Un 76% dels catalans creu que la justícia no ha de resoldre els problemes polítics - Empordà\nUn 76% dels catalans creu que la justícia no ha de resoldre els problemes polítics\nUna majoria del 82% dels enquestats considera que «els diputats han d'obeir en tot moment la voluntat del poble»\nGIRONA | DAVID JIMÉNEZ 24.09.2016 | 06:30\nCENTRE D'ESTUDIS D'OPINI"La segona enquesta de l'any "mnibus de la Generalitat realitzada pel CEO al juny passat ofereix respostes\na preguntes ben diverses i de diferents àmbits. Entre aquestes, l'aval d'un 62,5% dels catalans a les «ambaixades» del Govern o el rebuig d'una majoria del 75,8%?a la politització de la Justícia. També es constata l'ús del castellà com a llengua més habitual entre els 1.200 enquestats\nLa Generalitat ha volgut consultar a la ciutadania diverses qüestions relacionades amb set grans àmbits en l'última enquesta "mnibus del Centre d'Estudis d'Opinió (CEO) publicada ahir. Entre aquestes, una de clara i molt relacionada amb esdeveniments actuals en la tensa relació entre Catalunya i la resta de l'Estat:?«Es fa un mal ús de la justícia quan aquesta s'utilitza per resoldre problemes polítics i de confrontació política?». En la resposta un 75% dels catalans rebutja la politització de la Justícia (un 45,8 hi està d'acord i un 30% molt)?mentre que un 11,2% està en desacord amb l'afirmació i a un 6,8% li és igual.\nEn total, per realitzar l'enquesta s'han fet 1.200 entrevistes i s'han plantejat preguntes molt diverses. En el primer bloc, anomenat «Territori i Catalunya», un 54,7%? dels enquestats considera que el Govern de la Generalitat sí que ha de tenir una política d'acció exterior pròpia en contra del 30,7% que pensen totalment l'oposat. Un 14,7% o no ho sap o no contesta.\nEn la mateixa línia, un 62,5% dels catalans considera que és pertinent que la Generalitat desenvolupi la xarxa de delegacions a l'exterior per incrementar les inversions, exportacions i per tenir veu pròpia al món. Un 25,9% està en contra de les anomenades «ambaixades». A banda, un 63,8% creu que Catalunya ha de tenir veu pròpia davant les institucions europees sobre els temes que la Generalitat té competències.\nEn l'apartat de «Seguretat i Justícia», a banda de la politització judicial, es fan altres preguntes. Per exemple, si la competència de l'Administració de Justícia (ara compartida amb l'Estat) fos només de la Generalitat, menys d'un 50% (un 49,4%) creu que milloraria el funcionament de la Justícia i un 20,4%?creu que no i un 12,9 ni hi està d'acord ni en desacord. En una altra pregunta, un 58,5% està d'acord que l'estada d'un intern a la presó s'ha d'apropar al màxim possible a la vida fora per afavorir la reinserció una vegada hagi complert la condemna de l'individu.\nEn l'apartat de «Societat», un 81% és favorable a reforçar l'ensenyament de la llengua catalana a les persones immigrades i un 71,6% troba bona o molt bona el nivell de convivència amb aquestes persones immigrades que viuen a Catalunya. En aquest mateix apartat de societat, es fa una pregunta clara:?«Els diputats han d'obeir en tot moment la voluntat del poble?». Un 82% creu que sí (un 49,7% hi està d'acord i un 32,3% molt d'acord). Un 68,3%?creu que el poble, i no els polítics, haurien de ser qui prengui les decisions polítiques més importants, i una aclaparadora majoria del 88,5% coincideix amb què «els representants polítics parlen molt i fan poc».\nEn aquest apartat també es fan altres preguntes amb respostes com que un 53,6%?coneix alguna persona jove del seu entorn que ha hagut de marxar a treballar a l'estranger en els últims d0s anys.\nSobre la «llengua», es posa xifra a una realitat coneguda. Un 42,3% considera el castellà com a llengua pròpia, un 29,5% té el català com a llengua pròpia i un 20,5% les dues per igual. A més, un 45,5% dels enquestats té el castellà com a llengua d'ús habitual, contra el 27,9% que parlen el català més sovint i un 21,9 totes dues per igual. Sobre la identitat, un 41,9% se sent tan espanyol com català, un 19,3% més català que espanyol, un 14,4% només català, 8,8% només espanyol, un 5,3%?més espanyol que català la resta no ho sap o no contesta.\nEn l'apartat de «Treball i Ocupació», un 57,4% no acceptaria una feina amb un salari inferior per tenir uns horaris més adaptats a les seves necessitats personals (un 39% sí que ho acceptaria). Sobre «Medi Ambient», es constata que un 89,2%?ja practica hàbits per reduir consum d'aigua (com tancar l'aixeta mentre es renta les dents). Tot i això, a la cisterna del vàter, un 67,9% admet que no utilitza cap dispositiu d'estalvi d'aigua. A banda, un 66,5%?fa servir alguna mesura per a l'estalvi i l'eficiència energètica a casa seva.\nFinalment, sobre «Salut», un 73,4%?està d'acord que la seva infermera del CAP prescrigui medicaments, un 55,4% preferiria ser atès per qualsevol metge i no el de capçalera si l'atenen abans de 48 hores. A més, un 46,3% destinaria els recursos en Salut a reduir el temps de les llistes d'espera, seguit de millores en els equipaments sanitaris (un 25,5%) i finalment, entre altres, un 86,2% avala que la regularització dels clubs de cànnabis per disminuir els problemes associats al seu ús.


Dia del Punt Volat | la rebotiga\n@jessicaalbiach Després de la intervenció que vas fer ahir al Ple, t'hauria de caure la cara de vergonya per aquest… twitter.com/i/web/status/1… 45 minutes ago\nRT @cutillasacpv: Aquell moment tan nostre. Tan esplèndidament nostre. Tan secretament nostre. Si hagués estat possible quallar el temp… 2 hours ago\n@traduccioautom 5.15 8 hours ago\n@pleniluni1 Nosaltres, només por en un moment. 8 hours ago\nQuan ens ho vam creure... #1Oct https://t.co/8VPiLybsIz 9 hours ago


10 tambor de fibra galó, tambor de paper complet, tambor quadrat 10 fabricants i proveïdors de galó - Preu - Fengchen\n10 tambor de fibra galó, tambor de paper complet, tambor quadrat 10 galons\n10 litres de tambor de fibra, tambor de paper complet, tambor quadrat de 10 galons Nom del producte: tambor de fibra de 10 galons, tambor de paper complet, tambor quadrat de 10 galons Característiques i avantatges: Incineren completament una construcció de paret única robusta Dimensions: 15-1 / 2 "d'alçada x Diàmetre de 14-1 / 2 "Wt. Unitat de preus de 6 lliures ...\n10 litres de tambor de fibra, tambor de paper complet, tambor quadrat de 10 galons\nNom del producte: tambor de fibra de 10 galons, tambor de paper complet, tambor quadrat de 10 galons\nCaracterístiques i avantatges: s'incineren completament\nConstrucció de paret única robusta\nDimensions: 15-1 / 2 "d'alçada x 14-1 / 2" de diàmetre\nWt. Unitat de preus de 6 lliures Cada una de les 10 dimensions de la ronda de galó ID 14.5 "x OH 15.5"\nLa companyia ofereix una empremta nacional de 10 litres de fibra de tambor, tambor de paper complet, quadrat de tambor de 10 galons a totes les províncies dins de la Xina.\nA més, també som capaços de subministrar als clients nord-americans i sud-americans diversos productes de 10 litres de tambor de fibra, tambor de paper complet, solucions de 10 litres de tambor quadrat per a les seves necessitats de producte.\nLes noves màquines de fabricació del grup Fengchen es troben principalment a la província de Shandong, Xina. Seguirem subministrant el mercat amb un tambor de fibra de 10 galons, un tambor de paper complet, un tambor quadrat de 10 galons amb tapes de metall, tapes de plàstic, tapes de paper i fons.\nLes nostres vendes globals continuaran augmentant un 20% aquest any.\nTambor de fibra de 10 galons, tambor de paper complet, tambor quadrat de 10 galons és un paquet important per a molts pols, granues i fins i tot un líquid amb el nostre folre protector.\nTots els tambors de fibra, com el tambor de fibra de 10 galons, el tambor de paper complet, el tambor quadrat de 10 galons estan disponibles:\nForma 2: Plaça\nMaterial: paper complet i paper amb cercles de metall.\nTots els tambor de fibra de 10 galons, el tambor de paper complet, el tambor quadrat 10 galons tenen:\nAcceptació completa de l'ONU per al transport de mercaderies perilloses.\nLes capacitats es poden personalitzar com a requisits del client.\nEs millora el gruix del paper. És més fort que les nostres expectatives.\nFengchen Group Co., Ltd. compta amb un centre tecnològic provincial, que es compromet a la R + D. Nou disseny i garantia de força.\nEl centre disposa d'un laboratori de sala de recerca de processos de material i paper, una sala de recerca, sala de peses i resistència.\nEn els últims anys, el centre tecnològic ha desenvolupat amb èxit molts nous productes, formes, tancaments per a 10 litres de fibra de tambor, tambor de paper complet, 10 litres de tambor quadrat.\nHem aplicat i autoritzat 12 patents d'invent. Fengchen Group ja ha obtingut molts honors i títols com a empresa clau d'alta tecnologia del National Torch Plan, 50 fàbriques principals a Shandong, centre tècnic provincial de 10 litres de fibra de tambor, tambor de paper complet, Square Drum 10 galons.\nSi esteu buscant el tambor de fibra de 10 galones, tambor de paper complet, tambor quadrat de 10 galons, benvingut a contactar-nos. Som un dels principals fabricants i proveïdors professionals de la Xina en aquest camp. Hi ha disponible un preu competitiu i un bon servei postvenda.\nHot Tags: Tambor de fibra de 10 galons, tambor de paper complet, tambor quadrat de 10 galons, fabricants, proveïdors, preu\nUn parell de: 15 tambor de fibra de gallons, tambor de paper complet, tambor quadrat de 15 galons\nSegüent: 5 galons de fibra, Paper ple tambor, plaça tambor 5 galons


Ermites - Ayuntamiento de Alboraya\nEspecial menció mereixen les ermites esguitades per l'extens territori d'Alboraya, unes formant part de les alqueries i altres edificades pel comú de veïns.\nD'un total d'12 ermites que van existir en la localitat, es conserven en l'actualitat 6, de les quals, només quatre tenen culte\nErmita del Miracle o 'dels Peixets'\nEnclavada en la Partida del Miracle, junt amb la desembocadura del Barranc del Carraixet. D'estil gòtic, blanca, va ser edificada en 1909 sobre l'antiga. D'esta es va conservar el retaule de taulellets representant el “Miracle” que hui ocupa la testera de l'altar. Celebra la seua festa el dilluns de Pentecostés.\nEregida sobre l'edifici rural que allí existia quan en aquell mateix lloc va ser trobada la imatge de Sant Cristòfol, imatge carregada de llegenda que es creu data del segle VII. Se celebra la Passa el primer diumenge de maig, romeria a través de l'horta entre arcs fets amb fulls de palma per a traslladar el Sant a l'Església Parroquial.\nEs troba en la Partida de Savoia. Conserva les imatges de Santa Bàrbara, de Sant Josep, de la Inmaculada i la de Sant Tomás de Vilanova. Celebra la festa de Santa Bàrbara el 4 de desembre.\nFormava part de la mansió senyorial d'este nom. Es troba enclavada en la Partida del Miracle, junt amb el Camí de La Mar. Ostenta una imatge antiga del Stm. Crist, davall l'advocació de les Ànimes que es pot contemplar en les processons de Setmana Santa, portada per la Germandat de la Puríssima Sang. En esta ermita tenia lloc la celebració de la festa a la Mare de Déu de l´Horta del Gremi d'Orxaters.\nLa seua història es remunta a 1442, any en què la senyora María de Castella, esposa del rei Alfons V, qui tenia possessions a Alboraya va regalar alguns camps i una alqueria a la catedral de València. Hui es conserven l'alqueria i l'ermita, encara que no té culte.\nD'estil gòtic, està adossada a l'alqueria del seu nom, anomenada popularment del “Retoret”, situada en la partida del Mar. Va albergar nombrosos objectes de culte i ornaments, encara que en l'actualitat només es conserva l'edificació.


