Que Barcelona no sigui capital d'Estat ha fet molt difícil el seu creixement i progrés. L'Estat espanyol mai no li ha estat favorable, en els bons moments no l'ha bombardejada i en els moments òptims no l'ha molestada. Que Barcelona sigui la ciutat del món més bombardejada per l'exèrcit espanyol és prova de quines són les maneres. En aquest escenari d'hostilitat, el creixement de Barcelona s'ha construït amb grans fites d'impacte internacional. Les Exposicions universals de 1888 i 1929, l'Olímpiada de 1992 i el Fòrum de les Cultures de 2004 han estat els grans esdeveniments que han reinventat la Ciutat i li han recuperat grans espais per tornar-los als ciutadans. És gràcies a aquestes intervencions que Barcelona no és l'urbs mediocre i provinciana que voldria Madrid i és un dels grans pols de turisme, negocis, investigació... d'Europa.\nEn aquest 2016 ha fet 12 anys del Fòrum de les Cultures, el darrer gran event de la Ciutat. No tingué l'èxit esperat; el "bonisme" del seu disseny va xocar amb la realitat de la caiguda de les Torres Bessones de Nova York i tot es perfilar molt més dur, molt més intransigent. Als efectes d'aquest escrit però, el Fòrum fou un altre èxit, perquè va posar llum en un tros de la Ciutat grisa i ombrejada.\nPel motiu que sigui, en aquests darrers 12 anys hem passat de la Ciutat segura a la Ciutat incerta. Les grans majories municipals s'han esvaït i la fragmentació dreta-esquerra de sempre, s'ha matisat per l'espanyola-catalana, fins al punt de que les majories municipals s'aguanten més per la enginyeria legal que per la realitat democràtica. A les properes setmanes s'aprovaran els pressupostos municipals per 15 vots a favor i 26 en contra. I no, no és un error matemàtic, és un giny legal que permet alcaldies a cops de mall.\nEl problema és que en l'interval de les incerteses s'ha perdut el projecte. És cert que a grans trets la Ciutat funciona bé, o perquè és de funcionament fàcil, o perquè la inèrcia ens ha dut fins aquí tot i que el motor estigui parat. No ens hem d'enganyar, Barcelona és una gran bicicleta, en el moment que pari, caurà. I no voldria tornar en aquella Barcelona trencada de principis dels 80.\nLa segona part de l'anàlisi són els reptes amb què s'enfronta la Barcelona d'avui: La pobresa, l'atur, la carestia de l'habitatge, els salaris baixos, els manters, el turisme... Temes que no pot abordar amb la limitació geogràfica dels seus cent quilòmetres quadrats, ni amb la migrat espectre competencial, i de recursos, amb què l'Estat espanyol castiga els seus nivells inferiors de la gestió pública. Barcelona no pot abordar polítiques d'ocupació; no sap com gestionar un turisme tan imprescindible com molest; no pot pagar ni una ínfima part dels lloguers socials que calen; no pot intervenir sobre la pobresa energètica, ni alimentària; no pot actuar en pro dels refugiats; o controlar, mínimament, els centenars de manters que s'escolen pels racons turístics, i cada vegada més, per la Ciutat sencera...\nAquesta Barcelona, que ha crescut amb les empentes dels grans esdeveniments, en necessita un de nou que la faci trempar un altre cop, que cohesioni el seu teixit social per construir la ciutat amb un objectiu comú i amb un escenari millorat. Només se m'acut un gran esdeveniment possible, construir la capital de la nova república d'aquesta riba del mediterrani, no serà la solució de tots els problemes esmentats, però ens donarà els recursos econòmics i legals imprescindibles per fer-hi abordatges creatius. I quan se'ns ha deixat fer, ho hem fet molt bé.\nPublicat per Eduard Cabús a 23:29\nBarcelona (versión castellana)\nEl diálogo a la española.\nEl diàleg a l'espanyola.


La semaine en Catalogne. Macron réforme et parle. - Joan Becat\nLa semaine en Catalogne. Macron réforme et parle.\nRADIO ARRELS – 17 avril 2018 – Chronique d’actualité 83 Joan BECAT avec Rafel RENYÉ\nIgnorance du fédéralisme d’un eurodéputé espagnol pendant que Espagne butte contre les justices d’Europa et que les paroles se libèrent. La Garde Civile invente un nouveau village en Catalogne. Grande manifestation à Barcelone en faveur des prisonniers politiques et interview du président Puigdemont à Berlin. Commentaires sur la tactique Macron qui, deux semaines suivies, commence une réforme par consensus pendant que se développe une grève contre une autre réforme, brisant un possible front commun, et focalisant l’attention avec des interviews télévisés.\nComençarem aquest repàs de l’actualitat política amb Catalunya sud, una actualitat sempre lligada darrerament amb Madrid i Alemanya.\nÉs una setmana moguda, amb diversos fets. Comença dilluns per una carta de l’eurodiputat espanyol del Partido Popular, Estaban González Pons, enviada a tots els diputats i a tots els funcionaris europeus, queixant-se de la decisió del tribunal de Slesvig-Holstein. Diu que “alguna cosa no funciona” dins la Unió Europea quan “un tribunal regional pot desestimar el criteri d’un tribunal suprem nacional”. Afirmant això s’ha cobert de ridícul i fa pública la seua ignorància del que és un Estat federal.\nA Alemanya com a Suïssa o a qualsevol Estat federal, cada part, és a dir cada Estat federat, cada land, cada “regió” com diu González Pons, té la sobirania. No és una regió d’un Estat unitari. Ell i els altres Estats federats, länders a Alemanya, són sobirans i són ells qui han delegat competències al govern federal central, i no l’invers. Per tant la decisió del tribunal de Slesvig-Holstein és sobirana, com ho és la del Tribunal Suprem espanyol. Són jurídicament iguals i no de nivells diferents.\nDescobreix el federalisme.\nNo ho sap, és un ignorant total. Suposi que els funcionaris i els diputats europeus dels altres Estats se deuen pixar de riure. Quan us deia que no calia desesperar del Partido Popular espanyol per s’autoridiculitzar i ajudar a la credibilitat de Catalunya. Aquesta ignorància esdevé més flagrant quan se sap que el senyor González Pons és vicepresident del PPE, partit popular europeu, al parlament d’Estrasburg i que té dins aquest grup els eurodiputats alemanys de la CDU d’Angela Merkel! És a dir que és burro i ho fa saber.\nDilluns, detenció de membres del CDR acusats de terrorisme pels talls d’autopista. Continua la repressió i també continuen les reaccions a Europa, per exemple una carta de vuit diputats danesos al govern espanyol recordant que “la crisi a Catalunya amenaça drets i principis democràtics a Europa”.\nHem de subratllar que el cas de terrorisme, tot i ser posat en davant al moment de la detenció, es va treure al moment de posar en llibertat.\nÉs clar. Els danesos, que han deixat passar el president Puigdemont sense arrestar-lo, ho recorden també. Dimecres 11, més disbarats del tàndem Llarena-Rajoy i la resposta du berger à la bergère. Del jutge vol portar la decisió alemanya de deixar Carles Puigdemont en llibertat al Tribunal de justícia europeu de Luxemburg. El diari Der Spiegel informa, segons fonts del govern alemany, que seria “un xoc a alt nivell”. Amenacen directament que serà un problema d’Estat. Seguirà. Probablement no passarà res, car el jutge Llarena, acollonit, se desbotarà.\nTambé Espanya ha demanat que s’ampliï la llista de crims coberts per l’euroordre amb la rebel·lió i la sedició. La Comissió europea ho ha refusat. A més, la comissària txeca de justícia ha indicat públicament que les autoritats alemanyes han actuat d’acord amb les regles en l’euroordre contra Carles Puigdemont. Altra bufetada. El senyor Rajoy acabarà amb les galtes calentes.\nDijous 12, malgrat la decisió del Tribunal de Drets humans de l’ONU, el jutge Llarena no deixa Jordi Sànchez assistir al ple d’investidura. El president del parlament desconvoca aquest ple. Els tres partits independentistes presenten divendres una denúncia contra el jutge per prevaricació car limita la sobirania del parlament. Mentrestant continuen a Europa les preses de posició. Uns quaranta diputats europeus de quinze Estats i de tots els partits, menys el PPE, reclamen la llibertat dels presos polítics i que no s’extradeixin els exiliats. Llarena no para: a la Haia, a demanda d’Espanya, es reuneixen la fiscalia espanyola, la de Slesvig-Holstein i l’Eurojust (coordinació europea de justícia entre Estat membres) per forçar l’extradició de Carles Puigdemont, donant proves de la suposada violència durant el procés d’independència. Per Espanya resideix en la possibilitat que milers de ciutadans es puguin afrontar amb les forces de seguretat. Però no ho han fet i per tant no hi ha hagut violència.\nAl mig d’aquesta tristor de repressions, empresonaments, mentides i fabulacions de la justícia i de la policia espanyoles tinc, com la setmana passada, una anècdota divertida, que diu molt sobre l’estupidesa i la malevolència dels qui la protagonitzen. Dins l’informe fet per la Guàrdia Civil al jutge Llarena, per demostrar les violències fetes als policies l’1 d’octubre, se cita el que va passar al poble de Sant Esteve de les Roures. Però resulta que és un poble inventat, que no existeix. Sobre aquesta base, algú va fer un compte Twitter per burlar-se de la Guàrdia Civil. El dissabte 14 d’abril, la mateixa Guàrdia Civil va respondre a @st_esteveroures per replicar a una acusació de matar immigrants. Increïble: s’inventen un poble i després comuniquen i s’estripen amb ell! No se pot ser més burro.\nIl·lustració de l’article de Vilaweb: “Una riuada de manifestants ompla el Paral·lel i la Plaça d’Espanya” (vilaweb.cat, 17/04/2018)\nDiumenge una gran manifestació a Barcelona demana l’alliberament dels presos polítics, el retorn dels exiliats i la defensa dels drets democràtics. Va ser un èxit, omplint el Paral·lel i la Plaça d’Espanya, amb un debat sobre el nombre de participants: 350.000 o 750.000? El cert és que van omplir, comprimits els uns contra els altres perquè ningú no podia avançar o moure’s, uns 140.000 m2, o sigui l’equivalent d’uns trenta camps de rugbi. També el director de TV3 Vicent Sanchis se va desplaçar a Berlin per fer un interviu del president Puigdemont, que va confirmar les seues posicions i va poder ser vist per tothom.\nMacron reforma i parla\nJa que hem parlat d’una entrevista a un president diumenge al vespre, parlem d’un altre, Emmanuel Macron.\nEl president Macron reforma i parla. Fins ara parlaven només el primer ministre i el ministre concernit. Continua la tàctica Macron, mentre comença la vaga de la SNCF, que té un inici exitós. Com se podia preveure, amb un terç de vaguistes no circula el 80 a 90% dels trens, degut als especialistes, conductors i aiguilleurs, que tenen una gran capacitat de bloqueig amb relativament poca gent. Doncs el president Macron fa anunciar al primer ministre la seua reforma del parlament i del senat: només tres mandats consecutius, 150 diputats i un terç del senat menys, 15% d’escons a la proporcional. Per contrarestar una eventual defecció de l’opinió sobre un tema calent, la SNCF, en posa un altre en ruta, més neutre i amb molt ample consens dins el país. És a dir que no deixa que se concretitzi un eventual front comú contra ell i la seua política. Per la segona setmana de vaga passa igual: se posa en discussió a l’assemblea la llei sobre la immigració i les expulsions, sobre la qual hi ha també un gran consens dins l’opinió.\nA més el president Macron parla. Primer amb Jean-Pierre Pernaud, a l’informatiu del migdia de TF1, dins una classe primària de l’Orne, per tant principalment per les dones de casa, els jubilats i la France profonde. Entre altres temes deixa anar: “Je veux une SNCF forte (…). Je dis aux syndicats, la meilleure réforme ce n’est pas de ne pas faire de réforme, c’est de la faire ensemble”. Diu als xeminots: “Je vous respecte mais il faut réformer (…). Les cheminots resteront cheminots”, i, eventualment puc pagar, l’argument letal. El deute de la SNCF serà assumit per l’Estat si hi ha reforma.\nEmmanuel Macron repeteix la seua presència durant més de dues hores el diumenge a la nit. Doncs fa que ha passat més temps a la televisió en una setmana que durant tot l’any. Aquesta vegada era un interviu realitzat per dos dels periodistes amb fama de més ferotges i més contraris al president. Efectivament és el que va passar.\nBourdin i Plenel.\nSí. Per jo els Dupont i Dupond, per fer-ho més simple. Van ser tant durs i agressius – al límit de la civilitat – que vaig pensar a un corrida. Ara bé no se sabia qui era el torero, si el Macron que finalment els va efectivament torejar, o els dos atacants que procuraven donar el cop d’espasa mortal o el cop de punyal del descabello, i no ho van aconseguir. No tindran doncs ni les orelles i la cua del president.\nA certs moments me semblava veure la repetició o la revenja del cara a cara de la segona volta de l’elecció presidencial, on els dos periodistes substituïen la senyora Le Pen i, com ella, volien desestabilitzar el senyor Macron i, com ella, no ho van aconseguir. És evident que, acceptant l’interviu i els dos Dupont/d, el president sabia el que l’esperava. Doncs ho ha volgut. Suposi que volia ensenyar que era valent, que no tenia por d’ells i que podia contestar a qui sigui, per si cas hi havia dubtes en la seua majoria. Dit d’una altra manera, collant-lo els dos periodistes li van fer servei. És també un missatge als oposants i als que protesten: no m’impressioneu.\nVol doncs ocupar el terreny i desplaçar la vaga dels xeminots com a preocupació primera. Objectiu aconseguit. Al mateix temps envia missatges, per exemple que l’Estat pagarà el deute de la SNCF. Ara bé, no diu ni la quantitat ni quan, car serà objecte de la negociació. És doncs la carota, la pastanaga per fer avançar el burro.


