Empitjoren les situacions dels treballadors a Catalunya - Cat Diàleg - Diari Digital català\nEls treballadors catalans perden poder adquisitiu i no aconsegueixen conciliar la vida personal i la professional, segons un informe d’Adecco\nEconomiaZPortada DerechaZResto 19 October, 2015 Núria Vilellas Camps 1\nInici » Historic » Empitjoren les situacions dels treballadors a Catalunya\nEls treballadors catalans han patit un empitjorament de la seva situació laboral, segons explica l’informe Monitor Adecco sobre oportunitats i satisfacció en l’ocupació, que està basat en el segon trimestre d’aquest 2015, i que es fa de forma periòdica. Si bé que és cert que hi ha hagut millores generals en el mercat laboral espanyol, a l’estudi també hi apareixen les causes que han portat a Catalunya a tenir uns resultats tan diferents pel que fa entorn del treball.\nPel territori català la pitjor dada és la caiguda en picat que hi ha hagut en el poder de compra dels ciutadans. I queda totalment contrarestada amb la resta de l’Estat, que tot i que no ha variat el salari mitjà (1.636 €/mes), els preus han disminuït, per la qual cosa la gent ha comprat més. Juntament amb el País Basc i les Illes Balears, Catalunya ha patit una contracció dels salaris i han augmentat els preus (fins a un -2,4% en el cas de la comunitat catalana), i per tant no s’ha pogut produir aquest fenomen consumidor.\nPer contra, les comunitats autònomes que més se n’han beneficiat han estat Madrid, Navarra i Aragó, amb un increment del 2% en l’activitat de compra. De fet, aquestes tres regions espanyoles són que ocupen les primeres posicions en el rànquing, on també hi ha 14 comunitats autònomes que han experimentat una millora en la puntuació gràcies a unes bones perspectives generals. Però a Catalunya les dades estan capgirades, ja que és el territori que més ha baixat del rànquing, i ha tingut la pitjor qualificació dels últims 10 anys.\nPer veure-ho gràficament, els ciutadans de Madrid han pogut gaudir aquest any de 39 € més al mes (468 a l’any), els navarresos han tingut un augment de 30 € al més, i els càntabres un guany de 26 euros, mentre que els catalans han perdut en els últims vuit trimestres 42 € mensuals (amb un resultat de 504 € al cap de l’any). De fet, els resultats que presenten Catalunya, que ja anaven sent dolents, han estat catastròfics.\n“Ha Catalunya s’han baixat els salaris en tots els estrats de l’ocupació”\nLa Vanguardia cita a Diego Barceló, un dels investigadors d’Adecco, que ha explicat que “una de les causes habituals és que durant la crisi s’hagi acomiadat fonamentalment directors i gerents, que no són substituïts o que ho són per persones amb una retribució més baixa, motiu pel qual, encara que la resta de salaris es mantingui en el seu nivell, la mitjana cau. No és el cas de Catalunya, ja que on més ocupació es va perdre va ser en les feines a temps parcial, les més mal pagades, cosa que hauria d’haver elevat la mitjana. Però, al mateix temps, va augmentar el nombre de treballs que comporten un nivell de capacitació més alt, com els tècnics i els professionals –categoria que engloba des dels cirurgians o els enginyers fins als directius–, la qual cosa també hauria d’haver causat un increment de la mitjana. Si la pujada no es va produir, només pot ser perquè els salaris van baixar en tots els estrats de l’ocupació”.\nPercepció dels treballadors sobre la satisfacció potencial en el treball\nA més de tot això, Catalunya també és una de les regions on més difícil és aconseguir una conciliació entre la vida personal i la professional, i aquest any ha caigut 2,2 punts percentuals (dada alarmant si es té en compte que en els trimestres anteriors ja havia patit un descens del 43,6%). Catalunya queda superada així fins i tot per comunitats com Castella-la Manxa o les Balears.\nPer mesurar aquesta conciliació, més enllà de preguntar al treballador la seva percepció, es s’utilitzen tres variables. La primera és la de l’ocupació a temps parcial, la segona la de la proporció dels ocupats que cursen estudis, i finalment es mira la del teletreball. Totes aquestes circumstàncies permeten compaginar les necessitats personals amb les exigències de la feina. I segons Barceló Catalunya “va perdre feines a temps parcial, té la proporció més baixa de persones ocupades que cursen estudis, reglats o no, i posseeix el menor percentatge d’empleats que treballen des de casa, la meitat que Madrid”. És a dir, de les tres variables, els catalans han caigut en les tres.\nAdecco2 Catalunya538 catdialeg1748 conciliació personal i professional1 Pitjor situació laboral a Catalunya1


Com utilitzar la cal·ligrafia en el vostre casament | l-groop.com\nCom utilitzar la cal·ligrafia en el vostre casament\nSi us agrada la cal·ligrafia, potser voldreu utilitzar-la al vostre casament. Hi ha moltes maneres fàcils d’incorporar la cal·ligrafia en el teu gran dia. Podeu començar abans del casament amb invitacions i mapes de cal·ligrafia. També podeu afegir cal·ligrafia a la cerimònia amb rètols i accessoris. A la recepció, afegiu cal·ligrafia a les decoracions i menús.\nÚs de la cal·ligrafia abans del casament\nEnvieu invitacions de cal·ligrafia. Abans que comenci el casament, podeu iniciar el tema de la cal·ligrafia amb invitacions. Envieu als convidats escrits en cal·ligrafia que incloguin el nom del vostre cònjuge, així com la data, l'hora i el lloc de la cerimònia. \nAssegureu-vos que la cal·ligrafia que feu servir és força llegible. Desitgeu que els convidats coneguin els detalls importants i a vegades es pot llegir cal·ligrafia.\nRepartiu mapes de cal·ligrafia per a un casament de destinació. Si esteu tenint un casament de destinació, envieu un mapa. Un mapa pot ser un record per als clients i també es pot utilitzar per ajudar els clients a trobar el seu camí a una ubicació difícil. Podeu tenir la redacció al mapa escrita en cal·ligrafia, donant-li una sensació de moda. \nSi hi ha indicacions importants o complicades al mapa, potser és millor abstenir-se d’utilitzar cal·ligrafia en aquestes porcions del mapa. Voleu assegurar-vos que els clients saben on anar.\nAfegiu cal·ligrafia a penjadors personalitzats. Abans de la cerimònia, haureu de tenir una habitació preparada per canviar les dones d'honor i els nuvis. Podeu penjar peces de vestir, com vestits d'honor o vestits d'honor, amb penjadors que utilitzin cal·ligrafia. Escriviu els noms dels membres de la festa del casament amb una cal·ligrafia elegant als vostres penjadors. Aquesta serà una manera divertida d’incorporar la cal·ligrafia al vostre gran dia, així com de proporcionar regals als membres de la festa de casament. \nAfegint cal·ligrafia a la decoració del casament\nBenvinguts convidats al casament amb un cartell de cal·ligrafia. Quan els convidats entren al vostre casament, podeu tenir un rètol de cal·ligrafia a prop de l’entrada que els acull. Podeu utilitzar un material que coincideixi amb altres temes del vostre casament. Per exemple, si aneu a buscar un tema a l’aire lliure, podeu utilitzar un rètol de fusta adornat amb fulles. \nA més d'escriure "Benvingut" al rètol, també podeu escriure alguna cosa així com els noms de la vostra parella.\nCol·loca un rètol de cal·ligrafia a prop de l’alter. Just darrere de l’alter, penseu penjar un rètol de cal·ligrafia. També podeu penjar alguna cosa com un tapís gran o una catifa embellida amb cal·ligrafia. \nTrieu alguna cosa agradable per escriure al rètol. Algunes parelles els agrada simplement escriure els seus noms, però també podeu escriure una cita sobre l’amor, les lletres d’una cançó especial o altres paraules o frases sentimentals.\nUtilitzeu paraigües de cal·ligrafia en una cerimònia a l’aire lliure. Si us caseu a l'aire lliure, tenir determinats membres de la festa de casament portar paraigües pot ser un bon complement. L'ús de paraigües embellits amb cal·ligrafia pot afegir-se al tema de cal·ligrafia. \nPodeu escriure moltes coses diferents en cal·ligrafia als paraigües. Podeu escriure les inicials de la vostra parella, els noms de la festa del casament, o lletres de cançons o poesia sobre l’amor.\nPorteu accessoris amb cal·ligrafia. Busqueu accessoris que utilitzin la cal·ligrafia. Podeu anar a un rellotge amb un xifrat de cal·ligrafia, un collaret amb un penjoll de cal·ligrafia o que els anells de casament incloguin cal·ligrafia. \nLa núvia o el nuvi poden portar cal·ligrafia o podeu fer que els membres de la festa del casament l’afegiran als seus accessoris. Per exemple, feu que totes les dames d’honor portin un collaret amb un penjoll de cal·ligrafia.\nAfegiu cal·ligrafia als programes de casaments o al llibre de visites. Si publiqueu programes al vostre casament, feu-los escrits en cal·ligrafia. Els clients poden mantenir els programes després del casament com a record. Si teniu un llibre de convidats, poseu la portada escrita en cal·ligrafia. Si teniu algun escrit a les pàgines, també podeu escriure les de cal·ligrafia.\nÚs de la cal·ligrafia a la recepció\nAfegiu cal·ligrafia al pastís. Podeu tenir alguna cosa escrit al pastís en cal·ligrafia. En lloc d’un topper de casament tradicional de parella, heu retallat les lletres de cal·ligrafia com a topper. Podeu tenir el nom o les inicials de la núvia. Si utilitzeu un hashtag de casament, també podeu utilitzar-lo com a topper de casaments. \nSi voleu un pastís tradicional de pastissos de parella, mireu si podeu aconseguir que un forner escrigui alguna cosa al pastís amb lletres de cal·ligrafia. Podeu, per exemple, escriure el vostre nom i la vostra parella al costat del pastís.\nUtilitzeu targetes de lloc de cal·ligrafia. Si esteu fent un sopar de recepció gran, podeu utilitzar les targetes de lloc per indicar on s’ha d’asseure la gent. Utilitzar cal·ligrafia a les cartes pot ser una manera divertida d’incorporar la cal·ligrafia al vostre gran dia. \nSi no voleu utilitzar targetes tradicionals, utilitzeu com una petita pedra o estàtua amb lletres de cal·ligrafia. D’aquesta manera, els clients poden endur-se un record.\nOpteu pels menús de cal·ligrafia. Si serveix menjar o begudes, pot incloure menús per a convidats. Si ho fa, utilitza la lletra de cal·ligrafia. Aquesta pot ser una forma divertida i pràctica d’afegir cal·ligrafia a la recepció. \nÉs possible que vulgueu escriure descripcions d'aliments i begudes en lletres habituals. Vostè vol assegurar-se que els clients poden llegir les descripcions de begudes i còctels.\nAfegiu tòpics de cal·ligrafia a les postres. Podeu comprar toppers amb paraules escrites amb lletres de cal·ligrafia. Podeu utilitzar-les en postres com a magdalenes i brownies. Els toppers de postres poden ser una manera bonica d’afegir cal·ligrafia al dia del vostre casament, mentre que també podeu oferir als convidats alguna cosa per portar-los a casa com a record. \nPodeu utilitzar les inicials de la vostra cònjuge en els taps de postres.\nTambé podeu escriure paraules, com ara "Amor" i "Sempre", que reflecteixen un casament.\nUtilitzeu gerros de cal·ligrafia com a peces centrals. Si utilitzeu peces centrals a taules de casament, afegiu lletres de cal·ligrafia. Aquesta pot ser una manera fàcil d’afegir cal·ligrafia a la vostra cerimònia. Podeu anotar paraules com "Amics" i "Família", segons qui estigui a la taula. També podeu escriure el nom o les inicials del vostre cònjuge.


