La Nostra Volta [Surfing 'n' Riding the World]: SPAIN: Surfing Lanzarote, Islas Canarias (SURF SPOT #0)\nSPAIN: Surfing Lanzarote, Islas Canarias (SURF SPOT #0)\nDilluns 29 arribada a la platja de Famara, la més coneguda i massificada de Lanzarote parlant de surf…moltes escoles, moltes botigues, molt ambient, molt turísta…busco la meva tenda, amb la que vaig estar parlant per mail dies anteriors, concretant preus… Famara Power, es diu la tenda. Em treu un parell de taules bic, una d’epoxy 6,8 molt gran i una de fibra de l’any de la picó que pesava més que jo de l’aigua que havia xuclat… per últim treu d’una funda vermella una taula d’epoxy, una ...\nByrne, 6.4 18 ¾ i 2 ½ , idèntica a la meva de fibra, "la perla negra"…sense dubtar-ho ni un moment la fico a la funda i me l’enduc. Una setmana de lloguer per mi solet, de conya. Feia temps que tenia curiositat per l'epoxy.\nSense perdre ni un moment anem a la platja de Famara, estudio la situació; series de bons períodes, 14, 15 segons, onades per sobre del cap i com que la platja és tant gran sembla que estiguis sol al aigua. El vent ho destrossa tot i les onades cauen i es trenquen com babes, però per provar la taula nova ja està bé.\nA l’aigua comparteixo sessió amb un quants nanus d’allà, un parell d’horetes, a sopar i dormir.\nDimarts comença malament, núvols i molt vent, però molt. Així que aprofitem per continuar visitant els meravellosos tresors que guarda l’illa de Lanzarote. Aquest cop toca la Cueva de los verdes. una cova de 7Km de llarg que va des d’un volcà fins gairebé la vora de la platja…\nDurant el dia va creixent el mono de surf així que a última hora decideixo anar a buscar alguna platja arraserada del vent on shore. La meva idea és buscar per la costa est, la costa de Teguise, penso que si ha estat bufant tant fort durant tot el dia alguna onada es deu haver format. Bingo!!!, trobo una onada a la platja de las Cucharas, sinó recordo malament. L’onada comença trencant a 10 metres en paral·lel a un espigó que també està paral·lel a la platja, un xic radical tot plegat però les hores que eren i el mono que portava no em deixen gaires opcions més, així que a l’aigua.\nEn dos segons estic a l’aigua i remant cap a la onada "asesina" , no és molt llarga però si que és gran i ràpida, un cos i mig i com que el fons és de roca s’aixeca de sobte. Take off al límit i a volarrrrrrrrrrrrrrrrrr…..fotos, gent mirant….en una hora es fa fosc i he de sortir.\nDimecres el vent continua bufant amb força així que el parc natural de Timanfaya ens espera. Camells, volcans, terres àrides calentes, llengües de lava,,, allò sembla la fi del mon.\nPer la tarda ja a última hora decidim anar a la mateixa costa del dia anterior a fer surf. Aquest cop el cotxe ens porta una mica més amunt, a la costa nord-est a prop del municipi d’Arrieta, que te nom basc. La platja de la Garita amb un espigó rollo Califòrnia així amb pals i tal. L’onada és super orillera, només te com a molt un recorregut de 5/10 metres i pafff, tanca tota de cop. Però "menos da un lago", així que neoprè curt i a l’aigua. Hi havia 4 persones més, locals d’allà, em diuen que si agafo onades que cridi i ells s’apartaran, que raro, més tard veig que encara estan aprenent. Tot i així passem una bona estona tots plegats. Una tu, una jo...aquesta els dos...cerrón, otro cerrón, menys mal que el fons és de sorra que sinó sortirien amb el cap obert.\nDijous 1, m'entres els companys catalans estan tenint un mar fantàstic d’un cos passat i series super ordenades amb sol, jo aquí a Lanzarote en pantalons curts i samarreta de mànigues…avui és el gran dia, m’esperà una gran sorpresa…\nEl matí s’aixeca assolellat i sense vent, des de l’habitació del meu apartament es veuen línies perfectes no molt grans però surfejables 100%, ja és estrany veure onades a la costa sud-est de Lanzarote, però amb el vent que ha estat bufant durant tants dies del nord el mar està fantàstic.\nAvui toca platja tot el dia, lleaaaaaaaa, surf, surf i surffffff…el destí del matí és la punta més punta de la costa nord, just davant de l’illa La Graciosa. Allà hi ha una platja d’uns 500 m de llarg anomenada el Mojón Blanco.\nNo hi ha ningú a l’aigua, però fora un parell de furgos amb taules…"us he dit que Lanzarote és el paradís de les VW T5? Hi ha moltes, moltissimes, no ho entenc, per que mira que son cares"\n…sense pensar-ho gaire em poso el neoprè i cap a l’aigua. Aigua transparent amb fons de sorra que l’hi dona aquest toc paradisíac, amb una muntanya que arrenca des de la sorra i s’enlaira uns 200 m. És un beach break així que el pic és variable i poc consistent, però cap problema, desprès d’un parell de wipe outs em desperto i començo a fer un bon surf. Va ser el primer cop que he hagut de deixar de mirar cap el fons de l’aigua per que veia coses negres que es movien i no transmetien gaire confiança. Tot i això el bany ha sigut fantàstic i es que el lloc era captivador e immensament bonic.\nPer la tarda i desprès d’un bon àpat ens dirigim al poble de La Santa. La Santa!!!….en els meus pensaments sobre aquell lloc sempre sortia la por, les big waves, de only locals i sobretot de gent molt bona ja que el fons volcànic no et permet cap errada de principiant. Donades aquestes opinions meves, mai havia pensat en ficar-m’hi en aquella onada, però si d’anar-la a veure.\nLa gran sorpresa del dia fou al arribar al parc aquàtic de La Santa, i perquè parc aquàtic? per que allà hi ha onades per tots els gustos, per totes les edats, per tots els nivells. Des de l’onada més somiada per un longboarder, passant per dretes i esquerres fins l’onada més guapa que he vist mai a la meva vida. La Santa, així és diu el l'spot.\nLa Santa: una onada que des de fora sembla normal, sembla una més, però no, per entrar i sortir ho has de fer directament per les roques infectades d’eriçons i de la corrent que intimida amenaçant estampar-te contra un troç de lava. El mar estava fantàstic, sense vent, series molt espaiades i ones per sobre del cap.\nDesprés de flipar durant una bona estona davant d’aquell lloc, d’aquell jardí d’onades, decideixo llençar-me a l’aigua.\nEntro per un petita baia on trencava un onada longboarder, molt lenta, molt llarga. Un primer contacte amb aquell meravellós paradís d’onades.\nDesprès d’agafar unes esquerres ben llargues i veient que a 500 metres aixecava una onada perfecta amb un suau vent terral, giro la meva taula d’epoxy i començo a remar fins aquell pic. Una excursió d’un quart d’horeta remant, però que no es va fer llarg per que cada cop que m’hi acostava més anava apreciant la perfecció de La Santa. Al arribar em quedo a un costat per veure com esta el tema, em capbusso per veure el fons i descobreixo que quan l’onada ve i xucla l’aigua només queda mig metret d’aigua i unes roques ben maques…cosa que em va deixar com 10 minuts pensant en el perill del lloc i les possibilitats d’obrir-me el cap.\nAl pic hi havia unes 7 o 8 persones entre elles locals de 30 anys i un parell de noies, a més un "Guiri" que es movia con un peix.\nQuan venia la serie tots remaven cap a dins i es que l’onada impactava amb el fons de lava xuclant molta aigua i aixecant-se de cop per sobre d’un cos sencer. Veia que els locals es rifaven les onades, tu cap a la dreta i tu cap a l’esquerra. Allò era una màfia. vaig entendre que pillar onades seria treball dur. Sense perdre més temps vaig posicionar-me al ben mig del pic, remant després d’una serie de 4 onades maquisimes, que va deixar a tothom on jo estava mirant l’espectacle. Aquella era la meva oportunitat; vaig començar a remar fins l’inside i de sobte sento "Cuidado campeón", era un tio que estava sol al pic, a uns 20 metres de mi i ja m’estava advertint que m’apartes. Així va ser, el tio va remar l’última de la serie, una onada ben gran i va arribar a mi ens mil·lesimes de segons, l’esprai que va treure quant va passar a zero coma de mi va ser espectacular, semblava que estava plovent…La veritat és molt motivant quan estàs a l’aigua amb gent de tant nivell…allà vaig estar un parell de series sense pillar res i es que la cosa estava complicada, a vegades intentava fer el take però veia les roques com em deien vine, vine….va arribar la meva onada i armat de confiança i concentració em vaig llençar, un take radical, al límit, recta, un bottom ràpid i curt, posició de velocitat a sobre la taula i a corre. Aquella primera onada va canviar la meva vida envers el surf. Mai havia surfejat una onada d’aquest tipus, allò era una bomba d’onada, sense discriminar les meves estimades onades del Mediterrani però es que aquella onada era perfecció en estat pur, velocitat extrema.\nLa segona onada que vaig agafar vaig decidir trencar una mica el llavi sense arriscar massa encara, pel tema de les roques. Un altre bottom i a la cresta un cop més.\nL’adrenalina fluïa des de la meva taula fins a les meves mans, estava totalment fora de mi…\nAixí va acabar el meu millor dia de surf, amb una posta de sol sencera per l’horitzó de l’oceà Atlàntic i la sensació d’haver surfejat una onada molt potent i perillosa.\nRecordes aquells primers dies que entraves a l’aigua i al marxar a dormir tot et donava voltes? Que sembla que estiguis flotant? – Doncs així vaig anar a dormir aquella nit, flotant entre onades.\nDivendres vaig aixecar-me amb el únic pensament d’anar a surfar La Santa. Dit i fet, esmorzar maxi ràpid i 20 quiilòmetres fins el parc aquàtic.\nVaig passar el matí envoltat dels locals mes joves, xavals més de la meva edat i menys i tot. Des de 20 anys fins a 29, estavem uns 7 a l’aigua. El xavals volaven, entre aeris i esprais explicaven acodits amb aquell accent que tenen els de les Illes Canàries, caxondos com ells mateixos. Es reien d’un company seu que estava aprenent i l’imitaven sobre la taula. Que cabrons i es que en saben tant que es poden permetre el luxe de fer tonteries a sobre les seves mini taules com si estiguessin sobre terra ferma.\nVam anar a dinar al poble, a un bar que es deia El Quemao. Llavors vaig recordar que allà hi havia un pic que l’hi deien el Quemao, igual de perillós que La Santa.\nPescaito frito, fruits del mar i un gelat. Dins el bar hi havien moltes fotos d’aquella onada. Vaig sortir del bar, i babummm!!! El Quemao estava funcionant. A l’agua. La digestió!!! La digestió a l’aigua. "No ho proveu a casa" Un parell d’onades però no acabava d’obrir bé, els locals diuen que necessita més mar per funcionar correctament. Sense dubtar-ho ni un segon poso rumb a La Santa, una altre excursió a rem de 500 m. més. Allà vaig passar la resta de la tarda…\nDissabte seria un dia de comiat amb l’illa i es que estava bastant cansat i no ho havia notat. Ho vaig descobrir un cop em vaig posar a l’aigua.\nPel matí vam estar a unes piscines naturals que es formen quan la marea està baixant. I per la tarda la platja San Juan esperava amb onades de ¾ de cos.\nEs una platja ubicada a prop de Famara, per aquest motiu vam trobar molts surfistes. Era marea baixa completa i com que feia tres dies havia sigut lluna plena, la marea era molt més accentuada. A l’aigua uns 15 surfers, entre nens, i estrangers que no sabien ben bé on estaven ja que els wipe outs que veia era de pel·lícula, els meus inclosos…llavors vaig entendré que estava cansat, que portava una setmana fent surf com un boix i que era hora de retirar-se dignament.\nDe tornada remant a la sorra vaig girar el cap mirant l’onada tant preciosa que sortia amb la silueta de la illa de la Graciosa al fons i vaig pensar allò que sempre es pensa. "Vull que aquesta sensació de tranquil·litat, pau i harmonia ompli el meu cos i perduri per sempre i així ho pugui recordar durant molt temp".\nL’hora de tornar la taula és un moment molt dur, i més quan has tingut tantes sensacions increïbles i difícils d’explicar. Jo faig un símil amb les noies; imagina el moment del comiat després d’una setmana d’estar amb ella i viure sentiments molt forts … sempre he odiat els comiats així que vaig anar per feina. vaig deixar la taula i em vaig comprar una funda pel meu nou longboard 9 peus que m’espera a casa "allà les coses son un 15-20 % més barat" amb aquell pensament de retrobar-me amb la meva nova taula a Catalunya i la il·lusió que sempre fa tornar a surferjar les onades de casa teva , vaig anar recollint amb una mica més d’optimisme i felicitat que quan em vaig haver de desfer de la Taula de surf.\nEn l'últim sopar abans de marxar em van preguntar que pensava d'aquella setmana a Lanzarote, i jo vaig respondré sense pensar-ho... -He surfejat molt i onades molt difícils, un parell de punxes d'eriçó als peus, tot i això estic viu, així que hem de continuar buscant ones més difícils encara, més grans...\nEl vol JK6251 espera per porta-me a casa. Com sempre les tornades dels surftrips son molt plàcides. Milers d’imatges venen i van i tornen a venir, penses on ho podries haver fet millor i on ho has fet tant bé que tu mateix tornes a excitar-te.\nPosar els peus a Barcelona es dur i més quan fa només unes hores la calor i les onades convidaven a posar-te a l’aigua tot el dia.\nAra aquí, a casa, el fred i la manca d’onades conviden a hivernar i no sortir del llit fins el proper cop de mar.\n[Surf Spots], * CANARY ISLAND, * SPAIN, Surf Spots: ISLAS CANARIAS


