode Dynamic, l’Stelvio QV ofereix una posició encara més radical. S’anomena Race, i com el seu nom deixa entreveure està destinada a la conducció més esportiva possible, preferiblement en circuit.\nSi el proveu, no podreu parar de conduir-lo Sergio Domínguez\nEl sistema d’escapament passa de sonar una mica més a, senzillament, protagonitzar un concert melòdic. I com que disposa de quatre sortides, més que un concert és una orquestra, amb un so encisador i molt, molt addictiu. Ara la caixa de canvis és tan ràpida com hem dit abans, ara la direcció es mostra tremendament precisa –al més pur estil Alfa Romeo, que connecta la carretera amb el conductor amb una fidelitat increïble– i ara qui està darrere del volant passa de ser un simple conductor a ser un autèntic pilot, perquè el cotxe desactiva la majoria de sistemes de seguretat. Del control d’estabilitat i de tracció o dels assistents de frenada d’emergència o de canvi de carril millor oblidar-se'n; ara només hi ha qui condueix i la carretera, sense cap intermediari.\nEnllaçar revolts, escoltar el seu motor, acaronar el seu volant... aquest és un cotxe ben passional Sergio Domínguez\nPrecisament per aquest motiu es pot considerar l’Stelvio QV un cotxe al qual la carretera oberta li queda molt curta. Perquè és tan ràpid que qualsevol carretera resulta insuficient per extreure tot el potencial de què disposa, i perquè deixa al conductor escollir entre si vol circular molt ràpid o divertir-se, ja que en prioritzar la potència a l’eix posterior és capaç fins i tot de permetre fer un interessant sobreviratge. A més, tot i haver de moure gairebé dues tones, el sistema de frenada resulta molt efectiu –es poden escollir uns frens carboceràmics de forma opcional–, i circulant per revolts ens oblidem completament que estem al volant d’un totcamí. De tots els cotxes que he provat, aquest és sens dubte el que pateix una transformació més notable entre els modes de conducció normals i els esportius, ja que pot passar de ser un dòcil SUV a un autèntic superesportiu.\nUn SUV o un cotxe de carreres? Sergio Domínguez\nArrencar el motor mitjançant el botó vermell del volant, seleccionar el mode de conducció més esportiu, moure la palanca de canvis cap a la posició manual... i començar a accelerar. I accelerar, i accelerar, i accelerar com si no hi hagués un final. De fet, per arribar a aquest final hem d’esperar gairebé a les 7.500 revolucions, moment màxim en el qual podem canviar de marxa, i en tan sols 150 mil·lèsimes l’Stelvio QV ja estarà accelerant novament amb una empenta descomunal cap a les 7.500 revolucions, abans d’un nou canvi de marxa. La velocitat en aquest moment? Només diré que més val fer aquesta maniobra en carretera tancada o en circuit si volem conservar els punts del carnet.\nEls italians són uns mestres fent obres d’art. Ho han demostrat al llarg de la història, i a l’hora de crear automòbils no s’han volgut quedar enrere. Per aquest motiu són dels pocs fabricants que han aconseguit que un totcamí em resulti tan bonic i elegant, i alhora esportiu. I com que tampoc s’han volgut quedar enrere a l’hora de transmetre passió i emocions, amb l’Stelvio Quadrifoglio han sabut combinar aquesta bellesa amb la contundència d’un motor Ferrari. Fins ara estava acostumat a admirar les obres d’art dels artistes italians, però amb cotxes com aquest m’ha quedat clar que també es poden conduir.\nProves cotxes Alfa Romeo Stelvio Alfa Romeo


El PS denuncia que hi ha una xarxa de corrupció en la gestió del SAAS | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEl PS denuncia que hi ha una xarxa de corrupció en la gestió del SAAS\nDc., 13/07/2016 - 03:30\nEls consellers socialdemòcrates del grup parlamentari mixt van denunciar ahir que al si de la gestió del Servei Andorrà d’Atenció Sanitària (SAAS) “hi ha una xarxa de corrupció”, en paraules del conseller Gerard Alís. I ho afirmen basant-se en “un volum d’irregularitats significatiu”, segons el president del grup, Pere López, en els informes de fiscalització dels anys 2013 i 2014 i els informes de la intervenció general del Govern als quals també ha tingut accés el grup després de tot el seguit de demandes d’informació relacionades amb la gestió del SAAS. Uns informes que constaten, segons intervenció, incompliments en la llei de contractació pública, que “són reiterats i que parlen d’adjudicacions directes i també reiterades que fan pensar en tractes de favor i amiguismes”, segons Alís. Incompliments com adjudicacions directes de concursos públics, compres de vehicles que ja són de titularitat del Govern, compres de medicaments amb gairebé dos milions de factures irregulars, entre d’altres, són les bases d’aquestes acusacions.