L'anàlisi d'Antoni Bassas 20/09/2021\nSi la gent que va sortir ahir al carrer notés que el trànsit aèri té un impacte positiu en les seves vides, i que en la balança costos-beneficis pesen més els avantatges, no haurien sortit al carrer a protestar. Mentre decideixes si frenes el creixment per salvar el medi ambient, què fas amb l’economia dels treballadors i les seves famílies?\nAhir milers de persones es van manifestar contra l’ampliació de l’aeroport del Prat. Els organitzadors parlen de 90.000 persones, la policia de 10.000. Home, ja es va veure que no era una gran manifestació com les que aquest país ha vist en la seva història recent, però tant és, perquè va ser una manifestació que va revelar un estat de consciència social que ja comença a estar tan estès que ja fa sortir gent al carrer . És una suma de factors. Vejam si no me’n deixo cap i els ordeno.\nPrimer, la consciència que vivim en emergència climàtica. Només cal veure els desastres climàtics que hi ha pel món i els que tenim a casa, i això provoca una alerta sobre l’augment de la contaminació. I resulta que l’aeroport, avui, contamina el doble del que contamina tota la ciutat. Per tant, un projecte que necessiti carregar-se un espai natural protegit i escàs per empitjorar la qualitat de l’aire no pot ser popular, va contra els signes dels temps.\nSegon, la inversió, que és sospitosa. Sospitosa perquè mira que costa arrencar-li a l’Estat una inversió per a Catalunya i en aquesta plouen de cop 1.700 milions. I desproporcionada: tants diners per als avions transoceànics i anar en tren de Vic o Manresa a Barcelona és penós.\nAquí és on entra un dubte raonable. Malgrat tot, si fan una inversió, agafa-la. Encara que afectis un espai natural. O vindrà d’aquesta mica? O és que tots els que es van manifestar ahir són uns campions de l’ecologisme que no agafen mai el cotxe i no van en avió a Roma o París aprofitant les ofertes low cost? I encara un altre dubte: ¿no li convé a Barcelona estar al mapa de les primeres ciutats del món per la importància de les seves connectivitats?\nLa resposta a aquest dubte raonable divideix la gent. Perquè hi ha molta gent responsable, amoïnada pel medi ambient, que també està amoïnada per la pèrdua de negoci i de força de Barcelona i del conjunt de Catalunya. I aquests pregunten pels entremig: ¿no podem repartir el trànsit aeri amb Reus i Girona? No, no tots els vols. I la resposta és, també, que podríem augmentar el trànsit a l’aeroport de Barcelona sense tocar les pistes, però això faria més soroll a Gavà. I que els avions contaminaran menys en el futur, segur, però això encara trigarà entre deu i vint i anys.\nPer tant, tercer, a aquesta inversió se li veu el llautó: AENA, que és una companyia 51% de l’estat, pública i 49% privada, que cotitza a borsa, ha tirat pel dret: vull més beneficis, El Prat me’ls pot donar perquè l'aeroport de Barcelona és una mina, faig una ampliació. Aena mira pel negoci. I l’Estat, que hauria de mirar per la conveniència del negoci, depèn dels dies. Primer la volia, però quan va veure que li obria una crisi de govern Sánchez la va fer retirar. O aquesta en va ser l’excusa.\nMirin, avui fa vuit dies l’ARA va publicar un informe de les deu preguntes sobre l’ampliació . Un era: “L’operació tenia sentit econòmic?” Resposta: “Més enllà de la capacitat d’atraure vols llunyans, cosa que no només afavoria el trànsit aeri sinó que podia convèncer les empreses per apostar per Catalunya, el que és cert és que el projecte d’Aena afavoria un sector econòmic, el del turisme, que està sota qüestió. Això era especialment clar a Barcelona, colpejada per la gentrificació. L’aposta aeroportuària també desafiava els principis de la descarbonització”.\nO sigui, sí, amb més vols venen més ràpidament professionals de la recerca i el coneixement de tot el món, i el congrés de cardiòlegs, i els 100.000 congressistes del Mobile, però la gent sospitem, i no ens falten motius per fer-ho, que ens volen fer una inversió per continuar engreixant la vaca del turisme. No tenim res contra el turisme (qui no ha fet turisme?) ni contra el turisme a Catalunya, perquè en viu molta gent. El problema és que una petita minoria en viu molt bé, i la majoria en malviu. O sigui, que amb aquests 1.700 milions pot passar el mateix que ja veiem que passa: que la riquesa no es reparteix. O sigui, és veritat que si no crees riquesa, negoci, no la pots repartir, però aquí el turisme crea molta riquesa i molta feina, però mal pagada. Mirin com ho va dir la filòsofa Marina Garcés, ahir, a la manifestació:\nÉs el que diu l’economista Miquel Puig en aquest llibre que acaba de publicar, Els salaris de la Ira, l'empobriment de molts amenaça la democràcia de tots. Si la gent que va sortir ahir al carrer notés que el trànsit aeri té un impacte positiu en les seves vides, i que en la balança costos-beneficis pesen més els avantatges, no haurien sortit al carrer a protestar. Si només uns guanyen diners, no poden esperar la comprensió de tothom. Tinguem-ho present.\nL’ampliació del Prat és un assumpte complex, al qual hem d’afegir que tot ho decideix Madrid i que el nostre Govern no té una posició clara. I així et passen per sobre els del sí a qualsevol inversió i els del no a tot. I llavors, mentre decideixes si frenes el creixement per salvar el medi ambient, què fas amb l’economia dels treballadors i les seves famílies?\nanàlisi aeroport del prat


