Les primeres imatges processades per ordinador a Barcelona són les que es tractaven, a mitjan dels anys setanta, al Centre de Càlcul de l'Universitat Politècnica. En aquell cas eren imatges aplicades a la telemetria i a la cartografia. El grup que les investigava seria més tard el que fundaria l'Institut Cartogràfic de Catalunya, avui dia segurament la instal.lació infogràfica -entesa aquesta especialitat en un sentit ample- més important del país.\nPerò l'aplicació de l'infografia a la creació d'imatges per vídeo i cinema ha seguit un procés més lent que les altres aplicacions com l'esmentada cartografia o el disseny industrial. Mentre a Barcelona es feien aquelles imatges cartogràfiques, al Canadà amb prou feines es posava a punt un prototip de sistema basat en ordinador per a produir imatges en moviment sense intervenció de cap càmera. Al 1974 sortia d'aquest sistema la primera pel.lícula per ordinador: "Fam" de Peter Foldes. Els qui treballem les imatges per ordinador contemplem ara "Fam" amb la mateixa nostàlgia que l'estudiós del cinema contempla per exemple "L'Hotel Elèctric" de Chomón; però mentre la distància en el temps per aquesta pel.lícula és de quasi 90 anys, en la primera és només de 17. Com a totes les aplicacions de l'ordinador, els avenços i la seva implantació tenen historials molt breus però a la vegada molt densos de troballes i d'aconteixements.\nEl procés de creació d'imatges per ordinador, desprès d'unes fases de disseny i de modelat de les figures que intervenen en la seqüència i de descripció de les trajectòries d'aquestes figures, culmina en l'etapa de generació pròpiament dita de les imatges, o sigui el càlcul punt a punt de tots i cadascun dels 24 fotogrames per segon de que es composa la seqüència. Aquest procés implica l'existència d'ordinadors ràpids i especialitzats, i de models-programes que simulin la física de la llum i les interaccions de la llum amb les figures, a més de simular el procediment creatiu que porta a la visualització d'idees. Hi ha doncs una sèrie de complicacions que han fet i fan en general difícil, tècnicament i econòmicament, l'accés a totes aquestes eines dures i toves.\nDesprès d'uns anys d'investigacions militars i universitàries, les primeres iniciatives industrials per a produir imatges per ordinador es donaren als EEUU a finals dels anys setanta.\nEn 1984 apareix en el mercat el primer ordinador especialitzat per a fer imatges en moviment, i entre els primers equips adquirits un va anar a parar a Barcelona, concretament a la productora Animàtica, S.A. de Barcelona, fundada al voltant d'un equip de gent provinent també del Centre de Càlcul i de la Facultat d'Informàtica de la Universitat Politècnica, juntament amb Videospot S.A., que en aquells temps era la primera empresa de vídeo de Catalunya; i Equip, S.A., la productora de dibuixos animats autora, entre d'altres, del llargmetratge "Desperta, ferro!". Els primers segons d'animació sortits de l'ordinador d'Animàtica van tenir curiosament com a motiu l'escut del Barça, per a un vídeo commemoratiu del club.\nEn el terreny del grafisme televisiu és prou reconegut el treball realitzat per TV3 des de les primeres emissions. L'ambició renovadora de l'equip de disseny gràfic de TV3 va donar lloc a les primeres imatges televisives elaborades sintèticament, entre elles l'obertura d'emissions, produïda per Animàtica, i les capçaleres per als programes Arsenal, Cinema 3, Tele-Notícies, etc. Una altra animació destacada de TV3 va ser la capçalera del programa "Blanc o Negre", guanyadora juntament amb altres capçaleres d'Animàtica d'un primer premi al festival IMAGINA'88 de Montecarlo.\nMés tard es produirien altres capçaleres, per a TVE i per a algunes televisions europees com la italiana i la suïssa. Animàtica competia llavors en el mercat local només amb una productora de Madrid, ATC, però a partir de 1986 fins 1989 va actuar en el mercat pràcticament en solitari.\nDes d'el inici d'activitats fins a l'actualitat, Animàtica va produir unes 3 hores d'imatges sintètiques, que corresponen a més de 250 treballs. Diverses d'aquestes imatges han rebut reconeixements internacionals, entre ells l'exhibició de la cinta "Demon Reel" en el festival SIGGRAPH de 1989, el festival anual més important del món dedicat a aquest tipus d'imatges.\nD'altra banda, les capçaleres dels programes de TVE amb motiu dels Jocs Olímpics Seul'88, van donar l'oportunitat d'animar per ordinador un personatge, un discòbol en aquest cas. És un exemple d'imatge sintètica amb voluntat realista, que té en cercles especialitzats una ambició final consistent en reproduir la figura humana i el seu moviment.\nCom a producte d'origen i destí diferent de la televisió, una altra seqüència significativa produïda per Animàtica va ser "Catalunya, la pel.lícula", una visualització de la costa catalana realitzada a partir de les dades subministrades pel satèl.lit Landsat i processades per l'Institut Cartogràfic de Catalunya. Aquesta seqüència va ser produïda un any desprès de "L.A., the movie", realitzada als EEUU amb un procediment anàleg. La més fascinant de totes aquestes pel.lícules és la titulada "Mars, the movie", realitzada pel Jet Propulsion Lab dels EEUU en 1989 a partir de les dades trameses per la nau Voyager. Si l'invisible és el que no poden veure directament els nostres ulls, aquestes pel.lícules evoquen la qualitat de l'ordinador per a fer-nos veure l'invisible.\nL'ordinador d'imatges desvetlla també una sèrie de novetats en matèria creativa. Es tracta d'un instrument diferent que no té perquè produir imatges com les que produeix l'instrument cinematogràfic tradicional, la càmera. L'ordinador eixampla les possibilitats creatives en una direcció original respecte als valors de l'analogia i la semblança realista, típics de la imatge química. Per això, i a més de les aplicacions a la televisió com capçaleres de programes, cortines de continuïtat i espots de publicitat, i de les aplicacions a la visualització científica, hi ha també imatges sintètiques de creació lliure.\nLa primera exposició dedicada a l'anomenat "Art per ordinador" a Barcelona va celebrar-se el juliol de 1986, al Casal dels Transformadors. Aquesta exposició va portar al públic barceloní la col.lecció completa d'imatge estàtica i d'imatge animada del festival SIGGRAPH de 1985. A partir d'aleshores les exhibicions de noves imatges tindrien continuïtat: les exhibicions d'altres SIGGRAPH al Centre d'Iniciatives i Experimentació per a Joves (CIEJ) de la Fundació La Caixa, seminaris diversos a l'Institut d'Estudis Nord-americans com ara Pixel-Art'88... Les imatges sintètiques com espectacle no solament televisiu han guanyat terreny a Barcelona sobretot recentment gràcies al festival Art Futura del Mercat de les Flors. Tot i el caràcter minoritari de les imatges que s'hi projecten, Art Futura ha posat el cartell d'entrades exhaurides en els dos anys que s'ha celebrat.\nA l'últim Art Futura es van poder contemplar alguns exemples d'imatge sintètica estereoscòpica, el que seria il.lustratiu d'un dels últims avenços d'aquestes tecnologies, un avenç que per cert tanca el cercle de les imatges artificials per a fer-les tan naturals com les que els nostres ulls ens proveeixen: figures que tenen 3 dimensions, tant al ser creades com al ser exhibides, juntament amb una quarta dimensió, el temps. D'un únic sistema especialitzat de producció professional d'imatges com el que hi havia a Barcelona al 1985, s'ha passat en els darrers anys a la disponibilitat de diversos sistemes més potents i assequibles, que combinen qualitat gràfica i facilitat d'ús; fins i tot avui dia hi ha equips informàtics de sobretaula capaços de generar animacions d'una cert nivell visual. Els avenços de la imatge sintètica estan afectant al video i al cinema en general, com per exemple i en relació al suport de les imatges, el format digital, una consecució de la tecnologia infogràfica al que tendeixen "com en un remolí", en paraules d'un expert anglès, tots els formats audiovisuals.\nAquesta ràpida evolució ha repercutit en la Barcelona vídeo/infogràfica dels últims anys. D'una banda, cada cop són més nombrosos els estudis dedicats a la il.lustració, la fotocomposició, el disseny industrial, etc. que compten amb ordinadors individuals per al seu treball amb la imatge estàtica. També s'ha desenvolupat de manera notable tot el que és manipulació digital d'imatges animades, havent-se instal.lat diversos sistemes d'aquest propòsit en companyies com Filmtel, Zoom, OFrame... Es tracta de sistemes de posproducció vídeo que no generen imatges pel seu compte sinó que tracten i mesclen imatges creades prèviament, una qualitat però que per sí mateixa els fa ser sistemes creativament rics. Pel que fa a la producció d'imatge per ordinador, han sorgit nous estudis com EDE Infographics, Fractal, Digital i Cual, aixís com les unitats especialitzades de Zoom, Videocomunicación... També han sorgit dissenyadors i realitzadors especialitzats en aquest tipus d'imatges, com els que s'agrupen en la companyia Zoptic, guanyadora de diversos diversos premis de disseny Laus de l'ADG/FAD.\nA banda d'aquesta activitat relativament ampla com a usuaris dels equips de producció, a Barcelona i al seu entorn hi ha, en canvi, només dos grups de recerca dedicats a l'infografia i la creació de software d'imatges; un és a l'Universitat Autònoma i l'altre, més important, a la Politècnica. Per a formar-se sobre la imatge sintètica des de la vessant tècnica, la vessant creativa o ambdues alhora, no hi ha gaires oportunitats, apart de la pràctica en un estudi professional. Un primer nivell de coneixements el donen algunes escoles de vídeo i el CIEJ de la Fundació La Caixa; a nivell universitari nomès hi ha el Màster de l'Universitat de les Illes Balears que s'estudia a Ciutat de Palma en coordinació amb diverses universitats europees.\nRespecte a Espanya, i dit això no només amb el significat cronològic, a Barcelona hi ha doncs la primera productora, el primer festival, els primers infògrafs-tècnics i infògrafs-dissenyadors i els primers grups de recerca.\nQue aquest conjunt d'iniciatives, com d'altres relacionades en general amb el vídeo i el cinema, mantinguin sostingudament la seva posició dintre del sector audiovisual espanyol no està massa clar, sobretot si s'observa l'evolució d'aquest sector que té com a vèrtex econòmic Madrid, no pas Barcelona. El creixement de l'indústria infogràfica de Barcelona ha sigut notablement inferior al de la de Madrid, on es compten actualment una vintena d'instal.lacions de producció d'imatges sintètiques. Planeja el dubte de que hi hagi feina suficient per alimentar tots els estudis d'imatge sintètica que hi ha a Espanya; és probable que en els propers temps es produeixi una purga generalitzada, com ha succeït als EEUU, a Anglaterra i a França.\nMentre la infografia de posproducció a Espanya sembla en bona forma, la infografia de creació té per davant d'una banda les reduïdes ambicions gràfiques de la majoria de televisions, públiques i privades, i d'altra un mercat publicitari -la vaca sagrada de l'audiovisual- que aquí i arreu se sol sentir poc atret per l'innovació formal i menys encara pels símbols i les metàfores. Tampoc hi ha un entorn d'investigació científica i tècnica que demandi visualitzacions, una classe d'imatges que en països més avançats són una necessitat per l'investigació i en conseqüència un important motor per la infografia. Hi ha altres camps consumidors d'imatges i per tant potencialment consumidors de noves imatges, com el vídeo institucional/industrial i sobretot el vídeo educatiu, tanmateix el vídeo industrial és encara un sector feble a Espanya, més a Barcelona que a Madrid, i del vídeo educatiu de qualitat es pot dir que encara està per estrenar-se.\nEn relació a la resta del món, la producció de la Barcelona infogràfica es comparable i sovint qualitativament superior a la d'italians, alemanys i fins i tot francesos, aquest últims especialment significats en l'especialitat pel paper jugat pel seu Estat, que dona un suport excepcional a l'audiovisual i en particular al medi infogràfic. Els mestres tècnicament parlant són els nordamericans, mentre des d'el punt de vista del disseny la referència obligada és Anglaterra, que és on hi hagut la televisió més innovadora.\nFa uns anys, en una conferència al teatre Poliorama, Antoni Mercader va instal.lar al seu costat un monitor on s'hi veia un gerro i unes flors sintètics; mentre parlava de tant en tant queia un pètal d'alguna flor; al final de la conferència el ram de flors es veia ben pelat. Aquella anècdota infogràfica il.lustrava la capacitat simuladora de l'ordinador, una capacitat en teoria il.limitada. Milton Glaser ho va dir no fa massa, també a Barcelona: "l'ordinador d'imatges més que gràfic és pornogràfic, perquè tot el que ens mostra és simulat". A la pràctica, les limitacions simuladores de l'ordinador dit pornogràfic poc a poc van desapareixent, deixant per endavant un horitzó complementari per a la creativitat audiovisual en el qual el que finalment compta, com sempre, són les idees.\nCapçalera "Seul'88" (TVE/Animàtica). Un discòbol sintètic llença el disc cap a Seul'88 i a continuació a Barcelona'92. L'animació del discòbol sintètic (de nom Güik) es va fer pel procediment anomenat rotoscopia, digitalitzant el moviment d'un discòbol real (de nom Josep Guic).\n"Catalunya, the movie" (Museu de la Ciència/Institut Cartogràfic de Catalunya/Animàtica). El Delta de l'Ebre restituit a partir de les dades enviades per un satèl.lit.\n"Torres de la Sagrada Familia" (TIEMPO-BBDO/COOB'92 / Animàtica). Reconstrucció sintètica de les torres per a la capçalera del COOB'92.\n"Onda Cero" (CID/Filmtel/Animàtica). Espots publicitaris dissenyats per Xavier Mariscal per a l'emissora de ràdio "Onda cero".\nL'home-rellotge dissenyat per Peret al treball experimental "Time" amb música de Laurie Anderson (Animàtica).\nPublicat a Barcelona Metròpolis Mediterrània, 19, 1991\nLes animacions citades es poden veure en línia a\nArticles de X.B.