Desenvolupen nous programes de vacunació per a prevenir patologies en el rèmol | Consumer\nDesenvolupen nous programes de vacunació per a prevenir patologies en el rèmol\nData de publicació: Divendres, 20deJunyde2003\nRecents recerques han desenvolupat un nou protocol de vacunació per a evitar l’aparició de la flexibacteriosis, la vibriosis i l’estreptococosis, malalties bacterianes que afecten els cultius de rèmol (Scophthalmus maximus).\nEl caràcter innovador del projecte resideix en el fet que no existien fins ara bovines polivalents per a aquestes malalties. A més, també s’ha desenvolupat i avaluat una vacuna específica per a la prevenció de la furunculosis, provocada per Aeromonas salmonicida Subs.. salmonicida) en el rèmol.\nPer a la prevenció de la flexibacteriosis, els experts han pogut establir dos protocols de vacunació en funció de la rellevància de la malaltia en cada fase de cultiu. Quan la malaltia afecta a les fases larvàries del rèmol, els investigadors aconsellen administrar dues dosis vacunals separades per un interval de 4 setmanes, seguida d’una tercera dosi per via intraperitoneal quan els peixos aconsegueixen un pes de 20-40 g.\nEls experts també han desenvolupat vacunes polivalents i han establert estratègies de vacunació adaptades a les necessitats de les empreses. En aquest sentit, s’ha establert un calendari vacunal: entre 0,5-10 g, els peixos han de rebre dos banys d’una vacuna enfront de vibriosis i flexibacteriosis. Quan els rèmols ja aconsegueixen un pes mitjà de 30 g, han de ser vacunats per via intraperitoneal amb una sola dosi d’una vacuna enfront d’estreptococosis i flexibacteriosis.\nAplicant aquestes vacunes, el rèmol està protegit d’aquestes malalties durant tot el cicle de creixement, que sol durar uns dos anys, segons informa Aquaflow, Centre Europeu per a la Disseminació de la informació d’I+D en aqüicultura.\nadn aqüicultura marisco-ca


Girona i Salt afegeixen noves mesures a les de Salut per reduir els contagis\nSalut - 15/09/2020 - 15:08\nTanquen parcs infantils i els equipaments esportius a l'aire lliure\nEls ajuntaments de Girona i Salt han acordat mesures conjuntes complementàries a les adoptades pel Departament de Salut per frenar la propagació de la covid-19 com ara tancar els parcs infantils i els equipaments esportius a cel obert. També han decidit limitar l'accés a espais naturals com les Deveses de Salt o les hortes de Santa Eugènia per fer una crida als veïns dels dos municipis a reduir la vida social, principal focus dels casos segons Salut.\nEn aquest sentit, la conselleria va anunciar ahir que a causa de l'augment del risc de rebrot i contagis als dos municipis, aprovava diverses mesures la majoria centrades en l'hostaleria.\nAixí, durant com a mínim quinze dies es limita al 50% l'aforament de bars i restaurants tant a l'interior dels locals com a les terrasses i elimina el consum en les barres. Les cerimònies religioses com ara enterraments o casaments quedaran limitades al 33% de l'aforament dels recintes i esdeveniments esportius i culturals a la meitat.\nAixí mateix, es demana a la ciutadania que limiti la vida social i eviti contactes fora dels nuclis de convivència.\nI és que ara mateix Salt, amb 625,91 i Girona, amb 507,62, són les dues ciutats catalanes amb el risc de rebrot més alt, superant de llarg la mitjana catalana, que està situada en 157,03.\nPel que fa al recompte de casos de coronavirus, en les últimes hores s'han confirmat 250 positius més, 12.207 en total des de l'inici de la pandèmia. Hi ha 75 persones hospitalitzades, 4 menys que ahir i 17 estan en estat greu.


Roger Paredes, investigador de l’Irsicaixa: “Haurem de seguir un mes o mes i mig amb el confinament”\nL’especialista en malalties infeccioses de l’Hospital Germans Trias i Pujol creu que hi ha senyals per a l’optimisme, però que “és molt important no precipitar-se”\nEn les últimes 24 hores han mort 637 persones a tot l’estat, la xifra més baixa des del 26 de març. // EFE - Enric Fontcuberta\nActualitzada el 07-04-2020 09:19\nLes últimes dades de contagis i de morts per coronavirus a Catalunya obren una petita porta a l’esperança. Segons el doctor Roger Paredes, especialista en malalties infeccioses de l’Hospital Germans Trias i Pujol i investigador de l’IrsiCaixa, hi ha una “tendència cap a la disminució de nous casos i s’ha reduït la mortalitat”.\nEn una entrevista a El món a RAC1, a més, també ha explicat que la taxa de reproducció (és a dir, el nombre de persones que contagia cada persona amb coronavirus) també ha baixat considerablement, cosa que suposa una “dada molt positiva”. Ara bé, malgrat els senyals d’optimisme, el doctor Paredes també demana prudència i ja avisa que caldrà tenir una mica de paciència.\nTot i les dades positives, la gent ha d’entendre que encara ha de seguir un mes o un mes i mig amb el confinament. A partir d’aquí tant de bo puguem sortir i tornar-nos a trobar\nRoger Paredes especialista en malalties infeccioses de l’Hospital Germans Trias i Pujol i investigador IrsiCaixa\nParedes ha insistit, a més, que les decisions no s’han de prendre de manera precipitada perquè el confinament actual ha tingut un resultat positiu.\nÉs molt important que la gent entengui que quedant-se a casa està salvant moltes vides\nEls testos d’immunitat\nL’especialista en malalties infeccioses de l’Hospital Germans Trias i Pujol també ha destacat la importància dels testos que puguin determinar qui és immune. Diu que ara mateix s’estan validant i que els resultats podrien ser clau per a l’evolució del virus.\nAquests testos ens podrien dir si hem passat la malaltia o si ens trobem en un estadi inicial. La immunitat determinarà com evolucionarà l’epidèmia al cap dels anys. Si desenvolupem una resposta immune forta podrem mitigar millor la intensitat de les pròximes epidèmies\nL’investigador de l’IrsiCaixa està convençut que l’equip del doctor Bonaventura Clotet tindrà resultats aviat i assegura que “és molt possible que en pocs mesos tinguem una vacuna”.\nRecupera l’entrevista a l’especialista en malalties infeccioses de l’Hospital Germans Trias i Pujol i investigador de l’IrsiCaixa, el doctor Ramon Paredes.\nEntrevista al Dr. Roger Paredes, especialista en malalties infeccioses de l?Hospital Germans Trias i Pujol i investigador de l?IrsiCaixa\n06-04-2020 12:37 ‘EL MÓN A RAC1’


Barcelona Activa estrena FAQS Activa Live - Barcelona Activa\n22 de maig 2020 - El canal d'Instagram @barcelonactiva estrena el nou format #FAQSActivaLive, per donar resposta a les preguntes més freqüents de la ciutadania sobre recerca de feina, emprenedoria i empreses.\nBarcelona, 22 de maig 2020\nAquesta nova sèrie es va estrenar ahir i tindrà lloc cada dijous a les 17 h, amb la voluntat de tractar els temes que generen més inquietud i incertesa en aquests moments de situació excepcional, amb l'assessorament de persones expertes. Totes les sessions es faran en directe i s'emetran pel canal Instagram Live de @barcelonactiva. Tindran una durada aproximada d'uns 30 minuts i els usuaris i usuàries que es connectin tindran la possibilitat d'interactuar i plantejar els seus dubtes en directe.\nLa primera sessió de FAQs Activa Live s'ha centrat en l'ocupació: recerca de feina, mercat laboral i formació online per a la recerca de feina. Carme Roselló, tècnica coordinadora de mercat laboral i recerca de feina de Barcelona Activa, va ser l'encarregada de donar resposta a totes aquestes qüestions.\nL'objectiu principal de l'acció és reforçar els serveis i recursos d'assessorament i acompanyament que ofereix Barcelona Activa, per via telemàtica i amb un nou format que genera més proximitat amb les persones. Les temàtiques de les sessions s'aniran anunciant prèviament a les xarxes socials de Barcelona Activa i a través de la resta de canals digitals, com ara els butlletins setmanals. Uns dies abans de les sessions es recolliran les preguntes de la comunitat a través d'Instagram Stories.\nDurant l'emissió es respondran aquestes preguntes i també les noves que es plantegin en directe. Un cop finalitzat, es podrà veure íntegrament a Instagram TV i el contingut més rellevant serà publicat també en càpsules breus al canal de YouTube de Barcelona Activa.