La geologia de Menorca | Descobreix Menorca\nMenorca és la prolongació de les serrelades Bètiques i es va separar de Mallorca i de la península Ibérica en èpoques, geologicament parlant, molt recents. La seva variada geologia respòn a processos que han durat milions d’anys. Aquests processos van generar els recursos geològics, alguns d’ells no renovables, que han modelat el substrat del paisatge de l’illa.\nEl cap de Favàritx correspon a una àrea de gran singularitat geològica, on la salinització a la superfície no permet el desenvolupament de vegetació destacable, fet que provoca que la roca llueixi amb tota l’esplendor. ©CIME – Juan Manuel Rosas\nLa geodiversitat de Menorca\nLes Illes Balears formen l’extrem més oriental de les serralades Bètiques, és a dir, la seva prolongació cap a dins de la mar, i constitueixen el promontori Balear. Possiblement Menorca, per mor d’ocupar la posició més marginal, mostra uns trets que la fan diferent de la resta d’illes i de les mateixes Bètiques.\nMenorca està constituïda per dues regions geològiques ben diferents (tramuntana i migjorn), separades per una línia que des del port de Maó es dirigeix cap a cala Morell seguint més o manco la carretera Maó-Ciutadella. La regió de tramuntana es caracteritza per presentar els materials més antics de l’illa. En aquesta zona, les roques estan fracturades i plegades, i formen un extraordinari entramat de terrenys heterogenis constituïts principalment per conglomerats, gresos, argiles i calcàries del Paleozoic, i dolomies, calcàries i margues del Mesozoic. Els colors de les roques i el relleu que originen permeten identificar-hi tres tipus de paisatges perfectament individualitzats: la Menorca fosca, la Menorca vermella i la Menorca grisa.\nLa diversitat geològica de Menorca condiciona l’existència de quatre paisatges ben diferents i caracteritzats pel color de les roques i el relleu que originen.\nDe l’altre costat, a la regió de migjorn s’hi localitza la que probablement és la roca més representativa de Menorca, el marès del Miocè, encara que també s’hi identifiquen altres roques calcàries, conglomerats i gresos. Aquestes roques formen una plataforma quasi horitzontal i lleugerament inclinada cap a la mar, tallada per nombrosos barrancs, que han dissolt el rocam i desenvolupat una xarxa fluvial per anar a desembocar a les cales. En conjunt, les roques d’aquesta regió formen el quart paisatge que podem identificar amb claredat a l’illa: la Menorca blanca.\nCala Morell és un indret de gran interès geològic. Els còdols que constitueixen els conglomerats d’aquesta cala presenten diverses coloracions, tot i que bàsicament procedeixen de l’erosió de dos tipus de roques: els gresos (vermells) i les dolomies (grises).\nLa conservació del patrimoni geològic\nEn el nostre entorn existeix un meravellós patrimoni geològic en què està escrita la història de la Terra. La seva preservació és una responsabilitat de tota la societat.\nEl patrimoni geològic està format per elements geològics que presenten una especial singularitat. Forma part del patrimoni natural i inclou formes, elements i/o estructures originades per qualsevol procés geològic. El patrimoni geològic té valor per si mateix, és un bé comú, una part de la riquesa natural del nostre planeta, i la seva conservació és una responsabilitat, ja que la seva destrucció deixa a les generacions futures sense la possibilitat del seu coneixement i gaudi. A més, la destrucció d’aquest patrimoni és gairebé sempre irreversible, de manera que la prevenció i la correcta gestió són fonamentals per evitar-ne la pèrdua.\nL’educació i la divulgació són unes eines essencials per garantir-ne la preservació. És evident que s’estima allò que es coneix, i es cuida i valora allò que s’estima. Per això resulta imprescindible que la societat prengui consciència del seu medi geològic i adquireixi valors i actituds que promoguin un comportament dirigit cap al seu respecte. Amb el pas del temps, la ciutadania ha anat canviant la seva percepció de l’entorn i ara considera una necessitat i un deure protegir el medi ambient; els elements geològics de valor no han de ser-ne una excepció.\nEspectaculars formes resultants de l’erosió originada pel vent i deguda a les variacions de composició de la roca. ©CIME – Juan Manuel Rosas\nL’inventari de localitats d’interès geològic de la reserva de biosfera de Menorca\nEl patrimoni geològic està format per un conjunt de llocs amb elements geològics de rellevància i valor especial, denominats localitats d’interès geològic (LIG). Els LIG s’ordenen en inventaris o catàlegs, els quals són imprescindibles per gestionar i protegir adequadament el patrimoni geològic.\nLa importància o singularitat dels LIG s’atorga, especialment, pel seu interès científic i/o didàctic, encara que també es té en compte el seu interès cultural, recreatiu o paisatgístic, entre d’altres. En qualsevol cas, els inventaris han d’incloure a la vegada els elements que són més representatius i singulars (que poden, o no, coincidir) de la geologia d’un territori. L’objectiu final d’aquests inventaris és identificar els elements amb més valor per assegurar-ne la preservació, així com aprofitar-ne el potencial i utilitzar-lo per al gaudi de la població, incloent-hi la possibilitat del seu ús per promoure el desenvolupament socioeconòmic d’un territori.\nMés informació sobre l’inventari de Localitats d’interès geològic a la reserva de biosfera de Menorca.\nConsells per conservar els valors geològics de Menorca\nMenorca presenta uns valors geològics extraordinaris. Tanmateix, darrerament s’han generalitzat una sèrie de costums que en posen en perill la preservació i que per tant cal evitar, ja que podríem perdre aquests valors per sempre. Per açò, és molt important que tenguis en compte els següents consells i recomanacions.\nEls banys d’argila no suposen cap benefici i representen un greu problema\nA platges com Cavalleria, el Pilar, Algaiarens o Binigaus és molt freqüent veure persones que es posen argila a sobre pensant que aquest “bany d’argila” tindrà uns beneficis per a la seva pell. Aquestes activitats suposen un greu problema, perquè impliquen la desaparició d’unes roques molt antigues, erosionen els penya-segats i provoquen la caiguda de roques.\nPorta el teu fòssil al Centre de Geologia de Menorca!\nSi trobes un fòssil al camp, deixa’l allà on era. Els fòssils són elements excepcionals i indispensables per conèixer la història del nostre planeta, i en conseqüència de la nostra illa. Si te’ls endús, la informació que contenen es perd. Et proposam que si tens un fòssil a casa el donis al Centre de Geologia i així permetràs que tothom que ho desitgi el pugui apreciar.\nEvitem els munts de pedres\nA molts indrets de Menorca hi ha una moda que consisteix a fer petits munts de pedres. Treure les pedres del seu lloc provoca que el terra quedi desprotegit i que l’aigua de pluja i el vent fort el puguin erosionar amb molta més facilitat, i a poc a poc fer-lo desaparèixer.\nDeixem l’arena i els macs al seu lloc\nDe cada vegada més persones col·leccionen arena i macs o els utilitzen per decorar casa seva. L’arena i els macs de les platges constitueixen uns elements de gran valor i de molt lenta regeneració natural. És a dir, es creen molt a poc a poc, i si ens els emportam més ràpidament del que es produeixen, les nostres cales en patiran importants conseqüències.\nLa geologia dels colors\nVideo on s’expliquen de manera didàctica i entenedora les singulars característiques geològiques de Menorca.\nA la població de Ferreries hi trobaràs el Centre de Geologia de Menorca el qual va nèixer amb l’objectiu d’impulsar i promoure la geologia de Menorca en forma d’exposició permanent. El centre pretén donar a conèixer i posar en valor un conjunt d’elements fins ara desconeguts per gran part de la societat, fomentant l’educació ambiental de la població menorquina i, a la vegada, formant part d’una oferta turística complementària de qualitat en el context de la reserva de biosfera de Menorca. Més informació, horari i situació.\nCentre de Geologia de Menorca, a Ferreries.\nEls continguts d’aquest article formen part del quadern Localitats d’interès geològic a la reserva de biosfera de Menorca. Quaderns de la Reserva de Bisofera de Menorca. Núm. 17. Editat per l’Agència Menorca Reserva de Biosfera (Consell Insular de Menorca).\nAgustí Rodríguez Florit és llicenciat en geologia. El seu camp de treball es centra en l’estudi, el diagnòstic i la gestió de l’aigua, una labor que compagina des de l’any 2012 amb una intensa activitat centrada en la divulgació i promoció del patrimoni geològic de Menorca, per tal de contribuir al seu coneixement i conservació.


L'Ajuntament d'Olot fa cursos als presidents de les comunitats de veïns - Diari de Girona\nL'Ajuntament d'Olot fa cursos als presidents de les comunitats de veïns\nL'Ajuntament d'Olot ha començat cursos destinats a la resoluciió de conflictes d'escala. La idea és aportar solucions al soroll de les parelles, dels animals de companyia o a l'ús dels espais comuns. Les sessions tracten, sobretot, la comunicació dels problemes, per tal que suposi l'inici de la desaparició de les incomoditats, en comptes de l'agreujament. També parlen de com fomentar la participació dels nuclis més joves i de les ordenances de convivència.\nLes tres primeres jornades estan destinades a la gestió de conflictes i s'han programat pels dies 2 i 9 de maig de les 7 de la tarda a les 9 del vespres, a l'aulari de la Fundació d'Estudis Superiors al carrer Fontanella, 3. L'Ajuntament emetrà un certificat a totes les persones que participen a les sessions.\nUna primera sessió ja va tenir lloc el passat 25 d'abril i, segons informa Ràdio Olot, va aplegar 14 presidents d'escala. En aquesta primera sessió, se'ls va dividir en tres grups per tal de debatre casos i informar de com s'han d'enfrontar als conflictes.\nEls professors del Consorci de Benestar Social els van posar el deure de donar resposta a un cas concret força habitual de conflicte en una escala de veïns.


Resultats per a la cerca "gospel" dins totes les àrees temàtiques\nEstil musical propi de les comunitats negres dels Estats Units, inspirat en himnes religiosos i amb una melodia i un ritme similars al blues i al jazz.\n1. El gòspel deriva dels himnes evangèlics del ressorgiment protestant del segle XIX.\n2. Criteris generals aplicats pel Consell Supervisor en l'establiment de les denominacions catalanes d'estils o moviments musicals amb origen en un manlleu:\n3. Observacions del Consell Supervisor sobre el terme gòspel:\nEl Consell Supervisor opta en aquest cas per l'adaptació del substantiu a l'ortografia catalana, tenint en compte, sobretot, que és una adaptació simple, que fa variar molt poc la denominació de partida i permet identificar el concepte sense problema.\nD'altra banda, davant la vacil·lació entre l'accentuació góspel (tancada) i gòspel (oberta), el Consell Supervisor opta finalment per l'accent obert, que, en els dialectes que fan reducció vocàlica, facilita la pronúncia de la e àtona com a neutra, tal com, per defecte, recomana la normativa. Cal tenir present que les vocals e i o tòniques anteriors a una vocal final es pronuncien majoritàriament obertes en aquests dialectes: c[ò]ct[«]l, [è]ur[u], Cr[è]t[«], Rh[ò]d[«]s.\nFormalment, gòspel segueix l'analogia d'altres manlleus adaptats com ara còctel o òfset (però s'allunya, per exemple, de córner).


escapar (règim verbal)\nescapar de, escapar a, escapar-se\nEl verb escapar, segons el significat, pot anar acompanyat de la preposició de (escapar de), la preposició a (escapar a) o bé ser un verb pronominal (escapar-se).\nAmb el significat d''una cosa, cessar d'ésser retinguda per algú', regeix la preposició de. Per exemple:\nEl plat li va escapar de les mans i es va trencar.\nLa corretja li ha escapat de la mà i el gos ha fugit.\nAmb el sentit de 'no estar a l'abast d'algú o no formar part dels seus plans', regeix la preposició a. Per exemple:\nLa constància escapava a la seva manera de fer.\nAquestes tasques escapen a les seves habilitats.\nEl verb escapar és intransitiu pronominal en els casos següents:\namb el significat d''algú, allunyar-se alliberant-se d'allò que el reté, d'un perill'. Per exemple: Una zebra s'ha escapat del zoo; Ahir es va escapar un ostatge.\ni amb el significat de 'sortir, passar de manera involuntària, sense poder-ho evitar', aquest ús va associat generalment a un complement en forma de pronom feble. Per exemple: Sovint se li escapa el riure; La qüestió se'ls va escapar de les mans i va passar a ser del domini públic.