Un de cada cinc espanyols no menja carn\nEstudi de la dieta\nAquesta tendència ha crescut en els últims mesos de manera significativa, segons un estudi\nDimecres, 21/11/2018 - 13:19\nUn de cada cinc espanyols (20%) afirma que segueix una dieta vegetariana, vegana, flexitariana o piscitariana, totes caracteritzades per l’exclusió de productes d’origen carni tret dels flexitarians (admeten consumir-ne de manera ocasional), segons revela un informe internacional d’ Ipsos Global Advisor.\nL’estudi, titulat 'Noves tendències alimentàries a nivell mundial ¿Han canviat els nostres hàbits alimentaris?' i dut a terme a 28 països d’arreu del món, busca aprofundir en els nous hàbits alimentaris de la població, i l’auge de noves tendències als països analitzats.\nD’acord amb els resultats de l’informe, la dieta més comuna seguida pels espanyols és l’omnívora, seguida pel 75%. Dins d’aquesta majoria, s’observen diferències quant a l’edat: els més grans de 35 anys tendeixen significativament a seguir una dieta omnívora (78%), en comparació amb els menors de 35 anys, amb un 69%, el que significa gairebé 10 punts de diferència.\nA banda de l’omnívora, les opcions alimentàries més presents en la població espanyola són: la flexitariana (16%); la vegetariana, en què no hi ha consum de carn però sí d’altres productes d’origen animal com ara ous, lactis i derivats (2%); la vegana, en què no es consumeixen aliments procedents d’animals (1%), i la piscitariana, en què no es menja carn però sí peix (1%).\nAquest 20% de persones que no consumeixen carn de forma habitual situa els espanyols al lloc 17 del rànquing mundial, liderat per l’Índia, on dos terços de la població (66%) segueixen dietes sense carn, seguit del Perú (46%), Turquia (41%), el Brasil (37%) i Malàisia (36%). A nivell europeu, Espanya està per darrere d’alemanys (29%), francesos (27%), suecs (26%), britànics (25%) i belgues (23%), i per davant de polonesos (18%) i italians (18%).\nOpcions sense carn, creixement molt significatiu\nTot i que els hàbits alimentaris espanyols són eminentment omnívors, l’informe internacional reflecteix un creixement "molt significatiu" de les opcions sense carn en els últims mesos. El 41% de vegetarians i vegans espanyols diuen que segueixen aquestes dietes des de fa sis mesos o menys, seguits pel 39% de flexitarians i el 33% de piscitarians.\nRespecte a l’últim any, el percentatge de vegetarians i vegans espanyols que asseguren que segueixen aquestes opcions alimentàries és del 17%, davant el 13% de flexitarians i el 33% de piscitarians.\nA nivell mundial, la distribució dels tipus de dietes és d’omnívors (73%), flexitarians (14%), vegetarians (5%), vegans (3%) i piscitarians (3%). A més, el veganisme, el vegetarianisme i el piscitarianisme són dietes noves per a molts dels que les segueixen.\nProp de dos cinquens (43%) dels vegetarians a nivell mundial acumulen fent aquesta dieta menys de 6 mesos, seguits pel 41% dels piscitarians, pel 31% dels flexitarians i el 30% dels vegans. Referent a l’últim any, el 19% dels vegans segueix aquesta dieta des de fa un any, seguits pel 18% dels piscitarians, el 17% dels vegetarians i el 16% dels flexitarianos.\nEl Govern impulsarà un etiquetatge frontal per promoure els bons hàbits alimentaris\nEls jutges de Barcelona decideixen ser més garantistes en els processos de desnonament\nTemes: Dietes Vegetarians Vegans


El secretari general de Podem Reus, número 1 de Catalunya Sí que es Pot a la demarcació de Tarragona el 27-S\nEl secretari general de Podem Reus, número 1 de Catalunya Sí que es Pot a la demarcació de TGN el 27-S\nEl Circ dimarts, 11 d'agost de 2015\nEl secretari general de Podem a Reus serà el candidat de Catalunya Sí que es Pot per la demarcació de Tarragona a les eleccions del 27-S. Es tracta de Gerard Bargalló, de 38 anys, i tècnic en informàtica.\nGerard Bargalló. / twitter.com\nEl número 2 de la coalició, en què també conflueixen ICV i EUiA, serà l'actual diputada ecosocialista al Parlament, Hortènsia Grau, qui ja va guanyar les primàries dins del seu partit. El poder de Podem al Camp de Tarragona i Ebre es fa palès perquè en el número 3 de la llista hi té una altra representant, la vendrellenca Adriana Àlvarez, de 24 anys, i especialista en arts visuals i comunicació multimèdia.\nEl primer representant de les Terres de l'Ebre és el regidor d’Iniciativa a Sant Carles de la Ràpita, Carles Sanchís, que ocuparà el número 4. En el cinquè lloc de la llista hi haurà Encarna Ramírez, regidora d’ICV-EUiA a Roda de Berà.\nEl PP tarragoní es torna a encomanar a Alejandro Fernández, ara pel 27-S


La Fundació Aspros fa entrega a la Diputació de Lleida i a la Paeria de l’obra commemorativa del seu 60è aniversari – Fundació Aspros – Servei Integral per la discapacitat psíquica\nEl passat 30 de maig, el director executiu de la Fundació Aspros, l’Enric Herrera, acompanyat del Patró de l’entitat Xavier Moix i del responsable de comunicació José Luis Herrera, va fer entrega a dos dels màxims òrgans institucionals de Lleida.\nJoan Talarn, el president de la Diputació de Lleida, va rebre els representants de l’entitat, juntament amb els vicepresidents Jordi Latorre, Estefania Rufach, Antoni Navinés i Ferran Accensi, la portaveu del grup d’ERC Mercè Carulla, la portaveu del grup de C’s Maria Burret, la portaveu del grup ECP Elena Ferré, i el diputat Albert Bajona.\nD’altra banda, el paer en cap Miquel Pueyo, juntament amb la regidora de Persones, Comunitat i Agenda 2030, Mariama Sall, van rebre els representants de l’entitat a la Paeria.\nEn ambdós casos, Herrera va destacar la tasca i els projectes que Aspros duu a terme en pro de les persones amb discapacitat intel·lectual i trastorn mental. A més, va donar a conèixer el programa d’activitats per celebrar l’aniversari aquest 2022.


CC.OO denuncia la Conselleria de Sanitat – Ràdio Pego\nCC.OO denuncia la Conselleria de Sanitat\nEl sindicat CC.OO del País Valencià ha presentat una reclamació al Síndic de Greuges contra la Conselleria de Sanitat per no constituir ni convocar la majoria de Consells de Salut dels departaments sanitaris.\nEl sindicat CC.OO del PV ha presentat en la Sindicatura de Greuges una reclamació contra la Conselleria de Sanitat, per no constituir ni convocar la majoria de Consells de Salut dels departaments sanitaris. El cas més flagrant de retard en la convocatòria és el de l’antiga àrea 12, actualment departament 13, que correspon al Consell de Salut de la Marina Alta, que no es convoca des de l’any 2001.\nEn un comunicat de premsa el sindicat afirma que aquesta situació és una clara vulneració dels drets dels ciutadans i dinamita la participació comunitària en aquests òrgans assessors. En la denúncia al Síndic, CC.OO ha assenyalat de manera clara tota la normativa que la Generalitat incompleix, subratllant que Sanitat retarda la constitució dels Consells de Salut de forma premeditada per a impedir el debat social, negant per tant informació essencial com la situació de les llistes d’espera, o l’execució pressupostària dels departaments.\nEn aquest sentit, CC.OO del PV sol•licita al Síndic que òbriga un nou expedient a la Conselleria de Sanitat i inste al compliment de la llei, anunciant que si en un termini raonable no es convoquen aquests òrgans assessors el sindicat interposarà demanda judicial.\n← Dénia obligarà les promotores a justificar que n’hi ha prou aigua i llum per a poder construir\nJornada negativa de donació de sang →


Curs de Producció i Logística - UOC X\nCurs de Producció i Logística\nAnalitza els processos logístics en l’àmbit del magatzem, la distribució i la producció. A més, ofereix una introducció al màrqueting i les finances, i acaba amb una visió general de les tendències i els processos en la gestió dels recursos humans.\nL’assignatura centra el desenvolupament en dos punts fonamentals: – L’organització de les compres, en què es fa l’estudi del procés de recerca, selecció i contractació dels proveïdors més adequats per a arribar a acords de compravenda. – Els processos de negociació comercial en les operacions de compravenda: és molt important una bona gestió i negociació amb criteris d’economia i eficàcia global, ja que la competitivitat de les empreses ha anat augmentant en els últims anys. En aquest apartat s’indiquen els passos que cal seguir en cadascuna de les fases de la negociació i els comportaments més adequats en cada situació. A més, l’assignatura permet una primera aproximació a les particularitats del comerç internacional: maneres de penetrar en el mercat internacional, el transport de mercaderies, duanes, etc.