11 vehicles d'aventura impressionants de menys de 10.000 dòlars - Cotxe - Suv\nFa poc he llegit un article sobre cotxes “assequibles” de menys de 50.000 dòlars i he hagut de riure.\n50.000 dòlars? Assequible? Segur, si ets ric. Però la majoria de nosaltres necessitem mantenir una tapa més estreta en la despesa.\nAfortunadament, el mercat d’automòbils usat està ple d’autèntics cotxes, camions i furgonetes que, amb una mica de greix al colze, us mostraran grans moments i un transport fiable durant els propers anys.\nQuin és el millor camió o SUV inferior a 20.000 dòlars per alimentar les vostres aventures a l’aire lliure? El nostre col·laborador abastant té 10 opcions fantàstiques. Llegeix més…\nUn mot sobre les nostres seleccions: Hem escollit aquests cotxes per la seva disponibilitat a les masses i la seva pràctica per aconseguir que us divertiu. I no, no és tot el que engloba. Quin és el teu favorit? Explica’ns a continuació.\nAquests són alguns dels nostres favorits que deixen diners al banc per a altres eines i joguines igualment importants.\nAquest és un clàssic de tot terreny nord-americà amb moltes opcions d’actualització. I es pot tenir per a una petita imatge.\nbentonville ar mtb\nPreu: Un amic acaba de comprar un model de borsa per 3.000 dòlars amb només 125.000 milles. Després d'afegir ascensors i pneumàtics, la facturació final va ser d'uns 6.000 dòlars.\nEl bo: Els atacs de borsa són fàcils de presentar i són fàcils d’actualitzar. Un ascensor de 4 polzades, instal·lat per un bon mecànic costava poc menys d'un gran. Afegiu uns bons pneumàtics i altres solucions mecàniques, i teniu un gran vehicle. Molts models usats ja estan elevats i preparats per a la pista.\nEl dolent:Els antics cherokees necessiten molt de temps i solen tenir problemes petits que poden provocar mals de cap: els sensors O2, llums de tauler, comprovar les llums del motor i les fuites d’oli són alguns problemes habituals.\nPer què Cherokee:Si voleu un vehicle resistent i amb pocs colors que puguin endurir-se a qualsevol lloc, el Cherokee lliura.\nEl Samurai de mida pinta és bàsicament un de quatre rodes de grans dimensions, però aquestes coses danyades van gairebé a qualsevol lloc, sobretot quan es plantegen i es personalitzen ... simplement no a la interestatal!\nPreu:1995, en bon estat de valor Blue Book de 1.126 dòlars. Espereu pagar més si no es tracta d'un munt de rovell.\nEl bo:Els samurais són minúsculs i poden anar a llocs de 4 × 4 més que no s’adapten simplement. Els xicotets 4x4 de 4 cilindres arrossegaran les roques amb el millor d’ells i són un puntal per conduir amb la part superior cap avall.\nEl dolent: Les vendes als Estats es van aturar el 1995, de manera que és difícil trobar-ne una en forma decent. Són minúscules, totalment inapropiades per a la conducció d’autopistes i serien horribles en qualsevol tipus d’accident. Es tracta d’un cotxe de joguines en el sentit més veritable.\nPer què Samurai:Si només voleu escoltar per la carretera principal, aquests nois són molt divertits de conduir, tenen molta potència pel seu pes baix (jo solia remolcar un petit vaixell de 1.200 peus verticals sobre Sant Tomàs amb un sol!). fàcil de treballar.\nQuan vaig comprar el meu 2000 Ford Ranger a finals del 2014, tenia 130.000 milles, un llum de motor de control vermell brillant, un tauler lateral esqueixat i uns pneumàtics trencats. 3.000 dòlars després, és un gran camió que m’ha arrossegat per totes les muntanyes rocoses en tot tipus de temps. Tot en? 6.500 dòlars.\nPreu: Els intervals varien molt segons l’edat, però un comprador experimentat hauria de ser capaç d’aconseguir un model decent dels primers anys 2000 per uns 5.000 dòlars. Menor milatge costarà més.\nEl bo:El Ford Ranger XLT es va fabricar en grans quantitats, per la qual cosa és fàcil de trobar. També és fàcil trobar peces (barates) i treballar en aquests camions minúscules.\nEl dolent: Probablement passareu una estona amb una clau, ja que els alts quilometrats no són els vehicles més fiables de la carretera. He treballat bastant en aquest camió, però encara té 20.000 dòlars més barat que comprar-ne de nous.\nPer què Ranger: Si voleu una recollida que s’ajusti fàcilment a un lloc normal d’aparcament, aquesta és una de les poques opcions de mida mitjana.\nEl 4Runner és un SUV fiable i capaç, i amb milers de models usats a la carretera, es poden trobar amb un quilometratge moderat per menys de 10.000 dòlars. Aquesta franja de dates cobreix la tercera i quarta generacions d’aquest model.\nPreu: Una ràpida cerca de Craigslist aporta desenes d’opcions, amb algunes de baixada per sota de la marca de 10.000 dòlars.\nEl bo:El 4Runner és un vehicle de llarga durada, fiable i còmode per a quatre adults. És un bon cotxe a la ciutat, còmode en trams llargs i capaç de carretera.\nEl dolent: L’emmagatzematge interior és una mica reduït per a un vehicle tan gran. També vénen amb una etiqueta de preu de Toyota, per la qual cosa espereu pagar un canvi just fins als vehicles amb alt quilometratge. Si bé estan bé fora de carretera, la superfície lliure no és espectacular i els angles d’aproximació són limitats.\nPer què 4Runner: Tot i que molts SUV han anat per la via dels cotxes, el 4Runner té un disseny body-on-frame, el que significa un rendiment just a la carretera.\nSubaru Outback (1994 - Actualitat)\nHa estat anomenat el 'cotxe estatal' de Colorado, Idaho, i pràcticament a qualsevol altre lloc que fa molta neu. El Legacy Outback, amb temps complet a tracció a les rodes, és un artista sòlid sobre terrenys tot terreny i absolutament sorprenent. També és ampli, eficient i funciona per sempre.\nPreu: Han estat al voltant de molt de temps, per la qual cosa el ventall és gran. Hauríeu de trobar alguna cosa a principis dels anys 2000 amb un quilometratge moderat per uns 5.000 dòlars. Aquestes coses corren regularment fins a 300.000 milles o més, així que no tingueu por de fer milles ... només espereu algunes factures importants de manteniment.\nEl bo:Quan es trobava al Grand Canyon per fer una ultra-marató, un local el va anomenar 'trineu de fang' mentre la meva tripulació estava discutint l'estat dels camins de bombers que necessitaven per conduir per arribar a les estacions d'ajuda. Aquestes coses són realment robustes, especialment per a un cotxe. Tenen una autorització digna i solquen els camins de bombers amb aplomb. A l’interior, són tan espaioses com la majoria dels SUV, no obstant això, s’asseuen més avall i aconsegueixen un quilometratge de gas respectable. Són molt fiables.\nEl dolent: Pot ser que tinguis la marca d'un hippy que abraça l'arbre. Per què? Bé, si alguna vegada heu conduït a través de Boulder, ho sabreu. Si us interessa, o simplement no us molesteu del que pensen els altres, el Subaru és un vehicle excel·lent.\nComproveu que l’anticongelació i el petroli presentin signes de males capçaleres, un problema comú amb aquest model que és car per arreglar al motor de dues cares de la caixa.\nPer què desapercebut: Es tracta de cotxes fantàstics, que ocupen cinc comoditats i tenen molt espai per als extres. Podeu asseure's el seient i dormir a la part posterior. Podeu esperar molts quilòmetres sense problemes des del desembarcament, sempre que eviteu un sobreescalfament i les juntes del capçal són bones.\nAh, el Taco. Aquests primers models eren autèntics camions abans que fossin tan grans com Tundras. Fiable, capaç, amb bon aspecte ... Tacomas va assolir totes les seves marques.\nPreu:$ 5,000- $ 10,000\nEl bo:El seu aspecte clàssic i un vehicle que no es pot matar, és una bona raó per la qual cosa és una de les recollides més populars del món.\nEl dolent: La majoria d’exteriors no considera adequada la suspensió d’estoc. Si l’afegireu per terreny dur, voldreu una actualització. A més, molta sort per trobar una ganga. Molts Tacomas que empenyen 200.000 milles també impulsen la marca de 10.000 dòlars. Alguns tacs són propensos a la corrosió del marc (molts es van recordar), així que assegureu-vos de revisar el marc amb cura.\nPer què Tacoma? Corran, correran i correran. Aquestes coses són llegendàries.\nEl Booper és un cavall de mà d'obra d'un SUV. Dispareu, podeu encaixar bicicletes a la part posterior sense treure les rodes i l'únic camió en el qual hem encaixat un tàndem (traient la roda del davant).\nPreu: Les tropes van estar disponibles als EUA fins al 2002, per la qual cosa hauràs de triar un model més antic. La majoria costa molt menys de 5.000 dòlars, amb molts batecs inferiors a 2.000 dòlars.\nEl bo: No podem pensar en qualsevol altre SUV de mida mitjana amb l’espai interior d’un Trooper. Aquestes coses són bàsicament grans caixes 4 × 4 sobre rodes. I això és impressionant al departament espacial. També obtenen un quilometratge digne de gas i disposen d’un permís d’estoc força elevat.\nEl dolent: La bellesa està als ulls de l’espectador, i són ben caçadors. També són complicats per al mecànic de la llar i requereixen moltes eines especialitzades. La fiabilitat pot ser un problema amb els troopers més antics, com pot ser trobar un mecànic qualificat.\nPer què Trooper:Voleu dormir a la part posterior del vostre SUV? Aquest és el vostre pas. Tenen un ampli espai interior però mantenen una presència externa modesta.\nEl Land Cruiser és un explorador de fons retrobats icònics per una bona raó. És una màquina robusta i extremadament capaç. Del 1980-1997 (dos models diferents) va arribar amb un sòlid eix davanter. Però hauràs de triar entre 60 (anteriors, aspectes realment bons), 70 (gairebé impossible de trobar als EUA) o 80 sèries (1991 i posteriors, més arrodonides però excel·lents mecànicament).\nPreu:Es poden obtenir per 10.000 dòlars o menys en bon estat, però esperen grans quilòmetres a aquest preu.\nEl bo: Amb un Land Cruiser, uniu a les files de legions de fanàtics devots. Aquestes coses han estat per tot arreu i són ben respectades les màquines de carretera a qualsevol part del món. Són excel·lents vehicles d’expedició i les opcions de personalització són infinites.\nEl dolent: Prepareu-vos per ofegar-vos quan ompliu el dipòsit. El model de 1990 obté una ciutat d'11 MPG, una carretera de 13 MPG (tret que es pugui trobar un turbo dièsel rar als Estats Units). Vigileu els problemes de la junta de capçalera i les fuites d’oli de la junta de vàlvula.\nPer què Land Cruiser:Capacitat per a vuit passatgers, una autèntica màquina fora de carretera i un aspecte icònic que són prou raons perquè la gent estimi aquesta bèstia arreu del món.


Camil Ros: de desembre 2011\nS’apaga el micròfon...\nQuan s’apaga un micròfon fuig un boci de la nostra llibertat. La llibertat de poder parlar a traves de les ones i la llibertat de poder escoltar les ones que vulguem escoltar.\nSegurament tenim molts mitjans de comunicació, però no tantes opinions diferents com mitjans tenim, el discurs únic, programacions diferents però en el fons iguals,... En canvi el tancament d’Onda Rambla - Radio Grup a Girona, deixar un buit important a la pluralitat comunicativa de Girona.\nUna radio diferent, propera, singular,... i molts més adjectius, que sobretot jugava amb la proximitat de les realitats de Girona, perquè de realitats com de veritats n’hi ha moltes, deia Salvador Espriu: “la veritat és un mirall trencat en mil bocins”. Doncs no ser quantes n’hem perdut a Girona en aquesta bogada però més d’una, dos, tres i quatre segur.\nUna radio que anava més enllà del tall de veu de pocs segons i del debat de confrontació, amb espai per l’entrevista a on poder explicar i convèncer i no només proclamar, amb tertúlies amenes i plurals.\nUna radio que sempre ha donat veu a tothom i especialment els que no tenen tanta veu, a on poder denunciar les injustícies del més febles.\nUna radio propera a totes les realitats de Girona, a on no només hi han informatius, sinó també espais per la cultura, la cuina, les activitats de molts pobles.\nUna radio que fins i tot algun cop en comptes d’aigua et podrien arribar a posar un gintònic.\nUna radio que amb l’Eduard i en Julià, i molta més gent, fa que quan hi vas et sentis com a casa, per tant la sensació és com si uns lladres hagin entrat a casa meva, i m’hagin robat quelcom important no tant per valor, sinó pel que representa.


Girocamping es reinventa i s'integra a la fira Sea Otter - Diari de Girona\nacn | girona 23.01.2018 | 19:47\nEl saló Girocamping es reinventa i aquest 2018, amb l'objectiu de compartir sinèrgies, s'integrarà dins la fira Sea Otter Europe, dedicada al ciclisme. Els responsables de l'Associació de Càmpings i l'organització del Sea Otter, que se celebrarà del 8 al 10 de juny a la zona del pavelló de Fontajau, ja s'han reunit per encarrilar la col·laboració. Girocamping disposarà d'un espai propi diferenciat dins del Sea Otter, on exposarà la seva oferta. El certamen dedicat al sector del càmping i parcs de vacances va celebrar la cinquena edició el març del 2017. I ja llavors el president de l'associació, Miquel Gotanegra, va avançar que caldria buscar nous espais, perquè Girocamping va ocupar el 100% dels espais disponibles al Palau de Fires.\nGirocamping es reinventa i separa la part professional del saló de la fira dedicada al públic en general. El dia 1 de març se celebrarà el primer Congrés Girocamping Pro a l'Auditori de Girona. S'adreçarà exclusivament al sector i combinarà ponències i debats amb un espai de networking i workshops.\nAllotjament del cicloturisme\nGotanegra destaca que la idea d'integrar el Girocamping amb el certamen dedicat al turisme respon a la voluntat d'anar innovant amb nous formats de la fira per fer-la més atractiva. "Pensem que es poden establir sinèrgies interessants amb els visitants del festival Sea Otter, tenint en compte que el càmping és l'allotjament de referència del cicloturisme", ha concretat el president de l'associació.