Cigonya - Gènius - Gènius\nCigonya - Gènius\nNom científic: Ciconia ciconia (cigonya blanca)\nCom és? És un au molt gran de plomatge bàsicament blanc, tret de les puntes de les ales que són negres. Té una mida aproximada (des del bec fins a la punta de la cua) d’entre 100 i 115 cm. L envergadura de les seves ales (llargues i amples) obertes és entre 155 i 215 cm i pot pesar entre 2,3 i 4,5kg.\nEl més característic de la seva aparença són el coll, el bec i les potes prims i llarguíssims, de color ataronjat\nViu una mitjana de trenta o quaranta anys\nQuin soroll fa? clac-clac\nI com es diu aquest so? Claqueig i el que fa la cigonya és claquejar o clacar\nÉs un au carnívora que s’alimenta d’insectes (escarabats, llagostes) i de petits animals (sargantanes, cucs, granotes, peixos, i rosegadors, serps, polls d’altres aus)\nÉs un au migratòria que recorre grans distàncies. Passa l’hivern a l’Àfrica o ala península Aràbiga i torna a Europa a la primavera.\nLa podem veure tant en espais oberts (deveses, pastures, regadius i aiguamolls), com en construccions altes d’algunes poblacions (campanars, dipòsits d’aigua, xemeneies, torretes d’electricitats, ruïnes)\nLes femelles i els mascles són exactament iguals en mida, color i pes\nEls pollets, com la majoria de les aus i rèptils, tenen una dent al bec per ajudar-se a trencar la closca del seu ou\nLes parelles de cigonyes tornen cada any al mateix niu que van construir la primera vegada que es va instal·lar en un lloc. Any darrera any, el van millorant i ampliant. Aquests poden arribar a fer 2 metres de diàmetre i pesar entre 200 i 400 k\nEls polls poden menjar diàriament l’equivalent al 60% del seu pes.\nTant el mascle com la femella participen en la incubació dels ous, que poden ser entre 4 i 7 cada anys\nLa Cigonya / Elisenda Queralt\nUn Cuento de cigüeñas / Antonio Ventura\nUn Año con cigüeñas / Thomas Muller\nLulú y la cigúeña despistada / Daniel Picouly\nLa Fantástica niña pequeña y la cigüeña pedigüeña / Lucía Etxebarria\nEls nadons i les cigonyes


Una visió pictòrica passatgera i temporal – Irene Gras Cruz\nUna visió pictòrica passatgera i temporal\n10/10/2016 10/10/2016 por irenegras In exposiciones Deja un comentario\nJorge Julve, Transitori, Galeria Cànem, Castelló.\nJorge Julve vol cavil·lar i incidir en la privacitat, en la intimitat de cadascú que hui en dia s’ha vist compromesa, i ho fa a través de l’exposicióTransitori que presenta ara a la galeria Cànem i que suposa la primera exhibició de la temporada a la sala.\nEl ritme de l’actualitat i les xarxes socials ens obliguen indirectament a mostrar i abocar imatges personals quasi sense adonar-nos de la exhibició que inconscientment estem fent de la nostra vida. Moments exposats obertament al públic que no deixa d’observar-los com si es tractés d’un «voyeur». D’aquesta manera, l’artista arreplega i acumula imatges, generant un arxiu propi d’instantànies alienes al pintor. Julve recrea aquestes imatges, que semblen fotografies, triades a l’atzar que oculten més que mostren. Espais únics i privats, tancats, hermètics, que deixen volar la nostra imaginació i augmenten la nostra curiositat per descobrir que hi ha darrere, allò que ens amaga el pintor.\nEs podria dir que Julve juga, d’alguna manera, amb l’espectador creant sensacions fictícies. L’artista representa marcs, persianes i tot tipus d’impediments, barreres visuals que no permeten veure que hi ha i que al mateix temps preserven la intimitat d’una situació o acció. És a dir, en aquesta sèrie no hi ha espai públic, només es plasma allò reservat com a màxim referent de la privacitat i confiança.\nLa pregunta per a l’espectador, com bé assenyala el text de presentació de la mostra, hauria de ser: «Per què s’aboquen les imatges íntimes a allò públic?; doncs pensem que les imatges les originen persones i fan referència a objectes, accions i espais…» Així doncs, l’objectiu que persegueix l’autor és comprometent-se, reflexionant sobre la nova actualitat virtual que avui en dia ens envolta, i mitjançant la imatge pictòrica, en el seu cas.\nParlar del joc de mostrar i ocultar o de representació o post-presentació no seria desgavellat perquè amb el dibuix i la pintura descontextualitza les imatges. El seu compromís amb la societat com a pintor és fer visible el problema que la nostra societat té amb l’exposició desmesurada —fotografies, informació, espais…— que compartim a través les xarxes socials.\nJulve treballa en el buit que existeix entre l’opacitat i la transparència. En paraules del propi autor: «Entre l’opacitat i la transparència, de manera enigmàtica, m’apropo a les sensacions. […] La pintura està viva, la sento tal com l’aplico, capa de pintura damunt capa de pintura, entonant amb el color, construint amb les formes i la materialitat de la pintura… al remat hi arribo al punt de la fortitud desitjada».\nCapes i veladures de pintura superposades que ens dóna per a que siguem nosaltres, com si fóra un palimpsest, els qui puguem descobrir —metafòricament parlant—, la intimitat present que es troba amagada en cadascun dels nostres pensaments, gests, mirades… que ens esperem darrere del teló que ha creat i que només desvetllarem amb el temps i l’experiència que s’obté al contemplar la pintura.\nL’obra ací present, que romandrà exposada a les parets de la galeria Cànem fins al proper 12 de novembre, ens fa relacionar directament amb sentiments trobats i pensaments que ens venen al cap quan intentem desxifrar que s’oculta al darrere. Per al jove artista d’Alcalà de Xivert, és un procés, una transfiguració.\nJorge Julve crea imatges per a alliberar unes altres, al mateix temps que les cuida i preserva d’estranys. Prenent les paraules de la presentació de l’exposició: «Jorge Julve fa bona la dita d’Hannah Arendt, quan afirma que el concepte de propietat té la seua arrel en la persona mateixa, en la possessió d’un cos i el domini del seu energia i que la nostra única propietat fiable és la nostra habilitat». «Com a espectadors (la tercera variable de l’equació necessària per completar l’obra) —continua el text de la mostra— entenem com pot arribar a ser de ric i variat el món ocult en les condicions de la intimitat».\nJorge Julve; Galeria Cànem\nPrevious article Els paisatges estètics d’Ana Sansano


Miguel José de Azanza - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n20 de desembre de 1746\nAviz, Alentejo, Portugal\n20 de juny de 1826\n30 de maig de 1798 – 30 d'abril de 1800\nFélix Berenguer de Marquina →\n28 de març de 1808 – 7 de juliol de 1808\n← Miquel Gaietà Soler i Rabassa\nFrancisco Cabarrús(Josep I)\nFrancisco de Saavedra(Junta Suprema) →\nMinistre d'Índies i Afers Eclesiàstics\n7 de juliol de 1808 – 27 de juny de 1813\nMiguel José de Azanza (20 de desembre de 1746, Aviz, Alentejo, Portugal - Bordeus, França, 20 de juny de 1826) fou Duc de Santa Fe, polític i militar espanyol de finals del segle XVIII i principis del XIX. Com a polític va ostentar la cartera del Ministeri de la Guerra el 1793; des de 1798 fins a 1800 va ser virrei de la Nova Espanya (avui Mèxic), on va sufocar la rebel·lió dels matxets, que pretenia la independència de Mèxic; va ser també ministre d'Hisenda amb Ferran VII d'Espanya i col·laborador de Josep I Bonaparte. Com militar va lluitar contra els francesos el 1795 i va participar en el seu costat en la Guerra del Francès. En finalitzar la mateixa, va haver de marxar a l'exili a la localitat francesa de Bordeus, on va morir el 1836.\n3 La guerra de la Independència\nMiguel José de Azanza va néixer a la localitat navarresa d'Aviz, (Espanya), el 1746. Quan comptava amb 17 anys d'edat (algunes fonts assenyalen 19), va viatjar a Nova Espanya, actualment Mèxic, en companyia del seu oncle, José Martín d'Alegria. Allà es va col·locar com a secretari del visitador general José de Gálvez, amb el qual va recórrer la colònia coneixent molts dels seus problemes.\nEl 1771 va tornar a la metròpoli i es va allistar al regiment d'infanteria, però va abandonar la milícia per continuar ingressant la carrera diplomàtica al cos diplomàtic. Va ostentar la representació d'encarregat de negocis de l'ambaixada d'Espanya a Prússia i de secretari de l'ambaixada d'Espanya a Rússia. El desembre de 1795 va ser nomenat secretari d'Estat i més tard del Despatx de Guerra (ministre de la Guerra), càrrec que va mantenir fins a octubre de l'any següent (algunes fonts assenyalen que va entrar de ministre el 1773 i que es va mantenir tres anys en aquest càrrec).\nAmb la caiguda en desgràcia de Manuel Godoy, primer ministre de Carles IV que va firmar la pau de Basilea amb França, Azanza és nomenat virrei de Nova Espanya. Molts van veure en aquest nomenament un "exili dolç" per al d'Aoiz.\nEl 1798 arriba de nou a Mèxic, aquesta vegada com a virrei, a substituir a Miguel Grua Talamanca y Branciforte que era un protegit de Manuel Godoy. Va prendre possessió del càrrec el 30 de maig. Va trobar un ambient de benvinguda i esperança basat en el desig dels habitants de Nova Espanya dels quals canviés la situació que l'anterior virrei havia anat provocant durant el seu mandat. Azanza va anar desmobilitzant les concentracions de tropa que el seu antecessor havia fet i fortificant alguns punts del virregnat, com el Port de San Blas.\nEl 1799 va lluitar contra l'alçament independentista conegut com la rebel·lió dels matxets que liderava Pedro Portell. La conspiració que va urgir Portilla, pretenia l'expulsió dels espanyols peninsulars, els cridats gachupines, de la colònia. Parea ells va reunir un grup d'unes 20 persones armats de sables amb intenció d'apoderar-se del virrei ocupant el seu lloc, ja que ocuparia Portilla. La conspiració va quedar frustrada quan un dels participants, Francisco de Aguirre va posar els plans en coneixement de les autoritats.\nUna de les accions menys conegudes del Miguel José de Azanza com a virrei a Mèxic va ser la de la netedat de la ciutat. Netedat que es va tenir com a referent l'extermini dels gossos de carrer. Els serens (policies nocturns de la ciutat) tenien ordre de matar tot gos vagabund que trobessin. S'estima que es van executar més de 14.000 animals entre els anys 1798 i 1801.\nL'objectiu final era el de convertir la ciutat de Mèxic en una urbs a imatge i semblança de les grans ciutats europees d'aquella època. La construcció d'espais públics conformats per parcs i places molt netes, havia de ser completat per una certa aparença social. S'estima que l'ordre de l'extermini dels gossos, de la qual no hi havia justificació sanitària, perseguia en demostrar la força de les autoritats i l'advertir als component dels grups socials més baixos, que se solen fer acompanyar per gossos, que no eren benvinguts a la ciutat.\nLes matances de gossos eren comunes a les ciutats europees. A Mèxic no es va dur a terme com era habitual a Europa. Dins del cos de serens es va obrir un via de desobediència que va arribar fins i tot a les direccions. L'origen d'aquesta actitud estava en la diferència de costum entre Europa i Amèrica. Mentre que a Europa els gossos eren considerats com una plaga que atreia les pesta i la malaltia, a Amèrica es mantenia una molt vella convivència amb ells. A Amèrica arribaven a alimentar-se amb ells i el gos era qui ajudava les ànimes a travessar el riu per arribar a Mictlán o vall dels morts. Les matances van acabar amb l'arribada del nou virrei, Félix Berenguer de Marquina que va ordenar suspendre-les el 1801.\nEl 1800 Azanza va tornar a Espanya accedint a llocs en el govern de la nació.\nEl 1800 torna a la metròpoli on ocupa càrrecs rellevants. En març de 1808 després del motí d'Aranjuez, que va suposar la caiguda definitiva de Godoy, el rei Ferran VII d'Espanya el nomena secretari d'Hisenda. Azanza simpatitzava amb les idees nascudes de la Revolució Francesa i formava part del grup conegut com els afrancesats.\nVa ser un dels redactors de l'Estatut de Baiona en què va participar a instàncies de Napoleó Bonaparte. Després del nomenament del germà de Napoleó com a rei d'Espanya, Josep I Bonaparte conegut com a Pepe botella, va ser responsable de la cartera d'Assumptes Exteriors i, des de 1811 ambaixador a París. José I el va nomenar Duc de Santa Fe.\nEn finalitzar la guerra de la Independència amb la derrota de les tropes napoleòniques Azanza es va exiliar a França on va romandre fins a la seva mort. La seva participació al costat dels francesos el van portar a ser jutjat, sent sentenciat a mort i confiscats la seva fortuna i béns.\n↑ Un virrei que va arrasar amb els gossos - L'Universal - Cultura\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Miguel José de Azanza\nEl cinquanta-quatrè virrei, Miguel José de Azanza\nMiguel José de Azanza en art i història\n«Miguel José de Azanza». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\n' Sobirà Gran Comanador\n1811 - 1813 Succeït per:\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Miguel_José_de_Azanza&oldid=22050918»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 oct 2019 a les 16:26.