Brou Casolà: WeG008: Finalitzat amb èxit el primer concurs espanyol de dades obertes ('Open Data')\nFinalitzat amb èxit el primer concurs espanyol de dades obertes ('Open Data').\nEn el seu primer dia en el càrrec de president dels Estats Units d'Amèrica, Barack Obama, va signar un memoràndum promovent un procés d'obertura de dades a totes les agències governamentals amb l'objectiu de fomentar la transparència, la participació i la col•laboració entre el govern la ciutadania.\nFruit d'aquest procés es va crear el portal data.gov que conté grans quantitats de dades d'informació pública a l'abast de la ciutadania.\nAquesta iniciativa és una de les més conegudes en l'àmbit de l'"Open Data" però no pas l'única. D'altres governs com el britànic, l'australià, l'alemany també tenen iniciatives similars.\nA Espanya també ja comencen a haver-hi les primeres iniciatives, el Govern Basc i el Govern d'Astúries en són dos bons exemples.\nTambé comencen a haver-hi projectes d'obertura de dades en l'àmbit de l'administració local, per exemple a Espanya tenim el cas de l'Ajuntament de Saragossa i a nivell internacional, entre moltes ciutats, destacar els casos de Londres, de Nova York, de San Francisco o de Washington.\nPrecisament en aquesta darrera ciutat es va realitzar el concurs "Apps for democracy" per promoure la realització d'aplicacions per donar valor a l'obertura de les dades.\nEl resultat va ser espectacular, es van crear una cinquantena d'aplicacions valorades en uns 2,3 milions de dòlars, i això que el concurs només li va costar a l'administració 50.000 dòlars.\nAquest cap de setmana s'ha realitzat el primer concurs espanyol de realització d'aplicacions per crear serveis per la ciutadania mitjançant l'ús de dades públiques: el "Desafío Abredatos".\nEl concurs ha estat promogut i coordinat per l'associació Pro Bono Público i patrocinat pel Govern Basc, entre d'altres.\nEl resultat ha estat molt bo, s'han generat aplicacions tant interessants com Infocarretera (per conèixer al mòbil l'estat del trànsit d'Euskadi), Desenchufa Tu Casa (per saber quins productes són els més eficients, des d'un punt de vista energètic), Yo Pago La Obra (un lloc on es pot opinar sobre les obres que es realitzen a qualsevol municipi d'Espanya), LosPresus.de (on podem saber, i contrastar, les principals partides d'ingressos i despeses de tots els municipis d'Espanya), Populo (que ens permet saber, i votar, quines iniciatives s'estan debatent a les Corts) o Mapcelona (aquesta aplicació centrada en la ciutat de Barcelona). Aquí podeu consultar la trentena d'aplicacions que s'han creat.\nAquesta és una bona iniciativa per promoure l'ús de les dades públiques com a font de transparència i, també, com un mitjà més de generació de riquesa.\nAssociació Pro Bono Público.\nPublicat per MarcG a 23:47


Acte Institucional de Celebració de La Diada Nacional de Catalunya\nLa Delegació del Govern de la Generalitat a Girona organitza demà dimecres 10 de setembre, a les vuit del vespre, l'acte institucional de celebració de la diada nacional de Catalunya a les comarques gironines, que tindrà lloc al Museu d'Arqueol\nLa Delegació del Govern de la Generalitat a Girona organitza demà dimecres, 10 de setembre, a les vuit del vespre, l’acte institucional de celebració de la diada nacional de Catalunya a les comarques gironines, que tindrà lloc al Museu d’Arqueologia de Catalunya a Girona - Monestir de Sant Pere de Galligants.\nAquest any l’acte estarà presidit pel Conseller d’Economia i Finances, Antoni Castells, acompanyat del Delegat del Govern, Jordi Martinoy, i comptarà amb l’assistència del Conseller de Política Territorial i Obres Públiques, Joaquim Nadal, i els representats dels diferents departaments de la Generalitat a les comarques gironines. La celebració acabarà, com ja és tradicional, amb una actuació musical, en aquesta edició del cor Claudefaula, format per una trentena de nois i noies de 10 a 17 anys provinents de l’Escola de Música de Santa Eugènia de Girona.\nSota la direcció de Joaquim Bonal des dels seus inicis, el 1996, el cor Claudefaula oferirà un repertori de cançons d’autor i també una volta pel món per recórrer algunes de les cançons tradicionals d’arreu. L’acte finalitzarà amb el cant dels Segadors, l’himne nacional de Catalunya.\nActe: Celebració de la diada nacional de Catalunya\nLloc: Museu d’Arqueologia de Catalunya a Girona (Monestir de Sant Pere de Galligants, Plaça de Santa Llúcia)\n20:00|.Museu d'Arqueologia de Girona. Monestir de Sant Pere de Galligants. plaça de Santa Llúcia|Girona (El Gironès)


El racó de Milio: d’octubre 2016\nVallfogona - Torrent de la Masica - Creu de l'Espinau - Sta. Magdalena de Cambrils - Vallfogona\nMolt bonica sortida per l'entorn de Vallfogona del Ripollès. Deixem els cotxes a un camp, a la vora de la pista asfaltada que es dirigeix a Milany. Es poden deixar un poc més amunt, al peu de la Font Tosca.\nComencem a caminar, seguint la indicació cap a Milany. Ens parem al primer indret sorprenent de aquesta excursió, la Font Tosca. Es una font que deixa caure l'aigua des de dalt la roca tosca, al bell costat del camí. Seguim, caminant per la pista fins a un revolt molt pronunciat, on trobem un cartell indicador com a Torrent de la Masica. El camí puja a l'esquerra, per uns graons de fusta, per endinsar-se per la fageda i pel costat del torrent. El sender, està marcat amb color verd i pals que anem trobant al llarg del recorregut. A cada punt d'interès i ha un pal amb un icona de càmera de foto. Anem pujant, deixant la riera a la nostra esquerra. Arribem a un pal indicador, on el camí es bifurca; a l'esquerra segueix pel torrent i a la dreta va a la era de batre de'n Paixana. Seguim torrent amunt i en pocs minuts ens trobem a l'esquerra un pont que travessem i anem a parar a una bifurcació: uns metres més amunt, el gorg de baix i a l'esquerra, la balma del Boer. Un cop visitats els dos indrets, desfem camí fins al pont i seguim, corriol amunt fins al gorg de dalt, on al seu damunt, hi van a parar els dos torrents: el de la font del Bisbe i el de la Masica.. (Des de la bifurcació de la balma i gorg de baix, també hi ha un camí indicat, que va a parar al gorg de dalt).\nSeguim pujant corriol amunt i anem a parar al saltant de la Costa Llastanosa. Es el saltant més alt dels que hem vist a la riera. Continuem pujant cap al antic camí de Llastanosa a la Barraca, fins a un punt on el camí s'acaba sortint a un prat per on baixa el rec de l'Obiol. Girem cap al nord-est pujant pel prat i seguim pujant fins a trobar el Pla del Ginebret, on agafem la pista que segueix direcció est, deixant a la nostra dreta el Puig de'n Xicreta. Aquesta pista ens porta de dret a la Creu de l'Espinau, coll on trobem el PR C-59, que segueix al oest cap al Castell de Milany i al est a Santa Magdalena de Cambrils. Seguim al est i anem a parar (ens hem desviat un xic) a sota de Santa Magdalena seguint el camí per una pista. Per pujar-hi, agafem el PR que desprès ens baixarà, ara de cara amunt fins a Santa Magdalena de Cambrils.\nDesprès de contemplar el paisatge i fer fotos, agafem el camí de baixada, seguint el PR tota l'estona. Parem al Pla de Puigvassall per dinar i desprès continuem, passant per la vora de la casa del mateix nom i seguim baixant fins al càmping de la Bauma, on ja trobem la pista, passem a la vora de la font dels Burros i quan ja tenim a la vista Vallfogona, deixem el PR, per continuar per un camí direcció oest, on veiem els cotxes, fins que hi arribem.\nDistància recorreguda 14,5 km.\nDesnivell acumulat 651 m.\nEnllaç a la traça: http://es.wikiloc.com/wikiloc/view.do?id=15272336\nAquesta es una sortida, que ja feia molt temps que l'havíem fet. Com que la previsió de pluja era bastant probable més enllà de les Salines, hem decidit de fer Albera i recuperar-la.\nAccés per Vilamaniscle, pujant cap a la part alta del poble, a la zona de Colònies Tramuntana, dirigint-nos, a partir de aquí per pista de terra cap al Coll de la Serra, on deixem els cotxes a la vora de un gran dipòsit d'aigua, de bombers.\nSortim direcció nord, pel camí barrat i amb marques grogues que ens portarà per la carena de la Serra de la Baga d'en Ferran. Seguint sempre la carena, fem cap al Puig del Roure i continuem cap al nord pel Coll de Dofines. Desprès, passem la part més entretinguda de la caminada, pels Esquerders, on hi ha un parell de passos equipats amb cadena, però que no presenten cap dificultat. A la fi d'aquest tram, arribem al pollegó de Roques Blanques i fem una parada per esmorzar al Coll de Pallerols. Cal dir que durant tot aquest tram, tenim unes vistes molt boniques a la plana del Alt Empordà, la vall on del monestir de Sant Quirze de Colera i a l'altra vessant, la Serra de la Balmeta i vista al mar i Cap de Creus.\nSeguim el sender, sempre amb marca groga, dirigint-nos cap al nord, per acabar pujant al Puig de'n Jordà (757 m.). La vista, des de aquí ja es a 360º i ens arriba pel nord fins al Neulós, al est mar i Cap de Creus, al sud la plana del Alt Empordà i al oest Garrotxa i Pirineu, que estan més tapats.\nBaixem un altra vegada cap al sender per on hem pujat, fins a la barraca.refugi que hi ha al peu del Puig.\nDesprès, fem un gir a l'esquerra (E), seguint un sender que recorre la conca de la vall i va a parar a l'altra carena, al Coll de les Artigues. Des de aquí hi ha la opció de seguir carenant la Serra de la Balmeta o agafar una pista que surt també direcció sud, per l'esquerra del coll i ens portarà fins a trobar el desviament indicat a la ermita de Sant Miquel de Colera. Com feia un poc de vent, aquesta vegada em optat per baixar per la pista on estem més a resguard.\nDesprès de la parada a Sant Miquel, seguim el camí marcat (verd i blanc) cap al Coll de Sant Miquel, on pugem fins al Puig d'Esquers. Desprès, baixem pel dret seguint el llom de la muntanya, fins a trobar la pista, que seguim molt poc tros, fins a trobar a la dreta un sender marcat de grog, que ens baixa fins a l'església en runes, de Sant Martí de Vallmala. Fem parada per dinar.\nSeguim el camí que surt direcció sud des de l'església i que aniria a trobar la pista que puja a Puig d'Esquers, però quan hem caminat uns 200 m. agafem pel dret, baixant pel llom de la muntanya (es bastant net) per anar a trobar més avall un sender marcat amb grog (que també ve des de Sant Martí) i l'anem seguint baixant per la vesant esquerre fins a baix a on es troben la pista i la riera de la Valleta. Ara, ja només ens queda seguir la pista pujant, fins a on tenim els cotxes.\nDesnivell acumulat 926 m.\nEnllaç a la traça http://es.wikiloc.com/wikiloc/view.do?id=15198906\nEnllaç a les fotos. Àlbums:\nAquesta sortida, la teníem pendent d'acabar, ja que la ultima vegada que la vam intentar fer amb els companys de l'Isard, la vàrem deixar inacabada pel mal temps.\nAvui, el temps ha estat bo per natros i ens ha fet un dia quasi perfecte. Potser, ens hi ha sobrat un xic de vent a dalt el cim, però pel demés ha estat molt bo.\nPunt de sortida, carretera de Viladrau a Seva i desprès de 1,5 km. arribem al aparcament del Restaurant La Solana de Molins, on deixem els cotxes.\nSortim des del mateix aparcament, girant i baixant a l'esquerra i passem per una portalada. Seguim un bon tros per la pista, fins que trobem un pal indicador cap a l'Erola i Matagalls i trenquem a l'esquerra. Anem seguint sempre els pals amb la indicació cap a l'ermita i arribem a can Bosc. Passem pel davant de la casa i un tros més endavant, passem una petita riera i abans d'arribar a l'ermita, trenquem a l'esquerra, seguint un sender que comença un xic tapat pel ramatge, de seguida queda transitable i ens acosta a la riera i anem pujant seguint el sender molt evident. Aquest camí puja pel costat del torrent i també entre els castanyers centenaris i està molt fressat, amb fites. Sortim mes amunt a un corriol que ens ve des de la esquerra, agafem direcció cap a la dreta i ens porta al Pla de Malataup, on aprofitem per fer un descans i esmorzar.\nSeguim pujant direcció sud i desprès (SO) pel sender que està marcat amb fites i unes T color vermell, que guanya ràpidament altura fent llaçades entre mig de la fageda. Qua ja hem pujat fins al Collell, el camí gira seguint el perfil de la muntanya direcció sud fins a la conca, per on baixa un rierol fent salts. Com les pluges han estat recents, hi baixa força aigua.. Passem al altre costat i seguim pujant ara cap al oest i el camí ens porta fins al Coll d'Ordials.\nEl camí segueix pujant direcció sud, ara ja més definit, fins a dalt a la carena dels Salavarders on anem girant cap al sud est, tenim a la vista la creu del Matagalls. En lloc de seguir el camí per la carena de la serra, baixem per la valleta i anem a buscar la font dels Cims, on fem un descans. Desprès, ja acabem de pujar al cim. Aprofitem per fer una bona guaita des d'aquest punt tant privilegiat i fem les fotos de grup.\nBaixem direcció oest i desprès girant nord oest cap al Pla de les Saleres Velles, Collet de la Font, Pla dels Ginebres, Coll Saprunera, baixant fins a tenir a la vista sota nostre Sant Miquel de Barretons, girem al oest, seguint un corriol marcat amb pintura blau que ens baixa a la pista, a la vora de Sant Segimon. Abans d'arribar-hi, a la nostra esquerra baixa un camí marcat com a GR. Hi trobem bastants pals indicadors de baixada, direcció nord i entre fagedes, l'anem seguint i baixem cap al Collet del Estornell, aquí el corriol gira cap al est i ens baixa fins al torrent de l'Oratori, on aprofitem per fer una parada i dinar.\nDesprès, seguim el sender pugem un petit desnivell i seguim planejant fins al Oratori de Sant Camil de Lel·lis. El camí està marcat amb pintura vermella i verda, groga i algun punt amb blau, ens baixa per la Castanyeda Gran de Can Gat, on hi ha exemplars extraordinaris, fins arribar a la Mare de Déu de l'Erola, on aprofitem per dinar.\nSeguim camí direcció nord, pel costat de l'ermita, fins arribar més avall a can Bosc. Seguim baixant direcció nord, seguint el camí que va a sortir a una pista que passa pel costat dels Plans de Baix, aquí fem un gir al est, agafant un corriol que adreça el trajecte, sortint un altra vegada a la pista i uns pocs metres mes enllà tanquem el cercle de la volta i desfem camí fins als cotxes.\nDistància recorreguda 17,4 km.\nTemps efectiu, caminant 6 H. 30'\nEnllaç a la traça: http://es.wikiloc.com/wikiloc/view.do?id=15147583\nEnllaços a àlbums de fotos:


Filòlegs, lingüistes i professors analitzen els efectes de fer evidents els errors dels parlants, coneguts i desconeguts\nFilòlegs i lingüistes alerten que corregir el català a les xarxes pot crear inseguretat als parlants Getty\nBarcelonaLes xarxes són implacables. No passen ni dos dies sense que s'encengui una nova polèmica sobre la llengua. Però la defensa del català va més enllà dels debats polítics: per terra, mar i Twitter -i fins i tot en samarretes i mascaretes- apareixen comentaris d'alguns usuaris que volen corregir lingüísticament els missatges d'altres tuitaires, els articles dels mitjans i els posts d'Instagram. ¿És una bona estratègia per enfortir la llengua? Què passa quan fem evidents els errors lingüístics dels altres? Què hem de fer amb els barbarismes procedents de l'anglès? En parlem amb filòlegs, lingüistes i professors per esbrinar els efectes de democratitzar la correcció de la llengua.\nD'entrada, per corregir algú cal tenir en compte el context i el coneixement propi. "No és el mateix ensenyar-li al teu fill com s’han de dir les coses que corregir el primer que passa pel carrer", explica el filòleg Pau Vidal, autor del llibre Corregir mata (Viena, 2020). Tots hem vist pares i mares cansats de suplicar per enèsima vegada als fills que utilitzin els pronoms febles, però ¿què cal fer davant els errors de desconeguts? "Cal tenir en compte si tens confiança o no amb l'interlocutor, si la conversa té un punt formal o no i si consideres que l’interlocutor ho hauria de dir bé per raons de professió, de rang o de coneixements. És molt diferent corregir un catedràtic d'universitat per Twitter que un usuari de qui no saps el nivell cultural, ni els coneixements que té", assenyala Enric Gomà, filòleg i escriptor d'El català tranquil (Pòrtic, 2021).\nSegons com, la correcció a les xarxes pot provocar un efecte nociu. "Crea molta inseguretat en el parlant que no té un nivell prou alt de coneixement del català. Aleshores l'usuari ja ni s’atreveix a piular perquè pensa que el corregiran i que no té prou llibertat per expressar-se. És una tendència que s'ha popularitzat però que no ajuda gens", apunta la lingüista Míriam Martín Lloret, coautora de Curset: mètode de català per a tothom (Blackie Books, 2021). També és fonamental que qui corregeixi estigui molt segur que esmena un error, cosa que no sempre passa. "Amb la correcció descordada a les xarxes a vegades et trobes que els que corregeixen no en saben gaire. Es dona la paradoxa que les persones que en saben de debò (els filòlegs, lingüistes i mestres) no van corregint la gent per internet", afirma Vidal.\nEs dona la paradoxa que les persones que en saben de debò (els filòlegs, lingüistes i mestres) no van corregint la gent per internet ”\nPau Vidal Filòleg\nEl creixement de la llengua i els joves\nAquesta onada correctora a internet va lligada, en part, a l'alarma persistent sobre el mal estat de salut del català. Per analitzar quantitativament la situació de la llengua a Catalunya l'única mesura oficial és l'Enquesta d'Usos Lingüístics (EUL), que es fa cada cinc anys. L'última, del 2018, constatava que el 94,4% dels ciutadans entenen el català. Però altres dades, com la transmissió intergeneracional de la llengua –un 35,4% parlen als fills només en català i un 36,6% ho fan només en castellà– i la caiguda de l'ús del català com a llengua habitual –del 46% el 2003 al 36,1% el 2018– van alertar alguns lingüistes. En quin punt ens trobem ara? Alguns filòlegs no són especialment pessimistes. "No estem per tirar coets però no soc dels alarmistes que creuen que d’aquí 20 anys morirà", subratlla Martín Lloret. Gomà també veu en l'evolució de la llengua "els problemes propis del creixement" perquè "ha hagut de trepitjar territoris que fins ara no havia trepitjat mai, com els mitjans de comunicació i altres àmbits professionals".\nA l'hora de posar el termòmetre a la llengua, sovint s'apunta cap a les generacions més joves. Sobretot arran de l'enquesta, que indicava que només un 19,6% dels joves barcelonins d'entre 15 i 25 anys tenen el català com a llengua habitual. Artur Fernàndez és professor de català des de fa 31 anys. Els primers anys de la seva carrera els va passar en un institut de la Sagrera, a Barcelona, fins que fa un temps va traslladar-se a un centre de Palafolls, on fa classe a alumnes d'ESO i de batxillerat. "Vaig pensar que el panorama seria diferent, però curiosament no he vist cap diferència. Hi ha una presència del castellà molt important entre els estudiants", explica Fernàndez.\nEl professor no ha constatat un retrocés de la llengua respecte a anys anteriors, però sí que alerta que el català "ha perdut prestigi" entre els joves. "Naveguen per internet, juguen a videojocs, veuen youtubers i tot això ho fan en castellà –diu Fernàndez–. Faria més per la llengua que el Messi parlés en català que tota la feina dels professors de secundària". Tot i això, no dona el català per perdut: "Vull pensar que es faran més grans i prendran una certa consciència lingüística. Tampoc hem de desconfiar de la feina de l’escola. Nosaltres els donem un vernís del català que els serveix per mantenir-lo".\nI l'anglès què?\nAlguns es posen les mans al cap quan en una conversa en català s'hi colen paraules en castellà com rato, basura, pues o l'arxiutilitzat vale. Però què passa amb les que provenen de l'anglès? Mots com random (aleatori), crush (amor platònic), heavy (fort) i feeling (sentiment) treuen cada vegada més el cap a les converses entre els joves, mentre que en àmbits professionals com el màrqueting i els negocis digitals s'han normalitzat expressions com branding (crear una marca), engagement (implicació de l'usuari), keyword (paraula clau) i briefing (resum informatiu). "Ara l'anglès està de moda. Si utilitzes paraules en castellà quedes com un burro, mentre que si en fas servir en anglès quedes com un expert", diu Gomà, que considera que aquesta interferència "és un assumpte seriós" i preveu que anirà a més a mesura que més gent parli aquest idioma.\nAra l'anglès està de moda. Si utilitzes paraules en castellà quedes com un burro, mentre que si en fas servir en anglès quedes com un expert ”\nEnric Gomà Filòleg\nPer a Vidal, la contaminació de l'anglès afecta "ara per ara un percentatge irrisori, molt més baix que no pas el del castellà". Des del seu punt de vista, el mal que fa l'anglès és "de tipus moral" perquè "evidencia la submissió respecte a una llengua hegemònica". Tot i això, admet que la mirada social d'aquest fenomen varia respecte als barbarismes castellans. "L'anglès no ens sembla tan malament perquè té un prestigi que fa que els parlants el consideri bo, però la pronúncia en general és molt dolenta. Fa molt provincià i és perniciós", afegeix el filòleg.\nDepèn només de tu (o no)\nEn qualsevol cas, la consigna sobre si cal corregir els parlants és la mateixa: tot depèn del context i de la situació. "Quan pensem en salvar la llengua sempre pensem en parauletes, però són moltes més coses. La degradació fonètica ens en dona pistes molt clares. Hi ha una degradació alarmant entre les generacions més veteranes i la generació digital. Fonèticament, el català cada vegada està més a prop del castellà. La globalització donarà el cop de maça final", destaca Vidal.\n"Apuntem bé" / Maria Rodríguez Mariné, cap de Llengua de l'ARA\nPer lluitar contra tot plegat, cal alguna cosa més que apel·lar a la responsabilitat dels parlants perquè facin sobreviure la llengua. El català ha de ser una política social de país i transversal. "Ens sembla que corregint els altres salvarem el català, perquè és la part més visible. Però a la llarga no és fructífer –diu Martín Lloret–. Cal una estratègia conjunta amb el finançament de les administracions. La supervivència de la llengua no pot dependre només de la militància individual".