Els clubs de lectura locals s’uneixen per escoltar a Josep Maria Miró a la Biblioteca ·\nEls clubs de lectura locals s’uneixen per escoltar a Josep Maria Miró a la Biblioteca\nRedacció 2 Desembre 2015 2 min read\nRoser Pecanins presentant l’activitat // DR\nEls membres del Club de Lectura de la Biblioteca, els del Cafè Literari, els de l’Escola d’Adults i els de l’Oficina de Català han llegit darrerament ‘Un cel de plom’, la novel·la on Carme Martí recull les vivències i records de la supervivent Neus Català. El passat divendres es van trobar a la Biblioteca per parlar del llibre i escoltar al dramaturg Josep Maria Miró que és l’autor de l’adaptació teatral de la novel·la, que a més, es podrà veure al Teatre Auditori el proper divendres dia 11. Miró va explicar com va ser el procés de convertir la novel·la en un monòleg teatral i alguns dels canvis que van haver d’introduir. L’elaboració del guió va suposar per ell “un repte, perquè calia condensar la novel·la i també perquè es parla d’una vida que passa pels moments més importants del segle XX i XXI, la República, la guerra, l’exili, els camps d’extermini i després també la resistència” i afegia “una de les coses més interessants del personatge és que ha fet de la seva vida un acte de militància”.\nPer això destaca que en l’obra no s’ha buscat que l’actriu, Mercè Arànega, “imiti la Neus, sinó que fa una Neus que són moltes Neus, és un jo, que es converteix en un elles i en un nosaltres, volem donar veu a totes aquestes dones”.\nLa xerrada de Miró s’inclou en els actes de celebració de l’Any Neus Català que tindrà com a propera cita la representació de l’obra dins la programació de l’Associació d’Espectadors al Teatre del Mercat Vell.\nTags: Café Literari Club de Lectura Escola Adults lectura Neus Catala Oficina Català\nPrevious: El dramaturg Josep M. Miró parla de la història de Neus Català a la Biblioteca\nNext: Letty Vera: ‘Ripollet Sardanista es mereixia pel 40è aniversari un concert com el que vam fer’\nRedacció 18 Setembre 2020 41\nRedacció 18 Setembre 2020 36\nAnna Puertas 10 Setembre 2020 123