Fundació Roure “L’Entrepà Solidari” “la Caixa” i Abacus cooperativa\nLa Fundació Roure posa en marxa la iniciativa “L’Entrepà Solidari” amb el suport de l´Obra Social “la Caixa” i Abacus cooperativa\nLa iniciativa “L’Entrepà Solidari”, impulsada per la Fundació Roure, amb la col·laboració de la Fundació de l’Esperança de l’Obra Social “la Caixa” i Abacus cooperativa, ha fet arribar a la xarxa d’establiments Abacus un original objecte social i útil amb el qual es pretén recollir fons per a les persones en situació de vulnerabilitat. Es tracta de tovallons de roba reutilitzable per embolicar entrepans, que es posen a la venda coincidint amb la campanya de tornada a l’escola.\nLa Fundació de l’Esperança de l’Obra Social “la Caixa” dóna suport al projecte solidari fent un donatiu per ajudar en l’elaboració d’aquests tovallons, que es venen a la xarxa d’establiments Abacus de tot Catalunya amb el nom “L’Entrepà Solidari” i al preu de 6,95 euros. Tots els beneficis obtinguts de la venda d’aquest producte es destinaran íntegrament a la Fundació Roure, que podrà incrementar l’ajut al menjador social que atén a persones vulnerables.\nLa Fundació de l’Esperança de l’Obra social “la Caixa” dóna resposta a demandes de persones del territori i fa intervencions encaminades a que aquestes persones puguin sortir de l’exclusió social i puguin portar una vida autònoma. Un dels eixos de l’acció social de la Fundació de l’Esperança és el treball en xarxa amb les entitats socials del barri. I un clar exemple d’aquesta és l’actuació amb la Fundació Roure i l’Associació Estel Tàpia, que confecciona els tovallons de roba.\nAquesta iniciativa s’emmarca en el compromís social d’Abacus amb les comunitats locals i els territoris on està implantada la cooperativa, buscant col·laboracions amb altres agents socials i entitats a través de diversos projectes amb finalitats socials. Un exemple és la participació que cada any realitza la cooperativa en accions com el Tió Solidari de Catalunya Ràdio o el calendari solidari Bombers amb Causa.


23-1-12 | EDITORIAL\nEl tancament de Megaupload ha tornat a posar sobre la taula l’interessant debat sobre els drets d’autor a la xarxa. La propietat intel·lectual no ha de ser una regulació pròpia del segle XX; avui en dia, els creador i les empreses de distribució també han de poder guanyar diners amb la seva obra. Però la seva explotació comercial no es pot seguir fent com fins ara perquè la tecnologia ha evolucionat i no es pot “desinventar”; no poden pretendre encara guanyar diners només amb les entrades de cinema, discos i DVD’s, drets televisius o pagament per Internet. Cal anar més enllà, perquè la xarxa ha obert la possibilitat del consum guatuït i portals d’intercanvi d’arxius (com Megaupload) no desapareixeran. Tancar tots els que vagin sortint només ens servirà per posar pals a les rodes. La legislació no pot anar contra una tecnologia ja consolidada i acceptada per milions d’usuaris ni la tecnologia pot anar contra la legislació. Cal regular la nova situació amb lleis pròpies del segle XXI, l’era digital, on els usuaris només pagaran si se li ofereix algun element extra. Les empreses de distribució han de canviar la mentalitat i obrir-se a la nova situació, no intentar prolongar el negoci del passat. En el cas de la música, la forma de guanyar diners ha de ser amb els concerts, on es pagarà per un directe: s’ha acabat treure un disc i viure de rendes per sempre. En el cas del vídeo, la situació és més difícil, ja que aquest component de “directe” no existeix. Però si portals com Megaupload aconsegueixen beneficis que ronden els 175 milions de dòlars (entre les quotes “premium” i la publicitat), perquè no es pot destinar una part a les empreses productores i distribuidores? Així, l’usuari seguirà disfrutant de productes “gratuïts” i els creadors rebran també uns diners per aquest tipus d’explotació. Cobrar menys i treballar més, aquesta és la fòrmula. Oposar-se a la tecnologia és tancar-se en banda, distanciar-se del públic i no solucionar-ho definitivament. O s’avança amb portals com Megaupload o no es podrà avançar.\nEl fangar: REIAL MADRID. El comportament del seu jugador Pepe és lamentable: es dedica més a repartir violència pel camp que a jugar a futbol. Cal una sanció disciplinària al jugador i una censura i disculpes públiques com a institució. Pepe és el culpable dels seus penosos actes, però amb l’omissió i el silenci per part del seu club i els òrgans de regulació del futbol espanyol (que no el sancionen malgrat les seves agressions reiterades), es converteixen en còmplices, igual de responsables.\nEl cultiu: EL PERIÒDICO DE CATALUNYA. La seva campanya a favor de la regulació dels Centres d’Internament d’Estrangers ha estat un exemple de periodisme de denúncia i d’investigació independent. S’agraeix que un mitjà de comunicació de masses no oblidi la seva funció de servei públic i segueixi actuant com un veritable “quart poder”, qüestionant i revel·lant les males praxis dels governants.\nAquesta entrada ha esta publicada en 00-Audiovisual, 13- Gener 2012. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Los Valendas recorden el seu passat enregistrant l'àlbum recopilatori «Greatest Flops»\nLaura Moyà | 05 desembre 2002\n«Editam un recopilatori per recordar a la gent que fèiem música». Xavier Escutia ofereix una raó per explicar l'aparició de Greatest Flops, editat per Blau. Toni Noguera n'hi afegeix una altra: «Es tracta d'un pont entre el que fèiem i el que volem fer». Els dos integrants de Los Valendas van narrar d'aquesta manera les raons de l'aparició del disc recopilatori que resumeix el que feren abans de la seva separació, per poder dirigir els seus passos cap a altres camins en aquesta nova etapa conjunta.\nEn l'actualitat, Los Valendas ultimen un disc amb cançons noves. Sugar, Coated Lies apareixerà el febrer i «sonarà diferent», segons Noguera. «Tindrà l'ànima de sempre però variarà en la composició i en la producció». La intenció de la formació és recuperar el seu públic, encara que «serà difícil que les noves generacions ens segueixin», assegurà Escutia, a causa de «la variació del panorama musical amb l'aparició de noves tendències».\n«Els grups comencen a tenir cura de les cançons i les melodies, abans només es feia renou», una tendència que «Los Valendas fèiem fa deu anys», afirmà Noguera. A Greatest Flops, el conjunt recorre totes les etapes viscudes junts. S'hi inclouen quatre temes del primer disc, tres dels quals s'han regravat. «Teníem por de perdre'n la màgia original però hem aconseguit mantenir-ne la frescor i l'esperit», afirmà Noguera.\nLa selecció de les cançons es va basar en dos criteris. El primer, que es «tractàs de temes dels quals estiguéssim contents». El segon, que ens «hi sentíssim còmodes», explicà Noguera. Així va sorgir el recopilatori, un disc que sempre va cercar «mantenir-se fidel a l'original», a un estil, a un so i sobretot a una evolució que ara endinsarà Los Valendas en altres mons.