Horta es mira al mirall amb l'homenatge a l'historiador Felip Capdevila | betevé\nHorta es mira al mirall amb l’homenatge a l’historiador Felip Capdevila\nL'Ajuntament ha descobert una placa amb el nom de l'historiador, que va retratar la vida quotidiana i rural d'Horta\nCarles Garcia | dissabte, 7 de setembre del 2019, a les 14.51\nEl tram final del carrer de la Rectoria, a Horta, llueix diferent des d’aquest dissabte. Una placa en homenatge a l’historiador hortenc Felip Capdevila (1903-1980) presideix la placeta on culmina aquest carrer, després de l’encreuament amb Eduard Toda.\nLa placa no és nova i ja és la tercera vegada que l’Ajuntament la posa en aquest emplaçament, després d’haver quedat malmesa en dues ocasions. L’última, ara fa dos anys, durant les obres del Centre Esportiu Municipal del barri. Aquest cop, però, ho han fet amb la mirada posada en el futur per la demanda veïnal de posar el nom de Felip Capdevila al tram de carrer on hi ha aquesta placa.\nLes últimes masies de Barcelona\nFelip Capdevila va retratar, durant la seva vida, la vida quotidiana i rural d’Horta. Especialment en l’última època, quan es va adonar que aquella vila rural començava a mutar cap a un entorn més urbanitzat. Capdevila va cercar arxiu, com cartes, fotografies i postals i es va entrevistar també amb diverses persones per deixar constància de la història de la vila.\nQuasi 40 anys després de la seva mort, el barri a qui va dedicar la seva investigació l’ha homenatjat per mirar-se al mirall, redescobrir la seva història i seguir escrivint i desant pàgines amb informació d’Horta.\nReivindicació per a les bugaderes d’Horta\nDurant l’acte que ha servit per destapar la placa, una de les filles de l’historiador, la il·lustradora Roser Capdevila, ha fet una altra reivindicació. Capdevila ha demanat que es faci una escultura en homenatge a les bugaderes d’Horta, que van rentar la roba de la burgesia i que, considera, també formen part del patrimoni hortenc.\nRoser Capdevila ha assegurat que ja havia fet la demanda als alcaldes Clos, Hereu i Trias i que, malgrat el seu compromís, mai es va tirar endavant el projecte. Aquest dissabte ha tornat a adquirir un nou compromís, el de la regidora del districte, Rosa Alarcón, que ha promès a Capdevila que faran les investigacions oportunes per valorar que s’hi faci aquest monument.\n— fotografia — homenatges\nL’espai memorial en record a la presó de dones de les Corts comença a prendre forma\nLa trajectòria de Picasso a través de la fotografia


beneficis nens gossos Archivos | Animalados\n24 Octubre, 2016 /0 Comments/in Notícies /per Info Tinc un Gos\nTenir un gos o un gat a casa és molt beneficiós per als nens en tots els aspectes. També en relació amb la salut. Conviure amb animals des de petits enforteix el seu sistema immunològic. Les dades parlen per si sols. Els nens que conviuen des que neixen amb gossos o gats presenten un 30% menys de probabilitats de desenvolupar al·lèrgies com l’asma o la rinitis que aquells que no en tenen cap a casa seva. Aquesta és una de les principals conclusions d’un estudi elaborat recentment per un equip d’investigadors finlandesos entre 400 menors d’un any i publicat a la prestigiosa revista científica nord-americana ‘Pediatrics`. No és l’única. Aquest mateix estudi afegeix que els nens que gaudeixen de la companyia de gossos i gats pateixen menys infeccions d’oïda (un 44% menys) i necessiten prendre una tercera part menys d’antibiòtics. Uns resultats que avalen l’anomenada hipòtesi de la higiene, que sosté que en reduir dràsticament el nombre de desafiaments que l’ambient ofereix a l’ésser humà el sistema immunitari s’ha debilitat fent més vulnerable el nostre organisme.\nMés enllà que el seu sistema immunològic s’acostuma a treballar contra diferents agents patògens que l’ajuda a afrontar futures malalties, tenir a prop un gos o un gat afavoreix el desenvolupament cognitiu, emocional i físic dels nens. Els animals són una escola de valors que molt sovint els majors s’obliden de transmetre. L’empatia, l’amor incondicional, el respecte, la responsabilitat, la compassió o la fidelitat són valors que els nens aprenen gràcies als seus companys de quatre potes. Al seu costat, els nens pateixen menys estrès i se senten més feliços perquè els animals mai critiquen, ni donen ordres, ni s’enfaden, sempre són afectuosos, sempre hi són quan se’ls necessita, són, en definitiva, éssers incondicionals que mai els rebutjaran. Això comporta que la seva autoestima millori, així com la seva seguretat. Per a la majoria dels nens, un animal és la seva principal font de suport emocional després dels pares i acudeixen a ells quan tenen por, estan tristos o se’ls presenta un problema per trobar alleujament amb una abraçada o amb una carantoina.\nPer aquest motiu, els nens que s’uneixen emocionalment als seus animals són més capaços d’establir bones relacions amb altres persones perquè saben crear vincles afectius. Són, doncs, també una eina clau en la socialització que van a haver d’anar afrontant durant tota la seva vida. Totes aquestes recompenses requereixen d’un compromís. Tenir un animal implica unes obligacions que no es poden ometre. Unes tasques que, dit sigui de passada, són un estímul per al cervell perquè ha de pensar com dur a terme totes estar tasques afavorint el seu desenvolupament cognitiu. Segons un estudi de la Fundació Affinity sobre el vincle animal, el primer concepte que associa la majoria dels nens en la seva relació amb el seu gos o gat és el de “tenir cura”, per davant de “jugar” i “alimentar”. D’aquesta manera, l’estudi demostra el sentit de la responsabilitat que els animals de companyia transmeten als petits. Els nens no han de donar resposta a totes les necessitats o atencions que exigeix un animal, sinó que s’han d’adaptar en funció de la seva edat. Primer poden ser els encarregats de donar-los menjar o aigua, després de raspallar-los, rentar-los o treure’ls a passejar i al final de portar-los ells mateixos al veterinari. En una època on els nens cada vegada assumeixen menys responsabilitats per la permissivitat dels pares, els animals s’erigeixen en una oportunitat única perquè els nens no només es preocupin per ells mateixos i deixin de banda la seva lògic egocentrisme.\nL’empatia és un altre dels valors que aprenen convivint amb ells. Entenen que no han de molestar-mentre menja o dorm, a netejar la caixa o el plat del menjar, a tractar-lo amb delicadesa o a no espantar amb soroll. Tot això mitjançant la comunicació no verbal, un registre inhabitual per al nen. Que un nen vegi com el seu millor amic es preocupa per ell quan està trist pot ajudar-lo, al seu torn, a fixar-se en quines actituds i comportaments reflecteixen un canvi en l’estat anímic del seu fidel company.\nhttp://www.animalados.com/wp-content/uploads/2016/10/LolaiTreskiRetallada.jpg 833 801 Info Tinc un Gos http://www.animalados.com/wp-content/uploads/2018/12/logo-animalados.png Info Tinc un Gos2016-10-24 14:43:172016-10-24 20:53:16El millor amic del nen


Cementiris (cementeris), fossars, necròpolis i tombes: Passeig nocturn pel cementiri de Poblenou\nPasseig nocturn pel cementiri de Poblenou\nLa passejada té lloc en el marc de la setmana europea dels cementiris\nEl passeig nocturn pel cementiri del Poblenou proposa una visita inusual al recinte guiada per personatges ambientats en els segles XVIII i XIX. Amb música en directe i alguna que altra sorpresa, es descobreix la història del cementiri i, per extensió, la de Barcelona.\nLa visita té lloc aquest dijous 1 de juny a les 20.30 h, en el marc de la setmana europea dels cementiris. Cal confirmar-la al telèfon 93 484 17 10 o a l'adreça comunicacio@sfbsa.es.\nEl porter del cementiri, un dels personatges que fa de guia, explica les sepultures més antigues. Una d'aquestes és el Cenotafi febre groga, construït en homenatge a metges, clergues i totes les persones que van morir mentre assistien les víctimes d'aquesta malaltia.\nUn altre personatge, el burgès, fa un recorregut pels panteons de la burgesia de l'època. Escultures, columnes, marbres i motius florals es troben en aquestes obres arquitectòniques que recreen diferents estils, des del clàssic fins al bizantí i el gòtic. Entre aquests, hi trobem el panteó del poeta i músic Josep Anselm Clavé.\nAltres elements del cementiri, com ara els epitafis dels nínxols i els ritus que s'hi celebraven, també són recollits en la passejada.\nLa ruta dels cementiris\nA més de la passejada nocturna pel cementiri del Poblenou, que només té lloc aquest dijous, Serveis Funeraris de Barcelona també organitza "La ruta dels cementiris", una iniciativa que pretén donar a conèixer el patrimoni artístic d'aquests recintes i alhora oferir al públic una nova visió d'aquests espais. La idea de la ruta és descobrir com era la "ciutat dels vius" passejant per la "ciutat dels morts".\nEls itineraris se centren en els dos cementiris monumentals de la ciutat, el del Poblenou, i més endavant, el de Montjuïc.\nCom a element de suport, s'ha editat la guia Un passeig pel cementiri de Poblenou, a càrrec d'Elisa Martí, professora de literatura urbana de la Universitat de Chicago.\nLa visita al cementiri del Poblenou es pot fer qualsevol dia de la setmana; ara bé, les visites guiades són els diumenges. El primer diumenge de cada mes tindrà lloc la visita guiada en català (a les 12.00 hores) i en francès (a les 10.30 hores) i el tercer diumenge de mes, en castellà (a les 12.00 hores) i en anglès (a les 10.30 hores).\na 11:52 p. m.\nEtiquetes de comentaris: art, Barcelona, Catalunya, Poblenou, rutes


Cessió d'informació confidencial a la competència per mitjà del correu electrònic de l'empresa (I) | El Jurista\n09/12/2014 09/12/2014 1\nLes noves tecnologies de la informació han suposat un gran avenç en matèria d’eficiència i productivitat a l’àmbit empresarial. El desenvolupament tecnològic ha permès obrir un nou mercat on la interconnexió entre el venedor i el consumidor es global, ràpida i directa.\nNo obstant això, també s’han de tenir en compte els aspectes negatius de la utilització de les eines 2.0, que en reiterades ocasions han originat conflictes entre treballador i empresari o, com el cas que analitzem, per la transferència d’informació confidencial, a la competència.\nAquest article pretén oferir una visió general sobre el registre del correu corporatiu per part de l’empresari, incidint en els drets fonamentals afectats, on la qüestió bàsica que ens hem de plantejar es si té potestat per controlar l’ús que fa el treballador del correu electrònic de la feina.\nImatge habitual al lloc de treball: treballador fent servir el correu electrònic\nEl problema en aquest cas es que entren en un conflicte de Drets Fonamentals les dues parts. Així, el treballador gaudeix del dret a la intimitat i dignitat personal reconegut a l’article 18 de la Constitució i l’article 4.2 del Reial Decret Legislatiu 1/1995, de 24 de març, que aprova la Llei de l’ Estatut dels Treballadors (en endavant, ET) i el dret a que es garanteixi el secret de les seves comunicacions (art. 18.3 CE). Per altra banda, el dret a la llibertat d’empresa reconegut a l’article 38 de la CE i el poder de direcció i disciplinari reconegut als articles 20 i 58 de l’ET emparen a l’empresari. Sobre aquesta col·lisió s’ha pronunciat el Tribunal Suprem en dues ocasions(STS 26/09/2007; STS 06/10/2011) i el Tribunal Constitucional (STC 07/10/2003) fixant els següents criteris:\nEn primer lloc, cal destacar que no es pot aplicar per analogia l’article 18 de l’Estatut dels Treballadors.\nAquest precepte fa referència als registres que es duen a terme sobre el treballador, a la seva taquilla i efectes personals durant la jornada laboral i al centre de treball, quan siguin necessaris per a la protecció del patrimoni empresarial i del demés assalariats de l’empresa. A més, s’haurà de realitzar en presència de l’afectat o, en el seu defecte, davant un tercer treballador o del seu representant sindical. De no fer-ho així suposaria una intromissió il·legítima per part de l’empresari al seu dret a la intimitat i dignitat personal.\nNo obstant això, la jurisprudència considera que no es pot aplicar analògicament l’art. 18 de l’ET per que l’ordinador no es un efecte personal del treballador sinó que es un mitjà de producció de l’empresa sobre el qual l’empresari pot exercir el seu poder de direcció d’acord amb el disposat als articles 20 i 58 ET. La facultat de registrar els ordinadors deriva de l’art. 20.3 de l’ET que indica que l’empresari podrà adoptar les mesures oportunes de vigilància i control per comprovar el compliment de les obligacions i deures laborals del treballador. En conseqüència, no es requerirà que justifiqui la seva actuació o que la realitzi durant la jornada laboral i en el centre de treball, ni en presència del treballador per que no suposa una intromissió als seus drets de la personalitat.\nEn segon terme, s’ha de fer referència a la tolerància social sobre l’ús dels mitjans informàtics i de comunicació facilitats per l’empresa.\nAixò suposa que, en principi, el treballador no tindrà cap inconvenient per utilitzar de forma raonable els mitjans tecnològics de l’empresa per a qüestions personals. A més, gaudirà d’una expectativa de privacitat, garantida pel dret a la intimitat i el secret a les comunicacions. Es a dir, si res s’ha establert al respecte, l’empresari no pot accedir al correu del treballador sense violar els drets fonamentals abans esmentats.\nTot i això aquesta expectativa no és absoluta, ja que es podrà limitar per dues vies:\nPrimer, tenint en compte les exigències de la bona fe, l’empresari ha d’establir normes d’origen intern en el contracte de treball que sancionin l’ utilització extra laboral del correu electrònic.\nD’aquesta manera s’informa als treballadors de l’existència d’un control empresarial per tal de comprovar que es fa un ús correcte del mitjans informàtics.\nEn segon lloc, cal examinar el conveni col·lectiu. El TC, en la sentència abans esmentada, va establir que si el Conveni col·lectiu d’aplicació a l’empresa determina un ús estrictament professional dels mitjans informàtics, el treballador no gaudirà de l’expectativa raonable de privacitat i secret de les comunicacions. Aquí, a més, és el treballador qui té l’obligació de conèixer el contingut del Conveni Col·lectiu ja que, com preveu l’article 6.1 del Codi Civil “La ignorància de les lleis no excusa del seu compliment”\nSi es compleixen un dels dos requisits i es preveu que el correu corporatiu no es pot destinar a finalitats personals, es trenca l’expectativa d’intimitat i privacitat del treballador i faculta a l’empresari per adoptar les mesures de control que consideri idònies.\nTot i això, l’opinió personal d’aquest redactor és que la línea marcada per la jurisprudència no està exempta d’inseguretat jurídica per l’empleat pel fet de supeditar el límit a la intimitat i el secret de les seves comunicacions al coneixement del conveni col·lectiu. La realitat es que el contingut del Conveni es pràcticament desconegut per la totalitat dels professionals i les resolucions jurisprudencials han estat dictades sense cenyir-se a aquesta qüestió, defensant els interessos de la patronal per damunt dels del treballador d’una manera, en la meva opinió, desigual.\nTagged: 2014 antonio peñaranda control correu electronic empresari noves tecnologies potestat us\tShare\nRetroping: Cessió d'informació confidencial a la competència per mitjà del correu electrònic de l'empresa (II) | El Jurista