El cáncer no avisa a nadie. – anjuran main Poker Online supaya Menang Banyak\n1 Comments On anjuran main Poker Online supaya Menang Banyak\nHola Vanesa, 1r de tot felicitar-te per expressar publicament tot alló que ens pot passar amb els tractaments contra el cáncer.\nA mi hem van diagnosticar cáncer de mama el 2011 i tot ha anat be i nomes hem queda 1 any per acaba una altre etapa de tot aquest proces.\nEls sofocos jo encara els tinc (pocs, ara nomes a l’estiu) i lo que feia i faig es intentar respirar a poc a poc i tranquilitzar-me. T’entenc perfectament pero l’únic que et puc dir amb aixo es paciencia i no pensari gaire.\nAnims i endavant (sempre en positiu)\nUna abraçada molt forta d’una lluitadora cap una altre


Quadrada (CUP) defensa una «amnistia total»\nLa líder de la CUP a Tarragona el 10-N, Mariona Quadrada, defensa una «amnistia total»\nQuadrada sent que l’Estat «ha creat un argumentari-mentida basat en la violència, una manipulació dels fets»\ndimarts, 5 de novembre 2019 - 15:58h\nLa cap de llista de la CUP, Mariona Quadrada, al centre, acompanyada de militància cupaire. | TarragonaDigital.com\nUna amnistia total: aquesta és la proposta que ha formulat la candidata de la CUP al Congrés dels Diputats per Tarragona, Mariona Quadrada, en referència a treure de la presó «des de les persones represaliades per reclamar la independència fins a les que defensen el dret de vaga, o qualsevol dret polític o social, com l’habitatge per a tothom».\nQuadrada ho ha dit aquest dimarts, a escassos cinc dies per als comicis en què les enquestes donen entrada als anticapitalistes a la Cambra Baixa, però no pas per la circumscripció de Tarragona.\nQuadrada carrega contra detencions «arbitràries i deshumanitzades»\nEn plena campanya, doncs, Quadrada ha ofert aquest matí una roda de premsa davant dels jutjats de Reus, un espai singular que ha argumentat perquè «hauria de representar la justícia, però representa tot el contrari». Ha estat en aquest marc on la candidata de la CUP ha defensat la possibilitat d'«una amnistia total».\nEn aquest sentit, Mariona Quadrada ha lamentat les detencions «arbitràries i deshumanitzades que estem vivint, a persones preses per la seva ideologia». Quadrada sent que l’Estat «ha creat un argumentari-mentida basat en la violència, una manipulació dels fets».\n«La CUP ha de fer de mirall per a l'independentisme», segons la candidata dels anticapitalistes per Tarragona\nLa cap de files cupaire a la circumscripció de Tarragona ha defensat que la CUP «ha de fer de mirall per l’independentisme, per tal d’assenyalar a aquells que facin algun tipus de pacte amb les forces opressores». «A més, la CUP ha de ser un instrument de denúncia a les polítiques totalitàries, per tal de fer fora a tota la violència estructural de la societat», ha explicat Quadrada.\nLa CUP farà l'acte central de campanya aquest dimecres, a la Sala-Teatre Santa Llúcia de Reus a les set del vespre, amb la mateixa Quadrada, la diputada al Parlament Maria Sirvent, els exdiputats al Parlament Sergi Saladié i Eulàlia Reguant i el membre de la llista Ferran Reyes.


CONVIVÈNCIA DIFÍCIL MartaCasasCastañé: Contra l'oblit del barraquisme\nSembla un contrasentit, però la jornada de vaga m'ha proporcionat una tarda de tele interessantíssima. Després d'un TN més curt del normal (ni temps d'acabar-me el cafè) TV3 ha emès de nou el documental "Barraques, la ciutat oblidada", i m'he quedat clavada al sofà.\nEs tracta d'un treball de recerca i documentació extraordinari, amb un resultat colpidor, que presenta la vivència de les persones que van viure el barraquisme des de la complexitat (com la vida mateixa), donant veu als protagonistes d'aquesta història. I m'ha emocionat de nou la denúncia explícita d'una dels testimonis: i ni un cartell que digui que aquí hi havia el Somorrostro!\nÉs cert que en els darrers anys s'ha fet un esforç per recuperar la memòria d'aquesta duríssima història recent del nostre país: el treball de recerca el grup Pas a Pas que va culminar en la publicació "Barraquisme, la ciutat (im)possible"; l'exposició "Barraques, la ciutat informal" del Museu d'Història de la Ciutat de Barcelona (basada en la mateixa recerca); altres reportatges de TV3, com "La repressió de la immigració i el barraquisme als anys 50", o "Al marge de la ciutat", sobre Can Tunis ... Paco Candel ja va retratar aquesta realitat a "Els altres catalans" (tan citat.... i jo sospito que tan poc llegit -us el recomano sincerament-).\nPerò oblidem massa ràpid, i tinc la sensació que hi ha realitats que re-oblidem contínuament. Plantegem com a noves situacions ja viscudes al nostre país.\nS'ha parlat molt de si la immigració d'ara s'assembla a la de llavors. Hi ha qui ho nega taxativament: com ens hem de comparar (nosaltres, autòctons, nacionals) amb "aquesta gent" (d'altres cultures, amb altres religions, tan diferents)? Però es miri com es miri, amb una mica de rigor, és evident que hi ha molts paral·lelismes. Les dificultats per aconseguir (o per mantenir) un habitatge digne, malauradament no són una problemàtica superada.\nNo sé qui ha triat la programació de TV3; suposo que no ha estat casual. En tot cas, felicito per la tria d'aquest reportatge: la precarietat del passat, com a record i avís de la precarietat del present i del futur. Les desigualtats del passat, com a record i avís de les desigualtats del present i del futur. No s'ha acabat la lluita...\nPublicat per Marta Casas Castañé a 21:52


Hereu recorre a la por al PP per frenar l'ascens de Trias ! directe!cat\nPolítica Última actualització Dilluns, 16 de maig de 2011 12:31 h\nAdverteix que CiU obrirà la porta de Barcelona a un PP 'embogit' i 'irresponsable' en immigració\nEl candidat del PSC a l'alcaldia de Barcelona, Jordi Hereu, ha acusat el PP 'd'embogir' quan arriben eleccions després de les manifestacions que dirigents populars van fer a Badalona en relació amb la immigració. Hereu ha qualificat 'd'alta irresponsabilitat' els posicionaments dels populars i els ha titllat de 'partit de la discòrdia i la divisió'. Després que una enquesta el situï a dos regidors de Xavier Trias, Hereu ha avisat que el candidat de CiU és la 'porta d'entrada' del PP a l'Ajuntament i ha afegit que comença una 'setmana decisiva' en què els ciutadans hauran de triar entre un projecte 'progressista' o un pacte del 'centre-dreta'. Per Hereu, les posicions del PP ajuden a 'aclarir el panorama'.\neleccions municipals, immigració, jordi hereu, pp, psc\nDes de Sant Adrià de Besòs, Jordi Hereu ha deplorat els posicionaments del PP en matèria d'immigració i ha assegurat que són 'el partit de la discòrdia i la divisió'. Hereu creu que els populars tenen en aquesta matèria una 'retòrica irresponsable' i ha afegit que 'hi ha gent que quan arriben les eleccions embogeixen' i fan declaracions d'una 'alta irresponsabilitat'.\nHereu ha recordat que arribarà el 'dia després' de les eleccions en el qual 'els barris segueixen estant on estan' i que per això cal 'construir projecte d'integració, convivència i de futur' i no fer discursos basats en la 'discòrdia, la divisió i l'afebliment dels barris'. Per això, ha presentat el PSC com 'el partit de la millora, de l'esperança i del futur' i ha dit confiar que les ciutats metropolitanes 'no permetin les tesis de la discòrdia i d'intentar separar col·lectius pel seu origen'. 'Estic segur que no permetrem que això venci', ha dit, tot apostant per 'projectes unitaris que permetin el progrés econòmic, la cohesió socials, la integració i la millora'.\nTot i 'l'enorme equivocació' en què Hereu creu que cau el PP, també considera que 'expressen amb claredat el que són' i que això fa que 'molta gent veu amb claredat el que cal combatre'. En aquest sentit, Hereu ha dit que, a més de 'no voler' que Xavier Trias sigui alcalde, tampoc vol que Fernández Díaz sigui 'tinent d'alcalde de la meva ciutat'.\n17 de maig de 2011, 15.40 h\nHi ho esta aconseguin; fixeus-he amb la quantitat de comentaris en aquesta web que pressuposen que CIU es conchorxara amb el PP.\nCIU es un partit nacionalista i encara no s´ha rebaixat mai a governar amb el PP a diferencia d´altres que si ho han fet amb el PSC-PSOE (encara que ara en reneguin) Se r nacionalista vol dir fer les accions mes adients per aconseguir la llibertat de la Patria i aquestes accions s´han de fer amb mesura i cada una al seu temps: els pagessos cullen la fruita cuant e... Llegir més\n17 de maig de 2011, 13.57 h\nEll sí que fa por!