Blocs de laMalla.cat: La lupa : Separar la indignació de la indignitat " />\n4/10/2011 - 09:08h - laMalla.cat\n'15-M: ho abordem o ens fiquem al jardí?'. Així es presentava el mes de maig passat en aquest bloc la cruïlla davant la qual estaven els poders públics i alguns organs jurisdiccionals del país. Carrers i places de les ciutats plenes de persones que protestaven pacíficament contra un model econòmic i social a la deriva o directament en risc de naufragi a les portes d'unes eleccions municipals. Les juntes electorals i les autoritats governatives estaven molt ocupades aquells dies en escatir si eren o no legals les acampades i concentracions de ciutadans indignats i si alteraven o no la normalitat del procés electoral.\nDes d'aquí -com des de moltes altres tribunes petites o grans- vam posar el focus sobre el que estava passant. No se sabia si el moviment del 15-M seria una mobilització passatgera o què acabaria sorgint de concentracions que en aquell moment comptaven amb una clara simpatia d'amplis sectors de la ciutadania. El que sí es podia veure amb prou nitidesa era que les protestes i demostracions d'indignació se sustentaven sobre una base ben real i compartida per molta gent: la duresa de la crisi mundial, la injustícia de patir-la sense tenir-ne la culpa, la crueltat d'un mercat que, amb una voracitat insaciable, es devora ell mateix i arrossega, al seu pas, milions de víctimes, com un tsunami.\nLlevat d'alguna resolució de la Junta Electoral, tan excessiva com estèril, uns i altres -manifestants i poders públics- va optar per no ficar-se en cap jardí almenys fins a les eleccions del 22 de maig. Les concentracions van ser pacífiques i la policia -els Mossos d'Esquadra a Catalunya i la Policia Nacional o altres a la resta d'Espanya- van actuar amb el seny que la situació requeria.\nMalgrat les alertes d'alguns que advertien sobre vés a saber quines connexions electoralistes amb les protestes, els comicis es van celebrar amb normalitat. Res dels resultats que es van produir en els comicis locals del 22-M fa pensar que les manifestacions i acampades hagin afavorit o perjudicat una o una altra formació política. Eleccions i protestes van funcionar com a dues línies paral·leles, sense contaminar-se gaire. Un fet positiu, pel que fa a la normal celebració dels comicis, però, probablement també, una de les claus del problema que patim.\nFins a després de les eleccions uns i altres -manifestants i poders públics- van tenir molta cura de no enredar-se. La guàrdia es va baixar un cop celebrades les eleccions. El 27 de maig una acció dels Mossos d'Esquadra a la plaça de Catalunya va intentar el desallotjament de la plaça de Catalunya aprofitant les tasques de neteja i a les portes d'una possible celebració si el FC Barcelona guanyava la Champions. La operació, lluny d'aconseguir el seu objectiu, va activar la reacció dels organitzadors de l'acampada, i aquesta es va reinstal·lar ràpidament. Aquella operació no va funcionar i va quedar marcada pels incidents entre un grup d'acampats que va resistir violentament i la Policia. Allò li va suposar no poques crítiques al conseller d'Interior, Felip Puig qui, dies més tard, reconeixia al Parlament que no es va calibrar bé el “nivell d'agressivitat” d'alguns dels concentrats.\nPerò el 'jardí' més important, el més greu, va ser aquell en el qual van decidir situar el moviment del 15-M alguns dels seus activistes amb els fets del parc de la Ciutadella, a les portes del Parlament, el dia 15 de juny.\nDonada la situació general i ateses totes les raons per a la indignació abans esmentades, podia ser perfectament normal i legítim que centenars de veus es concentressin davant del Parlament el mateix dia que la Cambra catalana debatia uns pressupostos de crisi i de retallades. Que els membres del Govern i els diputats haguessin hagut d'escoltar les protestes des del carrer formava part de la normalitat democràtica. Però que la consigna llançada per alguns a través de twitter fos “Aturem el Parlament” i que aquesta es materialitzés realment en l'acció violenta d'alguns que assetjaven, agredien o insultaven els parlamentaris resultava letal per a la legitimitat d'un moviment en el qual molts ciutadans havien posat una mirada d'esperança.\nAra, quan s'ha revifat tota aquella polèmica per les citacions judicials dels acusats d'aquelles agressions, fora bo que l'anomenat moviment 15-M marqués distàncies amb uns fets vergonyosos i injustificables per molts motius que hi hagi -i n'hi ha- per al divorci entre la ciutadania i els seus representants polítics.\nHo vam dir llavors i convé repetir-ho ara: la consigna “Aturem el Parlament” mai no pot ser assumible en democràcia. Si hom considera que els parlamentaris no ho fan bé, se'ls castiga amb el vot, no amb la coacció, ni amb l'agressió, ni tampoc disparant esprais de pintura contra els seus vestits. El que va passar el 15 de juny al Parlament de Catalunya van ser uns fets indignes, molt greus, i la llei no se'n pot desentendre.\nEn democràcia sempre es bo que s'apliqui la llei a aquells que opten per no respectar-la (com molt bé sabem al nostre país, les lleis a les dictadures, són una altra cosa). Què s'apliqui la llei a aquells que van boicotejar el Parlament no traurà ni un sol gram de raó a la indignació d'aquells que, ofegats pels efectes de la crisi i pels errors d'altres, exigeixen un nou ordre econòmic i social, un món més just.