dos poals de sabó: d’agost 2020\ndivendres, d’agost 28, 2020\nD'un bescanvi d'impressions\nMés que enraonar d'una pel·lícula, en feem llacades, grosseres, ràpides, però amb color. Una d'aquelles va ser que l'ésser era de poble però no del poble. Vet ací el gran abís a què abocava un determinant article.\nPublicat per dospoals a 12:38 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Estiu 2020\ndimecres, d’agost 19, 2020\nNo sé si 65.000.000 d'euros (10.000.000.000 de pessetes) donen per a molt en àmbits com la dependència (cura d'ancians, de discapacitats, etc.), però el fet que hagen hi hagut polítics, ambaixadors i d'altres d'aquesta corda que hagen signat un manifest en favor del rei fugat (que segons alguns diaris hom calcula en 2.000.000.000 d'euros) em mostra de quina classe són aquesta gent.\nPublicat per dospoals a 16:06 Cap comentari:\ndimarts, d’agost 11, 2020\nDe música i micromasclismes\nVan anunciant la gira d'un grup de música del país que ha assolit renom, La Fúmiga. Són dotze els components: dotze hòmens i cap dona.\nM'ha vingut al cap el test de Bechdel i he pensat si no hi hauria un equivalent però en música. Faig l'assaig de realitzar-lo.\nDonant per model de grup musical quatre components, almenys u ha de ser dona; per tant parlem d'un quart dels integrants.\nAquesta música ha de tocar un instrument d'aquells que hom podria considerar primari (guitarra, teclat, bateria) o també cantar.\nEn cas de ser més d'una dona i de cantar, no ha d'ocupar-se únicament de les veus de cor.\nQuant al tema i intèrpret de les cançons, si canta un home una cançó d'amor no ha manifestar sempre un esperit de protecció vers la dona; si canta una dona una cançó d'amor no ha de manifestar un esperit submís o complaent vers l'home.\nSi el tema ha de ser combatiu o vindicatiu (com ocorre en grups nombrosos i de renom valencians), home i dona han de mostrar la mateixa actitud).\nBé, com ja he dit, és un assaig.\nPublicat per dospoals a 23:21 Cap comentari:\ndivendres, d’agost 07, 2020\nHe començat a llegir al Vilaweb l'entrevista que han fet a l'Ernest Blanch, secretari general dels socialistes de les comarques valencianes del nord i assegura que el Partit Socialista és majoritàriament republicà. Dic que he començat a llegir perquè ho he deixat córrer a les tres primeres qüestions.\nEl titular ja m'ha decebut i la resta ha estat igual. De què serveix dir majoritàriament quan els qui manen parlen dalt o baix d'acatar la constitució que ens vam donar? De què val ser una majoria si al remat s'imposa eixa minoria monàrquica (o juancarlista o felipista o leonorista). De què val ser dipositaris d'un passat i renunciar-hi, però mantenint el nom?\nAmb aquest tocat de l'afer del fugitiu, proliferen les referències a una república a venir o almenys un referèndum a votar. Però com pot ser hom tan càndid de somiar que el poble espanyol sobirà votarà en contra de la monarquia?\nPublicat per dospoals a 09:52 Cap comentari:


OUTKAST PERFORM 'MS. JACKSON 'A ANTERIORMENT PEL·LÍCULES INÈDITES - NOTÍCIES\nOutKast interpreta la senyora Jackson en imatges inèdites del 2000: veure\nMireu aquesta actuació inèdita d'OkKast de la senyora Jackson a l'antiga convenció de la companyia BMG (Bertelsmann Music Group) a Canadà el juliol del 2000.\nActualment, OutKast colpejar l’escenari és una cosa poc freqüent, cosa que significa que és benvinguda qualsevol oportunitat d’obtenir una actuació de retrocés. En honor d'André 3000 i del clàssic de Big Boi; Stankonia l'àlbum que celebra el seu vintè aniversari aquesta setmana, toqueu-lo per veure un dels ATLiens interpretant el seu elogiat èxit 'Ms. Jackson 'en una versió inèdita del 2000.\nquan és la data de llançament en negre de kodak\nEl duo d’Atlanta va ser l’escenari de l’antiga convenció de la companyia BMG (Bertelsmann Music Group) a Canadà el juliol del 2000. OutKast va realitzar el Stankonia àlbum complet per a executius de la indústria musical uns quants mesos abans que l'àlbum es publiqués aquell mateix any el 31 d'octubre de 2000. Three Stacks i Sir Luscious Left Foot interpreten el que va passar a ser la cançó d'èxit Ms. Jackson.\nAcompanyat de tres cantants de seguretat (inclòs Sleepy Brown), dos guitarristes i el seu DJ, Andrew 3000 i l'energia palpable de Big Boi mana a l'habitació mentre conviden la gent a unir-se les mans abans de lliurar les icòniques lletres. plora / em disculpo un bilió de vegades. '\nL’ajust d’André recorda el de Stankonia portada de l’àlbum mentre es va sense camisa i es molla un mocador al voltant del cabell fluït amb pantalons tartan ajustats mentre Big Boi opta per un aspecte més relaxat amb una samarreta negra de grans dimensions.\nAquesta actuació de retrocés arriba dos dies abans del Stankonia l'àlbum està disponible com a reedició de vinil i àlbum digital ampliat que inclou nous remescles dels senzills més grans del LP. El 30 d'octubre, els fans d'OutKast tindran accés a paquets digitals de 'B.O.B. (Bombs Over Bagdad), 'amb tres remescles inèdits: Remix de Cutmaster Swiff, Remix de Zack de la Rocha i Remix de Beat Bullies; així com el remix Mr. Drunk de 'Ms. Jackson, 'el Stankonia Remix de 'Tan fresc, tan net'. Cada cançó inclou versions instrumentals, a cappella i remesclades en so de 16 bits d’última generació.\nVinyl Me, Please, presentat com el 'millor maleït club discogràfic', publicarà una edició 2LP del 20è aniversari de col·lecció Stankonia premut sobre vinil de galàxia en blanc i negre de 12 polzades. El nou vinil estarà disponible per als membres de VMP com a registre del mes del club per a l’octubre de 2020 i inclou una impressió artística exclusiva.\nWatch OutKast interpreta 'Ms. Jackson 'en aquestes imatges inèdites del 2000 a continuació.\nlil Wayne disculpa les lletres de wait 2\nVegeu 45 dades sobre André 3000\nnwa i la portada del disc posse\na qui està signat nicki minaj\nlove & hip hop atlanta temporada 6 episodi 13\ngucci mane i waka flocka beef\ntyler el creador i escolar q\nper què hi ha rapers al saló de la fama del rock and roll?


2 min. Barcelona 27/02/2014 21:49\nUna investigació del Memorial Sloan Kettering de Nova York, liderada pel científic català, Joan Massagué, ha descobert un mecanisme que explica perquè les cèl·lules canceroses del càncer de mama i de pulmó s'estenen al cervell, és a dir, perquè es produeix la metàstasi. Si es bloqueja aquest mecanisme, es podria evitar, segons Massagué, gran part de les metàstasis, que són la causa de moltes de les morts per càncer. L'equip que dirigeix Massagué, ja està treballant en la creació d'anticossos per frenar la metàstasi i, d'aquesta manera, s'aconseguiria reduir la mortalitat per càncer. L'estudi s'ha fet en ratolins.\nL'estudi, que s'ha publicat aquest dijous en la revista Cell, explica com els càncers de mama i els de pulmó creen metàstasi en el cervell.\n"No sabíem perquè tantes d'aquestes cèl·lules moren", explica Joan Massagué, director de l'Sloan Kettering Institute i autor de l'estudi, en declaracions a Health Medicine Network. "Què les mata? I com algunes cèl·lules ocasionalment sobreviuen –i s'amaguen en el cervell durant anys– per eventualment convertir-se en nous tumors? Què manté aquestes cèl·lules vives i on s'amaguen?". Aquestes són algunes de les preguntes que Massagué respon en el seu estudi.\nEl següent pas passa per demostrar que les metàstasis en altres òrgans funcionen amb el mateix mecanisme. Aquests esperançadors resultats obren la porta a desenvolupar fàrmacs específics per lluitar contra les metàstasis.\nEn una entrevista recent al diari ARA, Joan Massagué explicava a Antoni Bassas que d'aquí a 20 anys "es curaran el 90% dels càncers si els agafem a temps".\nJoan Massagué: "D'aquí 20 anys es curaran el 90% dels càncers si els agafem a temps"\nBoi Ruiz afirma que la descoberta de Joan Massagué sobre la metàstasi és "extraordinària"


Anem per feina… | JURASSIC LIFE\nJanuary 20, 2017 January 20, 2017 / alaricoperico\nDemà és, com aquell que diu, el teu darrer dia de joventut… Ja sents com et surten les canes i després se suiciden cap avall? Jo fins i tot sento plorar els cabells abans de fer-ho… Però això no és cosa teva… El Sebastian Lorenzo, el meu neuro-psicoanalista diu: Che! Todo ehta rebién…\nBuenu, Arribats a aquestes alçades, ja et puc dir que et necessito per a una missió bastant especial… I et preguntaràs: ¿ Per què jo? ¿ Per què m’ha escollit a mi?\nLa veritat és que, som coetanis i hem viscut moltes coses junts, tot i que per la teva senectud manifesta, no ho acabis de recordar. De fet jo vaig néixer el mateix dia que tu i a la mateixa clínica… Però tot això és una altra història…\nDemà, vull que m’ajudis a retenir aquest moment vital que estem atravessant i per fer-ho necessito a la persona més normal que conec per a fer balança amb la meva manera de ser especialeta.\nCom ja et vaig dir, t’espero a la sortida de Metro L4, Barceloneta, demà 21 de gener a les…ATENCIÓ… 10:30h. No puc arribar abans perque m’he de tallar les ungles.\nPer cert, les fotos que he anat adjuntant fins ara, són una mica antigues, ja ho saps. Però és que sóc una mica presumit..\nPer que em puguis reconéixer, aquest és el meu aspecte actual, amb 39 anys i 363 dies:\nVine sol, desconecta el GPS del mòbil, porta els diners en monedes i bitllets de numeració no consecutiva i no avisis a ningú, especialment a la bòfia (no sé si t’has fixat en el detall de la foto, però a vegades porto placa… placa- placa)…\nPel que fa al vestuari, posa’t el que et posaries si haguessis d’estar moltes hores a l’obra (fora de la caseta), però no cal que portis casc ni botes de seguretat (si de cas, ja ho posaríem nosaltres).\n40agers, Alarico Perico, instruccions\n← Queden 2 dies…\nEls quaranta junior →