2 maig, 2018 Elisabet 0\nAvui vull parlar-vos d’un tema una mica oblidat i segurament espinós. Si estàs embarassada o acabes de ser mare pot ser que et sigui útil per a tu mateixa; però si ja has passat aquesta etapa pot ser que et sigui interessant perquè puguis difondre-ho en el teu entorn. La depressió postpart ha estat durant anys un dels aspectes més oblidats d’aquesta etapa de l’embaràs, part i criança. Fins fa poc hi havia persones que fins i tot ho veien no com una malaltia sinó com a mares que no eren “fortes” o directament eren titllades de “males mares”. Pots imaginar-te aquesta situació amb una malaltia física? Tens apendicitis i a sobre és culpa teva?!!! […]


Els museus barcelonins expliquen contes sobre grans dones - VilaWeb\nDe Rosie the Riveter al Pussyhat: la història gràfica del feminisme\tDe Rosie the Riveter al Pussyhat: la història gràfica del feminisme\nEls Museu de Belles Arts de Castelló inaugura 'Il·lustrant la història de la misogínia'\tEls Museu de Belles Arts de Castelló inaugura 'Il·lustrant la història de la misogínia'\nBerenice Abbott, la fotògrafa de la modernitat del segle XX, arriba a la Fundació Mapfre\tBerenice Abbott, la fotògrafa de la modernitat del segle XX, arriba a la Fundació Mapfre\nBombas Gens celebra el Dia de la Dona amb tot d’activitats des d’una perspectiva de gènere\tBombas Gens celebra el Dia de la Dona amb tot d’activitats des d’una perspectiva de gènere\nLouise Bourgeois també pintava\tLouise Bourgeois també pintava\nValència estrena el Todas Fest, un festival que vol que l’esperit del Vuit de Març duri cada dia\tValència estrena el Todas Fest, un festival que vol que l’esperit del Vuit de Març duri cada dia\nJoan M. Minguet Batllori: ’En l’avantguarda tot era confús i per això és apassionant’\tJoan M. Minguet Batllori: ’En l’avantguarda tot era confús i per això és apassionant’\nBombes Gens homenatja el corrent japonès que va revolucionar la fotografia els anys seixanta\tBombes Gens homenatja el corrent japonès que va revolucionar la fotografia els anys seixanta\nSierra i Merino presenten a Arco un ninot de falla de Felipe VI que el comprador ha de cremar abans d'un any\tSierra i Merino presenten a Arco un ninot de falla de Felipe VI que el comprador ha de cremar abans d'un any\n25 anys de CCCB: 9,4 milions de visitants i 170 exposicions\t25 anys de CCCB: 9,4 milions de visitants i 170 exposicions\nEls museus barcelonins expliquen contes sobre grans dones\nEn el cicle ‘Petites històries, grans dones. Museus amb ulls de dones’ s’hi expliquen les vides d’artistes, arquitectes, estibadores i matemàtiques\nFins al final del mes de març diversos museus de Barcelona ofereixen el cicle ‘Petites històries, grans dones. Museus amb ulls de dones‘. La programació va començar a mitjan febrer i inclou set contes pensats per a infants; en cada sessió s’expliquen les històries de dues dones vinculades a la natura, amb col·leccions o contingut del museu com a protagonistes. Hi participen els museus Marítim, Picasso, del Disseny, d’Arqueologia de Catalunya, Nacional d’Art de Catalunya, la Fundació Miró i el Museu de Ciències Naturals. I entre més històries, ja s’hi ha pogut sentir les de la musa de Picasso Fernande Olivier, la dissenyadora gràfica Mercedes Azúa i l’arqueòloga Aurora Martín.\nEl cicle té un objectiu triple: difondre la figura de diverses dones que han estat importants en la història de la ciència o l’art, intentar que esdevinguin un referent per als infants i, finalment, potenciar el fons de cada museu. A més, cada conte serà narrat per la formadora en oratòria Ïo Valls i la il·lustradora Àfrica Fanlo s’encarregarà de dibuixar-lo en directe. Els contes han estat ideats expressament per a aquesta activitat i són narracions de les escriptores Victoria Bermejo i Anna Manso.\nLa sessió de dissabte es farà al Museu Nacional d’Art de Catalunya i les protagonistes dels contes seran Anna Alcubierre, reconeguda escenògrafa i dissenyadora d’exposicions, i l’artista Mari Chordà. Eclèctica protagonista del moviment feminista, es dedica a investigar la representació pictòrica de la dona i els estereotips que l’envolten. El 16 de març el cicle es traslladarà al Museu Marítim, on es podran sentir les històries de l’estibadora del port de Barcelona Irene Bescós i de l’armadora Cristina Caparrós.\nEl cicle continuarà el 23 de març a la Fundació Miró, on es podrà descobrir la figura de l’arquitecta italobrasilera Lina Bo Bardi i la historiadora de l’art Martina Millà, responsable de les col·leccions del museu. Finalment, el 30 de març al Museu de Ciències Naturals s’explicarà la vida de la matemàtica, filòsofa i astrònoma Hypatia d’Alexandria i de la primatòloga Montse Colell.


CABANYAL OBERT OBSERVATORI CIUTADÀ LLEGIR I ESTIMAR DILATA EL TEMPS DE VIURE\nLlegir un llibre és abans que res una forma de viure’l, de gaudir-lo, la lectura t’ofereix històries per fer-te somniar o per aconseguir que la consciència desperte. Llegir és buscar altres realitats per a comprendre millor la nostra, per tant viure més.\nQuè és el que volem aconseguir en este club de lectura:\n– Gaudir llegint, trobar distracció i plaer.\n– Compartir idees sobre el que s’ha llegit, analitzar les nostres valoracions i impressions sobre els relats i verbalitzar-les.\n– Reflexionar sobre el que s’ha llegit i relacionar-lo amb la nostra realitat i la nostra vida quotidiana, com a persones implicades en el nostre context social, cultural, polític.\nEn cada trobada es comenta i es debat sobre la lectura feta a casa, seguint un senzill esquema, que podria ser:\n. L’estil literari de l’obra.\n. L’ambientació històrica, l’acció mateixa, els personatges…\n. La intenció de l’autor o autora.\n. Qualsevol altra qüestió que sorgisca al grup.\nA partir de la lectura del llibre poden aportar-se també les experiències personals dels membres del club. És recomanable que els lectors amplien els marges del llibre, bé pel seu compte, bé convidant a una sessió inicial a algun especialista que emmarque l’autor i el context literari del text, l’època en la qual es desenvolupa l’acció, etc.\nSi s’escull una obra amb versió cinematogràfica, pot ser interessant realitzar un cinema-fòrum una vegada llegida aquella.\n“Llegir ens ajuda a fer amics. Parlar de llibres és\nuna manera d’establir complicitats amb els que els han llegit\ni detectar els que tenen els mateixos interessos que nosaltres”\n“La dona que llegeix emmagatzema la seva bellesa per a la vellesa”\n“Per viatjar lluny, no hi ha millor nau que un llibre”\n“El plaer de llegir és doble quan es viu amb una altra persona\namb qui comparteixes els llibres”\n“La literatura està plena de coses inútils absolutament necessàries”\nClub lectura Cabanyal Obert\n« EL PROPER 15 DE MAIG INAUGUREM EL CLUB DE LECTURA CABANYAL OBERT\nCRAFT CABANYAL PARTICIPA EN EL WORLD WIDE KNIT IN PUBLIC DAY BORDANDO LA ORDEN MINISTERIAL CUL/3631/2009 »