L'Ajuntament comença a instal·lar jocs esportius i bio saludables a diferents espais públics de la ciutat - Ajuntament de Terrassa\nL'Ajuntament comença a instal·lar jocs esportius i bio saludables a diferents espais públics de la ciutat\nLa segona fase del projecte contempla implantar-los als districtes 1, 2 i 6\nLa instal·lació de jocs esportius i biosaludables en diferents espais públics de la ciutat és el resultat d'una decisió dels Consells de Districte, que van triar les places, carrers i parcs on es podrien col·locar aquests jocs i altres elements d'oci. La primera fase es va iniciar a l'abril i va incloure els districtes 3, 4 i 5. Aquest mes ha començat la segona fase als districtes 1, 2 i 6, amb la implantació progressiva dels jocs a les places de Can Tusell, de Can Gorgs i de Frederica Montseny.\nA Can Tusell s'instal·larà un aparell de "workout", un anglicisme que defineix els elements dissenyats per a la pràctica esportiva que tonifiquen i enforteixen les diferents parts de cos. Són aparells que ja s'han instal·lat en altres espais públics de la ciutat i que estan adreçats a un públic jove i adult. A la plaça de Can Gorgs, en canvi, es col·locaran bio saludables i a la plaça de Frederica Montseny, un joc adaptat giratori. A més, també s'instal·laran bancs al carrer de Mossèn Àngel Rodamilans i es farà un tancament metàl·lic entre la plaça de Joan Miró i el Casal d'Avis.\nLes obres van a càrrec de l'empresa Infraestructures Serveis i Obres S.L., que executarà els treballs que figuren al projecte de "Millora i remodelació de diferents espais públics (places, carrers i parcs) mitjançant la millora de zones verdes, el mobiliari i els jocs infantils o bio saludables als districtes 1, 2 i 6" per un cost d'adjudicació de 73.456,38 euros. El termini previst és de 16 setmanes.\nLes actuacions incloses en aquesta segona fase són les següents:\nDistricte 1: instal·lació de jocs infantils a les places de la Torre del Palau i dels Museus, a més del tancament de la zona d'esbarjo de la plaça Joan Miró.\nDistricte 2: col·locació de bancs, jocs infantils i una taula de tenis taula al Parc del Pícnic de Torre-sana, de jocs infantils a la plaça major de Torre-sana i de nous bancs al Casal Cívic de Montserrat, Torre-Sana i Vilardell.\nDistricte 6: instal·lació de jocs esportius a la plaça de Can Tusell, de jocs bio saludables a la plaça de Can Gorgs i de jocs infantils a les places de García Lorca i de Benito Martínez, respectivament.\nEn el cas dels jocs infantils, s'ha estudiat la solució més adequada, innovadora i inclusiva per millorar els espais per tal que tots els nens tinguin la possibilitat de jugar i accedir a les mateixes instal·lacions lúdiques. L'execució del projecte també representa un canvi qualitatiu per als espais públics afectats, ja que també inclou la col·locació d'elements que milloren l'espai lúdic i d'oci.\nPer a més informació: https://www.terrassa.cat/actualitat-espais-verds


Dades sobre coronavirus corresponents a Vilassar de Mar i a l’ Hospital de Mataró 11-05-2020 – Vilassar Ràdio\nEl Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya publica a la seva pàgina web xarxes socials dades sobre el coronavirus SARS-CoV-2 per regions sanitàries, districtes sanitaris, àrees bàsiques de salut i per municipis.\nPer a Vilassar de Mar dóna com a xifra aquest dilluns 11 de maig un total de 114 casos de coronavirus positius confirmats amb prova diagnòstica (1 més que divendres). El Departament de Salut informa que les dades són de persones a les quals se’ls ha fet la prova per PCR i test ràpid. El Departament de Salut també informa que hi ha 503 casos sospitosos de coronavirus (111 més que divendres).\nPer altra banda, des de l’Hospital de Mataró informen avui les persones que tenen ingressades per coronavirus són 85 (11 menys que divendres) , de les quals 6 (3 menys que divendres) es troben a la Unitat de Cures Intensives.\nLes persones que han mort a aquest hospital pel COVID 19 són fins ara 123 (3 més que divendres).\nHi ha 35 professionals del Consorci Sanitari del Maresme en situació d’aillament ( 13 menys que divendres).\nPel que fa als pacients afectats pel COVID 19 que han estat donats d’alta des de l’inici de la pandèmia en aquest hospital són 389 (13 més que divendres).\nNotícia anteriorActualització de la informació sobre coronavirus 11-05-2020\nSegüent notíciaInformatiu coronavirus 11-05-2020


jocs de nenes nord-americans - jugar en Game - Game\njocs de nenes nord-americans\nCom adolescents que viuen als Estats Units li diran lliure joc en línia American Girl. Es va convertir en una de les joves, que passarà un dia interessant en el qual tants esdeveniments de diversió. Quan jugues, visitar el saló de bellesa per arreglar el seu cabell, millora la manicura, comprar una mica de veshchichek moda. L'heroïna li donarà a conèixer als seus amics, que comparteixen els seus interessos. Serà un comiat de soltera, una trobada romàntic amb un noi guapo, gestes culinàries, recerques de disseny, neteja de l'habitació i molts més emocionant.\nJocs American girl per categoria:\nEl millor jocs de nenes nord-americans\nAcció de gràcies Vestits per a nadons\nJocs de noia americana mostrarà com viure i què fa una noia\nJocs Tot jocs de nenes nord-americans\nOpcions de jocs per a les nenes van inventar tant que es pot jugar sense parar, explorant al seu torn diferents direccions. Jocs de noia americana recollit en una partida separada, i juntament amb el personatge principal que vagi a:\nfascinants passejos per la naturalesa,\nparticiparà en la competició,\n, es seleccionarà el vestit i el pentinat.\nI un munt de coses interessants que et esperen en una varietat de joguines. Vostè pot fins i tot gestionar el seu propi vaixell i es va dirigir a la casa a tota vela, recollir els barrils que en una varietat de nedar en l'aigua. Gestió només un ratolí d'ordinador, indicar el rumb del vaixell, i serà obedient seguir les seves instruccions. Però no xoc amb llitera, perquè després d'una reorganització, perdrà un barril, que està a punts negatius. Mitjançant la recopilació de tots els artefactes durant el viatge, se li posi el seu propi rècord, i recollir-potser la propera nedar si vols més temps per jugar aquest joc.\nAltres jocs American Girl\nnenes Jocs Centroamericanos conviden a passar el temps en un viatge de pesca amb Caroline. Assegut en un vaixell davant de la costa es pot prendre un munt de peixos diferents i portar a casa el gran captura. Centrant-se en l'escala mostra el poder d'un servei de banda, va llançar l'ham al llac i observar el procés quan els peixos movent-se veu l'esquer i enviat al ganxo. Quan ella està atrapada, veure quants punts et donen i sotmetre la presa a la cistella fent clic al primer peix, i després una cistella. Hi ha un cos d'aigua, objectes especialment valuosos, que es destaquen en diferents colors estrelles – Això seria agafar almenys un parell!\nA continuació, anar a una acollidora cafeteria i veure com es converteixen en la nostra heroïna a la noia de l'any, conduint ràpidament amb el servei al client. Per contrarestar vestit de clients i cada un té els seus propis desitjos. Per saber el que volen, feu clic al signe d'interrogació, i marcaran les seves ordres en el núvol. Després aneu a la taula amb els productes i feu clic a les icones. Quan la balança s'està preparant per aixecar-se, el producte està llest i pot ser recollit a la safata. Per fer la feina més ràpid, millor prendre diversos comandes i reunir al voltant de diferents taules que els portarà a l'instant els visitants famolencs.\nEls American Girl Doll Jocs ofereixen a vestir-se amb vestits magnífics Caroline i triar el menú per al seu pentinat, vestit corresponent. Intenta mantenir els detalls del seu vestuari triat aparellat i van representar un conjunt harmoniós.\nA més, els jocs per a les nenes americanes ofereixen per anar a les aventures extraordinàriament interessants sobre diferents modes de transport i fins i tot un passeig en un globus. Jocs i laquo; tres en una fila » entretenir els seus súbdits, on recollir objectes de valor o fer créixer un jardí florent. No obstant això, vostè serà capaç de recollir les nines russes i jugar amb mascotes, fer exercici i realitzar tasques addicionals, que diversifiquen el joc i bons, a més de portar un munt d'emocions agradables. Joguines interessants sempre es duen a terme a les flors acolorides i acompanyats per música agradable per als nens. Els jocs d'ordinador s'han convertit en més com un lliçons útils on els nens aprenen la cura de reacció més ràpid per distingir el nom, mida i color de trobar les solucions adequades, i aprendre els conceptes bàsics de matemàtiques o escriptura. En cada joc, el seu treball és únic dret i la seva aplicació donarà un resultat positiu, i l'oportunitat de passar a la següent nivell. Ara els pares no tenen cap raó per alienar al nen del monitor, ja que s'ha convertit en un llibre de text, però és atractiu!


Què hi ha de postres?: Coca dolça de pa\nPublicat per Ramon Juanola a 11:12\nLA COCINERA DE BETULO 24 de juliol de 2013 a les 11:31\nNo cal fer preparacions amb molts ingredients per disfrutar d'un bon menjar, en aquesta coca tenim l'exemple.\nJa ho crec que m'agrada com t'ha quedat.\nRamón, la farina nº 3 es la de força?\nRamon Juanola 24 de juliol de 2013 a les 11:43\nAna, la farina la compro en sacs de 25 quilos en una farinera. N'hi ha de moltes classes amb diferent "força": el nº 1 la que te mes força, nº 3, 5, 6. Nosaltres quan en preparàvem per fer brioix les barrejaven perquè teníem una saca de cada. Això és complicat i jo sempre agafo la del mig, la nº 3)\nRoser 24 de juliol de 2013 a les 22:57\nmm....de vici!! ben sucada al café amb llet, o sola! m'encanta! petons\nRosa Maria 25 de juliol de 2013 a les 6:36\nBoníssima.......i també amb un trocet de xocolata\nEva Macià 25 de juliol de 2013 a les 14:42\nUn esmorzar o berenar espectacular!!