Grills a Madrid\nMadrid. Dilluns, 5 de març de 2018\nQuan passi l'actual tempesta política —com acaben passant, inexorablement, totes les tempestes—, comprovarem que hi haurà hagut alguns canvis en el paisatge anterior. Descobrirem que algunes particularitats orogràfiques no hi eren ni des de sempre ni per sempre.\nUna d'aquestes sòlides roques que se n'hauran anat a fer punyetes, riu avall, és la de l'internacionalisme d'esquerres i de la solidaritat dels pobles germans de la península Ibèrica. A quin coi de forat es deuen haver amagat tots els solidaris d'esquerres d'aquest país d'ençà que es va desfermar la ferotge ira repressora de les elits espanyoles? No hi ha cap d'aquests ciutadans del món que se senti mínimament concernit per la ventada totalitària que patim?\nCada cop tinc més clar que no ens allargaran la mà encara que els jutges ampliïn més i més l'onada expansiva de la revenja penal entre els quadres dels partits independentistes, els representants electes i, fins i tot, els activistes polítics.\nEncara que no s'aixequi mai més el 155 i que els comptes de la Generalitat continuïn indefinidament intervinguts; encara que jutges il·luminats decideixin empresonar cantants, tuitaires i censurar exposicions d'art. O, qui sap, quan vulguin tancar mitjans de comunicació. Per què no? Qui ho impedirà? El Tribunal Constitucional?\nNo sé com serà el paisatge després de la tempesta, però ara ja sé segur que l'haurem de transitar sense cap promesa d'albades inspiradores en comunió amb els internacionalistes espanyols\nI res no canviarà quan vulguin fer retrocedir la llengua catalana a les antigues trinxeres del franquisme. Tot això ja està passant. I cap polític espanyol, ni cap intel·lectual, ni tan sols cap humorista, mouen ni un dit per impedir-ho.\nSe'm pot acusar d'ingenu per haver-me frustrat durant anys davant la incomprensió, la insolidaritat, la manca de flexibilitat ideològica i l'absència absoluta d'empatia i generositat. Però això s'ha acabat. No sé com serà el paisatge després de la tempesta, però ara ja sé segur que l'haurem de transitar sense res on aferrar-nos i sense cap promesa d'albades inspiradores en comunió amb els internacionalistes espanyols.\nMentre a Catalunya hi ha qui es capbussa joiosament en lluites caïnites, jo continuo admirant-me davant el monolitisme d'una societat espanyola cega, autocomplaent i extremadament indulgent amb la seva classe política corrompuda, incompetent i revengista.\nEl dia 8 de març em manifestaré a Madrid junt amb les feministes i les anomenades forces de progrés. Em manifestaré per una igualtat efectiva dels drets de les dones i en contra de les barreres invisibles que les converteixen, encara ara, en ciutadanes de segona.\nEm manifestaré perquè em dona la gana, tot i saber que cap dels que em trobaré al carrer faria el mateix per les llibertats individuals i col·lectives al meu país. M'és igual, la solidaritat és incondicional. Però això no treu que ens hagin fallat.\nOpinió Les lliçons del PSOE Carles Torras\nOPINIÓ “El catalán suena payés” Carles Torras


Petrouchka II: d’abril 2010\nEncara molt per aprendre...\nAquest cap de setmana hem disputat la nostra primera regata oficial puntuable pel campionat de Catalunya, la XVII Regata SAR Príncep Felip, organitzada pel C.N. Vilanova.\nEl dissabte va ser molt dolent per nosaltres: les nostres pitjors regates en aquest any que portem compentint amb el Petrouchka II!!! Totes les regates eren barlovent-sotavent i la primera començava puntualment a les 12:00, amb poc menys de 6 nusos de vent.\nJa vam començar malament: a la sortida vam quedar desventats a sotavent de la flota i de seguida vam veure que ens costava molt agafar velocitat. Cada bordada era un suplici. Trigavem minuts en assolir la velocitat que altres vegades assoliem ràpidament! Els vaixells que normalment superavem en temps real, ara eren inabastables... semblava que realment el Petrouchka necessitava urgentment una neteja. Però ja era tard per laments. Haviem de regatejar amb el que teniem! Vam passar la balissa de barlovent a les darreres posicions. Vam fer la bordada de popa oposada a la resta de participants, desesperadament, per si una rolada ens pogués afavorir... Finalment el comitè va escurçar el recorregut a només una volta i un error nostre en la comprensió d'aquesta modificació fa ver que no entressim correctament a la linia d'arribada. Problemes amb la maniobra del spi en intentar voltar per entrar correctament van fer que finalment ens retiressim. Quedava la segona regata del dia i esperavem fer-ho millor.\nLa segona regata ja va començar amb un recorregut més curt que la primera. 6 milles en total, que va ser reduit a 3 en fer només una volta al recorregut.\nVam sortir millor que a la primera regata i la cenyida ens va anar millor, optant pel costat esquerra del camp de regates. Així i tot, vam arribar a barlovent en el grup de cua, però el pitjor estava per arribar. A mig tram de popa, quan bona part de la flota ja havia arribat, vam tenir una encalmada que ens va fer perdre totes les opcions de tenir un resultat mínimament acceptable. Finalment 14ens.\nAvui diumenge les coses ens han anat millor. Hi havia més vent. Al voltant de 10 nusos que han permès disputar una regata completa de 8 milles, amb dos trams barlovent-sotavent, i que ha fet que no ens afectés tant l'estat de l'obra viva.\nHem sortit bé, pel mig de la flota i amb bon vent. Seguia costant-nos agafar velocitat després de cada bordada i no assoliem la velocitat habitual, però hem fet bé totes les maniobres i hem acabat en una intermitja desena posició.\nEl Nirvana III, al primer tram de popa de la regata de diumenge\nFinalment 14ens a la general, per darrera de tots els vaixells amb els que normalment competim. Resultats finals XVII SAR Príncep Felip. Un mal resultat vist de forma aïllada, però no tan dolent dins la globalitat de la nostra trajectòria. Seguim aprenent. Portem menys d'un any competint i encara ens queda molt per millorar, malgrat que darrerament haguem tingut resultats per sobre de les nostres possibilitats!\nBon humor a la banda!\nPodeu veure més de 200 fotos del segon dia de regates al link de la dreta.\nPublicat per Petrouchka II a 0:26 7 comentaris\nIII Trofeu AXA Primavera - Primera regata i victòria\nAvui dissabte hem disputat la primera regata del Trofeu AXA Primavera 2010.\nLa sortida s'ha donat puntualment a les 12, amb uns 4 nusos de garbí.\nEl recorregut era inicialment Piscifactoria per estribord - Pasifae - arribada. Posteriorment s'ha escurçat fent l'arribada a la boia de Pasifae.\nHem sortit bastant bé, pel mig de la linia, amb vent net i bona velocitat. Un grup de vaixells hem optat per la bordada de mar i quan hem mirat amb qui anavem, hem vist que eren tots del grup A: Halifax One, Menesteros, Milvus i Aquil·les.\nEn arribar a la Piscifactoria, s'han unit al grup el Corona 3 i el Nirvana III, que havien optat per fer primer la bordada paral·lela a la costa.\nHem hissat el spi sobre la darrera boia, amb el rumb que ens donava una millor combinació de sotavent i velocitat. En acostar-nos a terra el vent ha baixat. Hem trabujat el spi i hem posat rumb directe cap a l'arribada. Aquest tram ha estat el que més malament ens ha anat. Amb prou feines teniem 2 nusos d'aparent, i haviem d'orçar més que altres vaixells més moderns per no baixar dels 3 nusos de velocitat.\nFoto del CNV. El ptrk2 al fons, amb el spi de colors, per darrera del Nirvana III, el Milvus, l'Aquil·les i el Corona 3.\nSegurament en Petrouchka ja necessita una suspensió per netejar-li l'obra viva, i en dies de tan poc vent, això es nota...\nHem estat constantment fent ajustos de trimat, que unes vegades ens han anat bé i altres no tant..., però veiem que els vaixells que duiem davant no se'ns escapaven gaire i que ningú del grup B ens agafava.\nFinalment hem guanyat la categoria B en real i compensat: Classificació 1ª Regata AXA 2010\nDestacar el resultats dels Puma a totes les categories. Estem preparant un post sobre aquests velers i els seus resultats, encara ara, a les regates.\nEn resum: bon dia, bona regata, el millor resultat en una any de regates amb el Petrouchka II i a seguir progressant...!\nBreu del Diari de Vilanova: Breu Regata Primavera\nPublicat per Petrouchka II a 1:30 3 comentaris\nIII Trofeu AXA Primavera - Primera regata i victòr...


El Govern central: "És important que els espanyols que vulguin retornar ho facin com més aviat millor"\nEl Govern central recomana als espanyols que estan a l'exterior i volen retornar a Espanya que "ho facin com més aviat millor", pel fet que es desconeix com es desenvoluparà la situació del transport aeri davant l'expansió del nou coronavirus COVID-19 i si hi haurà restriccions.\nAixí ho ha manifestat la secretària general de Transports del Govern espanyol, María José Rayo, durant la roda de premsa diària després de la reunió de Comitè Tècnic de Gestió del Coronavirus, presidit pel president del Govern central, Pedro Sánchez.\n"Més enllà de les fronteres terrestres, ja hi ha països que estan restringint els vols amb Espanya, amb la qual cosa la recomanació es fa més urgent encara", ha assenyalat Rayo, preguntada sobre el missatge llançat ahir pel ministre de l'Interior, Fernando Gran- Marlaska. El ministre, després d'anunciar el tancament de les fronteres terrestres a Espanya, va aconsellar als espanyols a l'estranger que no demorin el seu retorn si volen tornar.\n"És important que aquells que vulguin retornar retornin com més aviat. No sabem com es desenvoluparà la situació del transport aeri en els pròxims dies i no és desitjable que ningú es quedi pensant que, si s'ho haguessin avisat abans, s'haguessin vingut a Espanya", ha apuntat Rayo al respecte.\nPer la seva banda, el director adjunt operatiu (DAO) de la Policia Nacional, José Ángel González, ha incidit que "ara mateix" no hi ha restriccions a les fronteres aèries i els espanyols que es troben a l'estranger "poden tornar quan vulguin".