TOT PREPARAT PER A XXVI DE LA CURSA DEL RAVAL - MEMORIAL VICENT MAÑÓ\n• La prova compta amb un total de 1.800 inscrits.\n• L'organització destinarà 1 € a la Fundació Espurna de cada inscripció infantil.\nJa està tot preparat per a la Cursa del Raval - Memorial Vicent Mañó que tindrà lloc el pròxim dijous. Una prova popular totalment consolidada i arrelada en el calendari de curses de la ciutat i la comarca. Un any més, l'Associació de Veïns del Raval, juntament amb l'Ajuntament de Gandia organitzen aquesta prova esportiva que treu al carrer els valors de l'esport i atrau centenars de persones cap a aquest barri de la ciutat.\nLa prova ha estat presentada en roda de premsa per la presidenta de la Junta de Districte del Raval, Àngels Pérez, amb el president de l'Associació de Veïns de la barriada, Lluís Moncho i el delegat de la comissió esportiva de l'associació, Paco Perelló, que organitza la prova en col·laboració amb el consistori a través de la Junta de Districte i el Departament d'Esports.\nÀngels Pérez, presidenta de la Junta de Districte del Raval, ha volgut agrair a l'Associació de Veïns tot "el treball i col·laboració desinteressada que realitzen per la ciutat. Són ja 26 edicions i això demostra l'èxit de la cursa. També vull agrair de manera anticipada tot el treball que realitzarà la Policia Local, Protecció Civil, Creu Roja i els voluntaris del barri perquè la cursa popular siga un èxit. Vull convidar a tota la ciutadania a què s'aprope al recorregut i gaudisca de l'ambient festiu i esportiu, en una prova que té un marcat caràcter familiar, ja que els més menuts també tenen les seues categories amb recorreguts adaptats a les seues capacitats".\nLluís Moncho, ha agraït al consistori, empreses i entitats, la col·laboració que presten per fer possible la iniciativa esportiva i ha explicat la importància de la figura de Vicent Mañó. Un atleta que en ja el 1920 va destacar per la seua capacitat atlètica, arribant a classificar-se per representar Espanya en la categoria de marató en les Olimpíades de Berlín, una participació que es va veure frustrada per l'inici de la Guerra Civil. "Vicent ens va acompanyar en les primeres edicions i actualment són els membres de la seua família els que lliuren els principals guardons".\nPer la seua banda, Paco Perelló ha destacat que aquest any s'ha invertit el sentit del recorregut per evitar les aglomeracions que es produïen en edicions anteriors al pont Vell. "D'aquesta manera, esperem que siga més fluid, ja que a aquesta altura els corredors s'han distanciat".\nLes proves infantils començaran a les 9.45 hores i que una vegada finalitzades les curses dels més menuts tindrà lloc la cursa d'Espurna per posteriorment, a partir de les 11.30 hores, donar l'eixida a la prova dels adults. El circuit de 10,050 quilòmetres, recorrerà al Raval, Centre Històric, parc de l'Est i el polígon Benieto.\nLa prova ja compta amb un total de 1.800 inscrits i els interessats a participar encara poden fer la inscripció al web www.somesport.com. El preu per a les persones que no s'hagen inscrit encara és de 8 € per als adults i 3 € per als més petits.\nPel que fa a la recollida de dorsals, Perelló ha informat que els participants podran retirar els dorsals a partir d'aquesta vesprada de 18.30 a 21.00 hores a la botiga Forum Sport i per a les categories menors en Arlequín, totes dues al centre comercial Myo Gandia.\nDimecres i en els mateixos emplaçaments, la recollida serà de 18.00 a 21.00 hores i el dia de la prova, el lliurament tindrà lloc de 08.30 a 11.00 hores al col·legi Sant Francesc de Borja.\nEl servei de dutxes per als participants s'ha establert al pavelló del Raval i el poliesportiu municipal.


IB3 | La transformació d’una part dels antics Quarters de Santiago de Maó en l’escola d’Adults és imminent\nPortada > societat > La transformació d’una part dels antics Quarters de Santiago de Maó en l’escola d’Adults és imminent\nLa transformació d’una part dels antics Quarters de Santiago de Maó en l’escola d’Adults és imminent\nLa residència per a gent gran i l'aparcament soterrat estan pendents de la signatura de cessió dels terrenys\nLa transformació dels antics Quarters de Santiago de Maó en un doble equipament públic està a punt de començar, segons asseguren l’Ajuntament i el Govern. Les obres per convertir-ne una part en l’escola d’Adults són imminents. La residència per a gent gran i l’aparcament soterrat estan pendents de la signatura de cessió dels terrenys.\nLa Conselleria espera signar aquesta cessió -d’un espai 6.000 metres quadrats- per part de l’Ajuntament al desembre; mentre ja s’està redactant el projecte executiu d’aquest equipament de nova planta i que tindrà 120 places. Unes obres que haurien d’haver començat enguany\nSerà un aparcament soterrat de 120 places. En el cas de l’Escola d’Adults, el nou centre que s’ha de construir dins els edificis dels quarters tindrà 15 aules, biblioteca, sales, despatxos i magatzems. Per fer-lo possible, s’ha d’acabar de reformar l’antic equipament militar després que ja s’han condicionat façanes i cobertes. Amb un pressupost de 3 milions, i un termini d’execució d’un any, els tràmits municipals són a la recta final.\nTambé s’estudia ubicar-hi l’Escola Oficial d’Idiomes de Maó. Aquest centre, amb 600 alumnes presencials, actualment comparteix instal·lacions amb l’Institut Cap de Llevant, fet que genera dificultats d’organització i d’espai.


El partit de Rivera i Arrimadas pretén ( mitjançant una proposició de llei al Congrés) que el català, i les altres llengües cooficials de lEstat español, deixin de ser un requisit per accedir a la funció pública. Això, a banda de ser una mesura ideològica molt uniformitzadora, assimilacionista, lingüicida, i reaccionària implicaria un cop de destral contra la cohesió social, un atac brutal contra els drets lingüístics, individuals i col.lectis, i una violació de la Carta Europea de les Llengües Regionals i/o Minoritàries, així com de l’Estatut de Catalunya de 2006 ila Llei de Política Lingúistica 1/1998 A més, aquesta proposta de Cs seria un torpede contra la línia de flotació de la convivència a Catalunya i un problema important perquè l’administració catalana pogués exercir correctament la seva feina, sense cap mena de discriminacions. Llegir-ne més\nPer què hi torna a haver tants problemes amb el català, relacionats amb les oficines d’expedició del dni i del passaport ? Recentment, a la comissaria de Reus (Baix Camp) un ciutadà de Valls va ser discriminat per voler fer servir el català. Hauria de ser obligat que en totes les oficines d’expedició de dni's i passaports, el personal d’atenció al públic tingués coneixements suficients acreditats de català, per tal poder atendre correctament en català i en castellà. Llegir-ne més\n3677 lectures Cap comentari\t Enviar l'article\nTrilingüísmes a banda,utilitzar la llengua com a arma per dividir el catalans política i culturalment i anorrear el català és l’objectiu, gairebé únic, de Ciudadanos .Cal recordar la frase d’alguns dels ideòlegs i fundadors del partit de Ribera : “entre todos devolveremos el catalán su situación anterior a 1978” . No podem oblidar que retornar a una situació d’abans de 1978 implica carregar-se completament la normalització lingüística. Llegir-ne més\n2961 lectures Cap comentari\t Enviar l'article\nDivendres, 15.7.2016. 17:14 h\nQuan ens trobem a l’any 2016, en les qüestions lingüístiques –sociolingüístiques- de discriminació de la llengua catalana, sobretot en diferents sectors d’atenció al públic, sembla que encara ens trobem en els anys vuitanta del segle passat i , en alguns casos, fa la sensació que hem entrat en una mena de màquina del temps regressiva, en què sembla que el dictador encara sigui viu. No s’entén que a l’any 2016, dia rere dia, s’incompleixi -d’una manera flagrant i intolerable- la Llei de Política Lingüística 1/1998 de 7 de gener, així com l’Estatut de Catalunya de l’any 2016, i en certs casos, també es vulneri la Carta Europea de les Llengües Regionals i/o Minoritària i la mateix Constitució Espanyola en el seu article 3. Llegir-ne més\n2621 lectures Cap comentari\t Enviar l'article