\nEs tracta d’una acusació de corrupció molt genèrica, com va puntualitzar Alís, ja que jurídicament la corrupció pot tenir diversos qualificatius i “en aquest cas té el sentit genèric de mala gestió”, però també va dir que hi ha “aquella sensació d’atracament a mà armada”.\nAquesta denúncia és molt greu, i per això des del grup estudiaran prendre altres accions. “Ara anem per etapes, no es quedarà en una denúncia política, però esperarem els moviments per part de qui tocaria fer-los”, va dir López.\nLa consellera Rosa Gili va ser l’encarregada d’explicar alguns dels exemples concrets en què es basa aquesta acusació i va demanar qui està al darrere d’aquestes decisions i per què el Govern no ha actuat si en tenia coneixement.\nEn la compra de medicaments de la fiscalització del 2013 i 2014 no es respecta la llei de la contractació pública perquè, segons l’informe de l’interventor, en el 34% dels més de 4 milions d’euros del 2013 per a compra de fàrmacs les factures són irregulars perquè no s’ha formalitzat el contracte o no estan aprovades. El 2014 l’import per la compra de medicaments era de 3.600.000 euros i el 42% de les factures, segons l’interventor, era irregular. “No és que ho facin malament reiteradament, és que veiem que va creixent i ens preocupa el que ens podem trobar en la fiscalització demanada del 2015”, va dir Pere López.\nCompra de vehicles públics\nPer un import de gairebé 200.000 euros, el SAAS va comprar sis ambulàncies que ja eren propietat del Govern. Alguns dels vehicles estaven peritats per imports de 20.000 euros i d’altres de fins a 30.000 euros. “El sisè vehicle, que va costar 55.000 euros, no tenia peritatge”, va explicar Gili, que a més va dir que el caràcter urgent de la contractació no estava justificat i va criticar que a dos vehicles se’ls va canviar la titularitat cinc dies abans de la factura.\nConcurs públic irregular\nIntervenció General també manifesta que una contractació pública feta el 2014 no s’adapta a la llei. Segons aquest informe, dues empreses es van presentar al concurs, es va adjudicar a una i l’altra va denunciar que l’adjudicatària no complia un requisit de les bases. El SAAS va pagar 6.000 euros d’indemnització a l’empresa que es va queixar quan continuava dient que totes dues complien les condicions marcades en el plec de bases. “Tot això que en reiterades ocasions s’incompleix la llei de contractació pública ens fa pensar que hi ha algun favoritisme”, va dir Gili, que va reiterar que al PS “li preocupa la sanitat i volem que funcioni bé, i per això ho denunciem perquè no passi més”.\nGili va posar altres exemples, com irregularitats en la renovació del manteniment d’equipaments tecnològics de gairebé 100.000 euros o el pagament superior al que marcava un edicte per unes tasques d’eficiència energètica a l’Hospital.\nPer tot, consideren que no només es tracta d’un o diversos incompliments de la llei de contractació pública, sinó que qualifiquen de “trama o xarxa de corrupció la gestió del SAAS”.\nSous de directius que tripliquen els de Catalunya\nGili també va denunciar que es van fer contractacions de vacants per sobre del 10% que fixava la llei, i contractacions d’alts càrrecs sense que es fiscalitzessin i sense l’acord del consell directiu. A més, va criticar algunes contractacions de caps d’equip amb retribucions molt superiors al que està estipulat, i va deixar constància que els sous dels directius del SAAS doblen els que perceben els directius d’hospitals catalans. En concret, va remarcar que un director clínic de l’Institut Català de la Salut té un salari de 4.700 euros, mentre que el del director del SAAS és de 12.700 euros.\nEscrit per Julia el Dc., 13/07/2016 - 14:45 Enllaç permanent\nSabeu quina serà la resposta del País? doncs que aquesta es la base de la economia del País, i que paguin els 4 que treballen de sol a sol i gràcies que els hi donem feina. Aquesta es la economia que defensa aquest Govern, i si no posa cadenes als treballadors es per imatge.