De sueques, alemanyes i franceses | Emporion\nMedi Ambientnúm. 60 -desembre- 2011\nper Albert Llausàs i Pascual\t el des. 29, 2011\nDes de temps immemorials, que ens remunten, com a mínim, fins a les pel·lícules de Pajares, Esteso i companyia, el mascle ibèric s’ha forjat, a pols, una imatge de còmic assetjador de belleses nòrdiques i centre-europees.\nQuan semblava que, com a societat, començàvem a superar aquest complex, un nova onada de passió per les sueques, les alemanyes i les franceses recorre les nostres terres. En aquesta ocasió, tanmateix, l’objecte de desig no són voluptuoses turistes amb grans ulleres de sol i lleugeres de roba, sinó empreses estrangeres de sectors tan diversos com la informàtica, el moble, els articles d’esport, la fusteria o la moda. Els atributs dels quals fan gala els seus establiments semblen produir en tots els seus clients una atracció gairebé carnal: ampli aparcament, grans estocs, promocions (literalment) massa bones per ser certes, facilitats per al finançament, targetes de fidelització amb descomptes, etc. Mentrestant, bona part de les autoritats locals i regionals bavegen irremeiablement davant la possibilitat que una nova cadena obri una de les seves seus al seu terme i territori. Tan cegades es troben que, davant la promesa de centenars de llocs de treball i activitat constructora, solen mostrar-se disposades a modificar les normatives i regulacions que facin falta per fer-los un vestit a mida de les seves necessitats i demandes. Habitualment, aquestes demandes es resumeixen en la possibilitat d’ocupar un gran espai urbanitzable als afores de les viles i ciutats, indrets ben connectats per carretera, si pot ser autopista encara millor, per tal de facilitar l’accés dels clients motoritzats.\nA nivell territorial i ambiental les conseqüències són prou òbvies. En primer lloc la construcció d’aquest tipus d’instal·lacions suposa el consum de grans superfícies de sòl urbanitzable, sovint amb un caràcter agrícola anterior. La distància que separa aquests espais temàtics de les zones residencials sol fer inviable l’accés a peu. Però rarament assoleixen la suficient massa crítica com per a dissenyar-hi rutes eficients de transport públic. L’única alternativa real per arribar a aquests centres de consum sol ser el vehicle privat. La seva utilització per arribar a aquests punts és especialment nociva, no només perquè contribueix a augmentar el nombre de vehicles sobre l’asfalt i per tant la necessitat de més i més infraestructures vials, sinó sobretot perquè sol tractar-se de petits desplaçaments en àmbits urbans. Els trajectes curts, precisament, són els que més contaminen, sovint sense ni tan sols deixar temps al motor per a escalfar-se abans d’arribar al destí. L’entorn urbà pel qual transiten, a més, és aquell on més vianants i habitants hi ha, augmentant l’efecte perniciós de les emissions del tub d’escapament. Més enllà de la seva contribució a empitjorar una mica més l’aire que respirem (i de passada fer pujar el preu del combustible), és especialment greu l’impacte que aquest model comercial té sobre el convencional, i tot el que això suposa a per a l’estructura i la vida als nostres pobles, viles i ciutats.\nDarrere la parafernàlia de les grans superfícies hi segueix subsistint, com pot, un model de comerç tradicional, sovint de caire familiar. Són negocis que, sense haver gaudit dels avantatges i privilegis concedits a grans empreses, sustenten un gran volum de llocs de treball i contribueixen, per tant, al bé de l’economia. Solen ser llocs de treball allunyats de l’extrema precarietat (de sou i càrrega laboral) que solen oferir les grans multinacionals de les quals parlava més amunt. Certament, és un model que no pot competir en preu o estocs amb les grans superfícies, però, a canvi, és l’únic comerç on realment el client és alguna cosa més que una peça de l’engranatge, és on botiguer i client poden parlar-se pel nom i on, en base a l’experiència, el personal està realment qualificat per assessorar en la compra i reparació de la mercaderia. És aquí on s’ofereix un valor afegit autèntic al producte: l’experiència per identificar que el problema de la meva bicicleta rau en la inapreciable mala alineació d’una forquilla o la paciència per deixar el meu ordinador en marxa durant la nit, mentre es reformateja en comptes de dir-me que m’ho faci jo, que no en tinc ni idea.\nA nivell d’organització territorial les diferències entre ambdós models també són òbvies. Si bé el petit comerç no sol donar la possibilitat d’aparcament proper i/o gratuït, accedir-hi sol ser molt més senzill, gràcies a la integració de les botigues a les zones residencials, ben servides pel transport públic en ciutats mitjanament grans. A més, l’accés a aquest comerç resulta molt més democràtic, doncs no cal disposar de vehicle, i fins i tot les persones amb la mobilitat limitada poden arribar-hi fàcilment, doncs és un comerç de proximitat. Aquesta integració d’usos (residencial, comercial, mobilitat) és un valor de la ciutat mediterrània, una raresa a la major part del món, de la qual no som plenament conscients, i que només quan hàgim perdut sabrem valorar en la seva justa mesura. Per fer-ne un tast, només cal passejar pels carrers del centre de Torroella qualsevol diumenge a la tarda: un desert inert, una buidor pertorbadora.\nEn els darrers anys, Girona i Salt han impulsat aquest model, creant zones com la de Mas Gri per a Mediamarkt, Bauhaus i Decathlon o l’aglomeració de cadenes de moda a l’Espai Gironès en el cas saltenc, tots produint funestes conseqüències per als seus competidors domèstics, per a les petites botigues integrades als nuclis urbans de tota la demarcació. Figueres i La Bisbal d’Empordà presenten brots d’aquest model, mentre que Palafrugell també està en procés d’iniciar-lo construint un nou centre comercial i d’oci als afores de la ciutat. Per totes les conseqüències socials, econòmiques, laborals i ambientals, costa d’entendre com encara hi ha responsables polítics favorables a la implantació de la multinacional sueca del moble IKEA a les comarques gironines. El súmmum del ridícul s’esdevé quan, en plena persecució de sueques, alemanyes i franceses, fins i tot utilitzen com a argument per a la defensa d’aquest model comercial les xifres de benefici que aconsegueixen. És a dir, a més d’obviar tots els efectes negatius que tenen per al nostre teixit terciari i el nostre model urbà mediterrani, alaben els diners que fan a costa nostra i que finalment van a parar a les butxaques d’inversors estrangers. Definitivament, amb aquesta crisi caldrà replantejar el model econòmic futur que volem, però això passa per modificar alguns dels nostres valors culturals. Cal superar molts complexos i mirar totes les conseqüències de les nostres eleccions, com a ciutadans i com a consumidors.


Envoltures - +QSALUT ARGENTONA\nLes algues marines contenen proteïnes, minerals i vitamines que afavoreixen la circulació, l’estrés i la pell flàccida, creant una bona hidratació a la pell.\nEls fangs aporten elements essencials gràcies al seu alt contingut en minerals i oligoelements, tant si són fangs o argiles, termals o marines.\nAixí doncs, aplicar embolcalls a les zones més rebels amb diferents elements (combinats o no) és una altra manera de lluitar contra la flacciditat de manera relaxant.\nAquest tractament consisteix a untar una zona del cos (normalment cames, panxa, zona interna dels braços) amb un embolcall reafirmant, remineralitzant i relaxant, que, a la vegada, ajudi a hidratar la pell. La composició de l’embolcall que s’utilitzarà dependrà del tipus de pell que s’hagi de tractar, tot i que les més habituals acostumen a ser les compostes per fangs del Mar Mort o algues.\nEl tractament inclou també un peeling (de papaia, fangs, etc) que ajuda a activar els efectes de l’embolcall i milloren l’aspecte de la pell. Els embolcalls d’algues no estan recomanats en persones amb problemes de tiroides.


Cursos Homologats Duració 15 HORES La transformació digital és un fet, entendràs el canvi i com aquesta ha evolucionat dins de les organitzacions. Identifica els nous models de negoci, coneix les diferències generacionals i el comportament d’aquestes dins de l’organització; i entén el canvi organitzacional com un canvi cultural en la pròpia empresa per adaptar-se als canvis de l’entorn. Continguts: Planificació i organització a la feina. La importància de conviure amb el canvi. El nostre ecosistema ha canviat. L’organització ha…\nsetembre 10 @ 8:00 - 12:00\nOne event on 2 02Europe/Madrid abril 02Europe/Madrid 2020 at 8:00\nOne event on 10 10Europe/Madrid juliol 10Europe/Madrid 2020 at 8:00\nOne event on 10 10Europe/Madrid setembre 10Europe/Madrid 2020 at 8:00\nOne event on 2 02Europe/Madrid desembre 02Europe/Madrid 2020 at 8:00\nCursos Homologats Els bons costums amb la manipulació dels aliments Duració 4 HORES El lloc d'elaboració i consum dels aliments té una gran importància, especialment el sector de la restauració col·lectiva, que tenen l'obligació de garantir que els aliments subministrats al consumidor siguin segurs i de qualitat. Els objectius del curs són: Conèixer les normes d'higiene personal del manipulador d'aliments. Entendre les causes d'intoxicacions alimentàries. Saber prevenir les intoxicacions. Utilitzar els equips de treball correctament. Tenir els coneixements mínims de…


Cada any, més i millor | RevistaCastells.cat\nCada any, més i millor\n9 Gener, 2019\tActualitat, Portada, Portada lateral\n2de8f dels tarragonins per Sant Magí\nSi a qualsevol aficionat tarragoní dels que no es perden cap diada a la ciutat li haguessin dit fa uns anys que la Colla Castellera de Sant Pere i Sant Pau exhibiria amb assiduïtat els castells de 8 i, fins i tot, executaria folres, hauria tractat de boig al seu interlocutor. Els de la camisa verda de Tarragona van tancar la temporada 2018 amb divuit 3de8 (tots els que van provar els van descarregar) i set 4de8 descarregats, a més d’un coronat, el 2de8 amb folre que van estrenar i completar per Sant Magí, i un pilar de 7 descarregat –només el van completar set colles en tota la temporada–. Són uns números espectaculars i que mereixen una ovació si els situem en el seu context (fa només deu anys, els de Sant Pere i Sant Pau van tancar la temporada tenint com a sostre al 4de7 amb l’agulla).\nL’extraordinària evolució que ha registrat la Colla Castellera de Sant Pere i Sant Pau en els últims anys és producte d’una sèrie de combinacions perfectament traçades. La primera és la inversió en hores d’assaig. Els castells no surten perquè sí, sinó com a conseqüència de dedicació tècnica. Així és com fa uns anys van aconseguir fer-se amb el 2de7: a força d’assajar, assajar i assajar. La xarxa els va permetre descarregar-lo al local abans que a plaça i a partir d’aleshores només van necessitar constància i rigor per multiplicar-lo en les seves actuacions.\nLa segona causa és l’organització. Els de Sant Pere i Sant Pau van saber girar la truita i convertir-se en una colla ambiciosa tècnicament, però també socialment. Van implantar un sistema de funcionament efectiu, van elaborar campanyes innovadores i van dotar la colla dels mecanismes necessaris per ampliar el múscul.\n3de8 de la Colla Castellera de Sant Pere i Sant Pau a la Fira de Sant Jaume\nI la tercera és la regularitat, que és la suma de totes les dues anteriors junt amb la fe i la confiança en les seves possibilitats. Quan fa cinc anys, la colla va iniciar el nou camí, ho va fer conscient que el creixement havia de ser progressiu i constant. L’any 2013, la regularitat amb el 2de7, sumada a l’atreviment per passejar el 5de7, tot i no disposar sempre dels recursos necessaris, els va obrir les portes als castells de 8, que van començar a treballar de valent al local. Primer va arribar el 3de8 (2014), després el 4de8 (2015) i a continuació el pilar de 7 amb folre (2016). Aquell mateix any van sumar vuit castells de 8, tots descarregats, que en van ser dotze la temporada posterior (també tots descarregats) per passar als 26 descarregats i un carregat del 2018. Els números parlen. I els fets també.\nNingú com la Vella\nCaviar amb Xibeca\nL’elevat preu d’algunes caigudes


Mesures excepcionals dilluns 26 d'Octubre - Canvi d'horaris entrenaments - CE Vila Olimpica\nUs informem que a causa de les noves mesures aprovades ahir 15 d’octubre pel Govern amb referència al nou estat d’alarma, ens hem vist obligats a modificar els horaris d’entrenament dels equips de futbol que entrenen als camps municipals Agapito Fernández i Clot de la Mel.\nAquests horaris d’entrenament seran els vigents mentre duri la limitació horària pel confinament nocturn.\nEn aquest sentit s’han reduït les franges d’entrenament 5′ i establert un dels 3 entrenaments en cap de setmana pels equips alevins i de futbol 11 per tal de poder mantenir el màxim equilibri pel que fa a instal·lacions i afectar el mínim possible els nostres serveis tot respectant les indicacions i directrius sanitàries.\nUs mantindrem informades a totes les famílies pels canals oficials del Club, mail, xarxes socials i els mateixos entrenadors i entrenadores. Però si teniu cap dubte restem atents i atentes per resoldre-les directament.\nCom sempre agraïm a les famílies, al personal del Club, als tècnics, a les jugadores i als jugadors, el seu esforç i la seva sostinguda comprensió en aquestes especials circumstàncies que ens toca viure.