Què preferiu gelats de gel o cremosos? – Benvinguts a Mireiadiet!\nQuè preferiu gelats de gel o cremosos?\nPublicat el Juliol 21, 2014 Desembre 16, 2014 per mireiadiet\nL’estiu és l’època de l’any en què es dispara el consum de gelats. Cada català pren, de mitjana, 90 litres de gelat l’any.\nCuriosament, aquí els gelats s’assimilen a la calor, com un producte d’estiu, per postres o berenar, com una mena de caprici dolç, en canvi, als països freds en mengen tot l’any. Sigui com sigui, els dietistes-nutricionistes recomanem un consum moderat, perquè tant els gelats industrials com els artesans tenen molts greixos saturats i sucres i, per tant, moltes calories. En els últims anys, n’ha augmentat el consum.\nL’última Enquesta Nutricional de Catalunya, que s’està elaborant, aporta la dada que l’increment es dóna en determinades franges d’edat, mentre que en altres s’ha apartat de la dieta per por d’engreixar-se.\nDe gelats n’hi ha bàsicament de dos tipus: els de gel i els cremosos.\nEls de gel s’elaboren a partir de suc de fruita, xarop de fruita o directament a partir d’aigua amb colorants i aromatitzants, i contenen una bona quantitat de sucre.\nEls cremosos normalment s’elaboren amb una base de llet o nata, a la que s’hi acostuma a afegir força sucre i clares d’ou muntades. A més a més s’hi pot barrejar una gran diversitat de fruites, cacau, fruits secs…, sense oblidar-se dels additius (bàsicament colorants i aromatitzants).\nDes del punt de vista de la nutrició, els especialistes recomanem mesura i sentit comú a l’hora de consumir gelats.\nTant si escollim els d’un tipus com els de l’altre considerem que els gelats són un producte amb alt contingut en quilocalories.\nEl contingut calòric dels cremosos sempre acostuma a ser més elevat, per cada 100g aporten unes 220kcal i els de gel, per cada 100gr unes 70kcal.\nPerò si deixem de banda la part més negativa dels gelats cremosos, que és el seu elevat contingut calòric degut als greixos saturats i sucres que contenen, hem de considerar un producte molt nutritiu, destacant especialment el seu contingut en hidrats de carboni, proteïnes, i minerals com per exemple el calci.\nAra bé, cada cop hi ha més aplicacions del gelat en cuina salada en la nostra gastronomia i molt important també en l’alimentació a persones sotmeses a tractaments de quimioteràpia o radioteràpia, les quals tenen dificultats a l’hora d’ingerir aliments, degut als afecte secundaris que algunes vegades produeixen aquests tractaments.\nRecomanacions per aquells que voleu consumir gelats, però que us preocupa la silueta o simplement voleu fer un bon ús:\nPrendre amb moderació,\nTriar les presentacions de gelat menys grasses i menys ensucrades\nConsumir-ne en quantitats moderades\nNo amb gaire freqüència.\nUna de les opcions per a fer gelats rics en vitamines, baixos en sucres i molt refrescants, és fer-ho a casa.\nEl dilluns vinent us portaré una recepta per poder elaborar GELAT DE PRÈSSEC vosaltres mateixos.\nEtiquetes: alimentació, coaching nutricional, làctics, nutrició, nutrición, salut i nutricióCategories: PROPIETATS ALIMENTS\nAnteriorSabeu que és pitjor una alimentació incorrecta que el tabac?\nSegüentRecepta: Gelat de préssec


La Gaillarde - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n49° 50′ 09″ N, 0° 51′ 36″ E / 49.8358°N,0.86°E / 49.8358; 0.86Coord.: 49° 50′ 09″ N, 0° 51′ 36″ E / 49.8358°N,0.86°E / 49.8358; 0.86\nLa Gaillarde és un municipi francès, situat al departament del Sena Marítim i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 427 habitants.\nEl 2007 la població de fet de La Gaillarde era de 427 persones. Hi havia 164 famílies de les quals 32 eren unipersonals (12 homes vivint sols i 20 dones vivint soles), 52 parelles sense fills, 72 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 208 habitatges, 171 eren l'habitatge principal de la família, 32 eren segones residències i 5 estaven desocupats. 203 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 171 habitatges principals, 118 estaven ocupats pels seus propietaris, 49 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 7 en tenien dues, 30 en tenien tres, 40 en tenien quatre i 93 en tenien cinc o més. 157 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 70 habitatges hi havia un automòbil i a 75 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de La Gaillarde el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 284 persones, 189 eren actives i 95 eren inactives. De les 189 persones actives 174 estaven ocupades (111 homes i 63 dones) i 15 estaven aturades (7 homes i 8 dones). De les 95 persones inactives 24 estaven jubilades, 23 estaven estudiant i 48 estaven classificades com a "altres inactius".\nEl 2009 a La Gaillarde hi havia 161 unitats fiscals que integraven 408 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 15.803 €.\nDels 12 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 2 d'empreses de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció, 3 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa immobiliària i 4 d'empreses de serveis.\nDels 4 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 2 eren tallers de reparació d'automòbils i de material agrícola i 2 lampisteries.\nL'any 2000 a La Gaillarde hi havia 6 explotacions agrícoles.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: La Gaillarde\nRésumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de La Gaillarde a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de La Gaillarde a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=La_Gaillarde&oldid=28229892»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 set 2021 a les 21:09.


La Diputació de Màlaga presenta la reconeguda iniciativa empresarial i social ‘La Fageda’ - Diari de la Discapacitat\nDins el 6è 'Balcón de Experiencias Inspiradoras para la Innovación Social' de La Noria\nServei prelaboral de la cooperativa // Foto: La Fageda\nCoincidint amb el Dia Mundial de la Salut Mental, l’Escola d’Impacte Social de La Noria de la Diputació de Màlaga va presentar ahir en el seu sisè ‘Balcón de Experiencias Inspìradoras para la Innovación Social’ la reconeguda iniciativa empresarial i social ‘La Fageda’ (Garrotxa, Girona), que té l’objectiu de millorar la qualitat de vida i la integració social de persones amb discapacitat psíquica o trastorns mentals, a més de persones de col·lectius vulnerables, a través de la seva inserció laboral en el treball a la granja, producció de lactis, melmelades i jardineria.\nEn el Centre Especial de Treball, motor de la iniciativa empresarial, es troben contractades més de 300 persones en la granja, que també compte amb un Servei de Teràpia Ocupacional, serveis d’habitatge, oci, esport i cultura.\nDes del seu començament, als anys 80, han treballat diferents activitats, entre elles un viver. Actualment centren la seva activitat en una granja de vaques i una empresa de jardineria, encara que constantment busquen innovar per trobar l’equilibri entre les necessitats dels seus treballadors i la societat. En els darrers anys estan treballant per reduir el seu consum de plàstic , buscant alternatives més sostenibles.\nLa cooperativa s’ha convertit en una iniciativa empresarial i social referent que ha estat mereixedor de desenes de premis i reconeixements nacionals i internacionals al llarg de la seva trajectòria.\nEl fundador de la cooperativa i psicòleg, Cristóbal Colón, va elaborar aquest pla empresarial arran de la seva pròpia experiència en els centres per a persones amb malalties psiquiàtriques.


.: Escola Valenciana :. Notícies - Ensenyar i aprendre llengua en el context actual\nData: 19/12/2010 11:00\nTermini d'inscripció: del 14 de desembre al 15 de gener\nEn aquest marc, el conjunt d'administracions dels territoris de parla catalana volen impulsar, amb l'organització de la primera jornada ENSENYAR I APRENDRE LLENGUA EN EL CONTEXT ACTUAL, un espai d'intercanvi d'experiències educatives centrades, en aquesta ocasió, en el procés d'acollida de l‘alumnat nouvingut i en el tractament integrat de llengua i continguts, com a resposta a la necessitat de dotar el conjunt de l'alumnat de les competències comunicatives lingüístiques que són a la base de tots els aprenentatges.\nLa finalitat de la Jornada és fer conèixer bones pràctiques, compartir marcs de referència, avançar en l'aplicació de noves metodologies i en la utilització de les tecnologies de l'aprenentatge i el coneixement (TAC).\nUn altre objectiu de la jornada és iniciar un sistema de treball en xarxa i de proximitat per tal d'optimitzar els recursos didàctico-pedagògics que es produeixen en el conjunt dels territoris de l'àrea lingüística.\n-\tReflexionar sobre els itineraris educatius de l'alumnat nouvingut que s'incorpora als centres d'educació obligatòria.\n-\tCompartir bones pràctiques en relació amb aquests itineraris.\n-\tDifondre iniciatives per implementar metodologies innovadores que facilitin l'aprenentatge de la llengua del conjunt de l'alumnat com a base de l'èxit escolar.\n-\tGenerar un espai d'intercanvi de treball en xarxa.\nLa Jornada s'articula a partir de tres eixos de treball:\nLa incorporació creixent d'alumnat nouvingut a les aules fa evident la necessitat d'una actuació decidida que garanteixi la igualtat d'oportunitats de tot l'alumnat. Així, doncs, l'objectiu d'aquest eix és conèixer els recursos i el funcionament dels processos d'acollida de l'alumnat nouvingut. És una invitació a presentar les diferents modalitats que existeixen a les escoles i als instituts d'arreu dels territoris.\nAtès que la finalitat de l'acollida és normalitzar l'itinerari escolar d'aquest alumnat nouvingut mitjançant la seva incorporació a l'aula ordinària, en aquesta jornada es presentaran experiències que, en funció de la particularitat de cada centre, mostrin propostes metodològiques i organitzatives diferents i estratègies i recursos innovadors.\nEntre les estratègies que poden ajudar a afavorir l'èxit escolar de l'alumnat nouvingut, en particular, i de tot l'alumnat en general, destaca el TILC. Es tracta d'un enfocament metodològic per a aprenents de L2 que integra l'ensenyament de continguts curriculars amb estratègies que fan els conceptes de les àrees del currículum més comprensibles, alhora que promouen la competència comunicativa i l'adquisició del llenguatge acadèmic en la L2. Es tracta, a més, d'un enfocament que pot ser útil per a tot l'alumnat ja que ajuda a desenvolupar habilitats lingüístiques. En aquest eix es recolliran, per tant, experiències que es basin en aquestes metodologies, adreçades a alumnat que aprèn matèries del currículum utilitzant com a llengua vehicular i d'aprenentatge una L2 (el català o qualsevol altra llengua).\nEl temps destinat a cada sessió serà d'1 hora 30 minuts. L'exposició de les experiències tindrà una durada màxima de 25 minuts. Hi haurà un dinamitzador de la sessió que farà també la presentació dels ponents. Un cop s'hagin presentat les tres experiències, el dinamitzador iniciarà un col•loqui en el qual participaran els assistents i els ponents.\nAtès que el temps d'exposició és reduït, el ponent s'acompanyarà, si és possible, de mitjans audiovisuals per complementar-la.\nConselleria d'Educació i Cultura, Servei d'Ensenyament del Català, Govern de les Illes Balears\nDepartament d'Educació, Cultura i Esport del Govern d'Aragó\nMinisteri d'Educació i Cultura del Govern d'Andorra\nAcadèmia de Montpeller del Ministeri d'Educació Nacional de França


Zenit i nadir: La Diada\nRècula de pensaments premen la ment\nimatges i preguntes el cap computa:\nés Catalunya dels Catalans?\no és d’aquells, que balança en mà,\namb el fidel desnivellat\npesen els fruits de la terra,\nque no els ha vist pas néixer?\nPesen i no compensen, quelcom falla.\nEn el plat del contrapès un munt de palla\nper fer callar la propietat\namb imposada autoritat:\non és la justícia, per què s’encalla?\no som simples masovers\nd’una finca annexionada\nesclaus moderns sota l’influx\nd’una encotillada democràcia?\nsi ho és per què no mana,\nper què no dicta l’autogovern?\nSi tenim dret, pesem els nostres fruits,\nbé que en sabem, no ens cal una mà aliena,\nCatalunya és de mena justa i solidaria.\nÉs Catalunya una utopia,\nuna entelèquia al cor d’uns quants?\nAmb quina balança es pesa el sentiment?\nQuin és el contrapès, sinó ignorància?\nCom s’equilibra la pesada?\nLa balança en què jo crec\nés aquella que, en el pes, no hi ha estafa.\nOn no hi ha amor, no hi ha vida,\nCatalunya sense amor ni dignitat\nja no serà la brasa d’aquell foc viu\nsinó fum que s’esvaeix, fràgil\nque en l’aire esclaten.\nQue no volem almoina,\nque s’ha acabat pidolar\nque la llibertat és cosa nostra;\ncar, quina força té l’home\nque sempre demana caritat?\nJa no vull parlar de les arrels\nsinó del tronc afeblit per la saba adulterada,\ncar sense tronc no hi ha brancam ni fullatge,\nni fruit per pesar en cap balança.\nSi el poble creu que els dirigents flaquegen,\nque l’home s’ha aturat i ja no és més\ni l’esforç de la dona no és prou encara,\nsiguem nosaltres, catalans,\nambaixadors sense ambaixada,\nque estrenyent-nos ben fort les mans\nper a Catalunya donem la cara.\nEscrivim fins fer sortir fum del teclat,\nque ressonin les veus dels poetes,\nque s’omplin les bústies de lletres catalanes,\nque sàpiga tot el món, que Catalunya és:\nuna nació, un país i una pàtria.\nPublicat per joan a 10:08\nÉs molt sensat el que dieu. I molts lluitem en nostres blocs per una realitat que no crec arribar a veure.Però les ganes son moltes, sobre tot la llengua, per que perdre això ja és l'últim.Soc per aquí a prop no tingueu mandra i camineu que a mi també em fan mal les cames, per això camino amb les cames de cap mentres pugui... L'avi Anton.\nFeu els comentaris directes sense traves. N'hi han que no el deixen per això i la opinió que marxa callada és a la llarga un que no torna.\n15 de setembre de 2008 a les 19:01\nSobre "la Diada" rebo un comentari de Lluisba a Relatsencatalà, que el penjo tot seguit. Diu:\nLa resposta és simple Aquí ens guiem per la democraàcia. I democràcia vol dir que la majoria decideix. Si algú no hi està d'adord, només cal que ho digui.\nJo hi estic d'acord, amb la democràcia.\nLa democràcia diu: que el govern de Catalunya està bé en mans del tripartit, perquè representa la majoria social, que és d'esquerres abans que "nacionalista -nazionalista"- La majoria de Ciu ha estat una fantasia massa llarga i massa pressumptuosa, i massa arroganti masda burgesa. I massa nociva. I ha dutr el país vers el desastre. En tenim sort del nostre govern actual, d'esquerra abans que res.\nHem resolt infinitat de coses i de cosetes.\nO sigui que Catalunyam, per fi, avança. Després de 23 anys d'estupidesa. Aar en diuen perplexes. Abans, jo en deia idiotes.\n28 de setembre de 2008 a les 19:02\n" LA SERP"\nResposta a un comentari a "La Diada"