Esteve Adam a la Galería 9 de València\nel dia 14.12.07\nL'artista valencià José Esteve Adam inaugurarà hui a la Galería 9 de València l'exposició "Reflexos del silenci", que arreplega els últims paisatges creats pel pintor, han informat fonts de l'espai expositiu.\nLa mostra, que es podrà visitar fins al pròxim 14 de gener, plasma com la pintura d'Esteve Adam és un "reflex de la seua terra". Així, pinta la marjal amb les seues alqueries, arrossars i séquies d'una manera suggerida, íntima, dins d'unes línies de fuga que geometritzen el paisatge, però on la llum vibra sempre, revelant un sentiment que l'humanitza.\nAmant de la tradició moderna i renovadora del paisatge espanyol, admira a més els pintors que van ser un referent en els seus anys de formació, com Francisco Lozano, Juan Manuel Diaz-Caneja i Nicolas de Staël, han explicat les mateixes fonts.\nFormat en l'antiga Escola Superior de Belles Arts de Sant Carles, a València, Esteve Adam (Algemesí, 1946) va obtindre el 1973 la beca de paisatge "El Paular", a Segòvia, i des de llavors ha realitzat nombroses exposicions i ha rebut importants distincions.\nÉs l'únic autor valencià guardonat amb el premi BMW de pintura. Les seues obres figuren en les col·leccions de la Fundació Bancaixa, el Port de València, el Banc de València, la Fundació Barceló (Palma de Mallorca), Caixa Duero (Salamanca), CAM (Múrcia), BMW Ibérica (Madrid) i el Museu d'Art Modern de Chicago, entre altres espais.


Notícies - Semàfors per a invidents i aparcament personalitzat, millores d'accessibilitat a la ciutat\nPas endavant per a la nova ordenança municipal d'accessibilitat (22/feb/11)\nComencen les obres del Pla d'Accessibilitat de Mira-sol (14/mai/10)\nel 24/mar/11 Miriam Piñol Societat PDF\nLa urbanització de 25 carrers de la ciutat, la instal·lació de semàfors per a invidents, la personalització de les places d'aparcament de persones amb mobilitat reduïda i l'actualització del Pla d'Accessibilitat Municipal són les principals accions que s'han fet en aquest mandat en matèria d'accessibilitat. L'Ajuntament veu imprescindible assumir les propostes de la Taula de Persones amb Mobilitat Reduïda per a la millora de la ciutat en aquest aspecte.\nL'adaptació d'edificis públics als criteris d'accessibilitat i les millores en carrers i places per eliminar les barreres arquitectòniques fan que la ciutat estigui adaptada cada cop més a tots els ciutadans. Tot i això, la tinenta d'alcalde de Serveis a la Ciutadania, Susanna Pellicer, destaca que encara queda feina a fer en aquest àmbit.\nÉs una ciutat que està creixent i, per tant, és impossible dir que l'hem fet accessible tota.\nEn les accions per millorar l'accessibilitat a la ciutat, destaquen les proposades per la Taula de Persones amb Mobilitat Reduïda, la qual ha tingut un protagonisme especial en l'actualització del Pla d'Accessibilitat, aprovat al ple municipal de febrer. També destaquen les accions destinades a sensibilitzar la ciutadania que, en paraules de Susanna Pellicer, és on més 's'ha de treballar'.


UPC i TAIGUA creen un sistema per gestionar la xarxa d’aigua\nDos tècnics de TAIGUA treballant amb el sistema de control creat pel grup de recerca CS2AC de la UPC a Terrassa\nInvestigadors de l’UPC i TAIGUA creen un sistema per gestionar les dades de la xarxa d’aigua\nUn grup d’investigadors de l’ESEIAAT, estan creant un sistema que millorarà la gestió hidràulica eficient i sostenible de la xarxa d’abastiment d’aigua. El sistema utilitza l’intel·ligència artificial i permetrà a TAIGUA analitzar de manera automàtica les dades reals de la xarxa de transport d’aigua. Aquesta xarxa abasteix Terrassa, Ullastrell, Viladecavalls i Matadepera. El projecte està impulsat i finançat per l’entitat pública empresarial.\nPer tant, el sistema intel·ligent és capaç d’invalidar dades errònies i les reemplaça per dades estimades, tot i generant una bases de dades que garanteix el correcte subministrament del cabal d’aigua. I és que l’automatització del procés de validació i reconstrucció de les dades en garantirà la qualitat ja que s’evita un tractament manual.\nUn cop el sistema ha analitzat les dades i les havalidat, també calcula les prestacions del funcionament, el seu rendiment hidràulic, o l’aigua no enregistrada. També analitza la precisió dels cabalímetres, la qualitat de la mesura, el consum elèctric de les bombes impulsores, i fins i tot la petjada de CO2 que generen.\nAquest centre de recerca de la UPC a Terrassa ha implementat sistemes similars a altres empreses que gestionen el transport d’aigua potable a Catalunya. Parlem d’Aigües Ter Llobregat o el Consorci d’Aigües de Tarragona. Aquestes empreses transporten el 90% del aigua potable de Catalunya. De fet, la seva expertesa i el coneixement acumulat que han generat durant anys de treball els han permès publicar Real-Time Monitoring and Operational Control of Drinking-Water Systems, que ha esdevingut en llibre de referència en l’àmbit de la gestió de l’aigua aplicant la Intel·ligència Artificial.\nTags: ETSEIAATintel·ligència artificialTaiguaUPC Terrassa\nL’Ajuntament opta a un premi per la implantació del teletreball durant la pandèmia


Celebrem el Dia Mundial de la Poesia amb la lectura del poema 'La poesia' de Marc Granell\nL'any 1999 la Conferència General de la UNESCO va proclamar el 21 de març Dia Mundial de la Poesia. Per celebrar-ho, des de l'any 2008 la Institució de les Lletres Catalanes promociona aquesta celebració a les terres de parla catalana amb l'organització de diferents accions presencials i/o a través de la xarxa amb l'objectiu de difondre el fet poètic: des de lectures de poemes fins a l'edició d'un opuscle commemoratiu que conté un poema creat especialment per a l'ocasió, original en llengua catalana i traduït a diverses llengües.\nLes 30 llengües a les quals ha estat traduït el poema són: alemany, anglès, àrab, armeni, asturià, bretó, castellà, danès, eusquera, francès, fula, gallec, hindi, ídix, italià, japonès, kurd, llatí, mandarí, mandinga, neerlandès, occità (aranès), polonès, portuguès, quítxua, romanès, rus, sard, serbi i wòlof.\nCom és habitual, des de la biblioteca de Taradell s'ha demanat a alguns usuaris que llegeixin el poema en una d'aquestes llengües i els hem gravat. En quins idiomes ho hem fet? Quins són els usuaris que han col·laborat amb nosaltres? Dimecres ho descobrirem a les xarxes socials de la Biblioteca!\nMarc Granell (València, 1953). Poeta i traductor, fou un dels fundadors de la revista literària Cairell (1979-1981), que emmarcà els primers passos de la generació poètica dels anys 70 a València. Des de l'obtenció del Premi Vicent Andrés Estellés dels Premis Octubre (1976) per Llarg camí llarg, ha compaginat la poesia, per a adults i infants i joves, amb la dedicació professional a la traducció i l'activitat com a editor i promotor d'activitats literàries. Després de ser guardonat amb el Premi Ausiàs March (1979), el Premi de la Crítica dels Escriptors Valencians (1991, 1992 i 2016), el Samaruc de l'Associació de Bibliotecaris Valencians (2010) i el Joan Roís de Corella a la trajectòria literària (2017), ha aplegat el conjunt de la seva obra a Poesia completa (1976-2016). Ha estat traduït al portuguès, l'italià, el gallec i el castellà.\ni és el crit que desperta l'alegria\ncom un costum antic d'àngels caiguts.


Jutgesses fins al final | Futfem.cat\nEn els darrers tres encontres de Lliga hi ha hagut molt en joc en els partits de l'Espanyol. No per les de Jaspe, salvades matemàticament amb la seva golejada contra el Rayo Vallecano, sinó pel seu contrincant. Primer, l'Atlético de Madrid, que necessitava el triomf per fer un pas més cap a la seva tercera Lliga consecutiva. Després, la Fundación Albacete, immers en una ferotge lluita per evitar el descens. I diumenge és el torn de l'Sporting Huelva que, en cas de no guanyar, hauria d'estar pendent d'altres resultats per certificar la salvació en una jornada amb horaris unificats -tots els partits es disputen a les 13.00 hores-.\nPrecisament en relació al que s'hi juguen les andaluses n'ha parlat el tècnic blanc-i-blau, que espera que es noti el menys possible l'ambició d'un i altre conjunt: «L'Sporting Huelva estarà pendent d'altres resultats i vindrà a competir. És un equip molt intens, que comet moltes faltes i et genera moltes pèrdues, així que serà difícil. A més, té a futbolistes brasileres i ucraïneses que volen demostrar a Espanya».\nDeixant de banda al rival, l'Espanyol no ha aconseguit sumar cap punt des que es va assegurar la permanència al feu del Rayo Vallecano. Des d'aleshores, han caigut contra Atlético de Madrid i Fundación Albacete. Tanmateix, preguntat per l'estat anímic de les seves, l'entrenador olotí ha esgrimit que «l'equip està bé» i ha recordat que la derrota de la passada jornada va ser enganyosa: «Volem acabar bé la temporada. Veient el partit [contra la Fundación Albacete] crec que som bastant superiors en moltes situacions de joc. Només ens van sentenciar en errors puntuals, però vam arribar moltes més vegades que elles i vam tenir la pilota. No va ser tan mal partit, a excepció del resultat».\nDes que Jaspe s'asseu a la banqueta 'perica', ha utilitzat a poques futbolistes per assolir el gran objectiu de l'entitat aquesta temporada. No obstant això, el matx contra les d'Antonio Toledo es presenta com una oportunitat immillorable per alinear a algunes de les menys habituals: «Donaré minuts a jugadores que no n'han tingut tants fins ara. Però el que està clar és que trauré un equip per competir», ha destacat el tècnic local.\nLa darrera jornada de Primera Divisió posarà punt final a una temporada plena de contrastos per l'Espanyol. De Joan Bacardit a Salvador Jaspe. De veure's immers en la lluita per la salvació a afrontar amb absoluta tranquil·litat els tres darrers compromisos de Lliga. I el partit a l'RCDE Stadium, un dia històric per l'entitat 'perica' que posa la cirereta a un dolç final de temporada.\nPerò la darrera jornada també ho serà de comiats. Estibi, que es perdrà el partit contra les andaluses per unes molèsties als isquiotibials, dirà adéu a una dilatada trajectòria vestint la blanc-i-blava. Berta Pujadas, segurament en l'onze inicial, també s'acomiada de l'equip. I Esther Solà, que amb prou feines ha tingut protagonisme en la seva primera temporada amb el primer equip, buscarà un nou destí on poder acumular més minuts.\nA banda d'Estibi, el tècnic local tampoc podrà comptar amb Dulce -per sanció- pel duel contra l'Sporting Huelva. Un duel que Alicia Redondo ha titllat de «vital» per les seves: «Mantenir-nos en la categoria és molt important. La Lliga cada vegada està més complicada, però amb treball ho podem aconseguir».