Platja d'Aro farà una consulta ciutadana per escollir el nom d'un nou equipament • Ràdio Capital de l'Empordà\nPlatja d’Aro farà una consulta ciutadana per escollir el nom d’un nou equipament\nEs poden votar tres opcions per a l’Espai\nL’Ajuntament de Castell d’Aro, Platja d’Aro i S’Agaró, preveu l’estrena enguany del nou equipament sociocultural de Castell d’Aro, que donarà servei tant a la vila com al conjunt de tot municipi, oferint usos d’hotel d’entitats, sala cultural polivalent i centre cívic. El nou espai s’ha gestat a partir d’un extens procés de participació ciutadana, en la definició tant del seu programa funcional com també del reglament de funcionament. Seguint aquest plantejament, el consistori proposa que també que el nom de l’equipament com a conjunt i de la seva sala cultural polivalent siguin escollits a través de la participació de la ciutadania.\nEn una primera fase, del 20 de setembre al 17 d’octubre de 2021, es va dur a terme un procés participatiu de recollida de propostes que es podia fer la ciutadania a títol individual o col·lectiu, les entitats incloses en el Registre Municipal d’Entitats i els grups escolars dels centres educatius del municipi. Havien de correspondre a alguna característica, data o esdeveniment relacionat amb la història, identitat o elements singulars de Castell d’Aro. Se’n van recollir 13 per al nom del conjunt, i 11 per a la sala cultural polivalent. Una comissió formada per representants del moviment associatiu, de l’Escola Vall d’Aro i de l’Ajuntament han seleccionat les que se sotmeten ara a votació.\nDel 14 de març al 24 d’abril de 2022 les persones majors de 14 anys i empadronades al municipi abans de 30 de setembre de 2021 poden votar utilitzant tres mètodes. En línia, en el portal Decidim o als punts d’accés públic a internet a l’OAC de Platja d’Aro i a Ca La Generosa a S’Agaró. També es pot fer omplint una butlleta normalitzada en paper i dipositar-la a les urnes situades a Platja d’Aro, a Castell d’Aro o a S’Agaró.\nEs poden votar tres opcions per a l’Espai: Nuri Geli (1938-2020, mestra de la Llar d’Infants de Castell d’Aro durant més de 30 anys); Escoles Velles (homenatge a l’equipament que havia estat a la mateixa Plaça Poeta Sitjar, de 1959 a 2015); o Vall d’Aro. Alhora hi ha quatre opcions per a la Sala: de nou Nuri Geli (si fos escollida en les dues votacions s’utilitzaria en el més votat), Mossèn Agustí (1922-2013, rector de la vila prop de 40 anys i gran dinamitzar de la festivitat de Sant Isidre i del Pessebre Vivent); Joan Cama i Dausà (primer alcalde republicà del municipi, va retolar els carrers en català i fou empresonat després de la Guerra Civil); i Font del Ferro (un dels punts emblemàtics de la Ruta de de les Fonts).\nArticle anteriorDilluns rúfol en el primer dia de primavera\nArticle següentSupermatí – 21 març 2022\nCultura Oriol Bernà - 25 de maig de 2022\nCastell - Platja d'Aro Gerard Escaich Folch - 24 de maig de 2022


Quart triomf de De la Casa entre els turismes - FÒRUM.ad\nQuart triomf de De la Casa entre els turismes\nEl 22/06/15 10:14\nEn la XIV Pujada Serra de La Llacuna, quarta prova del Campionat de Catalunya 2015, els pilots andorrans van tornar a estar entre els més ràpids en les seves respectives categories. Ramón Plaus va estar molt inspirat a La Llacuna i va estar molt a prop d’aconseguir el primer triomf absolut de la temporada. Gerard de la Casa, al volant del Seat Córdoba WRC preparat per Baporo Motorsport, segueix comptant per victòries les seves actuacions a la categoria de Turismes. En aquesta mateixa categoria, Edgar Montellà, pilot del Programa de Joves Pilots de l’ACA, va tornar a ser el més ràpid del Grup N (GN) demostrant que la seva adaptació al cotxe i a qualsevol escenari va millorant en cada prova.\nEls organitzadors de la prova, Escuderia Penedés, van preparar un recorregut de 4,100 km que s’havia de superar en 5 ocasions, 2 de entrenaments i 3 vàlides per a la classificació final. L’escenari era l’habitual, la carretera BP-2121, amb sortida des de la mateixa localitat que dóna nom a la prova (km 28,800) i amb final al punt quilomètric 24,700.\nA La Llacuna, Ramón Plaus va començar la seva actuació sent el més ràpid en la primera pujada d’entrenaments. En aquests instants comentava: “És important ser el primer a l’última classificació no ara. De tota manera intentaré guanyar veurem que passa”.\nEra evident abans d’iniciar les pujades de carrera que a La Llacuna el triomf se’l jugaria amb el pilot local Pep Munné i Ramonet. En la primera pujada va ser el pilot andorrà l’únic a baixar de 2’03”, concretament 2’02”853, o sigui que les coses començaven bé. En la continuació va ser Munné el que va aconseguir baixar del temps esmentat i a més va millorar en 3 dècimes el temps de l’anterior mànega de Plaus.\nTot es decidiria en l’última pujada, però en aquesta ocasió cap dels dos va poder millorar el seu crono i per tant el triomf va ser per al pilot de l’Escuderia Penedés.\nGerard de la Casa va protagonitzar una actuació espectacular a La Llacuna. Després d’un inici vacil·lant en les mànegues d’entrenaments, va sentenciar la classificació final amb una primera pujada al límit en què tot va sortir com havia plantejat. Aquestes eren les seves paraules: Rebaixar 6 segons del temps de l’any passat no és gens fàcil. En les pujades d’entrenaments hem comprovat que els rivals anaven molt forts i hem decidit jugar-nos-ho tot en la primera pujada. Amb algun espant inclòs, podem dir que hem marcat un crono que ens ha donat tranquil·litat. En la continuació tot ha estat més fàcil.\nPer la seva banda, el debutant a La Llacuna, Edgar Montellà, ha protagonitzat una altra actuació complint tots els objectius previstos. Va millorar els seus cronos en cadascuna de les pujades malgrat aprofitar-les per realitzar diferents proves en la seva mecànica. Un comentari que es pot sentir al seu pas és que té un pilotatge molt fi i traçant molt bé. Al final de la jornada Edgar i el seu equip feien aquest comentari respecte als test esmentats: “Després de la primera pujada de carrera hem vist que ens quedàvem al capdavant del GN, però en terra de ningú. És a dir les diferències amb els nostres rivals no donaven cap opció a millorar la nostra classificació i per darrere també estaven lluny. A partir d’aquest instant, l’objectiu va ser agafar el feeling a les rodes que portarem a partir de la següent prova. De moment la primera impressió ha estat molt bona”.\nVan completar la representació de l’Automòbil Club d’Andorra a La Llacuna, Efren Frases, que va seguir treballant per descobrir les reaccions del Porsche 911 amb el qual vol disputar el Ral·li d’Andorra de regularitat, i Claude Darné, un dels il·lustres veterans de la muntanya catalana, que va competir al volant del R/Alpine amb la mateixa il·lusió de sempre i va ser el més ràpid entre els vehicles històrics de classe 18.\nLa propera cita serà a Alp (Girona) els propers dies 25 i 26 de juliol. La V Pujada a Alp 2500 serà vàlida per als campionats d’Espanya i Catalunya de l’especialitat de la present temporada.\nNotícia Anterior: Nit del Foc a Andorra la Vella\nSegüent Notícia: Una menor d’edat ferida en un accident a Andorra la Vella