Incendis agrícoles a Peralada, Foixà i Ultramort - Diari de Girona\nLes altes temperatures i el vent segueixen provocant ensurts\neva batlle peralada 15.06.2017 | 14:42\nLes altes temperatures i el vent segueixen mantenint alguns punts de les comarques de Girona en alt risc d'incendi.\nAvui, primer dia oficial de la campanya forestal, els Bombers han hagut d'actuar en tres incendis agrícoles fins aquest migdia.\nEl primer s'ha produït a Peralada. Pels volts de dos quarts d'onze ha començat a cremar un camp de civada. Els Bomber hi han treballat amb cinc dotacions terrestres. El resultat: han cremat quatre hectàrees de camp. El foc s'ha donat per controlat pels volts d'un quart de dotze del migdia\nL'altre incendi, s'ha declarat pels volts de dos quarts de dues de la tarda en terme de Foixà, al Baix Empordà. Aquí encara hi treballen dues dotacions que estan apagant les flames d'unes bales de palla que hi ha en un camp de la població.\nA Ultramort també s'ha produït un altre foc agrícola. Els Bombers hi treballen des de quarts de tres de la tarda i les flames afectarien una barraca.\nCriaven galls de lluita i els entrenaven des de Sant Joan de Mollet.\nRoben l'estelada i arrenquen lletres de 'llibertat' del balcó de la seu de l'ADAC a Girona.\nRescaten un motorista que va passar la nit al fons d'un barranc a Madremanya.


Ja no m’hi encanto – TempsRecord\nJa no m’hi encanto\nquantitat de Ja no m'hi encanto\nCategoria: Pop Artista: Sabana\n“Ja no m’hi encanto” expressa el fet de créixer, madurar i aprendre. Aprendre de les vivències, de les persones, dels sentiments: aprendre a viure. Convida a no encantar-se amb allò que ja no ens omple, amb allò que ja no ens fa falta i que potser no cal seguir arrossegant. Representa el final d’una etapa i l’inici d’una de nova, però sense la voluntat d’esborrar o oblidar la primera, sinó amb el record del que hem viscut i amb la il·lusió de continuar vivint. Ja no m’hi encanto és aplicable a l’amor, al moment vital de cadascú, a les rutines, a les ambicions, a la feina, a les pors, a les angoixes i, de fet,a tot allò que suposi deixar enrere el que ens fa mal i que no ens fa feliços.\nJa no m’hi encanto transmet maduresa. Una maduresa associada amb la tardor, amb els seus colors i les seves olors. Les cançons de l’àlbum, la majoria de les quals escrites a la tardor, expliquen històries i anècdotes quotidianes relacionades amb moments molt concrets: dies de la setmana, instants determinats al llarg del dia, mesos de l’any, estacions… Ara bé, darrere la quotidianitat de les lletres hi ha missatges que conviden a reflexionar sobre l’amor, la vida i la felicitat, altres sobre el sentiment de culpa i l’esperança i versos que condemnen injustícies i realitats del moment que vivim.\nEls músics que participen en l’àlbum són Jaume Mollfulleda (bateria), Gerard López (guitarra), Laia Vera (baix), Roger Garcia (saxo tenor), Clara Reverter (trombó) i Toni Miralles (guitarra i veu). També hi col·laboren Alba Bericat (veu) i Martí Ventura (percussió).\nJa no m’hi encanto s’inclou dins el gènere Pop, i més concretament, Indie pop.


París Saint-Germain – FC Barcelona Femení (prèvia): Per gaudir-ne i competir-ho al màxim\n17 hores, Barça TV i streaming a fcbarcelona.cat: Les blaugranes afronten la tornada de les semifinals amb el difícil repte de remuntar un 1-3 al Parc dels Prínceps\nLa monumental trajectòria del Barça Femení a la Lliga de Campions el porta aquest dissabte al Parc dels Prínceps de París. A partir de les 17 hores hi disputarà la tornada de les semifinals davant del totpoderós PSG. Després de l’1-3 registrat fa una setmana al Miniestadi, la classificació per a la final de Cardiff esdevé un repte majúscul per a les culers. L’afrontaran sense cap tipus de pressió després de la millor participació europea de la història. Són tot il·lusió.\nLa plantilla blaugrana s’aferra a la segona part del duel d’anada, que va culminar amb el gol de Bárbara Latorre com la gran esperança. També el memorable triomf de dimarts per 0-4 a Lezama va suposar unes altes dosis de moral i de confiança per al Barça, que viatjava dijous a París sense Andressa Alves, Ane Bergara, Irene, Sandra i Ange Koko. En canvi, Melanie Serrano rebia l’alta mèdica.\nEl París Saint-Germain, per la seva banda, no ha disputat cap més compromís des del dia del Mini, on va demostrar tot el seu potencial. És un dels grans favorits de la competició i, a més, el tercer lloc que ocupa a la Lliga francesa el fa prioritzar al màxim la Lliga de Campions per estar a Europa la temporada vinent. Per tant, s’espera un Parc dels Prínceps amb un bon aspecte per acollir un partit dels grans.


DESHERBATGE EN POSTEMERGÈNCIA DE CEREALS D’HIVERN | Extensius Catalunya\nEl desherbatge en postemergència dels cereals ens permet ajustar l’ús d’herbicides a la infestació present a la parcel.la i facilita l’ús d’eines d’agricultura de precisió.\nEl moment de tractament en postemergència precoç té un seguit d’avantatges per al control de males herbes. El més important és que es pot avaluar la infestació de males herbes present a la parcel·la, tant en densitat com en composició d’espècies, la qual cosa facilita la selecció dels herbicides més apropiats. El que facilita el seu control. Per aconseguir-ho, s’ha d’avaluar amb precisió l’estadi fenològic que presenten les diferents espècies de males herbes per triar correctament les matèries actives a utilitzar segons la seva manera d’absorció i el seu mode d’acció.\nAixí, en post-emergència precoç, si les males herbes tenen fins a dos fulles desenvolupades, seran més eficients els herbicides d’absorció radicular. Aquests, a més de controlar les plàntules emergides, també tenen un efecte romanent en sòl d’algunes setmanes, el que ens garanteix el control de noves emergències.\nQuan les males herbes sobrepassen les dues fulles desenvolupades, és recomanable l’utilitzar herbicides d’absorció principalment foliar ja que aquests són més eficients en aquest moment, quan la majoria de les plàntules de males herbes ja han emergit. S’engloben dins d’aquest grup tots els herbicides inhibidors de la ACCasa, com poden ser Diclofop, clodinafop o pinoxaden i també els herbicides inhibidors de l’ALS com, entre d’altres, iodosulfuron, mesosulfuron, piroxsulam, florasulam, tribenurón o metsulfuron.\nEl moment ideal d’aplicació d’aquest tipus d’herbicides és fins a les 4-5 fulles, segons les espècies a controlar, d’aquí que el més convenient és seguir les indicacions de l’etiqueta de cada un d’aquests formulats.\nQuan s’utilitzen aquestes matèries actives la tendència es a realitzar tractaments excessivament tardans. Això és així, perquè es té falsa creença que fins que no hagin germinat totes les plàntules de males herbes no s’han d’aplicar i no es té en compte que les infestacions de males herbes que més comprometen el rendiment són les precoces. A més, com més gran és l’estat de desenvolupament de les males herbes, menor és l’eficàcia que s’obtindrà.\nDepenent de la materia activa a aplicar, no solen ser necessaris grans volums d’aigua, n’hi ha prou amb entre 100 i 200 l / ha. Tampoc és necessari generalment utilitzar broquets que generin gota fina per tenir un gran recobriment, n’hi ha prou amb broquets que proporcionin gota de mida mitjana.\nÉs per això que una bona opció de tractament és utilitzar baixes pressions, d’entre 1,5 i 2,5 bar amb broquets de ventall pla ja que així es redueix el risc de deriva. Si que hem de tenir en compte que hi ha herbicides d’absorció foliar que poden baixar la seva eficacia si s’apliquen amb broquets d’injecció d’aire per la cual cosa hem de consultar al fabricant.\nIntegració d’eines d’agricultura de precisió\nEl principal avantatge de poder avaluar la infestació present a cada zona de la parcel·la es que permet la realització de mapes d’infestació de males herbes. Així, amb aquest tipus de mapes, s’espera que els nous models de polvoritzadors només apliquin herbicides a les zones de la parcel·la que sigui necessari, com els treballs que es desenvolupen en el projecte “Roboweedmaps”. Actualment ja existeixen eines com el IPMWise (www.ipmwise.es), desenvolupat per la Universitat de Lleida que permet ajustar les recomanacions d’herbicides a la infestació existent en la parcel·la.\nResultats 4 / 5. Vots: 3


Què faig | Silvia Llombart\nPlantejo la comunicació amb una mirada 360 graus. Des d’aquest lloc, ofereixo consultoria i formació a mida, per treballar colze a colze amb els meus clients i ajudar-los a aconseguir els objectius que es proposen.\nSigui quina sigui la teva necessitat relacionada amb la comunicació, trobarem la fórmula perfecta per donar-hi forma.\nEstratègies de comunicació a curt, mig i llarg termini. Diagnòstic de l’estat actual, anàlisi de la competència, definició d’objectius, redacció de l’estratègia amb novetats, canvis i millores, acompanyats de casos concrets per implementar.\nAcompanyament i seguiment en la implementació de les estratègies de comunicació. Una mirada estratègica que t’acompanya i t’aconsella durant el procés de treball.\nAuditories dels múltiples canals de comunicació (xarxes socials, web, newsletters, etc.). Només podem millorar la nostra comunicació si sabem exactament què estem fent i com ho estem fent. Una auditoria de canals t’explica com estàs comunicant i si estàs arribant al teu públic objectiu. Les conclusions diran què pots fer per millorar i marcar línies de canvis i millores per aconseguir els objectius marcats\nDiagnosis amb mirada de gènere i inclusiva de xarxes socials, webs i altres suports comunicatius. La manera com comuniquem crea el món on vivim. Estàs comunicant de la manera com tu entens el món? Els teus textos, fotos, vídeos són inclusius? Aquesta diagnosi analitza tots els teus canals de comunicació des de la comunicació inclusiva i no sexista i així extreure’n conclusions i línies de millora.\nRedacció de guies de comunicació inclusiva i no sexista. Per saber com comunicar de manera inclusiva i no sexista cal desactivar el pilot automàtic amb què funcionem normalment i comunicar d’una altra manera. Per fer això calen unes pautes que ens ajudin a fer-ho realitat. Cada guia es fa a mida per a l’organització o empresa amb qui treballem, amb exemples i casos reals de la institució, per donar resposta a les diverses situacions en què la gent que hi treballa es troba en el seu dia a dia.\nRedacció de llibres d’estil de xarxes socials i redacció digital. Comunicar a internet no és el mateix que escriure un document o un article. Cal adaptar el llenguatge a cada plataforma on publiquem i conèixer les seves característiques per fer que el nostres missatge arribi de manera òptima al públic objectiu. Un llibre d’estil dona les pautes per a que cada empresa o organització tingui ben clar en quins canals ha de comunicar, com, per què, a qui i quan.\nM’apassiona la comunicació digital i gaudeixo compartint els meus coneixements. Podem analitzar quines són les teves necessitats i preparar una formació totalment a mida per a tu i la teva empresa/organització. Les formacions sempre combinen la teoria amb la pràctica i estan pensades per aconseguir que la gent que hi participa pugui implementar el què hi aprèn en el seu dia a dia de seguida.\nAquestes són algunes de les formacions que realitzo:\n• Whatsapp com a eina de màrqueting\n• Telegram com a canal de comunicació\nContinguts audiovisuals i eines online\n•\tCrea fàcilment imatges per a xarxes socials amb Canva.com\n•\tCrea vídeos per a les teves xarxes socials en un pim pam\n•\tComunica les teves idees de forma viral amb GIFs animats\n•\tCreació d’infografies amb Piktochart\n•\tCrea Vídeos animats amb Powtoon\n•\tL’eina fa la feina: eines gratuïtes per crear continguts per a les teves xarxes socials\n•\tCom aprofitar el vídeo en l’estratègia de màrqueting?\n•\tMínim esforç, màxim rendiment: reaprofita els continguts que fas\n• Quina és la millor xarxa per al meu negoci/entitat\n• Planificació de continguts a les xarxes socials\n• Trucs i consells per comunicar eficaçment a Facebook\n• Trucs i consells per comunicar eficaçment a Twitter\n• Trucs i consells per comunicar eficaçment a Instagram\n• Gamificació de continguts a les xarxes socials: juga amb la teva audiència per tenir més engagement\n• Gestió de crisis a les xarxes socials\n• Comunicació inclusiva i no sexista a les xarxes socials\n• SEO aplicat a les xarxes socials\n• Les stories d’Instagram: aprofita-les per arribar al teu públic\n• Facebook Live i Instagram Live com eina de màrqueting\nTel. 678 640 350\nTodos los derechos reservados © Plantilla web