Cuina original | culinaris.tv\nPonx de la Virginia\nLa mare d'en Sergi, un amic de la colla de Mataró, prepara aquest ponx, una mena de sangria de vi blanc que passa molt bé i està boníssima! Bon profit, culinaris!\nLlegeix més sobre Ponx de la Virginia\nXistorra en brick\nEl pintxo de xistorra de tota la vida amb un toc original, dóna com a resultat aquesta tapa tan bona i senzilla. Bon profit, culinaris!\nLlegeix més sobre Xistorra en brick\nSangria de cava amb llimona\nBeguda molt refrescant i molt bona que em va ensenyar la meva tieta Sara. Vigileu, que passa molt bé i he vist més d'una persona "tocada" ;-) Bon profit, culinaris!\nLlegeix més sobre Sangria de cava amb llimona


Plataforma per la dignitat del tupper: Com menjar ecològic (Y NO MORIR EN EL INTENTO)\nCom menjar ecològic (Y NO MORIR EN EL INTENTO)\nIniciem aquí un posteuet sobre aquest món desconegut que és el menjar ecològic que encaixa perfectament dins dels nostres tuppers. La cosa és que no només és desconegut, sinó que a més hi ha moooolts prejudicis: que sí és caríssim, que sí és una pijada dels neohippies, que si tal o qual.\nAnem a pams. És cert que el menjar ecològic és més car. I que no hauria de ser així, també és ben cert. Però no estaria malament començar a pensar en els processos de venda i distribució dels aliments que arriben a la nostra taula. D’una banda, els productes que comprem a les grans superfícies o fins i tot als mercats són fruit d’una molt llarga cadena d’intermediaris que van encarint el producte quan en realitat el productor l’ha de vendre a preus molt baixos. Això és evident per tothom, no?\nD’altra banda, els aliments que comprem així són sotmesos a tractaments industrials o a operacions d’estètica (una mica sospitós que totes les pomes siguin iguals, no?) tant durant la seva gènesi com durant el procés de distribució. Aquests tractaments són en diferent mesura nocius no només per a la nostra salut, sinó també pel medi. No us perdeu aquest vídeo de la gent de “Supermercats no, gràcies”: http://www.youtube.com/watch?v=2ain2oWv0kc\nPerò a lo que anava, que al final, menjar ecològic és una opció saludable per al nostre cos (i esperit) com per al territori. Entonssses, com fer-ho?\nAnar a la paradeta ecològica del mercat (jo passo bastant del veritas aquest que és car de la mort)\nVale, és més car. Això és innegable. Però és possible! Jo, que sóc menys de mileurista (porca misèria!) ho vaig fer. La veritat que al principi, em va costar una mica perquè m’ho muntava fatal. El procés que comença en aquell moment és el de precisament replantajar-te el consum en funció de la teva salut i moneder. Em vaig adonar de que pagar X euros per uns iogurts de la marca Y no valia la pena o que al contrari, gastar-me diners en aliments fets amb amor o en condicions justes em feia més feliç.\nFer-te cooperativista: tatxan! Aquesta és l’opció que –al menys jo- m’estimo més.\nI per què? Primer, perquè és molt més barat....mooooooolt més, fins i tot, coses més barates que el rollo convencional. I segon, perquè és una opció que et permet conèixer a la gent que fa ecològic, fer amics i xarxa, muntar-t’ho a la teva manera...I molt més, però el tema coopes en un altre post!\nPublicat per Tupperistes a 15:46\nEtiquetes de comentaris: CORRESPONSAL A LA UAB\nTotalment d'acord!! Encara que menjar ecològic sigui casi un acte heroic pels mileuristes, si t'organitzes bé (per exemple amb cooperatives!) és aconseguible!! A més, és qüestió de prioritats i de consciència!!\nEls productes ecològics són més cars perquè es tracta d'economies de petita escala, i a més utilitzen productes molt més cars. Per exemple, a Les Umbertes (http://www.lesumbertes.com/)de Moià tenen pollastres ecològics que, a part de ser bonissims, no són precisament barats! Però és que el gra que consumeixen aquests pollos és 3 vegades més cars que la porqueria industrial que els hi dónen a l'Àrea de Guisona!!\nEn fi... com deia aquell "no és qüestió de butxaca petita sinó de consciència gran!"\n13 de febrer de 2008 a les 16:08


Petites gotes fredes tremolant. Roger Casero Gumbau. Girona: Sisè Congrés del PSC de les comarques gironines\nAmb el lema “propostes gironines per a la Catalunya que sap on va, nous valors i noves oportunitats”, hem celebrat aquest dissabte 11 d'octubre de 2008 a l'Auditori de Girona, el sisè Congrés del PSC de les comarques gironines.\nHi he assistit, com fa quatre anys a Roses, com a delegat de l'Agrupació de Girona, de la qual en forma part també, i entre d'altres municipis, Sarrià de Ter. Els congressos, no només aquest del PSC, tots els dels partits, són processos de renovació ideològica, orgànica i organitzativa dels partits que es fan, naturalment, a porta tancada, excepte a les obertures i/o, com en el cas d'avui, clausures. Són, els congressos, espais de treball portes endins, però sempre amb una necessària projecció exterior: no es tracta, com recordava Quim Nadal, de mirar-nos només a nosaltres mateixos...\nLa ponència marc, de fet, és un document públic que tothom pot consultar, com ho serà també la ponència definitiva, resultant de l'acceptació, parcial o totalment, o no, de les prop de 300 esmenes que les diferents agrupacions del PSC de les comarques gironines han treballat i presentat a la ponència marc. Malgrat el caràcter intern, la majoria de coses que es diuen al llarg del congrés, són perfectament publicables, doncs no difereixen de les que es diuen públicament. I de coses, certament, se n'han moltes...\nAnna Pagans, en la seva benvinguda com a Alcaldessa de Girona:\nEls socialistes hem de ser fidels als nostres valors, a la justícia social, a la igualtat... Els socialistes hem de ser coherents i adquirir compromisos; coherents entre les nostres idees, les nostres paraules i els nostres fets.\nÉs la nostra obligació fer pedagogia dels nostres valors. Davant una societat cada vegada més individualista, cal fer propostes per al col·lectivitat.\nAnna Pagans ha recordat, amb encert, la celebració, l'any vinent, dels 30 anys de la recuperació dels ajuntaments democràtics, destacant el paper de lideratge dels socialistes per la recuperació dels governs locals, liderant molts projectes que han generat molts avenços socials. Malgrat tot, ha dit Pagans, al llarg d'aquests 30 anys els ajuntaments no han tingut el reconeixement financer: és urgent que a més del nou marc de finançament autonòmic es faci també un nou marc de finançament local.\nMarina Geli, en la presentació de l'informe de gestió com a primera secretària:\nEls partits hem de tenir cos i ànima, pensaments i sentiments.\nEl moment més emotiu de la jornada ha estat el record dels companys i companyes traspassats al llarg d'aquests 4 anys, des del Congrés de Roses. Un audiovisual ha servit per recordar-los al so del Cant dels Ocells.\nEls congressos són una mirada al present per projectar-nos al futur, però sempre és necessària no perdre la possibilitat de mirar a través del retrovisor per veure el camí fet, per recordar-nos d'allà on venim i, sobretot, per recordar i agrair a totes aquelles persones, ara absents físicament, però no en els nostres records, que han fet també camí amb nosaltres...\nLa Marina Geli ha fet una primera exposició de l'evolució del context econòmic, social i polític d'aquests darrers quatre anys, per fer després una exposició més valorativa, quantitativament i qualitativament, en una mena de “rendició de comptes” i ha clos la seva intervenció amb les conclusions i preguntes obertes.\nEl partit (PSC) és cada vegada més el partit central a les nostres comarques, representant com ningú la seva pluralitat i diversitat.\nHa parlat dels valors del PSC, el municipalisme, el catalanisme, el federalisme, el feminisme... També ha dit que el PSC no fa la dissociació entre el creixement positiu i la conservació i protecció del territori.\nPosteriorment, referint-se a l'informe de gestió, han demanat la paraula i han intervingut en David Maldonado per part de la JSC, l'Àlex Sàez per l'agrupació de Girona, l'Alfons Jiménez per l'agrupació de Salt – Bescanó i l'Albert Bramon per part de l'agrupació d'Olot – Garrotxa.\nJoaquim Nadal, en la presentació de la ponència marc:\nQuim Nadal ha definit la ponència marc com l'eclosió de quatre documents previs de referència, que són els respectius programes electorals de les darreres eleccions catalanes, municipals i generals, a més d'un informe / declaració del PSC de les comarques gironines davant la situació de crisi, document elaborat mesos enrere i d'ús intern.\nEn un context de crisi econòmica, crisi de valors i crisi d'idees, de desafecció política, ara toca més política que mai, més partit, que mai, més socialisme que mai, més organització que mai, més idees que mai... També més obertura i transversalitat que mai; el partit no pot ser només un instrument, tampoc un fi en si mateix, és un mitjà.\nLa política té ànima, s'hi ha de posar sentiments i emocions.\nQuim Nadal ha apuntat els quatre grans eixos sobre els quals pivota la ponència marc:\n1.- El socialisme del segle XXI\n2.- El Partit dels Socialistes de Catalunya\n3.- El PSC a les terres gironines\n4.- Organització de la Federació\nEl PSC obre el debat a la recerca d'un nou ideari pel segle XXI.\nHi ha una ànima progressista a tots els pobles i tots els racons de les comarques gironines.\nL'informe de gestió, la ponència marc (després del debat d'esmenes) i els òrgans de direcció han estat aprovats, si no per unanimitat, per àmplies majories.\nPel que fa a les propostes de resolució, se n'han presentat tres que han estat unànimement aprovades:\nPromoció de la participació ciutadana, presentada per les agrupacions de Santa Cristina d'Aro i Lloret – Tossa\nMillora del finançament dels ens locals, presentada per l'agrupació de l'Escala.\nAfecció a la política, presentada per la JSC\nMarina Geli, com a nova Presidenta del PSC de les comarques gironines:\nJo no vull deixar d'emocionar-me, ja ho sabeu!.\nMarina Geli parla del camí que ha fet el catalanisme plaça, el camí que no vol patrimonialitzar el catalanisme.\nLa nostra èpica és l'èpica de la proximitat.\nLes solucions a la cohesió i a la convivència passen per la família i l'escala... el barri i la ciutat.\nVosaltres (els prop de 6.000 simpatitzants i militants) sou la llavor, l'esperança, dels 700.000 gironins i gironines.\nAmb en Joaquim Nadal som totalment complementaris.\nEl nostre partit ha de ser una plaça.\nJoaquim Nadal, com a nou Primer Secretari del PSC de les comarques gironines:\nAvui, més que mai, en una societat i economia en crisi, necessitem els valors.\nPerquè aquest canvi? (canvi de papers i funcions orgàniques entre ell i la Marina). Perquè som complementaris i intercanviables.\nPerquè aquest és el partit a qui dec molt del què he estat els darrers 30 anys, Perquè estic en condicions, en disposició, de tornar-li tot allò que m'ha donat.\nEl personalisme polític és pervers.\nEn uns moments d'incertesa oferim a les nostres comarques, des del PSC i des d'allà on governem, certeses i seguretats.\nMoltes més paraules s'han dit avui, també per molta altra gent... ha estat un congrés molt ben organitzat (felicitats!) que ha complert amb puntualitat els horaris i que ha projectat el PSC de les comarques gironines pels propers quatre anys amb una organització renovada i, sobretot, amb molta força!.\npd1: twitejava, portàtil en mà, sobre les seves cames, i fent fotos amb el mòbil, José Antonio Donaire (twitter), a la foto amb el company Xavier Amores.\nPer cert, Donaire és el nou director de l'Institut de Recerca en Turisme de Catalunya.\npd2: per conèixer amb més detalls el Sisè Congrés podeu consultar la seva pàgina web: http://sisecongres.blogspot.com/. També pots llegir el recull de premsa del PSC a la pàgina del PSC de les Comarques gironines. Alguns titulars:\n6è Congrés PSC Comarques Gironines. Marina Geli: "Som un partit viu i un partit d'acollida que busca respostes a les inquietuds de la gent"\n6è Congrés PSC Comarques Gironines. Aprovada la constitució de la nova Comissió Executiva\n6è Congrés PSC Comarques Gironines. Aprovada la representació dels socialistes gironines al Consell Nacional\n6è Congrés PSC Comarques Gironines. Joaquim Nadal: «Cal avançar en la direcció de prendre les decisions adequades perquè no es faci ni un pas enrere en el desenvolupament de l'estat del benestar»\nI podeu saber més a través del Flikr (imatges del sisè congrés), el Youtube (vídeos), el Twitter i el Facebook.\npd3: Les votacions\npd4: després d'aquests 4 anys com a secretari de Política Social, seguiré, els propers 4 anys a la Comissió executiva de la Federació del PSC de les comarques gironines coma vocal.\nAgraeixo molt l'oferiment que em va fer dies enrere en Quim Nadal i agraeixo molt l'ampli recolzament que, com la resta de companyes i companys, he rebut dels i les delegades.\nPublicat per Roger Casero Gumbau a 11.10.08\nEtiquetes: girona, política, psc