Un vespre a Fribourg | Catalunya Religió\nPor Josep Maria Carbonell. Jue, 10/03/2011\nDurant el funeral de Ramon Sugranyes de Franch a l’Església Parroquial de Capellades em va venir a la memòria un sopar a la ciutat suïssa de Fribourg, ja fa més de trenta anys, concretament el desembre de 1978, amb en Ramon i en Fèlix Martí. Ens trobàrem tres generacions de Pax Romana. En Ramon, president fundador de Pax Romana l’any 1945, en Fèlix Martí, en aquells moments president de la branca d’intel·lectuals de Pax Romana (MIIC-Pax Romana), i jo, en el meu darrer any universitari, tot just elegit secretari general de la branca estudiantil (MIEC-Pax Romana). Els estudiants havíem canviat la seu internacional a París, els intel·lectuals continuaven amb la seu històrica a Fribourg i en Ramon ens acollia amb la seva energia, simpatia i humanitat de sempre.\nAquella va ser la meva primera trobada amb un personatge excepcional. En Bonaventura Pelegrí i l’Antoni Serramona me n’havien parlat. Sabia que existia un català fundador de Pax Romana, mig exiliat des de la Guerra Civil, que havia estat amic de Maritain, de Pau VI i, fins i tot, auditor laic del Concili Vaticà II. Sabia que era un intel·lectual de pes de la Universitat Catòlica de Fribourg i gran defensor de la cultura i llengua catalana. En aquell sopar, acompanyats d’una esplèndida Raclette, vaig conèixer en directe un dels grans personatges del país. Em va sorprendre la seva energia desbordant, la seva capacitat de diàleg i de fascinació per la vida, la seva capacitat de connexió amb les generacions joves, el seu compromís i la seva manera de viure la fe.\nDesprés ens seguiríem veient de manera esporàdica però continuada. Recordo la seva probable intervenció pública en motiu del seu homenatge al paranimf de la Universitat de Barcelona fa només vuit anys. En poques paraules va sintetitzar el sentit de tot allò que havia orientat la seva vida i acció: “L’Església i Catalunya han estat sempre els ideals que han inspirat tots els meus actes. I si he treballat en el món internacional ho he fet sempre al servei d’aquests dos ideals. I en el terreny de la cultura, sense oblidar mai la dimensió transcendental de l’activitat humana de fills de Déu creador, sense entrar tanmateix en el domini subtil de la mística –i encara menys en el de la política pròpiament dita.”\nHan passat mes de trenta anys d’aquell sopar en molts sentits iniciàtics de Fribourg. En Ramon Sugranyes de Franc ha estat el referent d’uns ideals i uns valors que mantenen tota la seva força i sentit, i que per a molts, continuen essent els valors de referència. He volgut començar el meu bloc a Catalunya Religió precisament amb l’evocació d’en Ramon: com a “pare fundador” de Pax Romana va impulsar una Organització Catòlica Internacional que ha estat i està essent en molts països arreu del món una “Minoria Creativa” al servei de la societat.


Més de 140 litres en 24 hores a Pego – Ràdio Pego\nMés de 140 litres en 24 hores a Pego\nSegons les dades meteorològiques facilitades pel Convent, a les 8 del matí Pego havia registrat 142l/m2. Fins a les 12 del migdia hauríem de sumar, almenys 50 l/m2 més que s’acumulaven per la zona de la carretera d’Oliva. Davant d’aquesta abundància d’aigua precipitada, les noves obres de drenatge en diferents punts de la localitat estan donant el resultat esperat.\nFeia temps que no plovia, i la temperatura ens oferia el miratge de trobar-nos en una eterna primavera, això, de sobte ha canviat i definitivament hem hagut de fer el canvi d’armari i traure els paraigües perquè des d’ahir pel matí, inclòs es podria dir que des de dissabte per la nit, la pluja no ha deixat de caure a la nostra localitat ni a la resta del territori valencià. De fet, la informació que se’ns ha facilitat des del centre meteorològic del Convent és que fins les 8 del matí s’han enregistrat a Pego 142 litres per metre quadrat, als que s’hauran d’anar sumant els que precipiten durant el que resta de dia. De moment, passats 10 minuts de les 12 del migdia, se’ns informava que a la zona de la carretera d’Oliva es registraven, des de les 8 d’este matí 50 l/m2 més. La previsió, però, és que les precipitacions continuen durant tot el dia de hui, amb l’agravant que s’intensificarà la força del vent el que incrementarà, sobretot, la sensació de fred.\nL’alerta per pluges, vent i nevades per avui és taronja el que significa que poden caure 120 l/m2 en 24 hores i que les ràfegues de vent poden arribar fins els 90 km/h en alguns moments del dia. Pel que respecta a les nevades, la cota anirà descendint fins a situar-se en torn als 500 metres. En la muntanya del nord d’Alacant i el sud de València, la previsió indica que es pot arribar a acumular un espessor de neu superior als 10 cm.\nAquestes abundants precipitacions són un bon moment per a comprovar com funcionen les distintes obres que s’han executat, en aquest 2009 dins el Plan E, per a millorar el drenatge i les inundacions de determinades zones de Pego que venien patint reiterades inundacions cada vegada que plovia amb certa intensitat.\nAixí, tenim que s’acaben de finalitzar les obres d’impermeabilització de la Plaça de la Constitució que el tenia com a objectiu evitar les filtracions d’aigües que s’ha patit el soterrani des de la seua construcció. L’actuació que ha costat 87.600 euros, ha comportat la substitució de les capes de cobertura situades sobre la seua estructura, implantant en el seu lloc un sistema de cobertura plana invertida i transitable, que en principi ha d’oferir garanties de protecció i durabilitat d’impermeabilització, sense augmentar les càrregues mortes sobre la mateixa estructura.\nImportant ha estat l’obra de millora de drenatge de l’Avinguda de l’Il•lustrat Joan Sala en la seua confluència amb el carrer Mestre Berenguer. Una obra amb un cost de 87.000 euros que ha dut molts mals de cap als tècnics per les seues anteriors execucions que han dificultat la solució per a millorar l’eficiència del drenatge d’aigües pluvials i de la xarxa de sanejament del sector Verdales. Al respecte del resultat de l’obra, davant l’abundància d’aigua caiguda a Pego, l’alcalde de la localitat, Carmelo Ortolà, expressava que “estem comprovant que no hi ha cap problema, que està drenant perfectament, per tant, esperem que açò servisca un poc de prova per a veure que ha tingut bon resultat [l’obra]”. Ortolà, però, es mostrava caut a l’hora de valorar eixe bon funcionament, perquè reconeixia que de vegades la intensitat de les pluges és tal que fins i tot el clavegueram general té dificultats per a absorbir tota l’aigua que rep. De moment, però es mostrava satisfet.\nNo es tenia cap problema tampoc en les obres de millora del col•lector d’aigües del carrer Metge Joaquin Pastor Alentado, el carrer de la Piscina Coberta i el Club de Tennis. Aquesta actuació té com objectiu millorar l’eficiència de la xarxa de sanejament municipal d’aquest carrer, ja que es tracta d’una zona localitzada sobre un àrea de xarxa sotmesa a un trànsit de grans cabdals i de distinta procedència, tenint en compte que recull aigües pluvials i residuals de sectors d’ús dominant tant industrial com residencial. Abans de l’obra la zona mencionada de la xarxa presentava recurrentment dificultats d’absorció de grans cabdals degut a la insuficiència del diàmetre de les pendents. És per això que l’execució que ha costat 146.800 euros, ha pretès desdoblar la capacitat que tenia la xarxa implantada desviant el trànsit de les aigües procedents de la zona industrial. Tot això indica, segons l’alcalde de Pego que “està funcionant perfectament tot el sistema d’evacuació”, tot i mantenint la cautela.\nAl respecte del Pla de la Font, punt conflictiu habitual quan plou sense descans, Ortolà recordava que “ja es va fer un canvi de drenatges l’any passat i hem vist que està donant bon resultat”, tot i que de nou tornant a la “cautela”, ja que recordava el primer edil que “hi ha certs moments que plou tant que ni el mateix clavegueram pot tragar-ho”, però confirmava que “en el que és una circumstància normal, inclòs carregada com la que estem vivint ara, estem veient que no hi ha cap problema i estem satisfets dels resultats de totes les obres que s’han fet”.\n← Pego encara no apagarà les seues televisions analògiques\nCarme Sala guanya la Mitja Marató de Torrepacheco →


Proveïdors i fàbrica de bosses de cotó i tela - Fabricants de bosses de cotó i tela de la Xina\nPoli no teixit de gran capacitat ...\nNegre personalitzat ...\nBossa de paper de color marró amb ...\nRed Round Rope Art Shopping ...\nLes bosses de cotó són personalitzades pels fabricants i la protecció del medi ambient, que és una cicatriu avorrida darrere del boom econòmic de la Xina durant més de 30 anys. Les bosses de plàstic aporten comoditat a la vida de les persones i també causen danys a llarg termini per al medi ambient.\nCom que el plàstic no és fàcil de descompondre, la contaminació per al medi ambient és molt greu, de manera que les compres de plàstic s’han convertit en la principal font de contaminació blanca per evitar la contaminació blanca per tal de construir la nostra bonica i harmoniosa casa per tenir cura de la nostra Terra, hem d’alçar la bandera de protecció del medi ambient, fer accions pràctiques, portar bosses de cotó, rebutjar les bosses de plàstic i contribuir a la protecció del medi ambient.\nEn comparació amb les bosses de plàstic, les bosses de cotó es poden degradar i no contaminen el medi ambient.\nMaterial: la bossa de cotó està feta de cotó natural, que és una matèria primera molt respectuosa amb el medi ambient.\nAvantatges: la bossa de cotó és petita i portàtil amb una gran fermesa i es pot reutilitzar. Es triga molt a utilitzar-se i no és fàcil danyar-lo; El teixit és suau, fàcil de plegar i transportar, fàcil de netejar i no fàcil de tenyir, línies fines, bona impressió i efectes d’imatge; Resulta respectuós amb el medi ambient i és de moda i és barat, que és un producte indispensable per a la vida de les persones.\nProcessament personalitzat: per a ús: bosses d'embalatge universals, bosses de tela de vi ecològiques\nLateral inferior: amb inferior i lateral, amb inferior i lateral, sense fons i lateral\nEstil: butxaca de paquet, bossa de mà, sac de boxe, bossa plegable, bossa de motxilla\nProcés d'impressió: serigrafia, impressió a màquina, impressió per transferència tèrmica, recobriment de pel·lícules, impressió offset, flocatge, brodat a màquina, impressió per gravat, gravat\nBossa de lona de transport per a compres senzilles\nIntroducció del producte La tela de cotó està feta de fil de cotó, que prové de la natura. Té una bona permeabilitat a l’aire, una sensació de mà còmoda i fàcil de tenyir. El drap de cotó té una forta absorció d’aigua i és relativament sa. Pot tocar directament la pell i no perjudica el cos humà, per les seves característiques naturals, és popular entre les persones i es converteix en un producte bàsic indispensable a la vida. En comparació amb altres teles, les bosses de cotó tenen avantatges incomparables en la impressió artesanal ...\nBossa de tela blanca portàtil negra impresa a mida\nIntroducció al producte El primer és triar la tela. Un bon teixit pot afegir molta llum a la bossa de protecció del medi ambient produïda. El teixit hauria de triar primer el teixit no teixit sense plecs a la superfície, una petita diferència de tensió vertical i horitzontal i una sensació de mà dura. El teixit més dur pot resistir, ressalta la sensació general de la bossa de protecció del medi ambient i serà més pràctic. L’elecció del pes del gram de la tela és pràctica. És millor tenir glos ...\nBossa de lona Kit de pícnic\nIntroducció del producte Les bosses de cotó són molt respectuoses amb el medi ambient pel que fa a matèries primeres; A més, com que el preu del drap de les bosses de cotó és superior al dels teixits no teixits, les empreses i les unitats que els trien solen prestar més atenció a la protecció del medi ambient i són relativament potents, es pot degradar sense contaminació del medi ambient; La seva fermesa és molt superior a la dels teixits no teixits, i les seves línies fines i els bons efectes d’impressió i imatge són ...\nBossa de compres de moda estampada a mida amb reblons\nIntroducció del producte Les bosses de cotó són utilitzades com a bosses de la compra per més i més persones a causa de les seves funcions de neteja gruixudes, duradores, lleugeres, portàtils i còmodes. A més, la tela de cotó és un material ecològic que es pot utilitzar en lloc de bosses de plàstic. En comparació amb altres teles, les bosses de cotó tenen avantatges incomparables en la impressió artesanal, que es pot utilitzar per a serigrafia i impressió per transferència tèrmica. La bossa de cotó té una bona resistència a la calor i pot imprimir diversos ...