Enuig veïnal per la construcció de pisos públics en un jardí de la ronda de Dalt\nJardí al costat de la ronda de Dalt on l'Ajuntament vol edificar pisos públics / Jordi Play\nL'Ajuntament vol edificar blocs d'habitatges en un terreny que ara s'usa com a espai verd i petanca al costat de la ronda de Dalt\nper Meritxell M. Pauné 08 de gener de 2020 23:04\nFa 30 anys que és un jardí a la pràctica, però no sobre el paper. I ara li arriba la sentència: l'Ajuntament vol construir 34 pisos públics en un solar municipal que s'utilitza com a zona d'esbarjo i trobada, drecera cap al metro i petanca. Els veïns s'han mobilitzat per salvar aquest triangle verd situat al barri de Vallcarca i els Penitents, just sobre la ronda de Dalt. Estan constituint una associació veïnal i demanen al districte de Gràcia que aturi el projecte per estudiar alternatives.\n"Des que es va construir la ronda pels Jocs Olímpics que aquest solar s'ha usat com a parc, està consolidat com a tal entre els veïns i fins i tot l'Ajuntament el va condicionar fa anys amb unes escales i una petanca", argumenta Alexandre Salas, president de la futura entitat. El consistori vol edificar la part de terreny que està qualificada com a equipament per fer-hi 34 pisos per a gent gran. Són habitatges dotacionals o HD7, l'únic tipus apte per a sòl d'equipaments perquè atén a un col·lectiu vulnerable específic, com joves o gent gran.\nEls jubilats del barri són el col·lectiu que més usa el jardí i la petanca on l'Ajuntament vol construir pisos per a gent gran / Jordi Play\nEl districte de Gràcia té una ràtio molt baixa de pisos públics per manca de solars disponibles i per tant, als plànols, el triangle ajardinat de la ronda de Dalt és un caramel. Els solars del costat, també qualificats d'equipaments i davant la ronda, ja es van edificar fa anys: acullen la biblioteca Vallcarca-Penitents –des del 2011– i la Casa Roland McDonald –des del 2002–. "Aquelles parcel·les eren talussos abandonats, sense cap ús, en canvi aquesta és un espai verd molt utilitzat", compara.\n"No demanem a l'Ajuntament que faci cap despesa, ni hem pressionat mai per la cobertura de la ronda perquè sabem que és molt cara, només demanem que no ens treguin el nostre petit parc!", protesta. "La majoria de veïns estem en contra del projecte i defensarem el parc amb pancartes, a través de la premsa o com puguem", coincideix Manuel Hernández, també veí i membre de l'embrionària associació de veïns Vallcarca-Penitents. Ja han començat a veure's amb l'oposició, tot i que amb comptagotes perquè no volen acabar sent munició política.\nVeïns i ciclistes utilitzen constantment el jardí que l'Ajuntament vol edificar / Jordi Play\nDe fet, bona part de l'enuig és fruit del factor sorpresa. Els veïns que usen el parc no sabien res del pla municipal fins que aquesta tardor hi van anar uns tècnics a fer prospeccions geològiques. I es van trobar amb un pla dat i beneït: una comissió va aprovar fa dos anys cedir el solar al Patronat Municipal d'Habitatge, que ja té redactat el projecte bàsic de construcció i preveu fer dos blocs de fins a 5 plantes. Quedarà un tros de terreny sense edificar –el que està qualificat de zona verda–, però consideren que la transformació de tota la parcel·la serà "molt agressiva".\nDesprés de queixar-se en un consell de barri i a l'audiència pública de novembre, van aconseguir una reunió amb el districte el passat 26 de novembre. Els van rebre la gerent de Gràcia, el director de llicències i la cap d'obres i manteniment. No obstant, els veïns volien –i encara volen– asseure's amb el regidor, Eloi Badia (BComú), perquè estan convençuts que aturar el projecte és una decisió política i no pas tècnica. "Som a temps de rectificar", insisteix Salas.\nEl jardí en risc salva la diferència de cota entre el passeig de la Vall d'Hebron i la carretera de Sant Cugat / Jordi Play\nEl govern dona per fet el projecte\nEn nom del govern municipal, el conseller de districte Alberto Lacasta (PSC) va detallar al passat plenari de Gràcia que la reunió va servir per "informar" els veïns del projecte constructiu, que inclourà unes escales laterals per creuar la parcel·la en direcció al metro. Preguntat pel conseller gracienc de Barcelona pel Canvi (el grup de Manuel Valls), Jordi Daura, va obviar la pèrdua del jardí i va recordar a l'oposició que la qualificació del terreny que ara permetrà fer-hi pisos va ser aprovada pel plenari.\nAlçat de la promoció de pisos dotacionals previstos un jardí de la ronda de dalt / Ajuntament de Barcelona\nEn canvi, va emfatitzar el compromís de reubicar la petanca: "El districte treballarà per buscar un sòl provisional per a la petanca fins a la seva reubicació definitiva quan es cobreixi la ronda de Dalt a l'altura de la plaça Alfonso Comín". Fonts municipals consultades pel TOT Barcelona també emmarquen la negociació en la nova pista de petanca.\nPetanca al jardí de la ronda de Dalt que l'Ajuntament vol edificar / Jordi Play\n"Això no va de salvar una petanca, va d'evitar una destrossa!", protesta Salas. Té l'esperança de convèncer Badia, que també porta la cartera de Transició Energètica, amb arguments ecologistes: "Precisament un jardí absorbeix CO2!", exclama. "La llei et pot permetre fer coses, però la política també és tenir sensibilitat", diu. "A més, la imatge de maquinària municipal arrencant arbres no s'adiu gaire amb el discurs de la Barcelona actual", adverteix.\nPlànol de la promoció de pisos dotacionals previstos un jardí de la ronda de dalt / Ajuntament de Barcelona\nRegueró de conflictes urbanístics a Gràcia\nL'urbanisme és la pedra a la sabata del districte de Gràcia. El govern d'Ada Colau s'ha trobat ja amb un bon nombre de conflictes veïnals per culpa dels plànols, alguns causats per plans del mandat dels comuns i d'altres d'heretats de governs anteriors. A Vallcarca encara cueja l'enfrontament per la rambla verda projectada el 2002: és l'últim element d'un pla faraònic per redibuixar el barri que va sembrar el casc antic d'enderrocs, expropiacions, ocupacions i enèrgiques protestes.\nA la Vila de Gràcia, les casetes d'Encarnació i la seva alzina bicentenària han vençut la piqueta gràcies una oposició veïnal implacable i constant. Al mateix carrer, un jardí amnistiat al mandat de Xavier Trias encara espera que es legalitzi l'ús comunitari per desterrar el risc d'edificar-lo. L'Ajuntament ja té reservats 8,8 milions d'euros per expropiar la finca, que acollirà una escola bressol pública.\nEl jardí que l'Ajuntament vol edificar s'utilitza molt com a drecera cap al metro / Jordi Play\nA l'altra banda de la vila, un pla dels comuns per construir 70 pisos públics en un interior d'illa també ha mobilitzat als veïns dels carrer Astúries, Àngel i Travessia de Sant Antoni. El rebuig veïnal i de gran part de l'oposició municipal va forçar el govern de BComú al març a ajornar el projecte fins després d'eleccions. De fet formava part d'un pla més ampli que volia justament revertir les afectacions d'una altra reforma urbanística estavellada, la prolongació de la Rambla de Prat. En definitiva, el culebró urbanístic de Gràcia ve d'antic i té nous capítols per aquest mandat.\nHabitatge públic Gràcia Barri de Vallcarca i els Penitents\nLa Vall d'Hebron, primer hospital de l'Estat a fer un trasplantament triple a una nena\nLa Vall d'Hebron estrenarà el primer robot radiològic del món per a un servei d'endoscòpia\nVall d'Hebron inaugura la primera unitat de noves teràpies cel·lulars contra el càncer\nLa Vall d'Hebron salva el primer 'nen bombolla' diagnosticat amb la prova del taló\nLa Vall d'Hebron tindrà un nou parc a la zona esportiva de 'La Campa'


El pla urbanístic industrial de la Conca no contempla ni Can Titó ni can Morera - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa nova indústria s'hauria de situar a l'entorn de l'aeròdrom i del polígon Igualada-Jorba\nredacció | igualada 02.03.2021 | 12:43\nPancartes de protesta del moviment contra el polígon a Can Titó ARXIU PARTICULAR\nPancartes de protesta del moviment contra el polígon a Can Titó\nLa Generalitat i els ajuntaments de la Conca d'Òdena han decidit que el nou sòl industrial es creï al voltant de l'aeròdrom Òdena-Igualada i al Parc Tecnològic Jorba-Igualada, en parecel·les de gran format. La implantació industrial arribarà, segons han explicat fonts de la Generalitat, "en un desenvolupament programat en el temps i per fases". Han quedat descartades les dues ubicacions que havien aixecat polèmica i moviments socials en contra, la de Vilanova del Camí Sud (Can Titó) i de la Plataforma Ferroviària Nord (Can Morera). Són les conclusions del pla director urbanístic industrial de la Conca que ha tancat el procés participatiu.\nFonts del departament de Territori i Sostenibilitat han indicat que el debat sobre el Pla director urbanístic (PDU) de l'activitat econòmica de la Conca d'Òdena ha finalitzat amb 1.143 propostes recollides sobre el model econòmic que es vol per a la zona, les seves oportunitats d'inversió i quins es consideren els espais més idonis al territori per acollir l'activitat econòmica i industrial. Un total de 1.300 persones hi han participat, de les quals 231 han fet aportacions, tant ciutadans individuals com representants d'una vintena d'entitats empresarials, sindicals, veïnals o de defensa del territori. Tot el procés, que es va iniciar el juny de 2020, ha estat telemàtic, vehiculat a través del web participa.gencat.cat.\nEl govern central, Seat i Iberdrola impulsaran la primera fàbrica de bateries de l'Estat «a prop» de Martorell .\nEl departament de Territori i Sostenibilitat ha formulat el PDU consensuadament amb els set municipis que formen part de la Mancomunitat Intermunicipal de la Conca d'Òdena (Igualada, Vilanova del Camí, Santa Margarida de Montbui, Òdena, la Pobla de Claramunt, Jorba i Castellolí) per facilitar la implantació de noves activitats empresarials a la zona, segons han inidicat fonts de la Generalitat. El mateix govern es compromet a promoure noves inversions, que haurien de generar nous llocs de treball, i dona suport a la consolidació del teixit empresarial existent.\nLa decisió sobre les zones a desenvolupar s'ha fet de manera prèvia a la redacció del pla, amb una iniciativa que anava més enllà de les obligacions de consulta de projectes d'aquesta àmbit. Ara cal redactar el document, que com és preceptiu, ha de tenir en compte que tingui la màxima integració i coherència amb els valors ambientals, paisatgístics, patrimonials i culturals del territori. Finalment, haurà de preveure les infraestructures necessàries i establir l'ordenació detallada dels sectors.l sentir i la opinió de la ciutadania sobre el futur del seu territori.\nEl debat plantejat als veïns de la Conca s'ha estructura en tres eixos: el model econòmic i social de la Conca d'Òdena, els valors ambientals, paisatgístics, patrimonials i culturals, i possibles emplaçaments per a la implantació de nova activitat econòmica.\nUn primer document a principis del 2022\nEl resultats del procés de participació "serviran al departament de TES, en col·laboració amb els ajuntaments, per redactar un primer document, que haurà d'aprovar inicialment la Comissió territorial d'urbanisme de la Catalunya Central, previsiblement, a principis de 2022. Aquest document aprovat inicialment contindrà la relació de les propostes recollides durant el procés participatiu que s'hagin inclòs, les que s'hagin descartat i els motius en cada cas.\nUn cop aprovat inicialment, "el PDU se sotmetrà a informació pública per a la ciutadania i audiència dels ajuntaments, període en el qual també es farà retorn de l'impacte que el procés de participació ha tingut en la definició d'aquest nou document a les persones i entitats que han participat. Després d'estudiar les al·legacions que es rebin, la Comissió de la Catalunya Central l'aprovarà provisionalment i, tot seguit, la Comissió de Territori de Catalunya en farà l'aprovació definitiva", segons han explicat fonts de la conselleria.\nA més, durant tot el procés s'ha mantingut obert el canal de participació en línia, perquè els ciutadans poguessin fer aportacions i també consultar tots els documents informatius i els resums de les sessions. Tota aquesta informació és de consulta pública.\nEl procés participatiu ha mostrat una diversitat d'opinions sobre la necessitat de nou sòl industrial a la Conca d'Òdena. Però els directors dels projecte participatiu conclouen que les empreses que es voldrien atreure a la Conca d'Òdena són la indústria 4.0, l'agroforestal o agroalimentària, empreses de l'entorn TIC, activitats impulsades per energies renovables i activitats aeronàutiques (drons i similars. La voluntat és que s'implantin empreses amb un alt rati de persones ocupades per hectàrea, que apostin per les energies renovables i que fomentin l'ocupació local i de qualitat. També es volen activitats amb impacte tractor de pimes, empreses amb RSC (Responsabilitat Social Corporativa) i en línia amb els ODS (Objectius de Desenvolupament Sostenible).\nMés enllà de l'atracció de noves empreses, els participants en el procés participatiu aposten per donar suport a les activitats existents potenciant el sector agrari, generar un efecte tractor a partir de grans empreses i impulsar ajuts i promoció de les actuals activitats.\nLa Generalitat, la Mancomunitat Intermunicipal de la Conca d'Òdena i els set ajuntaments que la integren valoren positivament el procés de participació i consideren que s'han assolit els objectius plantejats.\nLes administracions es comprometen a que els resultats del procés de participació es valorin en profunditat i es tinguin en compte durant la redacció del PDU. També es comprometen a fer un retorn de l'impacte d'aquest procés de participació, explicant les aportacions que s'hagin inclòs i les que s'hagin desestimat, justificant-ne els motius. Aquestes explicacions es recolliran en un informe que es podrà consultar públicament al web participa.gencat.cat.\nEl PDU tindrà per objectiu dinamitzar econòmicament la Conca d'Òdena mitjançant la classificació de nou sòl d'activitat econòmica destinat, preferentment, a l'obtenció de parcel·les de gran superfície en els àmbits del Parc Tecnològic i Empresarial d'Igualada-Jorba i entorn de l'Aeròdrom d'Igualada – Òdena. La seva implantació, però, s'impulsarà per fases.