La mort de la Mariona Galindo i Lora va marcar un abans i un deprés en el món Casteller\nAquest cap de setmana serà el darrer d’una llarga i intensa temporada de castells per tot el país dels Capgrossos i quina millor manera d’abaixar el teló que tornar a la Plaça de Santa Anna en motiu de la Diada Mariona Galindo Lora, la XVIIIa de la colla.\nAquest any una escultura de Rafael Codina d’uns pots de “poció màgica castellera amb els diferents ingredients necessaris” segons el mateix autor és la imatge d’una Diada que creixerà a tot el cap de setmana. Hi haurà actuació de vigílies amb els blaus i els Al·lots de Llevant vinguts de Manacor, a les Illes Balears. I ja diumenge la gran Diada amb els Castellers de Lleida, els Castellers de Sants i òbviament els Capgrossos de Mataró.\nLa colla castellera tindrà com a principal objectiu per diumenge fer un castell de 9, previsiblement el 4 de 9 amb folre, a més de castells de 8 i un pilar de mèrit, presumiblement el de 7 folrat. Cal recordar que durant la passada edició de Les Santes els de la camisa blava no van estar de sort, pel la qual cosa tindran ganes de reparar la imatge, jugant a casa, i poder fer bon paper a la Plaça de Santa Anna.\nLa Diada dels Capgrossos, la seva darrera actuació del curs, ja fa tres anys que té el nom de Mariona Galindo Lora en record i homenatge a la petita nena castellera morta el 2006 de resultes d’una mala caiguda en l’actuació de Les Santes.


Detingut a la Seu d'Urgell per facilitar l'ocupació il·legal d'habitatges i cobrar quotes per disposar de llum i aigua La República\nDetingut a la Seu d’Urgell per facilitar l’ocupació il·legal d’habitatges i cobrar quotes per disposar de llum i aigua\nACN La Seu d’Urgell.-Els Mossos d’Esquadra van detenir divendres un veí de la Seu d’Urgell de 42 anys com a presumpte autor d’un delicte continuat de defraudació de fluid elèctric, […]\nACN La Seu d’Urgell.-Els Mossos d’Esquadra van detenir divendres un veí de la Seu d’Urgell de 42 anys com a presumpte autor d’un delicte continuat de defraudació de fluid elèctric, danys, coaccions i un delicte contra la seguretat col·lectiva. Segons la policia, l’home es dedicava a obrir les portes de pisos i cases, canviava els panys i oferia els habitatges a persones perquè els ocupessin a canvi de diners. Així mateix, manipulava la instal·lació elèctrica i posteriorment oferia fluid elèctric als ocupants il·legals, a canvi d’una quota inicial d’uns 100 euros, més 20 euros mensuals per mantenir la connexió. Si els ocupants es negaven a pagar aquesta quota, el detingut els amenaçava que els deixaria sense electricitat o els desconnectava directament.\nA finals de l’any passat es va ocupar de manera il·legal una casa adossada al carrer Portal d’Andorra de La Seu d’Urgell. Al cap de poc temps, es van ocupar tres cases més del mateix carrer i uns dies més tard es va començar a ocupar els habitatges d’un bloc de pisos del carrer Joan Garriga i Massó. Totes aquestes ocupacions es van produir sense el permís dels propietaris dels immobles.Després de diverses indagacions, els Mossos i la Policia Local de la Seu d’Urgell van poder constatar que un home estava facilitant l’ocupació il·legal d’habitatges i cobrava quotes mensuals a les persones que hi entraven a viure per disposar de llum i aigua. La policia també va detectar que les consecutives manipulacions havien posat en greu perill la seguretat dels habitatges per possibles descàrregues elèctriques i electrocucions. Divendres passat, 16 d’octubre, els Mossos van localitzar i detenir la persona que presumptament s’encarregava de tot l’entramat de les ocupacions il·legals dels habitatges. L’arrestat va quedar en llibertat després de declarar en dependències policials, a l’espera de ser citat per l’autoritat judicial que instrueix el cas.


S'incrementaran les inspeccions a la frontera i els controls al TAV - Diari de Girona\nS'incrementaran les inspeccions a la frontera i els controls al TAV\nEl nou comissari coordinador de fronteres de la Policia Nacional a les comarques gironines vol fer més eficaç la lluita conta la immigració il·legal\nla jonquera | acn 07.01.2014 | 15:37\nFer més eficaç la lluita contra la immigració il·legal millorant la coordinació amb els diferents cossos policials amb presència a la frontera. Aquest és l'objectiu del nou comissari coordinador de fronteres de la Policia Nacional a les comarques gironines, Francisco Pamplona Layunta, que aquest dimarts ha pres possessió del càrrec. Per aconseguir-ho, Pamplona incrementarà "les inspeccions de persones i objectes sospitosos a la frontera" amb, per exemple, controls al TAV que des de el passat desembre uneix Barcelona i París. Llicenciat en dret, Pamplona ha desenvolupat bona part de la seva trajectòria professional a la demarcació de Girona on ha ocupat diversos càrrecs de responsabilitat.\nEl nou comissari ha explicat que la lluita contra la immigració il·legal, màxima prioritat del pla estratègic de la Policia Nacional en el període 2013-2016, es farà en base a l'acord que el passat mes de maig van signar el director de la policia espanyola i el seu homòleg francès sobre la readmissió de persones en situació irregular. Un acord tècnic que modifica el del 2002 i que ha de permetre, ha dit, "una major agilitat d'actuació" entre els cossos policials d'ambdós països.\nEn aquest sentit, Francisco Pamplona ha afegit que la seva voluntat és incrementar "les inspeccions de persones i objectes sospitosos" als punts fronterers que la Policia Nacional té a la Jonquera, Portbou, Camprodon i Puigcerdà, per exercir una major pressió i evitar, d'aquesta manera, delictes com la immigració il·legal, però també altres com el tràfic de drogues o d'éssers humans, molt presents a les zones frontereres.\nÉs per això que, Pamplona, a banda de continuar amb els controls a la frontera de vehicles i persones, intensificarà també els controls ferroviaris tant a la Jonquera com a Puigcerdà, així com al nou tren d'alta velocitat que des de el passat mes de desembre uneix Barcelona amb París. Aquí, el nou comissari ha anunciat que ja s'han iniciat els contactes amb la policia francesa per coordinar operatius conjunts de control en aquest nou servei ferroviari.\nPer assolir aquests objectius, Pamplona ha afegit que cal millorar la coordinació amb els diferents cossos policial presents a la zona, especialment al Centre de Control Policial i Duanera (CCPD) del Pertús on treballen plegats cossos policials catalans, espanyols i francesos. Sobre el CCPD, el nou comissari ha valorat el grau de col·laboració amb la policia francesa, però ha dit que cal incrementar l'ús que en fa la policia espanyola.\n40 anys treballant a la demarcació de Girona\nFrancisco Pamplona, llicenciat en dret, va arribar a Catalunya l'any 1974 on ha desenvolupat bona part de la seva trajectòria professional. En aquests gairebé 40 anys, el nou comissari ha ocupat diversos càrrecs de responsabilitat com el de dirigir el grup de delictes econòmics i de blanqueig de diners, ser el responsable de l'oficina d'estrangeria de la Subdelegació del Govern de l'Estat o dirigir la seguretat de l'aeroport de Girona com a inspector en cap. A banda d'aquestes responsabilitats, Pamplona ha estat també professor coordinador de tècniques d'intervenció policial a l'Institut de Seguretat Pública de Catalunya.


Àrees Acció Social Cultura L’ambient musical torna a les places de Formentera a partir del 7 de juny amb el cicle ‘Música a les Places’\nDijous, 3 de Juny de 2021 10:07\nEl Consell de Formentera, a través de l’àrea de Cultura i Festes, ha presentat avui el programa de Música a les Places per a aquest estiu 2021. Per tal de continuar reactivant el sector, i vista la bona acollida de l’any passat, s’ha tornat a dissenyar un programa de concerts adaptats a la normativa covid a les places des Pujols, Sant Francesc i el passeig marítim de la Savina. L’ambient serà animat per diferents estils musicals, com ara, world music, música llatina, blues, soul, rock, heavy o jazz.\nLa consellera de Cultura i Festes, Susana Labrador, ha explicat que “seguim apostant per oferir oferta cultural i musical per les nits d’estiu tant als residents com als turistes, i ho fem en espais públics de la nostra illa i a l’aire lliure, la idea és que d’una manera natural la música passi a formar part del temps d’oci de les persones que gaudeixen de l’estiu formenterer”. Com ja va succeir el passat estiu, i si no canvia la normativa, els concerts es faran amb aforament limitat i el públic haurà d’estar assegut i mantenir la distància de seguretat.\nAixí, aquest estiu, la música torna de nou a la Savina amb els Dilluns al Port, on cada dilluns, del 7 de juny al 27 de setembre, a partir de les 22.00 h, hi haurà una actuació musical en directe per animar l’ambient del passeig de la Marina.\nLa plaça d’Europa des Pujols també acollirà la Música en Viu, cada dimarts a partir de les 22.00 h del 15 de juny al 21 de setembre. L’associació Formentera Musical serà l’encarregada d’amenitzar aquesta plaça durant tot l’estiu.\nEn la mateixa plaça però els dijous hi haurà la música en directe del programa World Music, i comptarà amb l’actuació d’un dels veterans d’aquest cartell, Antena Libre. Les actuacions seran a partir de les 22.00 h, des del 17 de juny al 21 d’octubre (exceptuant el mes d’agost on no hi haurà actuacions).\nI a la plaça de Sant Francesc, un clàssic, cada dissabte també a partir de les 22.00 h, del 19 de juny al 25 de setembre hi haurà concert de la mà de la banda de jazz més entranyable de Formentera.\nAquesta iniciativa musical torna a comptar amb la col·laboració de l’associació Jazz & Co, Formentera Musical, Antena Libre, l’Associació de Veïns de la Savina i l’Autoritat Portuària de les Illes Balears. Cal destacar la gran ajuda que suposa la renovació del conveni de col·laboració entre el Consell de Formentera i Estrella Galicia. I, en aquest sentit, el Consell de Formentera agraeix l'aposta d'aquesta marca amb una llarga trajectòria amb iniciatives musicals i culturals al nostre país.


Sergi Llorca: “Ha estat un orgull poder defensar la samarreta del Noia Freixenet” | CE Noia Freixenet\nBy CE Noia • On 25 de Maig de 2020 25 de Maig de 2020 • In Ok Lliga\tOk Lliga copaOK, freixenet, noia, noia freixenet, okeuro, oklliga, penedès, sant sadurní, Sergi Llorca 0\nDesprés de tres temporades, Llorca finalitza la seva etapa a la Capital del Cava\nAdmet que “han estat tres anys, a nivell esportiu, increïbles”\nSergi Llorca posa fi a una etapa de tres anys al Club Esportiu Noia Freixenet. I ho fa reconeixent que “ha estat un orgull poder defensar la samarreta del Noia Freixenet, m’he sentit com a casa des del primer dia”.\nEn declaracions als mitjans del Club, Llorca assegura que “només puc estar agraït de tot el que he pogut aprendre, ja no només com a jugador, sinó també a nivell personal”. A més, ha admès que “han estat tres anys, a nivell esportiu, increïbles”, recordant que “el primer any ja va ser molt bo, quedant quarts a l’Ok Lliga, i des de llavors l’equip ha anat progressant molt”.\nTot i que reconeix que “l’espina és, potser, no haver guanyat cap títol”, afirma que “amb l’ajuda del Pere i tots els companys que han anant venint, l’equip ha anat progressant molt, s’ha fet molt competitiu i, al final, hem estat on volíem: competint contra els més grans, també a Europa”.\nEn aquest sentit ha afegit que, aquests anys, “el nivell de joc ha estat molt bo, tant a nivell defensiu, d’una forma agressiva, com a nivell ofensiu, on l’equip ha generat moltíssim”. A més, també ha tingut un record per l’afició negra-i-vermella posant en valor “el suport de la gent del poble i de l’Ateneu”.\nFinalment, i pel que fa aquesta temporada que va acabar de forma prematura, Llorca assegura que “arribàvem al tram final de temporada amb totes les opcions, molt motivats i, sobretot, a un gran nivell, competint contra els més grans, que és el que volíem”.\nNo obstant, admet que “ha estat una llàstima acabar-la així perquè teníem ganes d’afrontar aquests títols que teníem per endavant i la il·lusió de poder-ne guanyar algun”.\nTres temporades de negre-i-vermell\nSergi Llorca va arribar al Noia Freixenet la temporada 2017/18 cedit pel FC Barcelona, procedent del CP Vic, on havia jugat un any. Al llarg d’aquesta etapa al conjunt sadurninenc, el Club Esportiu Noia Freixenet ha acabat les tres temporades entre els quatre primers classificats de l’Ok Lliga, ha aconseguit l’accés per les tres copes del Rei, així com també s’ha classificat entre els vuit millors equips d’Europa –temporada 2018/19–.\nA nivell continental, aquest any, el Noia Freixenet tenia l’accés encaminat als quarts de final de la Lliga Europea, ja que havia de puntuar a l’Ateneu davant del Monza italià, just el cap de setmana que es van suspendre les competicions.\nLlorca va començar al Caldes als quatre anys on va guanyar un Campionat de Catalunya. Al 2010 va iniciar la seva trajectòria esportiva al FC Barcelona on va guanyar tres Campionats de Catalunya i tres d’Espanya, a més d’una Copa de la Princesa i la lliga de Primera Divisió estatal.