Convocatòria 2018 subvencions per a projectes de solidaritat i cooperació internacional\nShowcooking La Cuina Sostenible a càrrec d'Ada Parellada al CC Xirau\nA càrrec d'Ada Parellada.\nExposició 'XII Edició d'artistes novells'\nExposició de les obres dels alumnes dels grups de dibuix i pintura d'adults del Centre Cívic Creu de la Mà. Inauguració el dimarts 5 de juny a les 19 hores.\nCloenda de les activitats de Gener a juny 2018 Centre Cívic Joaquim Xirau\nConferència: Bases per viure sa\nA càrrec d'Astrid Barqué. Llicenciada en ciències de l'esport, coach nutricional i titulada en cuina natural i terapèutica.\nCurs Centre Cívic Creu de la Mà: Comprar per Internet. A càrrec de Paloma Gómez\nCada vegada és més habitual comprar per internet per adquirir tota mena de productes i serveis i per això és necessari conèixer com fer-ho amb eficàcia i seguretat: com adquirir els articles i comprovar aspectes com forma de pagament, lliurament, seguretat de l'empresa venedora, seguretat pagaments.\nCurs Centre Cívic Creu de la Mà: informàtica al núvol, multimèdia. A càrrec de Paloma Gómez\nConeixerem el conjunt de tecnologies que permeten emmagatzemar tots els recursos a Internet. Veurem una sèrie d'aplicacions interessants adreçades al tractament multimèdia d'imatge, àudio i vídeo com aprofitar tos aquests serveis.\nExposició al Centre Cívic Joaquim Xirau: El malbaratament alimentari\nA través d'aquesta exposició, Mans Unides ha volgut sensibilitzar sobre la importància del malbaratament alimentari i la seva repercussió en el planeta. Cal un canvi de mentalitat i de cor. Lloc: Centre Cívic Joaquim Xirau\nCurs Centre Cívic Creu de la Mà: manteniment i seguretat de l'ordinador. A càrrec de Paloma Gómez\nEn aquest taller s'oferiran consells bàsics de manteniment i seguretat del nostre ordinador. Es tractaran els temes: reconeixement dels riscos (físics i de programari), neteja del sistema (arxius temporals i duplicats, desinstal·lació de programes...), protección de la informació, seguretat...\nCurs Centre Cívic Creu de la Mà: tècniques de relaxació. Beneficis saludables del so i el silenci. A càrred d'Edgar Tarrés\nDurant aquest taller s'aniran descobrint els beneficis saludables del so i el silenci. A través dels bols tibetans, els gongs, la veu, els cants harmònics i la percussió anirem aprenent a utilizar el so i el silenci per crear moments de relaxació.\nXerrada: Projecte bicicletes per l'educació a Palmarin (Senegal)\nA càrrec d'Albert Rosa, gerent de la fundació Utopia-BSF i Arnau Taberner, tècnic d'Acció Internacional\nExposició 'Amb ulls de Palmarin'\nExposició fotogràfica a càrrec de Romà Boule. Es podrà visitar al Centre Cívic Creu de la Mà el 20 de febrer al 21 de març.\nDiumenge, de 17.00 a 20.00 h Del 14 de gener al 17 de juny de 2018 Lloc: Centre Cívic Joaquim Xirau\nExposició 'Oasis en la foscor'\nExposició de fotografia sobre Bolívia a càrrec de Joel Busquets. Es podrà visitar al Centre Cívic Creu de la Mà del 10 de gener al 14 de febrer.\nDIA ESCOLAR PER LA NO VIOLÈNCIA I LA PAU. DENIP 2018 PROTAGONISTES PER LA PAU\nParticipar al DENIP implica treballar el concepte de Pau positiva al centre educatiu durant el mes de gener. Aquest curs 2017-2018, hem anomenat a la campanya “Protagonistes per la Pau”, i amb ella volem apropar-nos a la pau a través d’aquelles persones que l’han fet i la fan possible.\nTaller d'informàtica +50: disseny d'imatge amb ordinador. A càrrec de Paloma Gómez\nPíndola formativa +50. Monogràfic de disseny d'imatge. Dissenya el teu Nadal.\nProjecció de la pel•lícula "La vida d’en Carbassó"\nDins el Cicle de Cinema Infantil en Català (CINC), es projectarà “La vida d’en Carbassó”, a les 18 h, a La Cate a preu reduït.\nTaller de manualitats per a infants: Calendari d'advent per a Nadal. A càrrec de Sara Ortega (Sa Troca)\nTaller d'art tèxtil on podràs crear el teu calendari d'advent amb feltre per a Nadal.\nActe de presentació del Voluntariat per la llengua a Figueres\nEl dia 26 d’octubre tindrà lloc la presentació de les parelles lingüístiques creades aquest trimestre al Cercle Sport a les 19 h.\nExposició "Visions d'un jardí"\nExposició de pintures amb aquarel·la a càrrec de Cristina Paradís. Lloc: Centre Cívic Creu de la Mà\nA càrrec de Carla Zaplana, nutricionista, mentora de salut i autèntica foodie. PLACES EXHAURIDES\nExposició "Fora al carrer"\nExposició fotogràfica sobre la ciutat, la gent al carrer, vida per a tot arreu, moments plens d'emocions, a càrrec de Josep Burset. Lloc: Centre Cívic Creu de la Mà\nExposició "X Edició laborem"\nExposició dels treballs de Labors realitzats pel grup del Centre Cívic Creu de la Mà.\nExposició fotogràfica 'Refugiats, un camí interminable'\nDel 12 al 16 de juny a l'Oficina Municipal de l'Atenció al Ciutadà de Figueres (OMAC). La presentació es farà el mateix dia 12 a les 19.00 h, amb el fotògraf Xavi Herrero i la presència del Regidor Sr. Francesc Cruanyes.\nSetmana per la Solidaritat i la Convivència amb els Refugiats. Exposició Fotogràfica\nL'associació Hesed, amb el suport del Servei de Cooperació de l'Ajuntament de Figueres, organitza l'exposició "Refugiats, un camí interminable" a l'OMAC. La inauguració serà a l'OMAC, el 12 de juny a les 19.00 a càrrec de Xavi Herrero, i el Regidor Cooperació Internacional Sr. Francesc Cruanyes.\nActivitat de cloenda "SHOWCOOKING" amb Astrid Barqué\nDIMECRES 14 DE JUNY A LES 19.00 H LLOC: AUDITORI CENTRE CÍVIC JOAQUIM XIRAU "SHOWCOOKING" amb ASTRID BARQUÉ: professional i titulada en cuina natural i terapèutica, llicenciada en ciències de l'esport i directora de Vitampleni.\nEl dia 8 d'abril, gitanos i gitanes de tot el món celebren sota una mateixa bandera, un mateix himne, un mateix idioma i una mateixa identitat, el Dia Internacional del poble gitano.\nEstrena del documental 'Petjades, 50 anys a l'Àfrica' sobre Pep Frigola\nEl proper divendres 24 de març, a les 20.00 a La Cate, Dniger.Cat i Parròquies de Figueres, us conviden a veure el documental sobre Pep Frigola “Petjades, 50 anys a l’Àfrica”, de Vicens Tomás i Ignasi Oliveras.\nMés de 4.000 nens i nenes es converteixen en «Periodistes per la Pau»\nLa Coordinadora d’ONG Solidàries i els ajuntaments de Figueres i Girona coorganitzen la campanya de cultura de la pau, «Periodistes per la Pau». Aquesta proposta commemora el Dia Escolar de la No-Violència i la Pau (DENIP) a les dues ciutats.\nFigueres programa més de 80 propostes als Centres Cívics Municipals fins al juny\nL'Ajuntament de Figueres ha programat més de 80 activitats als Centres Cívics Municipals fins al juny, entre cursos, tallers, espectacles i exposicions.\nActuació del Cor Safari a la Rambla de Figueres\nDivendres 16 de desembre a les 10 del matí.\nInici de la 3a edició del VxL al Centre Penitenciari de Figueres\nEl dia 30 de novembre, a les 11 h, tindrà lloc l'acte de presentació de les 9 parelles lingüístiques que s'han format en aquesta tercera edició al centre penitenciari Puig de les Basses de Figueres.\nI a la tardor... vespres de jazz al Xirau amb Jazztembé\nEls seus components són Nil Falgarona al contrabaix, Isabel Cabrales com a cantant i Pau Zabala al piano.\nConsolat mòbil de Colòmbia a Figueres\nLa unitat mòbil del Consolat General de Colòmbia a Barcelona visita Figueres aquest dilluns 21 de novembre, perquè la comunitat de residents en aquesta ciutat dugui a terme diferents tràmits i evitin el desplaçament i els costos que el trasllat representa fins a Barcelona.\nConferència a càrrec de Sor Lucía Caram\nMonja i activista social, Sor Lucía parlarà sobre la lluita contra la pobresa en el marc del projecte Invulnerables.\nFigueres organitza diverses activitats el dia contra la violència de gènere\nEl dia 25 de novembre és el dia internacional contra la violència masclista. Un any més l'Ajuntament programa una sèrie d'actes per a sensibilitzar a la ciutadania figuerenca sobre aquesta problemàtica.\nDissabte s'estrena a La Cate documental de la Fundació Talibés sobre els nens esclaus de Senegal\nLa vida dels Talibés està marcada per les malalties, la inseguretat i la manca absoluta de futur