Fadl Allah Abu Taghlib ben Hasan al-Ghadanfar - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nFadl Allah Abu Taghlib ben Hasan al-Ghadanfar\n29 d'agost de 979 (Gregorià)\nFadl-Al·lah Abu-Tàghlib ibn al-Hàssan al-Ghadànfar (?- 979) fou emir hamdànida a Mossul. Va deposar al pare Nàssir-ad-Dawla el 967 i el va succeir. Un altre fill Hamdan ben Hasan, germà doncs de Falds Allah Abu Taghlib, s'havia mostrat contrari a la deposició del pare i Hamdan tenia el govern de Rahba (Diyar Mudar) i de Mardin, Nisibe i altres llocs al Diyar Bakr i a la mort de Sayf al-Dawla d'Alep es va apoderar també de Rakka i Rafika (967). Abu Taghlib va decidir eliminar a son germà i es va aliar amb Bakhtiyar, successor del buwàyhida Muizz al-Dawla com amir al-umara a Bagdad. El 968 o 969 Hamdan fou expulsat però el 970 Bakhtiyar mateix el va restablir a Rahba. La guerra es va reiniciar i en les lluites Hamdan va matar un altre germà. Alguns familiars es van separar d'Abu Taghlib però tot i així Hamdan fou finalment derrotat i va fugir a Bagdad el 971, on se li va unir sa germà Abu Tahir Ibrahim ben Hasan.\nAbu Taghlib d'acord amb son cosí d'Alep i per consens, va restaurar la preeminència de Mossul sobre Alep que el seu pare havia perdut i es va fer reconèixer el Diyar Bakr i el Diyar Mudar que havien estat d'Alep (el segon parcialment).\nEl 971 i 972 va estar aliat amb Bakhtiyar de Bagdad contra els càrmates i fatimites; el 972 els bizantins van atacar el territori hamdànida però el 973 el domesticos bizantí Melias, fou fet presoner (i va morir captiu).\nEl 973 Bakhtiyar, instigat per l'exiliat Hamdan, va iniciar la conquesta de Mosul però Abu Taghlib va fer un simulacre d'atac a Bagdad i Bakhtiyar va negociar. L'acord (en el qual s'incloïa el subministrament de blat a la capital per part de l'hamdànida) no fou observat per cap de les dues parts, i la guerra es va reiniciar fins al 974 en què es va fer un nou acord. Un atac bizantí va devastar Mesopotàmia i es creu que fins i tot Abu Taghlib va pagar tribut a l'Imperi. Des l'acord recent les relacions amb l'emir al-umara buwàyhida de Bagdad van millorar i Bakhtiyar va fer donar pel califa un títol a Abu Taghlib (Uddat al-Dawla) i en compensació l'hamdànida el va ajudar contra alguns caps militars turcs revoltats, arribant amb les seves tropes fins a Bagdad (974). Però fou el buwàyhida de Fars (Shiraz) Adud al-Dawla (que era fill de Rukn al-Dawla de Rayy) qui va aconseguir que Bakhtiyar fou restablert a Bagdad. Abu Taghlib va obtenir això no obstant, per la seva ajuda, un nou tractat (975) pel qual era alliberat del tribut.\nEl 977 Adud al-Dawla va ocupar el poder a Bagdad i Abu Taghlib va donar suport a Bakhtiyar per recuperar-la (a canvi de l'entrega de son germà Hamdan, exiliat a Bagdad i que ara acompanyava a Bakhtiyar). Hamdan fou entregat i son germà el va fer executar. Però les tropes hamdànides i de Bakhtiyar foren derrotades per Adud al-Dawla el 978 i el buwàyhida va ocupar Mosul, d'on Abu Taghlib va fugir, passant per Nisibe, Mayyafariqin, Arzen (Arzan), Armènia i Hisn Ziyad (a l'Anzitene, en territori bizanti controlat pel rebel Bardas Skleros).\nDerrotat Skleros el 979 va tornar per Amida (Diyar Bakr) mentre els buwàyhides encara estaven assetjant Mayafarikin que resistia i que poc després va caure en mans dels assaltants; els germans d'Abu Taghlib, Abu Abd Allah Husayn i Abu Tahir Ibrahim es van sotmetre a Adud al-Dawla mentre una germana, Djamila, fou entregada al amir al-umara i es va suïcidar; llavors Abu Taghlib va passar a Rahba i va mirar de pactar amb Adud al-Dawla sense èxit. Els buwàyhides van ocupar Diyar Mudar i Abu Taghlib va passar a Síria a territori fatimita i va arribar al Hawran on esperava entrar a Damasc, en mans del rebel al-Kassam, i obtenir el govern del califa fatimita; però el califa li va prohibir l'entrada a Damasc; es va dirigir llavors al sud fins a Kafr Akib al llac Tiberíades on es va entrevistar amb el general fatimita Fadl al que va oferir ajut per reconquerir Damasc, i el qual li va oferir a canvi el territoris de l'emir de Ramla, Mufarridj ben Daghfal ben al-Djarrah; aquest, que temia que Abu Thaglib s'apoderés dels seus territoris (sense saber res del pacte) va demanar també ajut al general. Abu Taghlib es va aliar amb els Banu Uqayl, enemics d'al-Djarrah, i va atacar les possessions de l'emir de Ramla però aquest va rebre l'ajut del general Fadl, i Abu Taghlib fou derrotat i mort el 979.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Fadl_Allah_Abu_Taghlib_ben_Hasan_al-Ghadanfar&oldid=19888743»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 maig 2018 a les 13:21.


Midrashic – CDR la Safor\nAcaba el curs de valencià per a nouvinguts, organitzat pel CDR la Safor\n25 Novembre 2014 per cdrlasafor\t♥ 0 Leave a Comment\nAquesta setmana ha acabat la tercera edició del curs d’iniciació al valencià dirigit a persones nouvingudes, curs organitzat pel CDR la Safor i l’associació intercultural Midrashic, que ha tingut lloc al Centre de Convivència Manuel Broseta de Gandia.\nAl curs, de 30 hores de durada, han assistit 15 persones que viuen a la Safor i que són nascudes a Equador, Geòrgia, Cuba, el Senegal o Madrid. L’alumnat ha fet exercicis escrits, i ha practicat situacions de conversa real. Jordi Puig, el professor de valencià, ha volgut que les persones nouvingudes conegueren vocabulari temàtic de la nostra llengua.\nEl curs ha estat gratuït per a l’alumnat gràcies a la subvenció del Ministeri de Sanitat i Serveis Socials.\n31 Octubre 2014 per cdrlasafor\t♥ 0 Leave a Comment\nCarles Miret explica la història de la Safor, dins del programa “Coneix la teua comarca”\n28 Octubre 2014 per cdrlasafor\t♥ 0 Leave a Comment\nAmb Carles Miret, historiador\n19h, Centre de Convivència Manuel Broseta de Gandia\nVisita al Palau Ducal de Gandia\nEl CDR la Safor i l’associació intercultural Midrashic van organitzar una visita al Palau Ducal de Gandia, dins del programa de conferències i excursions “Coneix la teua ciutat”, dirigit per a persones nouvingudes.\nCDR la SaforGandiaMidrashicPalau Ducal\nAndrea Ollero parla dels serveis de la Mancomunitat de Municipis de la Safor\n22 Octubre 2014 22 Octubre 2014 per cdrlasafor\t♥ 0 Leave a Comment\nAmb Andrea Ollero, coordinadora del gabinet psicopedagògic de la Manco\n19h, Centre de Convivència Manuel Broseta\nAndrea OlleroCDR la SaforMancomunitatMidrashicSafor