Una parella divina i un dissenyador "social"\nJuli Capella, dissenyador, va escriure el 29 de juliol de 2019 en el diari El Periódico una columna intitulada «Una pareja divina»: li manllevo parcialment el títol perquè em va fer molta gràcia, esperant que no li molesti.\nEs refereix a Peio Sánchez, rector de la parròquia de Santa Anna, en el Raval, i a Viqui Molins, monja teresiana, que viu al Raval des de fa vint-i-cinc anys, ocupant-se de persones en situació d´exclusió social. Com a dada curiosa, voldria comentar que ella va escriure fa uns anys un llibre intitulat Alexia. Experiencia de amor y dolor vivida por una adolescente, que va servir d´inspiració per a la coneguda pel·lícula de Javier Fesser anomenada Camino.\nElls dos, juntament amb la Fundació Arrels i una petita comunitat catòlica de monges, i comptant també amb la col·laboració d´uns tres-cents voluntaris, han posat en marxa un “Hospital de Campanya” a la parròquia. Atenen unes dues-centes persones al dia (de les quals unes cent són joves), a les quals acullen, alimenten i donen un sostre. Moltes persones dormen allà, sovint durant el dia, entre elles, homeless (sensesostre) joves i vells, gent del país i immigrants, menes i ex-menes, etcètera.\nPeio Sánchez es va posar en contacte amb el Curro Claret, un dissenyador que treballa amb una forta dimensió social. Fa anys que el Curro col·labora amb la Fundació Arrels i amb els seus tallers de fusteria, on fabriquen uns tamborets molt originals fets amb material reutilitzat, així com tota mena d’objectes: taules, penjadors, etcètera. Una peça metàl·lica també dissenyada per ell articula la resta d’elements del moble. També va dissenyar i fabricar, juntament amb usuaris d’Arrels, la decoració d’un seguit de botigues Camper (una mena d’enorme sabata, fabricada en fusta), i també una sèrie d’elements per exhibir sabates, que molts de vosaltres segurament coneixeu.\nEl Curro, que, a més de ser dissenyador, té molt sentit de l’humor, va crear per iniciativa pròpia, el 2010, una peça de fusta que permet de transformar els bancs d’una església en llits. Va «batejar» la peça amb aquest nom: «Por el amor de dios». Aquesta és una expressió que utilitzem (o almenys utilitzàvem els que ja tenim els cabells grisos) per comentar o qualificar una situació o un fet que ens sembla incomprensible que existeixi, degut a la injustícia que suposa. El títol, doncs, seria un crit de protesta en relació amb les moltes característiques excloents de la nostra organització social. És un tema que ens afecta a tots, però en el que no tothom té el mateix nivell de responsabilitat. Empresaris: «Are you listening?». Administració Pública: «Are you listening?». Polítics: «Are you listening?».\nEl Curro s’implica i aporta tot el que pot. La seva creativitat «visionària» (fa bastants anys que la practica, i les seves creacions s’adelanten a les necessitats) es plasma en objectes útils per a aquells que no es poden permetre grans luxes, aquells que han de lluitar cada dia per sobreviure. Aquest banc-llit «reversible» s’utilitza no només a Barcelona, sinó també en esglésies de Vic i de Viena, per exemple.\nAquest objecte, que pertany a la col·lecció permanent del Museu del Disseny, i la seva col·laboració amb Arrels, va ser un dels motius pels quals li va ser atorgat el Premi Ciutat de Barcelona 2013.\nL’adjectiu de «social» per qualificar la seva manera de treballar i/o les seves prioritats professionals no l’acaba de convèncer. Diu d’ell mateix que «li agrada ser on hi ha jaleo, on hi ha persones que, per la raó que sigui, han quedat al marge».\nSegurament d’aquí ve la seva col·laboració amb Arrels, l’ONG que treballa amb persones (la majoria d’elles sensesostre) que volen refer les seves vides. És un banc/llit «de quita y pon»: és a dir, permet un ús litúrgic i també un ús pràctic i social, per dormir. La fusta es guarda fàcilment, col·locant-la de manera vertical en el respatller del banc, i el feligrès habitual no percep la seva presència. En aquesta ocasió, han perfeccionat «l’invent» afegint-hi un matalasset a prova d’àcars. Els bancs de Santa Anna han estat possibles gràcies a l’aportació desinteressada d’un ebenista del Raval, el Klaus Speis, i a la col·laboració de vàries persones ex-sensesostre, entre elles l’Aureli i el Meinhart. El cost dels materials ha anat a càrrec d’una companyia nord-americana de creuers (el luxe i la precarietat es donen la mà) que va decidir col·laborar en conèixer la feina que la parròquia estava desenvolupant. El disseny s’associa generalment amb alguna cosa sofisticada, i sovint, cara (tot i que no sempre). Aquí serveix per solucionar un problema quotidià i real de persones reals.\nLa sinèrgia que s’ha produït entre la parròquia, la Fundació Arrels, el dissenyador Claret, l’ebenista del Raval i els ex-sensesostre, juntament amb els tres-cents voluntaris que fan possible aquesta feina, ha donat uns resultats més que positius. Això sí que és una xarxa, i molt ben teixida, per cert.\nEsperem que més d’un o d’una (l’Administració també) s’animi a treballar de manera àgil, innovadora, creativa i útil: la unió fa la força. Com a societat, podem donar molt més de si…\n«La casa de l’esperança»\nVoldria esmentar un altre cas d’un projecte amb dimensió social, aquest totalment laic i que no rep cap mena de subvenció: un edifici «okupat» al carrer Sardenya de Barcelona, que en el seu moment va ser la seu de la Casa de Cádiz i que portava una dècada abandonat.\nFa un any, un grup de persones el van «okupar», i al llarg d’aquest primer any de funcionament hi ha viscut un centenar de persones, trenta-quatre de las quals han trobat feina. Comptar amb un aixopluc segur els ha servit per no perdre l’esperança i també per mantenir-se en bones condicions per trobar una feina.\nAquests «okupes» no només no fan soroll ni molesten els veïns, sinó que mantenen l’edifici en bones condicions i s’han guanyat el cor dels veïns, que els ajuden amb aliments i productes de neteja. Saben que la feina que fan val la pena. Sense anar més lluny, a la porta del costat hi vivia un octogenari que no podia escalfar casa seva perquè no tenia diners. Els «okupes» li van instal·lar una estufa i van pagar el cost de l’electricitat, i a més a més l’acompanyaven cada dia una estoneta. També el van acompanyar quan va haver d’ingressar a l’hospital fins al dia de la seva mort.\nHe sabut d’aquest cas mitjançant un article aparegut al diari El Periódico del 19 de novembre d’enguany, escrit per Juan Soto Ivars, del qual m’he permès de copiar les dades més importants. Ell intitulava el seu article «La casa de la esperanza», i crec que no en podia haver trobat un de millor…\nFeina precària i treball decent\nProjectes com aquest tenen un gran valor en si mateixos, però seria molt important que des de la política es trobessin solucions més «sistèmiques» front a aquelles situacions ―desigualtats socials flagrants, precarietats laborals i de tota mena, treballadors pobres, injustícies…― que són a l’origen d’aquestes situacions tant dures per a qui les viu.\nParlant de feines precàries, a tots ens vénen al cap alguns noms: Kellys, Glovo, Deliveroo, cuidadors professionals, falses cooperatives… Les noves tecnologies ens havien de salvar la vida a tots, fent-la més fàcil i amable, però no ha estat així. En el cas de les plataformes esmentades, han servit sobretot per externalitzar despeses, convertint-los en falsos autònoms. I el mateix es pot dir de les falses cooperatives, sobretot en el sector càrnic. Des d’aquí, el meu reconeixement a les inspeccions de treball, que estan fent que aquests casos surtin a la llum del dia.\nFa poc va ser el Dia Mundial del Treball Decent. Un sindicat, la UGT, va presentar la seva campanya amb aquest títol: «Visibilitzem el precariat». En el seu informe afirma que, a Espanya, el 61% del treball a temps parcial és involuntari, o sigui, que les persones no escullen treballar menys hores sinó que aquesta és l'única oferta que tenen.\nEn el cas dels treballadors pobres, és a dir, de les persones que encara que treballin no arriben a cobrir les seves necessitats bàsiques, l’Organització Internacional del Treball (OIT) ens alerta que es tracta d’un fenomen en augment que, en aquest moment, afecta a un de cada deu treballadors; en el cas d’Espanya, aquest percentatge arriba al 13%. Espanya ocupa el tercer lloc a la llista de la Unió Europea, just darrera de Rumania i Grècia. L’Informe Foessa parla de 1,5 milions de persones que, a tot l’Estat, es troben en situació d’exclusió social.\nLa globalització ha permès que els empresaris portin les seves fàbriques allà on els sous són més baixos i allà on (gairebé) no han de fer front a despeses associades a la protecció social. Tot això té com a conseqüència que els salaris baixin i la protecció social també. D’altra banda, els robots, molt presents ja a la nostra vida, es preparen (és un dir) per envair-la cada dia una mica més i fer baixar encara més els salaris. Quin percentatge de la població podrà viure dignament? Com diria el Curro Claret: «Por el amor de dios, com pot passar una cosa així?».\nCal buscar altres solucions: un altre món és possible. No llencem tant fàcilment la tovallola.


Inici » Actualitat » Notícies » Donar abans del 31 de desembre té beneficis fiscals\nSi estàs pensant en fer un donatiu a Sant Joan de Déu, no ho dubtis, pots deduir fins al 80% de l'import de totes les donacions que hagis realitzat durant el 2020.\nDes de gener de 2020, quan una persona fa una donació a l'Obra Social de Sant Joan de Déu pot recuperar fins al 80% dels primers 150 euros que doni i el 35% de la quantitat que excedeixi d'aquest import. Per tant, donant 150€ se us retornaran 120€. En el cas de les empreses, la deducció és d'un 35% de qualsevol import donat.\nTant de manera individual, com en les rendes conjuntes, les deduccions per donació sempre suposen un retorn. Al ser un orde religiós complim amb els requisits establerts en la Llei 49/2002 sobre el règim fiscal de les entitats sense ànim de lucre i dels incentius fiscals al mecenatge. Tant les persones com les empreses que donen suport als nostres projectes finançats amb donacions tenen incentius fiscals en la declaració de l'IRPF i l'Impost de Societats.\nLa història de Sant Joan de Déu, nascuda fa més de 500 anys, no hauria estat la mateixa sense la implicació de la societat, sense la vostra implicació. La generositat i el compromís de les primeres persones que es van sumar a la seva causa continua sent present en cadascuna de les persones i empreses que ens ajudeu en l'actualitat a cuidar dels més vulnerables.