Plans Criballés | Cercatot\nHome / Alimentació i begudes / Plans Criballés\nc/ Enric Prat de la Riba s/n - Osona/ Torelló - 08570\nEl 1.964 vam obrir la fonda i la carnisseria a la Mambla (Orís). L’any 1979 ens traslladem a Borgonyà (Sant Vicenç de Torelló) on obrim la nova carnisseria. El 1985 obrim una parada al mercat Municipal de Torelló.\nA dia d’avui som la segona generació i continuem mantenint la tradició de la nostra carnisseria. Elaborem els nostres productes cuidant la proximitat. Els animals es van a buscar directament amb els mateixos criadors (els pagesos) proveïdors des de 1979. Actualment tenim una sala blanca a Torelló, on elaborem els nostres productes tradicionals.\nTenim tot tipus de productes de carnisseria, xarcuteria i polleria.\nDimarts de 8 a 14h\nDimecres de 7:30 a 14h\nDijous de 8 a 14h\nDivendres de 8 a 14h i de 16.30 a 20h\nDissabtes de 8 a 14h


El concepte “alfabetització en salut” fa referència a les habilitats cognitives i socials que determinen el nivell de motivació i la capacitat de la persona per obtenir, processar i entendre la informació necessària per prendre aquelles decisions més apropiades sobre la pròpia salut. En aquest nivell intervenen diverses variables (socioeconòmiques i sociodemogràfiques).\nEn el tractament de la insuficiència cardíaca (IC) els fàrmacs no són suficients, és fonamental que el pacient assumeixi la responsabilitat d’incorporar al seu dia a dia determinats hàbits saludables (deixar de fumar, perdre pes, seguir una dieta baixa en greix i sal, reduir o eliminar el consum d’alcohol, fer exercici, etc.), de dur a terme rutines per controlar possibles descompensacions de la malaltia (pesar-se cada dia i anotar el pes) i d’estar atents als senyals d’alerta (augment significatiu de pes, inflamació de les cames per acumulació de líquids, dificultat respiratòria).\nUn estudi de l’Institut Universitari d’Investigació en Atenció Primària (IDIAP) Jordi Gol, l’Escola Universitària d’Infermeria de l’Hospital de Sant Pau (UAB) i l’ICS ha examinat per primera vegada el nivell d’alfabetització en salut de pacients amb insuficiència cardíaca (IC) atesos al primer nivell assistencial. L’estudi s’ha realitzat en diversos equips d’atenció primària (EAP), de la Gerència Territorial Metropolitana Sud de l’Institut Català de la Salut, a l’Hospitalet de Llobregat (els EAP Pubilla Cases, Florida Nord, Florida Sud, Santa Eulàlia Nord, Santa Eulàlia Sud, Gornal, Bellvitge, Can Serra, Centre i Sant Josep). S’han seleccionat pacients de 55 anys o més, atesos per aquests equips, amb IC diagnosticada en l’últim any. La mostra ha inclòs 318 pacients amb una mitjana d’edat de 77 anys. El nivell acadèmic del 82,07 per cent de la mostra era d’educació primària o inferior, un 16,35 per cent tenien estudis secundaris i només un 1,57 per cent havien realitzat un grau universitari. Un 58,18 per cent dels participants vivia amb una altra persona, un 24,84 per cent vivia sol i un 16,98 per cent amb més d’una persona. El 85,53 per cent de la mostra prenia més de 5 fàrmacs, i el 59,43 per cent manifestava manca de compliment del tractament farmacològic.\nPer calcular el nivell d’alfabetització s’ha utilitzat un qüestionari validat en l’àmbit europeu que calcula l’índex general, i el nivell de les cures, la prevenció de la malaltia i la promoció de la salut. Aquest test dona una puntuació de 0 a 50 que determina si el nivell és inadequat (0-25), problemàtic (25-33), suficient (33-42) o excel•lent (42-50). Tots els participants de l’estudi han respost aquest qüestionari i la majoria s’ha situat en la franja de nivell problemàtic, és a dir, amb una competència insuficient per comprendre informació sobre salut.


Avià viatja a l'era anterior a la recol·lectora - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nAvià viatja a l'era anterior a la recol·lectora\nUna trentena de segadors rememoren els antics costums de la pagesia per mantenir viu el record d'altres temps\nd. c. | avià 14.07.2015 | 10:01\nEls segadors han tornat un any més a la localitat Berguedana. D. C.\nEsclops, volants, dalles, lligadors, forques, barrals, pedres d´esmolar, càntirs de terrissa, rostes de cansalada, xerricades de vi del porró, música i moltes ganes de passar-s´ho bé. Aquest són només alguns dels ingredients que han fet que Avià arribi a celebrar la vint-i-setena edició de les Festes del Segar i el Batre. Es tracta d´una recreació d´aquestes antigues feines del camp a cura de veïns del poble que tenen la col·laboració de persones arribades de l´Anoia o el Lluçanès. La celebració avianesa neix del poble, la protagonitzen els veïns i seus convidats i preserva l´essència de la que abans de la proliferació de les màquines recol·lectores de cereals era una de les feines més dures del camp: l´època de la sega.\nAhir, a Avià el dia es va llevar amb un cel tapat, cosa que van agrair tant els segadors com el públic assistent, ja que enmig de l´onada de calor d´aquestes dies s´agraïa una atmosfera menys tòrrida malgrat la xafogor que feia.\nLa proposta avianesa reviu els diferents moments de la sega, el transport de les garbes i la batuda a l´era de Santa Maria, que un dia a l´any perd la seva proverbial tranquil·litat. Al seu voltant hi ha espais per aparcar els vehicles en camps habilitats. I a l´ombra de les alzines hi broten les parades de productes de proximitat i relacionats amb el món rural. Un altre dels moments més esperats de les festes és el de l´esmorzar del segar, que també evoca els d´antany, en concret els de l´era anterior a la preocupació per la figura i els nivells de colesterol. Els segadors i convidats es cruspeixen costelles confitades, tastets, rostes de cansalada, mongetes seques i amanida de tomàquet, ceba i olives. Tot plegat amenitzat per El Pont d´Arcalís, que va tornar a actuar a la tarda a l´Ateneu. Una desena d´avianesos van dansar el nou ball i la cançó de la festa composta per Pep Lizandra (que va fer de mestre de cerimònies) i Narcís Mellado. «Segadors a segar, segar que ja comença a clarejar. Segar. Sega, sega, sega ben arran que la palla va cara i esmola el volant». I fins l´any que ve.


El Consell Comarcal preveu ara iniciar la recollida del porta a porta l'1 d'octubre - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Consell Comarcal preveu ara iniciar la recollida del porta a porta l'1 d'octubre\n?El ple de l'ens convoca el concurs per comprar contenidors, cubells, bosses i xips per al nou sistema que costaran 1,2 milions\nd.c. 14.06.2018 | 08:09\nPle del Consell Comarcal del Berguedà, ahir al vespre D.C.\nFinalment, el nou sistema de recollida de deixalles del Berguedà porta a porta no s'aplicarà ni a principi d'any ni tampoc de forma progressiva als 12 municipis ja previstos, entre els quals Berga. L'aplicació es farà a tots a partir de l'1 d'octubre d'aquest 2018, segons les actuals previsions de l'ens comarcal. Així ho ha assegurat a Regió7 Francesc Xavier Francàs, conseller de Medi Ambient.\nAnit, el ple del Consell va aprovar per unanimitat tirar endavant la contractació del subministrament de material necessari per a la implantació del nou sistema de recollida de residus municipals porta a porta per un import total d'1.234.701 euros amb l'IVA inclòs. A partir d'avui la convocatòria d'aquest concurs es farà pública i les empreses interessades hi poden presentar les seves ofertes.\nParal·lelament a aquest procés, el juny i juliol s'iniciarà la campanya informativa als berguedans per explicar-los en què consisteix el nou sistema (cada tipus de deixalla s'haurà de treure en uns dies i horaris determinats), com funcionarà i com rebran els estris per reciclar. A tots els pobles menys a Berga, cada veí tindrà una galleda per a la matèria orgànica i una altra multiproducte per als envasos i el paper, a més del cubell del rebuig (el verd). A Berga hi haurà la galleda de l'orgànica i unes bosses per als envasos i paper i el rebuig amb xip, per controlar que la recollida es faci bé. Ho controlaran informadors i inspectors contractats pel Consell que advertiran a qui tregui al carrer el que no toca quan s'escaigui.\n«Se'ns ha tirat el temps a sobre», ha admès Francesc Xavier Francàs per argumentar que no s'hagin complert les previsions que havien fet el 2017 sobre el calendari d'aplicació del nou sistema de recollida porta a porta. Un nou model que el Berguedà aplica per augmentar el seu nivell de reciclatge, que actualment se situa a la cua de Catalunya amb un 30%. L'objectiu de l'ens comarcal és arribar al 70% en dos anys, de manera que les 12.000 tones anuals que van a parar a l'abocador es redueixin perquè es recicla més i d'aquesta manera també s'allargui la seva vida útil.\nEl porta a porta s'implantarà l'1 d'octubre a Avià, Bagà, la Pobla de Lillet, Guardiola de Berguedà, Sant Julià de Cerdanyola, Cercs, Berga, Vilada, Olvan, Casserres, Puig-reig i Gironella. El setembre és previst que es realitzi el lliurament del material a tots els veïns i entitats (cubells domèstics, bosses i fundes compostables) dels municipis on es farà.\nEstudien la possibilitat que hi hagi informadors als carrers. Berguedà\nÀrees tancades per a contenidors amb accés controlat. Berguedà


Botiga Online / Llar / Mantes de sofà\n100% lli europeu "Masters of Linen" ®\nUn plaid de lli de contrastos clars i foscos en una combinació de grisos. El entrecreuat dels fils és intencionadament visible en la seva estructura, inspirada en la cistelleria tradicional.\nquantitat de SEMPRE\nSKU: PLASEMP2366140180 Categories: Llar, Mantes de sofà\nTeixit en teler manual a Terrassa (Barcelona)\nMida: 140 x 180 | 55” x 71”\nPresentació & Cura\nPresentat en una bossa de lli\nRecomanada neteja en sec\nVeure consells per cuidar el producte\nLa col·lecció Sempre es submergeix en el cor de la cultura mediterrània per oferir un disseny contemporani, fàcilment combinable en interiors de diferents estils. Sempre homenatja la tradició de la cistelleria, un dels oficis manuals més antics, tal i com també ho és el teixit manual que desenvolupem a Teixidors, amb telers de fusta inspirats en dissenys del segle XVIII. Al mateix temps, el seu disseny busca l'elegància i sofisticació del lli, fugint de l'estil rústic.\nA Teixidors, el teixit s'ha de viure\nExplora la col·lecció Sempre\nEl nom d’aquesta col·lecció, Sempre, és un homenatge als dissenys atemporals que aposten per la qualitat i la durabilitat, més enllà de les tendències.\nPer treballar el lli en els telers manuals de Teixidors, el ‘ball’ de les mans i els peus dels teixidors ha de ser encara més suau i delicat, perquè es tracta d’una fibra molt exigent per ser teixida manualment donada la seva poca elasticitat; de fet, requereix d’una destresa extraordinària.\nLa certificació MASTERS OF LINEN®, obtinguda per Teixidors, garanteix la traçabilitat dels productes de lli realitzats per empreses europees. En aquest cas es tracta de tèxtils sostenibles produïts a Europa en cada etapa, des de la fibra, European Flax®, fins el fil i el teixit. El lli és una fibra natural d’origen vegetal present a Teixidors gràcies, entre altres coses, a les seves propietats per equilibrar la humitat ambiental i per contribuir al confort en els espais interiors.