GRÀCIES, GRÀCIA! | Ball de bastons de Montblanc\n16/08/2011 Temporada 2011instalnove\nUn any més, i ja en van quatre, el Ball de Bastons de Montblanc va participar aquest passat 15 d’agost a les festes del barri de Gràcia de Barcelona. Ja és una tradició a la colla participar en aquesta cercavila de les festes de Gràcies, gràcies a la bona sintonia que hi ha amb la colla d’aquest barri barceloní. Com cada any, la cercavila va començar a les sis de la tarda, i hi van participar una quarantena de grups folklòrics i de balls populars. No hi van faltar els trabucaries, els bastoners i els gegants de Gràcies, els castellers, els diables i altres mostres de cultura popular.\nAmb els carrers plens de gom a gom, el Ball de Bastons va lluir de valent, picant alguns dels balls més vistosos i espectaculars de la colla, arrencant els aplaudiments dels assistents. Després de dos anys darrere els trabucaires (una posició molt sorollosa), enguany el Ball de Bastons es va situar gairebé al capdavant de la cercavila, darrers dels gegants de Gràcia.\nDurant més d’una hora, van fer sonar els bastons pels carrers de Gràcia, fins arribar a la plaça de la Vila, on van fer l’actuació final amb els balls del Vilasalva, la Tral·lara i la Trumfa amb Marxa. Una actuació que va arrencar els aplaudiments de les persones que omplien la principal plaça del barri. És, sens dubte, una de les sortides de l’any on més es llueix la colla, per la gran quantitat de persones que hi participen.\n← DE GUIRIS BASTONERS\tA LA XINA!! →


A PEU: Caminant a poc a poc s'observa millor la vida: Les mentides sobre l’escola catalana\nAra ens tornem a trobar amb el mateix de sempre: l'auto del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya que fa complir la injusta sentència del Tribunal Constitucional. Dic injusta amb tota raó: perquè sempre escombren cap a casa i qualsevol interpretació que es pugui fer de la llei sempre (ho heu llegit bé) SEMPRE és en contra de Catalunya. Si això és justícia, que baixi Déu del cel i ho vegi!\nGràcies a la immersió lingüística. Models d'escola i models d'educació lingüística.(Revista Òmnium . Tardor 2010. Número 15) d’un especialista en el tema que es diu Joan Badia Pujol i que demostra clarament que l’escola catalana s’ensenya com s’ha d’ensenyar.\n“A Catalunya l’escola es defineix com a "escola catalana en llengua i en continguts". Això vol dir que, en principi, i tenint en compte el tractament de les llengües oficials --català, castellà--, no hi ha models diferents: totes les escoles de Catalunya fan un tractament similar de la llengua en el currículum.\nPel que fa als continguts, hom segueix el currículum oficial prescrit per la Generalitat de Catalunya . De fet, el currículum català adapta els ensenyaments mínims dictats per l’Estat a la realitat catalana. Aquest és l’equilibri que hom ha trobat per encaixar les competències pròpies de la Generalitat en el marc de l’ensenyament comú que propugna la Constitució espanyola per a tots els ciutadans de l'Estat espanyol.”\nPublicat per Jaume Pubill Gamisans a 23:53\nEtiquetes de comentaris: Cultura, Educació, Escola