Torroella de Fluvià recorda el cineasta i col·leccionista Tomàs Mallol - Empordà\nTorroella de Fluvià recorda el cineasta i col·leccionista Tomàs Mallol\nAquest divendres hi haurà una projecció de pel·lícules a la sala d'exposicions\nMARC TESTART 18.08.2015 | 09:59\nLa festa major de Torroella de Fluvià, que se celebra aquest cap de setmana, arrencarà el proper divendres al vespre amb la inauguració de la 32a Mostra de Col·leccionisme, que organitza el Centre d´Estudis del Baix Fluvià.\nEn aquesta ocasió, després de lliurar els obsequis a tots els col·leccionistes participants, tindrà lloc un acte de record al cineasta i col·leccionista torrelenc, Tomàs Mallol, que va morir el 2013, a l´edat de 90 anys. Precisament, Mallol va estar molt vinculat amb el Centre d´Estudis del Baix Fluvià, que enguany celebra els seus seixanta anys d´història al municipi.\nL´acte de record al cineasta recentment desaparegut serà en forma de projecció d´algunes de les pel·lícules que va rodar Tomàs Mallol durant la seva carrera cinematogràfica i que tenien el poble de Torroella com a localització. A la pantalla, es veuran reflectits diversos moments històrics del municipi i molts veïns i veïnes amb alguns anys de menys.


Notícies 11 a 20 de 56\nLa visita al Museu Olímpic i de l'Esport una de les activitats concertades per a directors d'esports de la Unió Europea en la seva visita oficial a Barcelona durant els dies 25 i 26 de febrer.\nEls directors d'esports de la Unió Europea van gaudir d'una grata visita a les instal·lacions del Museu Olímpic i de l'Esport. Jaime Lissavetzky secretari d'estat per a l'Esports i president del Consell Superior d'Esports, Albert Soler, director general d'Esports del Consell Superior d'Esports i Pere Alcober, president de la Fundació Barcelona Olímpica i delegat d'esports de Barcelona van exercir d'amfitrions per als directors europeus.\nEl Museu Olímpic i de l'Esport va acollir la conferència de Ramon Besa\nRamón Besa és professor de periodisme de la Facultat de Ciències de la Comunicació Blanquerna i dels Masters de Periodisme de Les Heures. Actualment, és redactor en cap del diari El País i col·laborador de Catalunya Ràdio i Ràdio Barcelona. Amb anterioritat, va ser redactor del diari El 9 Nou i cap d'esports del diari Avui.\nAcord de col·laboració entre la Federació Catalana de Tennis Taula i la Fundació Barcelona Olímpica\nJordi Prat president de la Federació Catalana de Tennis Taula, ha signat un acord de col·laboració amb Pere Alcober, president de la Fundació Barcelona Olímpica.\nAcord de col·laboració entre la Federació Catalana de Natació i la Fundació Barcelona Olímpica\nEnric Beltrán, president de la Federació Catalana de Natació, ha signat un acord de col·laboració amb Pere Alcober, president de la Fundació Barcelona Olímpica\nBeca Recerca i Esport 2009\nEL FRÀGIL EQUILIBRI ENTRE L’EXIGÈNCIA ACADÈMICA I LA DEDICACIÓ A L’ENTRENAMENT DE L’ESPORT DE COMPETICIÓ EN JOVES DE 12 a 18 ANYS Per Dr. Josep Solà\nEl Museu Olímpic de Barcelona va acollir la presentació dels magnífics resultats de la Marató de Barcelona 2010\nPere Alcober, delegat d'esports de l'Ajuntament de Barcelona juntament amb Bep Solè, director de Marató Barcelona RPM Racing i Agustí Riviere, director general de RPM Racing, van ser els encarregats de mostrar a l'auditori la gran acollida que els esdeveniments esportius reben a la ciutat de Barcelona.\nPere Alcober president de la Fundació Barcelona Olímpica ha estat l'encarregat de retre honors a Agustí Brugués pels seus 25 anys al capdavant de la Federació Catalana de Pilota.\nBrugués president de la federació catalana de pilota des del 25 de març de 1975 va ser homenatjat en el Museu Olímpic i de l'Esport.\nEl Museu Olímpic i de l'Esport va inaugurar l'exposició Els Orígens del Baseball a Espanya.\nJulio Pernas, president de la Federació Espanyola de Baseball, va ser l'encarregat de donar la benvinguda als assistents a la inauguració. Posteriorment, es va assistir a l'obertura de portes de l'exposició, que podrà ser visitada a partir de demà matí i fins al mitjan juny de forma gratuïta.\nResultats de la primera fase del concurs d'aquarel·les Fundació Barcelona Olímpica 2010\nEl 31 de març de 2010 va tenir lloc la primera reunió del jurat del I Premi Internacional d'Aquarel·la Esportiva. Després d'analitzar detingudament les obres presentades, el veredicte emès per majoria simple determina que les obres finalistes que passen a la segona fase són les següents:\nPresentació de l'equipament de l'Europeu d'Atletisme 2010\nJesus García Bragado, Natalia Rodriguez, Chema Martínez i Rosa Morató van ser alguns dels atletes que van participar en la presentació de l' equipament de la selecció espanyola d'atletisme per al campionat d’Europa d’Atletisme 2010.


Josep Maria Corominas sobre la imputació de Mas, Oretega i Rigau: "Qui utilitza les lleis s'equivoca" - Olot Televisió\nOlot - Publicat a les 14:28h\nCom a vicepresident de l’Associació de Municipis per la Independència, Josep Maria Corominas ha valorat la imputació del president Mas, la vicepresidenta Ortega i la consellera Rigau per l’organització del 9-N. Corominas ha dit sentir-se indignat i ha assegurat que els que utilitzen les lleis estan equivocats.\n– Imputen a Artur Mas, Joana Ortega i Irene Rigau per la celebració del 9-N0\nL’Ajuntament d’Olot ha demanat els habitatges buits del registre de la Generalitat per aplicar la llei antidesnonaments\nLídia Huete (CN Olot) es proposa baixar del minut als 100 metres papallona després d’obtenir el bronze al Campionat d’Espanya de natació\nLídia Huete ja havia aconseguit podis en els Campionats d'Espanya absoluts de natació, el primer d'ells l'any 2014, en la mateixa distància on ara repeteix triomf, els 100 papallona. Llavors, la nedadora del Club Natació Olot va aconseguir la medalla de bronze,…\nL’ANC organitza una segona recollida massiva de signatures a favor de la independència\nAquest cap de setmana la campanya de l'Assemblea Nacional Catalana "Signa un vot per la independència" a arreu de Catalunya continua i els municipis de la Garrotxa se sumen a la iniciativa. A Olot, l'ANC Garrotxa ha situat dues taules, amb dos apoderats cadascuna,…\nOlot acull una cinquantena d’espectacles de dansa al Festival Sismògraf que comença aquest dijous i acaba diumenge\nOlot serà la seu de la dansa a Catalunya. Avui comença el Festival Sismògraf, que durarà fins diumenge, i porta una cinquantena d'espectacles a la ciutat, la meitat dels quals són gratuïts i amb els carrers i places com a escenari. Avui comença el Festival…\nL’Ésdansa consolida la seva vessant participativa amb les xifres obtingudes durant l’arrencada del festival\nEl Festival Internacional de Música i Dansa de les Preses ha començat amb força. La primera Nit Ésdansa de l'edició d'aquest any, que va tenir lloc dimarts, va reunir unes 700 persones. Però això no és tot. En la primera jornada dels tallers per adults,…