marfanta.com: Els Mossos xifren en 30 milions el forat comptable d'Agrofruit i acusen Guarner d'haver-se apropiat de 275.000 euros\nEls Mossos xifren en 30 milions el forat comptable d'Agrofruit i acusen Guarner d'haver-se apropiat de 275.000 euros\nTORTOSA (Baix Ebre).- Els Mossos d’Esquadra han xifrat en 30 milions d’euros el forat comptable a Agrofruit. El cos policial assenyala directament com a responsable l’exgerent i exconseller d’Agrofruit i Ebrefruit, Xavier Guarner, qui també s’hauria apropiat de 275.000 euros. Segons ha detallat aquest divendres el cos policial, Guarner va ser detingut pels Mossos d’Esquadra per delictes de falsedat comptable, administració deslleial i fraudulenta, apropiació indeguda, alçament de béns, fallida fraudulenta, contra la Hisenda Pública i Falsedat documental, en la denominada operació Àgora. A banda, dos dels altres homes van ser detinguts per haver-se aprofitat de la seua condició d’administradors i intentar recuperar una part dels diners que havien deixat a la companyia en concepte de préstec, i un tercer per alçament de béns.\nLa investigació es va iniciar l’estiu de l’any 2013 a partir d’una denúncia presentada als Jutjats de Tortosa per l’empresari agrícola d’Alcanar i exmembre del consell d’administració de l’empresa, Agustí Vilar, on s’explicava que Guarner havia reconegut davant del consell d’administració de l’empresa que s’havien ocultat quantioses pèrdues econòmiques. Segons aquesta denúncia, durant anys, Guarner hauria presentant davant els òrgans socials de la companyia i davant del Registre Mercantil estats financers falsos per ocultar unes pèrdues de 15 milions d’euros. D’aquesta manera, a l’empresa podia presentar beneficis cada any. Per ocultar les pèrdues econòmiques, Guarner va idear un mètode de facturació fictícia entre les dues companyies mitjançant un sistema bancari de bestreta o descompte. Això es va mantenir fins que la situació es va fer insostenible i es va veure abocat a sol·licitar el concurs de creditors. ja que no es podia fer front a tots els pagaments i venciments.\nAdmès a tràmit el concurs, l’administrador concursal va determinar que el valor real del deute de l’empresa era de més de 50 milions d’euros, molt superior al declarat fins aleshores, amb un patrimoni net negatiu d’uns 30 milions d’euros. La investigació ha permès detectar tota una sèrie de disfuncions en la gestió financera i comptable de la companyia dels darrers anys, que haurien agreujat encara més la situació. D’una banda, els Mossos també haurien descobert una sèrie d’operacions entre una de les societats i Guarner i, de l’altra, entre la mateixa companyia i dos dels membres del consell d’administració que van ser detinguts. Els tres homes haurien rebut indegudament entre 100.000 i 275.000 de la companyia justificats com a moviments de fons entre les dues societats alimentàries però que, en realitat, van anar a parar a comptes dels detinguts.\nPer últim, segons el Mossos d’Esquadra, un altre conseller de la companyia, a la vista de la situació, va realitzar diferents operacions tendents a ocultar o gravar el seu patrimoni, per no haver de fer front a futures responsabilitats civils i patrimonials.


El PP qualifica a Ribó d'"incapaç" per no donar solució al mal ús que es fa dels parcs | Valencia Extra\nEl regidor del Grup Municipal Popular, Carlos Mundina, ha denunciat el tancament del jardí de les Hespérides, al costat del Botànic, per la mala gestió del Govern Ribó i PSOE que s’excusa per a tancar-lo. “El jardí roman tancat per qüestions de seguretat i salubritat”, i la mateixa regidoria d’Ecologia Urbana reconeix que es va tancar “pel mal ús que es feia del jardí” i sobre la seua reobertura afirmen a les preguntes del regidor del PP que “encara no podem respondre a aquesta pregunta.”\nLa causa del tancament és l’assentament al carrer Beat Gaspar Bono, ja que com reconeix la mateixa regidoria “es va haver de tancar perquè resultava incompatible el seu adequat manteniment amb l’ús que algunes persones feien d’aquest. Per conservar la seua integritat, es va decidir tancar el jardí fins a resoldre la situació”.\nMundina ha assegurat que “el Govern de Ribó i PSOE és incapaç de donar una eixida a les famílies que viuen als carrers de la ciutat i que s’ha estés a tots els barris. Els índexs de pobresa i les cues de la fam s’han disparat a la ciutat i no pot seguir el Govern de Ribó i PSOE mirant cap a un altre costat. Cal activar un pla de xoc per a aconseguir una llar a les famílies que viuen als nostres carrers”.\nAl mateix temps, el regidor Popular assegura que no és l’únic parc que té tancat el Govern de Ribó i PSOE a la ciutat per la deficient gestió del Govern del Rialto. També el parc de Gulliver està tancat per un nou error en el manteniment d’aquest. La pintura utilitzada per l’Ajuntament en la restauració va provocar reaccions al·lèrgiques en els xiquets que el van utilitzar i va haver de ser tancat el mateix dia de la seua reobertura.


Rutes i senderisme a Les Gavarres (Baix Empordà) | RUTES PIRINEUS\nLes Gavarres, un massís de formes arrodonides que Josep Pla va definir com a elefantíaques, ofereixen un preciós paisatge forestal que es divisa des d'arreu. És un espai natural en forma de mitja lluna que uneix el Baix Empordà i el Gironès.\nExcursions a Les Gavarres (Baix Empordà)\nRutes i senderisme a Les Gavarres (Baix Empordà)\nRutes a Les Gavarres (Baix Empordà) 2 rutes\n(SELECT Rutas.Id, Rutas.nens, Rutas.Distancia, Pueblos.Id AS IdPueblo, Pueblos.Pueblo_ca, Rutas.home_ordre, Rutas.horari_ca, Rutas.Desnivel1, Rutas.Desnivel2, Rutas.dias, Rutas.descargas, Rutas.Latitud, Rutas.Longitud, Rutas.tipo, Rutas.Ruta_ca, Rutas.Carpeta_ca, Rutas.Carpeta_es, Zonas.Zona_ca, Rutas.Subtitol_ca, Rutas.Punto_salida_ca, Rutas.Pob_Cercana_ca, Rutas.url_directa_ca, Dificultades.Valor_ca, Dificultades.Descrip_ca, Pueblos.Pueblo_ca, Dificultades.Codi, Dificultades.dif, Zonas.Ensemble, Zonas.Profunditat, Zonas.Id AS IdZona, Zonas.Carpeta AS Carpeta_zona FROM Rutas, Zonas, Rutas_Zonas, Dificultades, Pueblos WHERE Rutas.tipo<>'PARE' AND Rutas.tipo<>'GR11' AND Rutas.tipo<>'GRP' AND Rutas_Zonas.Ruta=Rutas.Id AND Rutas_Zonas.Zona=Zonas.Id AND Rutas.Pueblo=Pueblos.Id AND Rutas.Dificultad=Dificultades.Id AND Rutas.mostrar='S' AND Zonas.Id='174' ORDER BY Rutas.Ruta_ca)\nEl massís de les Gavarres, amb una extensió de prop de 350 km quadrats, és un conjunt de muntanyes de la serralada Litoral que forma un gran arc que actua de límit meridional natural de la plana de l'Empordà. Des de l'any 1992 aquesta zona és considerada Espai d'Interès Natural en reconeixement als seus valors científics, ecològics, paisatgístics, culturals i socials. L'alçada màxima sobre el nivell del mar és al pic de la Gavarra, que arriba tan sols als 537m. Les Gavarres estan pràcticament ocupades per massa forestal, per un bosc típicament mediterrani, amb l'alzina surera al capdavant. També compten amb un llegat megalític important, entre els que en destaquen la cova d'en Daina i el menhir de la Murtra. La multitud de rutes de muntanya que podem fer a les Gavarres s'han senyalitzat per fer-les més accessibles als excursionistes.\nConsulta altres propostes de ruta a les Gavarres (Gironès).\nPobles de Les Gavarres (Baix Empordà)


Notícies - Un concert de Pau Casals, una festa literària i un cicle de debats, primeres activitats d'Òmnium Cultural a Sant Cugat\nUn concert de Pau Casals, una festa literària i un cicle de debats, primeres activitats d'Òmnium Cultural a Sant Cugat\nel 21/abr/05 Roser Puy Cultura PDF\nLa delegació local d'Òmnium Cultural està ultimant el seu pla de treball per aquest any amb tres propostes: la representació d'El Pessebre de Pau Casals, la institució de la Festa Literària Òmnium Cultural Sant Cugat i una programació de debats de temàtica local, a més de participar en les activitats que porta a terme l'entitat a tot el país.\nLa delegació local d'Òmnium Cultural, constituïda el passat novembre, està treballant en tres projectes per portar a terme abans que finalitzi l'any. Amb motiu del 45è aniversari de l'oratòria 'El Pessebre', que va composar Pau Casals per dur un missatge de pau a tot el món i amb text de Joan Alabedra, l'entitat cultural vol promocionar la seva representació per part de l'Orquestra Simfònica de Sant Cugat i les principals corals de la ciutat.\nUna altra de les activitats proposades per Òmnium Cultural, i que s'està acabant d'ultimar amb la regidoria de Cultura, és un sopar que reuneixi els escriptors santcugatencs en una nit literària. El president de l'entitat a Sant Cugat, l'historiador i escriptor Xavier Escura, ha declarat que la seva intenció és contribuir a dinamitzar la vida cultural de la nostra ciutat.\nEl que modestament pretenem és portar a terme idees i proectes que no competeixin amb les d'altres entitats culturals a Sant Cugat, que n'hi ha moltes, sinó ajudar a coordinar i aglutinar.\nFinalment, Òmnium Cultural té pensat programar un cicle de debats de petit format de temàtica molt local i concreta, tan bon punt inaugurin el nou local. El president de l'entitat, Xavier Escura, explica l'objectiu d'aquest cicle de debats.\nLa nòmina d'autors, artistes i gent a dir coses a Sant Cugat és interminable. Pensem que també tenen cabuda de cara a parlar de temes minoritaris que són d'interès d'unes quantes persones.\nRecordem que Òmnium Cultural es va crear l'any 1961 per defensar la llengua, la cultura i la identitat catalana en el context de la repressió franquista. Compta amb 23 delegacions arreu de Catalunya i amb uns 16.000 socis, 300 dels quals pertanyen a la delegació de Sant Cugat.


Xavier Mayor Farguell - Metròpolis Barcelona\nNascut a Barcelona el 1960, és Doctor en Biologia (també Màster en Ecologia per la UAB i Màster en Tecnologia i Gestió Ambiental per la UPC). S'ha especialitzat en el coneixement de l'ecologia terrestre i la seva aplicació en la planificació i gestió de l'entorn. En l'àmbit acadèmic, ha estat investigador del Centre de Recerca Ecològica i d'Aplicacions Forestals (CREAF) de la Universitat Autònoma de Barcelona. Ha estat tècnic del Servei de Planificació de l'Entorn Natural al Departament de Medi Ambient de la Generalitat de Catalunya. Des de l'any 1999 ve realitzant activitat professional per compte propi i, actualment, dirigeix L'ESTUDI XAVIER MAYOR ET AL. SL, des del qual ve realitzant estudis i treballs en relació a l'entorn, el territori, l'urbanisme i l'espai urbà.


Els treballadors socials veuen "caòtica" la gestió dels tràmits per cobrar l'IMV La República\nEls treballadors socials veuen “caòtica” la gestió dels tràmits per cobrar l’IMV\nACN Barcelona.-El Col·legi Oficial de Treball Social de Catalunya (TSCAT) veu “caòtic” el procés per tramitar l’Ingrés Mínim Vital (IMV) perquè quasi tots els canals estan “saturats o no funcionen”. […]\nACN Barcelona.-El Col·legi Oficial de Treball Social de Catalunya (TSCAT) veu “caòtic” el procés per tramitar l’Ingrés Mínim Vital (IMV) perquè quasi tots els canals estan “saturats o no funcionen”. L’obligació de la cita prèvia per anar a les oficines del SEPE i de la Seguretat Social està alentint i dificultant l’accés a l’ajuda a persones vulnerables. “Tampoc funcionen correctament els canals telemàtics i el telèfon gratuït està saturat”, explica Encarna Roldan, membre de la Comissió de Serveis Socials Bàsics del TSCAT. “Moltes persones en risc tenen dificultats per accedir als sistemes informàtics i aquests canals no estan adaptats a persones amb pocs coneixements de castellà. Això els obliga a pagar perquè algú els faci les gestions”, diu Roldan.\n“Aquesta situació està provocant que moltes persones es dirigeixin a Serveis Socials per informar-se i buscar solucions i estan multiplicant la feina administrativa i traient recursos de la feina que li és pròpia al sector”, explica la representant del TSCAT. Però les problemàtiques no s’aturen aquí. El mal funcionament dels canals de l’estat per tramitar l’Ingrés Mínim Vital ha obligat a administracions locals i entitats del Tercer Sector a posar en marxa punts informatius i de tramitació. “Un altre problema”, destaca Roldan, “és que aquests punts estan finançats amb diners públics locals o d’entitats del tercer sector, quan ja estan coberts pels pressupostos del SEPE i la Seguretat Social”.Per això, el TSCAT insta públicament a les administracions competents a tenir canals reals d’atenció personalitzada a la ciutadania, amb més personal, així com agilitat, simplificació i flexibilitat en la tramitació. També es demana a les diferents administracions que “treballin coordinades perquè aquesta bona proposta en la lluita contra la pobresa no es converteixi en un mal de cap per a les persones destinatàries, que són les que tenen més dificultats per poder sobreviure dignament en moments d’emergència social”.