Quan encara no es compleixen 10 dies de l’obertura de la campanya de recuperació de la locomotora Mataró, rèplica de la primera que va funcionar al nostre país entre Barcelona y Mataró el 1848, volem fer un primer balanç de com està anant aquesta iniciativa. Des del Museu hem volgut buscar una via de finançament per garantir la seva recuperació complerta. El principal objectiu és posar en funcionament una joia del patrimoni cultural del nostre país, però alhora ho veiem com una oportunitat de convidar a participar a la ciutadania a involucrar-se en un gran projecte col•laboratiu.\nImatge de la màquina a la celebració del Centenari el 1948\nLa nostra idea no ha estat una proposta excepcional. Dins el món del ferrocarril la participació conjunta d’organitzacions i particulars en la recuperació de béns històrics, és un fet habitual. Com a exemple, els orígens patrimonials d’aquest Museu de Vilanova s’han de buscar en una iniciativa de 1972 de l’Associació d’Amics del Ferrocarril de Barcelona.\nActes de celebració del Centenari el 1948\nTornant al balanç de la campanya, podem dir que viatja fermament endavant. En el moment d’escriure aquestes línies s’han aconseguit més de 4.600€ dels 31.000€ que es necessiten per assolir el pressupost de restauració. Volem agrair a totes les persones particulars i institucions que ens estan donat suport i molt especialment als 68 mecenes que ja han fet la seva aportació al web de la campanya a Verkami, entre els que volem destacar alguns d’ells com és el cas dels descendents de Miquel Biada (promotor d’aquell primer ferrocarril), el Fòrum del Transport Català o la Federació Catalana d’Amics del Ferrocarril.\nAmb tot, no ens podem aturar. Encara tenim una tasca difícil per endavant i seguim cercant l’ajuda de tots aquells que ens vulguin donar suport. Durant els 31 dies que resten de campanya, a part de les comunicacions a la premsa escrita i audiovisual, tenim previstes altres accions en les que gaudirem de la col•laboració de diferents entitats com les regidories de Promoció Econòmica i de Cultura de l’Ajuntament de Vilanova i els Museus i altres institucions culturals de la ciutat, durant la Fira de Novembre del proper cap de setmana, on està previst lliurar butlletes informatives i cartell de la campanya entre els diferents estands. Hem previst aquestes i altres sorpreses pensades pels més petits, esteu atents al web del Museu.\nEs poden fer diferents tipus d’aportacions econòmiques a la campanya, i totes tenen recompenses associades. Poden participar tant empreses, com particulars que vulguin recuperar un patrimoni que és de tots. A més, al Museu tenim oberta una urna per a que tots els nostres visitants durant aquests dies també puguin fer les seves aportacions in situ, i que el darrer dia s’ingressaran a la campanya.\nLA TEVA GENEROSITAT TÉ RECOMPENSA!\n¡TUGENEROSIDAD TIENE RECOMPENSA!\nEtiquetes: ferrocarril, locomotora Mataro, Museu del Ferrocarril de Catalunya\n← La joia del Museu del mes d’octubre: Locomotora 230-4001 Compound\n18a. Setmana de la Ciència i més propostes →\nUna resposta per a “#SalvemlaMataro”\nSolidaritat i activitats als Museu | - Desembre 13, 2013\n[…] mes de novembre us informàvem en aquestes pàgines de la campanya #SalvemlaMataró, oberta per a la recuperació de l’emblemàtica rèplica de la primera locomotora que va […]


Detall de l´oferta; núm. de referència: 31402_B\nEmpresa: Entitat educativa\n• Titulació de referència: o Enginyeria/Grau en Informàtica (preferentment)o Enginyeria tècnic en Informàtica de Gestió.o Enginyeria tècnic en Informàtica de Sistemes.o Enginyeria tècnic en telecomunicacions. Especialitat en telemàtica.o Enginyeria en telecomunicacions• C.A.P. o Màster en Educació Secundària.• Capacitació valencià.\n• Anglès B2.• Disponibilitat / flexibilitat horària.• Experiència docent (docència vocacional) i professional.• Competències: Treball en equip/gestió d’equips, innovació i creativitat Comunicació efectiva, compromís i responsabilitat ètica.\nProfessor/a en les següents matèries: •\tLlenguatge de marques i sistemes de gestió informació. •\tSistemes informàtics. •\tDesenrollatment dinterfícies. •\tProgramació multimèdia i dispositius mòbils. •\tSistemes de gestió empresarial.\nData d´incorporació:: 01/09/2022\nRetribució bruta anual: Segons conveni\nComentaris: Per a participar en el procés de selecció és necessari disposar de les claus daccés a UVocupacio, després de validar-se amb les claus cal punxar en Més informació i després a Inscriures en loferta. En cas de dubte contactar amb el correu uvempleo.usuarios@uv.es


Encara hi era, l'avi | Catorze.cat\nEva Piquer | 24/12/2016 a les 19:03h\nUn dels primers contes que em va remoure de veritat, d'aquella manera que et remouen les coses que et toquen endins, el vaig llegir a la revista Cavall Fort. No en sé l'autor, la nena que era jo no el devia retenir. El relat descrivia un dinar de Nadal com tants altres, amb torrons i taula parada i versos dalt del tamboret, i acabava dient que aquell havia estat el millor Nadal de tots. La raó i l'estocada arribaven a la frase final: "Encara hi era, l'avi".\nPotser va ser llavors, quan era tan petita que la nostàlgia no m'hi cabia, que vaig començar a pensar en el dia de Nadal com una versió grotesca del joc de les cadires. Potser és des d'aleshores que no sé veure ni amb prismàtics la festa d'alegria que diu la cançó. Malgrat la màgia i les nadales, el 25 de desembre sempre m'he sentit una mica al marge i una mica trista. De què rieu, per què brindeu? M'arrauliria al costat del nen Jesús del poema, el que ens mira un moment a l'hora de les postres i després de mirar-nos arrenca a plorar.\nDe gener a desembre anem girant per oblidar que això nostre té data de caducitat, anem fent voltes a la rotllana com si el món no s'hagués d'acabar demà passat com a molt tard. I, de cop, s'atura la música. Tonto l'últim. Afanyem-nos a buscar lloc, a passar llista al voltant de la taula i a descobrir qui s'ha quedat sense poder seure. Per sort –un, dos, tres, salvats–, nosaltres encara hi som. L'alleujament es confon amb l'angoixa: tant tu com jo sabem però no volem saber que a tu o a mi ens poden eliminar a la pròxima ronda. Si no tens cadira, fora, que ens hem de tornar a moure i aquí enmig els expulsats fan nosa.\nL'avi fa massa temps que va perdre la partida i sovint el joc de viure és més negre que blau. Però córrer en cercle pot ser divertit, si no et mareges i aprens a donar sentit a aquesta cursa estranya cap enlloc. I tampoc tenim res més que això. Per molts Nadals d'anar fent voltes, doncs.\nun dos tres, salvats\nglòria olivella, 26/12/2016 a les 09:10\nencare hi era,l'avi..les àvies..el germà...el pare...\ncarme rocas, 26/12/2016 a les 16:50\ncom ho fas,per llegir-me els pensaments??\nEm delit et llegeixo,Eva...i el 99% de les vegades ,fas que els teus mots dibuixen de manera senzilla i plana el que sento i sòc incapaç de transmetre.gràcies!\nAquest any ha faltat la mare\nAnònim, 26/12/2016 a les 20:08


Notícies - La Coordinadora de l'Esquerra Independentista organitzarà diferents actes per commemorar l'Onze de Setembre\nLa Coordinadora de l'Esquerra Independentista organitzarà diferents actes per commemorar l'Onze de Setembre\nJa es coneixen els actes oficials de la Diada Nacional de Catalunya (28/ago/11)\nLa CUP és una de les formacions que formen part d'Esquerra Independentista\nel 5/set/11 Mikel Vilalta Política PDF\nLa Coordinadora de l'Esquerra Independentista (CEI) ja té a punt els actes per celebrar la Diada Nacional. L'entitat, formada per la Candidatura d'Unitat Popular (CUP), el Casal popular La Guitza, l'Assemblea de Joves de Sant Cugat i Endavant Sant Cugat, encetarà la commemoració de l'Onze de setembre aquest divendres amb una botifarrada popular, mentre que l'acte central tindrà lloc el mateix diumenge 11 amb l'ofrena al monument de Rafael Casanova.\nEls actes d'aquest divendres començaran a dos quarts de vuit del vespre, amb la benvinguda i la posterior actuació dels Bastoners de Sant Cugat. Tot seguit, a les nou, tindrà lloc la botifarrada popular i els discursos de membres dels diferents col·lectius que formen la Coordinadora de l'Esquerra Independentista. La festa acabarà amb un concert de rumba a càrrec del grup barceloní de Gràcia Rumb al Bar. El membre de la CUP Aniol Pros ha explicat a Cugat.cat la importància de la diada d'enguany.\nEn aquesta diada és el moment de fer un cop de puny sobre la taula, de donar un cop de força contra l'Estat espanyol i deixar ben clar els nostres drets i cap a on volem caminar.\nPros ha afegit que 'davant el context de retallades insultant', la CUP aposta 'més que mai pel socialisme i per la independència dels Països Catalans'. Diumenge es farà una ofrena i un acte polític, a partir de les deu del matí, al monument santcugatenc de Rafael Casanova. A les cinc de la tarda, a Barcelona, Esquerra Independentista ha organitzat una manifestació que tindrà com a lema 'Que no ens retallin la nació: independència i socialisme'.\nSant Cugat treballa en un pacte global i participat contra les violències masclistes\nRomeva agraeix amb escrit i un dibuix des de Lledoners el suport de l'ADIC Sant Cugat\nTram final de les obres d'urbanització de Can Borrull\nValldoreix recuperarà les 5 Milles Femenines el 2021\nSant Cugat engegarà el programa 'Primer l'habitatge' per pal·liar l'emergència habitacional\nEl femení del Junior no falla a casa contra el CD Terrassa i s'afiança a la part alta de la taula\nLes Gitanetes protagonitzen un multitudinari Carnaval infantil aquest diumenge


Sobre mi – Dolça Núria Warning: count(): Parameter must be an array or an object that implements Countable in /customers/a/6/c/dolcanuria.es/httpd.www/wp-includes/post-template.php on line 284\nEm dic Núria, sóc d’Arenys de Mar i he creat aquesta pàgina per poder compartir amb tot aquell que ho desitgi receptes, petits trucs, notícies del sector i tot allò que cregui interessant. Però abans que res, us explicaré quina és la història que m’ha portat a desenvolupar aquesta web.\nDesprés del batxillerat, vaig decidir estudiar economia i posteriorment vaig treballar a diverses empreses. Però sempre he estat una persona molt inquieta i amb ganes de fer coses creatives, la feina no m’omplia així que l’única manera de poder sentir-me realitzada era fer de la meva passió la meva feina.\nNo m’ho vaig pensar dues vegades i vaig inscriure’m a un curs de pastisseria, que em va permetre conèixer grans professionals del sector i aconseguir treballar a la pastisseria Sauleda.\nI us preguntareu… Com vas arribar a obrir la web? Doncs en aquest punt us haig de presentar a la meva germana Marta, la qual es publicista especialitzada en disseny i xarxes socials (www.scomunica.es).\nLa Marta es va adonar que necessitava compartir les meves inquietuds i vàrem decidir obrir conjuntament aquesta web que espero que us sigui d’ajuda.\nNo dubteu en contactar amb nosaltres per a qualsevol dubte.