Dragones explotades – Les Rades Grises\nMetal·lúrgia, de Víctor Nubla. Ed. Males Herbes, 2019. 182 pàg.\n“Les seves pàgines van despertar en mi l’amor pels basiliscs”\nVet aquí un conte sobre dracs, princeses i cavallers. Vet aquí una història en què els dracs viuen explotats laboralment per una empresa i les princeses i cavallers són el seu aliment, el seu sou. Vet aquí un poble remot, Estragó de Dalt, on segur que el mateix Terry Pratchett hauria volgut passejar i fer petar la xerrada en tavernes com L’Aixopluc dels Coleòpters.\nVíctor Nubla m’ha fet riure en aquest llibre des de la primera pàgina. És, sens dubte, el més semblant a Pratchett que es pot llegir en català. Irònica, enginyosa i satírica, Metal·lúrgia és una novel·la curta, de títol un pèl incòmode, però que farà les delícies de qualsevol lector que cerqui evasió per oxigenar el cervell, però amb un important contingut polític i social. Com els millors del gènere fantàstic, Nubla filtra la realitat i la deforma a través d’un mirall particular, el de l’escriptura, que ens retorna un relat divertit i original. Un altre encert de Males Herbes.\nL’autor ens situa a Estragó de Dalt, un poble petit en el qual hi ha una empresa que domina l’economia local, la Companyia Metal·lúrgica de les Mines d’Estragó de Dalt. Aquest negoci té contractats dracs que produeixen ferro colat de gran qualitat que fabriquen al seu estómac vomitant el carbó que prèviament han ingerit. Com tota companyia capitalista, la seva fam de fer calés és insaciable, fins al punt que per ampliar el negoci al món de les joies i a l’energia nuclear necessita més mà d’obra amb immigració que treballarà en condicions deplorables, com la Guillelma, que ve d’Orc, un planeta congelat recòndit del Sistema Solar.\nEl municipi podria ser qualsevol del Prepirineu. Però posem que sigui Caldes de Malavella. El narrador d’aquesta història, en primera persona, és un individu bonhomiós que es recupera d’una operació en una residència. En la seva rutina diària surt de l’hospital i freqüenta els bars del poble, allà on es discuteixen els temes importants, i on pot prendre un got de vi per remullar un dasipòdid amb salsa de cebes bordes. Es dona el cas que algunes tavernes són regentades per dracs. Amb ells debat llargament sobre les dificultats laborals i els treballs d’alta tecnologia que desenvolupen els dracs. Un d’ells és l’Ermengarda, una gran conversadora.\nDe fet, tota la colònia està formada per dragones, amb noms d’allò més medievals: la Griselda, una de les moltes treballadores de l’empresa; l’Esclarmonda, cap de la brigada de dracs siderúrgics; la Brunisenda, l’únic basilisc de la zona, majoral ciclotró i accelerador de partícules a temps parcial; la Gotlana, l’únic drac de dos caps de la colònia; la Berenguera, actriu, dobladora i presentadora de TV; la Violant, experta en fenòmens quàntics; la Peronella, la Riquilda…\nEls dracs treballen en innovació científica d’alt nivell: astrofísica, física de partícules, matemàtiques, etc. però estan molt mal pagats. Pot viure dignament una operària amb un sou brut de vuit lànguides princeses mensuals i dues pagues extraordinàries de sis cavallers refistolats a l’any? Òbviament, els dracs mengen humans, i això genera un problema perquè el salari és carn humana. Per aquí plorarà la criatura…\nL’autor transforma la faula tradicional i innocent per plantejar escenaris extravagants i hilarants. Per exemple, que els dracs facin vaga o que aconsegueixin tenir un programa de televisió propi per donar a conèixer les seves reivindicacions. En la trama Nubla toca de manera subtil però alhora contundent temes tan candents –valgui l’expressió, parlant de dracs– com el turisme o el producte de proximitat. Aquest món, no obstant, entra en crisi quan es descobreix d’on provenen les princeses i els cavallers que alimenten els dracs. Però això ja ho descobrirà el lector.\nAh. Un últim apunt. Llàstima que el llibre no tingui frases motivadores a la contraportada, cites de periodistes o d’escriptors reconeguts. Aportaria prestigi i ajudaria molt a les vendes, sobretot si parlessin de basiliscs…\nPublicat a Català, Fantasia, Novel·laEtiquetat Distorsions, dracs, Estragó de Dalt, literatura fantàstica en català, Males Herbes, Martí Sales, Metal·lúrgia, Víctor Nubla1 comentari\nUn pensament sobre “Dragones explotades”\n← La ucronia de Joan Lluís-Lluís, Premi Ictineu 2019\nDebut estel·lar de Chronos →


Què és la ressenya?\nLa ressenya és un text que presenta informació i valoració crítica de llibres, articles, treballs, etc., per la qual cosa esdevé un document clau en la comunicació científica. A més, en l’àmbit estrictament acadèmic, la ressenya és, a la pràctica, una eina d’aprenentatge i avaluació.\nLes ressenyes solen perseguir tres objectius fonamentals: comprendre el text, analitzar-lo en profunditat i valorar la importància de l’obra.\nHi ha dos aspectes clau que cal que tenir en compte a l’hora de fer una ressenya eficaç : saber seleccionar la informació rellevant i tenir capacitat per captar l’interès del lector. A més, sovint les ressenyes que es publiquen estan relacionades amb novetats editorials, per tant, estan profundament relacionades amb l’actualitat, cosa que cal tenir present a l’hora redactar el text.\nPer seleccionar bé la informació rellevant cal ser capaç de fer una bona lectura tècnica de l’obra, lectura basada en habilitats analítiques. Evidentment, aquest tipus de lectura requereix temps i dedicació.\nL’estructura de la ressenya consta de dos grans apartats: la fitxa tècnica, amb la descripció formal de l’obra, i el cos de la ressenya, que ha d’incloure la contextualització de l’autor i el text, el resum de l’obra i el comentari.\nEl primer que s’ha de tenir en compte en parlar de la llengua i de la redacció que s’ha d’utilitzar en una ressenya és que, si es vol aconseguir credibilitat als ulls del lector, s’ha de mantenir una actitud distanciada i analítica respecte de l’obra analitzada, cosa que s’aconsegueix emprant un registre lingüístic formal i un lèxic precís i objectiu.\nUna darrera revisió crítica del que s’ha escrit permetrà acabar de perfilar la ressenya. És important comprovar aspectes com l’adequació, la rellevància i la pertinència de la informació, i aspectes discursius, és a dir, els que fan referència a la coherència i cohesió textuals i a la claredat i precisió.\nHe d’escriure una ressenya . Argumenta. Comunicació universitària eficaç.


LA SOJA (Glycine max)\nLes soja (Glycine max) és un llegum de la família de les papilionàcies, a la que pertanyen plantes tan conegudes com la mongeta o el pèsol.\nLa soja és una planta anual de fins a 1,5 m d'alçada. Tiges erectes cobertes d'una espessa pilositat de color marronenc.\nFulles alternes, trifoliades amb folíols ovals i peduncles curts; les basals, simples.\nFlors blanquinoses o blanc - violeta de 5-6 cm de longitud agrupades en raïms.\nEls fruits són llegums de fins a 7 cm de longitud amb una o quatre llavors en el seu interior. Aquestes presenten diferents colors segons de la varietat que es tracti (principalment grogues, negres o verds).\nProcedeix de l'espècie Glycine ussuriensis que creix silvestre en Xina i Japó.\nLa soja té el seu origen en en el sud-est asiàtic. Tenim restes de la seva la seva existència en Xina fa ja més de 5000 anys i el seu ús com a aliment apareix documentat en aquest país l'any 2800 a.C.\nAtès que les religions orientals van prohibir el consum de carn animal, la soja es va imposar des del principi com un cultiu imprescindible en Orient per a subministrar les proteïnes que no podien adquirir de la carn. De fet, en estes regions se la coneix com "carn dels camps" o "vedella de la Xina".\nA partir d'allí va ser portada a a Europa en el segle XVIII i a Estats Units a principis del segle XIX. És en aquest país on el seu cultiu va adquirir una major importància dins dels països occidentals fins a convertir-se en el primer país productor del món i un gran exportador a altres països que la necessiten. Brasil és el segon productor del món abans Argentina que supera a Xina i Índia. A Europa el major productor és Itàlia.\nVarietats de soja\nHi ha moltes varietats cultivades de soja que es classifiquen en 10 grups tenint en compte la duració del seu cicle vital. Entre totes podíem mencionar les següents:\nLa soja es va utilitzar i es segueix utilitzant en orient com a aliment, bé en la seva forma simple, com un llegum més o a través d'algun dels seus derivats (Tofu, llet de soja, brots de soja, salsa de soja, etc.).\nTots aquests productes i, especialment els seus derivats s'estan cada vegada més estenent-se per altres parts del món.\nLa soja, junt amb les patates, el blat de moro i el mill constitueixen els aliments bàsics en Xina.\nA occident l'ús d'aquesta lleguminosa es centra fonamentalment en la producció de pinsos per al bestiar, en l'elaboració d'olis comestibles o lubricants industrials, en greixos vegetals tant per a l'alimentació en forma de margarines com per a la indústria, pintures o altres derivats industrials.\nMés informació sobre la soja i altres plantes al llistat superior.