Els bicibusos de l’escola Bellaterra acomiaden el curs - Cerdanyola al dia\nEls bicibusos de l’escola Bellaterra acomiaden el curs\nRedacció13 de juny de 20211min0\nRecuperat el jardí històric de la Torre Can Llopis\nEls Bicibusos de l’escola Bellaterra han fet que les bicis guanyin els carrers de la ciutat amb una cinquantena de participants. Les dues línies -una línia des de Cerdanyola i una altra de Sabadell- es trobaven divendres passat a la Biblioteca d’Humanitats de la UAB per arribar conjuntament a l’escola. En arribar al centre han fet un petit acte d’acomiadament als infants de 6è on s’han lliurat diplomes i detalls per a decorar les bicicletes.\nLes famílies estan molt satisfetes amb aquesta iniciativa que van engegar fa un parell de mesos com a prova que una altra mobilitat sostenible es possible, però reclamen el compromís de l’Ajuntament de Cerdanyola perquè tots els ciclistes, sobretot els infants, puguin circular amb tranquil·litat pels carrers de la ciutat. “Falten infraestructures ciclistes, com carrils bici que permetin que més persones s’animin a pedalar cap a l’escola, a la feina o anar a comprar”, apunten.\npreviousLa Plataforma contra el PDU del Centre Direccional aconsegueix l’objectiu econòmic\nnextEl Cerdanyola CH tanca la temporada amb una molt bona imatge a la Copa de la Reina


Candlewood Suites Hampton Hampton (VA) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n401 Butler Farm Road, Hampton, Hampton (VA), Estats Units, 23666 - Veure al mapa\nSituat en el cor de Hampton, Candlewood Suites Hampton Hotel és un lloc ideal des d'on descobrir Hampton (VA). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Sandy Bottom Nature Park, Bluebird Gap Farm, Hampton Coliseum.\nCandlewood Suites Hampton Hotel ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, servei de despertador a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent centre esportiu. Candlewood Suites Hampton Hotel és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Hampton (VA).\nTots els tipus de viatgers (63) Parelles (27) Viatgers en solitari (21) Famílies amb infants petits (10) Famílies amb infants grans (1) Grups (4)


Buddy guanyadora del iF Design Award 2022 en product design\nInici > Descobreix > Stories > BUDDY guanyadora del iF Design Award 2022 en "Product Design"\nEstem molt contents d'anunciar que la nostra lluminària portàtil BUDDY dissenyada per Andreu Carulla ha estat guardonada amb el premi iF DESIGN AWARD 2022, com a guanyadora en la categoria “Product Design”.\na ser fundada en 1953 i des de llavors s'ha convertit en tot un símbol a nivell internacional de l'excel·lència en disseny, especialment amb la celebració del iF DESIGN AWARD anual. Es tracta d'un dels premis de disseny més prestigiosos del món que se celebra a Alemanya, que a més significa l'obtenció del segell IF, un reconeixement de bon disseny identificable tant per a consumidors com per a la comunitat del disseny.\nUn jurat independent d'experts a nivell mundial, han volgut reconèixer el disseny modernista de BUDDY, pensada per a poder il·luminar qualsevol interior i projectar llum per tots dos costats de la seva estructura.\nEstem molt orgullosos d'haver guanyat competint amb més de 10.000 participants de 57 països.\nLa lluminària portàtil Buddy a més compta també amb un German Design Award 2022.


Can Vicenç Futbol Sala: 13º Jornada lliga temporada 2011-2012\n13º Jornada lliga temporada 2011-2012\n14-01-12 Can Vicenç La Pineda F.S. 6-1 Sant Julià F.S. (13º jornada de lliga)\nSET PELS DE LA PINEDA EN UN BON PARTIT\n1r partit de l’any a casa contra un molt bon equip, el FS Sant Julià. El Can Vicenç es presentava amb moltes baixes i amb 2 canvis, però amb ganes de seguir amb bon peu aquest 2012.\nLa primera part, força igualada, amb més possessió pels visitants i ocasions per ambdós equips. A pocs minuts pel descans, el Sant Julià va decidir sortir amb 5 homes de camp per intentar inaugurar el marcador, però la jugada els hi va sortir malament, i el Carles a porteria buida, de camp a camp, va avançar als pastissers. 1-0 amb el qual marxarien al descans.\nA l’inici de la 2a part els locals van pujar el 2-0 al marcador a peus del Raül en una bona passada del Sergi. Els d’Andorra van tornar a provar la tàctica de porter-jugador i aquest cop sí, va rebre els seus fruits, 2-1. Van decidir seguir jugant així per buscar l’empat però els de la Pineda van defensar molt bé i van anar aprofitant totes les ocasions, ja sigui de contraatac o a porta buida de camp a camp. El Carles, va pujar el 3-1 i 4-1 al marcador. El David, va fer el 5-1 i de nou el 3 dels locals, el Carles, va arrodonir el resultat (6-1) i va fer així el seu primer Hattrick a l’equip, demostrant la bona forma en la que es troba el jugador.\nLa propera setmana descans, el dilluns 23 es jugarà el partit aplaçat a casa contra l’Amposta FS. Esperem que els lesionats es vagin recuperant i comencin a gaudir de minuts amb l’equip.


Un projecte socioeducatiu atèn nou infants en risc de vulnerabilitat social a Torrelles de Foix\nAl municipi de Torrelles de Foix, fa uns mesos que l'Ajuntament, l'equip directiu del CEIP Guerau de Peguera i l'equip de serveis socials, derivat des del Consell Comarcal van signar un conveni amb La Fundació Apip-Acam pel desenvolupament d'un Projecte Pilot de Reforç Socioeducatiu al municipi.Davant la realitat social del municipi, amb una població infantil amb un elevat risc de vulnerabilitat social, l'Ajuntament torrellenc va destinar una part dels seus recursos econòmics per tal de buscar una solució al problema. Una solució que va arribar a finals de febrer amb l'ajuda del Consell Comarcal el qual proporciona l'equip que porta a terme aquest projecte.\nEl Projecte Pilot de Reforç Socioeducatiu va entrar en funcionament en estreta col·laboració amb l'Ajuntament de Torrelles de Foix i els serveis socials bàsics del municipi. Té com a finalitat proporcionar atenció als menors en situació de vulnerabilitat social, afavorint a través d'aquest espai el seu desenvolupament personal, la integració social i l'adquisició d'aprenentatges, prevenint i evitant el deteriorament de les situacions de risc i compensant dèficits socioeducatius. En aquest espai també es dona berenar a tots els infants per tal de prevenir la mal nutrició infantil. La inversió feta a tres bandes, Ajuntament, AMPA i Consell Comarcal ascendeix als 7.800 euros.\nEl projecte pretén oferir, d'una banda, a les famílies amb infants un recurs en el que es desenvolupen activitats, i d'altra, donar suport escolar a través de la realització de les tasques diàries per tal d'adquirir hàbits que facilitin els aprenentatges dels infants, i treballar hàbits socials a partir de la realització d'activitats de caràcter lúdic, esportiu i cultural.\nUna de les finalitats d'aquest projecte és orientar, acompanyar i implicar a les famílies en els processos educatius que afecten els seus fills i filles realitzant una tasca educativa, preventiva i integradora. Es tracta que l'Infant pugui desenvolupar la seva autonomia i per aquest motiu, es treballa en el desenvolupament de les habilitats socials mitjançant un procés d'aprenentatge que es porta a terme en les diferents activitats i dinàmiques de l'espai.\nAquest espai dóna suport i complementa la tasca feta des dels centres escolars, dels professionals de serveis socials bàsics i d'altres serveis especialitzats en l'atenció a la infància.\nDesprès de gairebé 3 mesos de funcionament, el regidor de Serveis Socials, Sergi Vallès ha valorat satisfactòriament els resultats atès que són molt bons i els infants que hi participen -un total de 9- estan donant grans canvis en les seves relacions a l'escola, amb els seus companys i professors, destaca que les famílies s'han ofert a ajudar en tot i han estat un gran suport per poder desenvolupar el projecte i donar aquest èxit tant rotund. El projecte acabarà al juny, però des de l'Ajuntament ja estan treballant perquè el curs vinent segueixi i augmenti el nombre d'usuaris. El regidor també ha destacat que l'Ajuntament tot i la crisi econòmica que està patint, aquests últims anys ha fet donacions d'aliments a les famílies necessitades, ha subvencionat aigua i llum, ha donat regals pel dia de reis als infants que no en rebien, i aquest mes de maig i juny ha subvencionat en un 25% les beques menjador que dona el Consell Comarcal.\nTot això són algunes de les ajudes que reben i seguiran rebent les famílies de Torrelles de Foix que estan sent objectes de la crisi que viu el país.\nEnric Martí i Carles Rodríguez, nous jugadors del Cafès Novell Vilafranca\t15-06-2017\nEl FC Vilafranca queda fora de l’ascens amb polèmica\t29-05-2017\nEl Patí Vilafranca es queda a les portes de la final four de la CERS\t13-03-2017\nJudit Rivero, castigada per la Federació Catalana per una publicació a Instagram\t30-12-2016\nEl 2 de juny, tercera edició de la Cursa d'Orientació Lluís Barrera\t16-05-2013\nVilafranca, municipi de referència en un curs de la Diputació sobre eficiència i gestió esportiva\t13-05-2013\nObert el període per sol.licitar les instal.lacions esportives municipals per a la temporada vinent\t24-04-2013\nNoves classes virtuals de “ciclisme indoor” al Complex Aquàtic\t29-01-2013\nMario Manzano i Laura Garciarena, guanyen els 10 quilòmetres de Vilafranca\t28-01-2013\nEls socis aplaudeixen la temporada del FC Vilafranca\t31-07-2012