Què vol dir falipèndula? | Núvol\nQuè vol dir falipèndula?\nLa paraula REBORN del mes de desembre de 2013 és Falipèndula. Què us suggereix aquesta paraula antiga? Jugueu-hi!. Imagineu què volia dir, a què es referia, quin sentit tenia a la Ciutat del Born, en aquella Barcelona del 1700 que, després del setge que la ciutat i el país van patir el 1714, va quedar soterrada i de la qual el jaciment arqueològic del Born n’és un gran testimoni històric.\nA primers del més que ve, en aquesta mateixa pàgina desvelarem quin sentit real es donava a la paraula FALIPÈNDULA a la Barcelona del 1700.\nCada primer de mes recuperem una paraula extingida que circulava a la ciutat del Born en el català de 1700 i us proposem que la definiu imaginativament, abans de revelar-ne el significat real. Amb les vostres millors definicions farem un diccionari paral·lel.\nLa paraula REBORN del novembre, PALENDENGA, era a la ciutat del Born una joia, una mena d’arracada de poc valor. La seva sonoritat us ha suggerit un munt de definicions ben imaginatives, Màrius Serra les ha llegit totes i les comenta en aquest article.\nEsther Gassol el 2 desembre 2013 a les 13:39 ha dit:\nÉs el nom d’una planteta que fa flor banques i molt boniques\nFeliu Torrents el 6 desembre 2013 a les 17:23 ha dit:\nFalipèndula podria ser el fill bord de dos mots, en aparença, increuables. D’una banda, “Pèndola” (femení de pèndol) i germana del verb “pendolar” -“moure’s amb moviment oscil·latori”- i de l’adjectiu “pendoler/-a”: “inclinat”.\nD’altra banda, de “Falena”, amb la pèrdua de la darrere síl·laba (-na-) i d’un agosarat tancament vocàlic de la [è] a la [i]. Les Falenes” són unes petites papallones nocturnes que, en gran nombre, surten dels seus caus a la posta de sol per a menjar i procrear.\nFalipèndules serien, doncs, al 1700, els mariners que, a la posta de sol, iniciarien un oscil·lant pelegrinatge de taverna en taverna, a la recerca dels millors sucs de Bacus i amb el desig de poder libar i gaudir dels elixirs de les esplendoroses taverneres de l’època.\nPer extensió de gènere i de segle, tots els homanots i donotes inclinats, fins l’extenuació, als nèctars de la nit.\nForça el canut, Falipèndules!\nMiquel Bruc el 6 desembre 2013 a les 17:38 ha dit:\n1\tMoble destinat en els bordells a desar ginys per a la satisfacció sexual.\n2 Per extensió A mitjanes i grans impremtes, moble per a desar caixes tipogràfiques provinents d’altres impremtes.\n3\tFig. Persona que causa molèsties en un entorn social que no li és propi.\nOriginàriament les falipèndules provindrien de ports del mediterrani oriental. Segons la tradició, elaborades ja a la Grècia clàssica per fusters d’Atenes per a bordells en el camí de la ciutat al port del Phaliron. S’especula un joc de paraules entre les arrels del topònim i del nom per al sexe masculí φαλλός. Prendrien el nom dels fal·lus fabricats per al plaer sexual o com a elements decoratius en fastos, o caricaturescos en les representacions teatrals. Esteses a la Magna Grècia i a Roma, prenen el sufixe del verb llatí ‘pendere’: ‘el què penja del Phaliron’. La primera resta física que ens ha pervingut es reconeix en un moble de les restes d’Herculà, amb la inscripció en grec φαλλός : es tracta d’una taula amb lleus restes de policromia i forats on hi hauria els mànecs on penjarien els objectes per a la satisfacció sexual. El nom s’estén arreu del mediterrani i en ports hanseàtics. A inicis del s. XX només resta viu en llengua frisona com a felicipen. Sembla que gràcies a Matahari passa al francès canviat a facilien, avui en desús; encara està documentat escrit i oralment els anys seixanta del segle passat en bordells tronats de petites ciutats franceses.\nEn català està documentat en Bernat Metge i Pere Serafí, qui n’empra el doble sentit en un madrigal humorístic. La darrera mostra escrita es troba en el Calaix de sastre del Baró de Maldà.\nElisenda Casadellà el 6 desembre 2013 a les 21:20 ha dit:\nMot provinent de les paraules “felicitat” i “pèndol” que llavors\nera el dit vulgarment d’una dona que li agradava anar de flor en flor i que no té parella estable.\nEsther el 8 desembre 2013 a les 13:09 ha dit:\nFalipèndula podria ser una dona que perseguia Felip V amb ganes de gresca. Originàriament felipèndula.\neva jané el 9 desembre 2013 a les 20:49 ha dit:\nFalipèndula: podria ser una pòcima feta amb herbes? O potser una persona de dubtosa personalitat?\nAntoni Jaquemot Ballarin el 11 desembre 2013 a les 12:00 ha dit:\nEl Diccionari General de la Llengua Catalana de Pompeu Fabra fa esment a “falinfaina” = “baliga-balaga”. Sembla que en sigui una variant o dialectalisme.\nCrec que pot procedir del nom personal de Felip.\nRosa Magraner Grau el 11 desembre 2013 a les 18:29 ha dit:\nfalipèndula: maneta de forma fàl·lica i amb un moviment pendular lateral. Molt usada com a pom de les portes a les cases de les meretrius per assenyalar aquest vell ofici als possibles clients.\nDanae Orenes Barros el 12 desembre 2013 a les 13:18 ha dit:\nFalipèndula: Infusió artesanal i amb trets màgics que utilitzaven els ciutadans per combatre el mal de gola\nGuillem Rubió el 13 desembre 2013 a les 17:07 ha dit:\nEn primera accepció: Gentilici derivat del portuguès per designar els individus, i la llengua parlada per aquells, de l’illa Pendula (Banch Li Du en vietnamita) situada al golf de Tonkin (Contxinxina), a meitat de camí entre el Vietnam actual i l’illa de Hainan (Xina). Descoberts l’any 1562 en el decurs dels viatges comandats per Francisco Serrão i descrits amb cert detall per en Giovanni Peruccio, naturalista i botànic genovès de finals del segle XVII, qui també descobrí o, més aviat, intuí un ocell pràcticament desconegut l’Aura picuda que segons aquest erudit emprava una planta característica per construir el seu niu i que fou classificada més endavant com Filipendula vulgaris (Hill, 1794) o Filipendula ulmaria (Maximowicz, 1879), segurament per corrupció del ètim “falipendula” i coneguda en català com ulmària o herba del pobre home.\nEn segona accepció: Es diu de aquelles persones de qui no s’enten res del que diuen (altrament anomenats politics) segurament derivat de la dificultat en comprendre la llengua dels falipendulencs i la dificultat en distingir-la dels sorolls de fons. Tal vegada relacionat amb la segona designació de la planta com l’herba del pobre home?\nJosep Capellades el 13 desembre 2013 a les 20:01 ha dit:\nFilipèndula: Paraula provinent de la unió d’altres dues FELIP (V) i pèndol.\nL’ús popular va donar aquesta construcció amb el canvi de la E de Felip per una A.\nEra una joguina casolana per entretenir els més petits de la casa. Podia fer-se amb una branqueta o una canyeta on hi penjava d’un fil o un cordill qualsevol cosa que fixés l’atenció de l’infant.\nEl poc valor de l’objecte penjat i dels altres materials d’aquest estri feu ques s’associés a Felip V com escarni, tal com va succeir amb la comuna que fou anomenada “can Felip.\nAlguns estudiosos hi veuen una connexió amb l’expressió que ha arribat als nostres dies i que tothom coneix: “una merda amb un cordill”. On la paraula Felip(V) ha estat substituïda per una altra paraula que els catalans podríem considerar-la un sinònim.\nDavid llussà el 17 desembre 2013 a les 20:49 ha dit:\nFalipendula : Paraula que prové del llati vulgar, al 1700 s’utilitzava per escarnir als covards. Significat : Titafluixa.\na l’actualitat FALIPÈNDULA, s’utilitza per anomenar els llums de sostre modernillos/horteres, de marca i preu no inferior als 1300 eur.\nM.Pilar Cabrerizo Lahoz el 23 desembre 2013 a les 1:23 ha dit:\nPersona de poca formalitat i amb un estat d’ànim molt variable. Podria ser originat a partir dels mots falinfaina i pèndol.\nVirgínia el 23 desembre 2013 a les 15:03 ha dit:\nFalipèndula sona a pendula el fal.\nMarçal el 23 desembre 2013 a les 17:49 ha dit:\n… fal·lus-pèndol… vaig bé? 🙂


Dates i fets del 7 de juny - Diari La Veu\nEscriba el número 687426\nDates i fets del 7 de juny\n2010.- Fa el seu traspàs a Xàbia el poeta, novel·lista i traductor Josep Albi.\n2001.- Inauguració de la seu de l'Institut d'Estudis Catalans a Castelló de la Plana.\n1961.- Naix a Rafelbunyol l'escriptor Vicent Penya, una persona que vasaber fer professió de la seua passió.\n1957.- Naix a Meliana l'escriptor, professor i filòleg Antoni Mollà, autor de diverses obres sobre sociolingüística, comunicació, assaigs i articles periodístics. Va estar també des de 2004 cap de Planificació de la Direcció de la Radiotelevisió Valenciana.\n1942.- Naix a Artana Joan Pla Villar, més conegut com a Joan Pla, escriptor i novel·lista, un dels primers o més importants autors de novel·les juvenils en valencià. Des d'aleshores ha publicat més de trenta títols i ha obtingut nombrosos premis literaris.\n1926.- Un tramvia de la línia 30 atropella l'arquitecte Antoni Gaudí a la Gran Via, cantonada amb Bailén. Les ferides li provocaren la mort al cap de tres dies.\n1822.- Es forma a Benassal una guerrilla realista dirigida per Josep Miralles “el Serrador”.\n1586.- Real Pragmàtica de Felip II de Castella per a reprimir el bandolerisme al Regne de València.\n1534.- El pirata barbaresc Barba-rossa desembarca en Orpesa i s’apodera del fort d’aquesta vila i la saqueja.\n1391.- Pere de Montagut va reclamar Carlet com a vertader senyor en contra dels Castellví, a qui la ciutat de València havia venut, qual cosa Pere considerava il·legal.\nEscriba el número 396540


Thermal Bath & 60min Relaxing Massage | AIRE de New York\nDl - Dj $220\nDv - Dg $235\nEndinsa't en un viatge de sensacions en un edifici històric i a la llum de les espelmes que consisteix en un recorregut termal lliure.\nViu una experiència única de relaxació total per al cos i la ment a través dels plaers de l'aigua en una atmosfera plena de màgia i acaba de relaxar-te completament amb un massatge de 60 minuts de durada.\nDurant el massatge relaxant de 60 minuts de durada es treballa amb el nostre oli AIRE Botanical Elixir Oil* per tot el cos que inclou la part posterior i l'anterior amb especial incidència a esquena, braços, cames i peus. Aquest massatge finalitza amb un massatge craniofacial amb crema d'argània. El teu massatge inclou una sèrie d'inhalacions amb olis essencials dirigides pel teu terapeuta que t'ajudaran a entrar en un estat de profunda relaxació.\n*L'AIRE Botanical Elixir Oil és una formulació en exclusiva per a AIRE Ancient Baths amb una selecció d'olis 100% vegetals de soja, argània, llavors de raïm, ametlles dolces i rosa mosqueta. El resultat és un oli deliciosament perfumat i de ràpida absorció, ric en àcids grassos, omega i antioxidants, que atorga a la pell una textura més suau i flexible. Si ho desitges, pots endur-te l'experiència AIRE amb tu. Pregunta a recepció pel nostre Botanic Elixir Oil.\nEls efectes beneficiosos dels banys amb contrastos de temperatura ja eren àmpliament coneguts pels nostres avantpassats grecs, romans i àrabs. L'aigua calenta relaxa els músculs i la tensió de les articulacions, mentre que la freda reactiva la circulació sanguínia, tonifica la pell i té un efecte revitalitzant. El massatge AIRE combina diferents tècniques i està específicament dissenyat per aconseguir un estat de relaxació màxima en poc temps mitjançant maniobres lentes, profundes i envolupants.\nEl teu cos és savi i sabrà indicar-te quan has de sortir de l'aigua per canviar d'un bany a un altre amb una temperatura diferent. Recorda que podràs accedir en qualsevol moment a la sala de relaxació on sempre tindràs a la teva disposició aigua freda ila nostra selecció especial de te AIRE per mantenir-te hidratat. Si durant el massatge, sents en algun moment que la pressió és massa intensa o massa lleu, si et plau, indica-li-ho al teu terapeuta.\nMillora la teva experiència AIRE Essentials\nJuice & Shot Pairing\nIndulge in this premium combination. Add an extra boost of hydration with a fresh fruit juice and shot pairing from Pressed Juicery\nFresh pressed juice from locally sourced farms. They contain no additives.


el tren es va aturar - Laura Pedró Xaus\nel tren es va aturar\nViatjava en un tren ràpid i, a poc a poc, es va aturar. Es va aturar en un pont.\nEm dirigia al mateix lloc de sempre. Tan conegut que ja no mirava el paisatge ni els núvols al cel.\nEls primers pensaments van ser que seria una parada momentània. Vam haver d’acceptar que no arribaríem a la nostra destinació a l’hora programada, però amb els avisos corresponents a les persones que ens esperaven, ho vam començar a entomar amb calma. Ja ens aniria bé una mica de retard per poder acabar de llegir el llibre que teníem entre mans. També per posar ordre a la bossa o a la cartera, de papers i coses inútils. Els mòbils ens entretenien, sembla que no era l’únic tren que s’havia aturat i els missatges creatius corrien d’uns als altres. N’hi havia d’alarmants, que si era una conspiració dels dimonis que ens volien atrapats en els vagons. N’hi havia d’inspiradors, cantant a viva veu des de la finestra o ensenyant exercicis per la falta de moviment.\nAturats en un pont.\nEns fèiem conscients del nostre respirar i dels que teníem a prop. Trobàvem a faltar acariciar les persones estimades que estaven en altres trens. De sobte ens semblaven meravellosos els colors de la natura, que tot just començaven a esclatar per la primavera. Els ocells piulaven i voleiaven amb una alegria que desconeixíem. Hi havia qui viatjava prop del mar i podia veure els dofins saltant amb la llibertat que tan anhelàvem.\nComençàvem a pensar que a l’altra banda del pont les coses serien diferents. Deixàvem enrere un món conegut i ens endinsàvem a la incertesa d’una nova manera de fer i viure. La por s’instal·lava en molts caps, com si haguessin cregut que no sabrien viure en un món nou, com si haguessin cregut sempre que la vida només servia per a les coses conegudes.\nUn pont que simbolitzaria un ritus de pas. Com quan se celebra un casament que es prepara amb molts mesos d’antel·lació, per celebrar amb tots els honors el canvi de vida dels nuvis i la seva maduresa assolida per poder emprendre una vida fora del niu. Del món conegut al món nou.\nTemps de gestació i creació de nous hàbits, més saludables pels humans, l’economia i la natura.\nPodria passar que el tren només es posés en marxa just per creuar el pont. I s’aturaria per sempre. Allà hauríem d’abandonar-lo i continuar el camí a peu.\nHi hauria qui es quedaria aferrat al seient, aterrit per no poder tornar enrere, a tot allò conegut que havia quedat abans de travessar el pont.\nAltres valorarien el propi batec del cor, la capacitat de caminar i de respirar; i es deixarien cuidar pels nous familiars, aquells amb qui haguessin compartit aquell darrer trajecte. L’amor que emergís entre tantes persones fins llavors desconegudes, faria treure la força i el coratge per seguir caminant en un món nou. Per a seguir vivint.