Nova senyalística a la costa del Castell de Xàtiva - Xàtiva Turismo\nLa nova senyalística inclou 9 noves taules informatives, 3 panells i 19 postes indicatius de sendes i itineraris.\nL’Ajuntament de Xàtiva ha millorat la senyalística dels espais i monuments ubicats a la costa del Castell de cara a la imminent celebració de les festes de Pasqua, les quals atrauen a un gran nombre de turistes tant nacionals com internacionals.\nLa implantació d’aquests elements, amb una inversió de 9.657 euros, ha suposat la col·locació de nou taules informatives, tres panells informatius i dinou postes de direcció que s’han ubicat en diferents espais de la costa del Castell.\nLes taules informatives compten amb una fotografia i una explicació de cadascun dels monuments que es poden trobar (Cova de les Gotetes, Bellveret, Torre del Sol, Sant Feliu, Muralla de Llevant, Palau Islàmic, Nevera, Sant Josep i microreserva de flora) a més d’un codig QR que portarà a l’APP de Xàtiva Turisme per tal de poder trobar més informació i audioguies ens distints idiomes. Els panells informatius compten amb un mapa dels distints monuments de la zona i s’ubiquen a Sant Josep, a l’encreuament entre Menor Costa i les Santes (escales del Bellveret) i junt a la parada de bus del Castell. Per últim, els postes indicatius marquen les diferents sendes i itineraris principals, explicant les direccions a prendre per tal d’arribar a l’espai desitjat.\n«Aquesta nova senyalística respon al propòsit de que els visitants puguen conèixer el nostre patrimoni i sobretot evitar que pugen i baixen per la carretera i tracten d’anar per les respectives sendes, tenint així l’oportunitat de conèixer tots els indrets que ofereix Xàtiva», ha manifestat la regidora de Turisme Raquel Caballero.\nNova senyalística a la costa del Castell de Xàtiva2022-04-142022-04-14https://xativaturismo.com/wp-content/uploads/2015/12/Logo-lila512.pngXàtiva Turismohttps://xativaturismo.com/wp-content/uploads/2022/04/nova-senyalistica.webp200px200px


Setze jutges d’un jutjat... (Mònica Planas)\nMÒNICA PLANAS 04/03/2015 21:03\nEl Sense ficció de TV3 ens presentava dimarts 16 jutges, un documental coral de Josep Rovira, el mateix director de l’extraordinari Forenses (que van tornar a emetre després). 16 jutges té el mateix propòsit que l’anterior treball: donar a conèixer el vessant més humà d’aquest ofici més enllà de la imatge i els tòpics que els informatius i la ficció contribueixen a perpetuar. El handicap respecte al treball anterior és que l’àmbit judicial és molt menys visual (i menys morbós) que el món dels morts i les autòpsies. Jugant amb el famós embarbussament català, entrevistaven setze jutges sobre com viuen la seva professió, com connecta això amb la seva vida personal i com els influeix a l’hora d’entendre la realitat. A TV3, fa quinze anys, ja vam veure la docusèrie Jutjats, del departament de nous formats, però allà hi havia la voluntat de mostrar la casuística i el funcionament de la maquinària judicial. 16 jutges pretén indagar com són aquests personatges un cop es treuen la toga.\nEl documental ja arrencava anant per feina. La qüestió idiomàtica era la primera que s’abordava per motius obvis: la majoria parlaven en castellà. Només sis de setze ho feien en català. Per tant, l’ús de la llengua es tractava de manera oberta i inevitable. Més subtilment també quedava reflectida la realitat del català en aquest àmbit: en una evident minoria.\nComençar un documental sobre jutges amb escenes de balls de saló és, si més no, xocant. Però aquesta és la gràcia que 16 jutges i Forenses vol imprimir en la seva narració: a l’hora d’humanitzar insereix les aficions personals per diluir la imatge freda i estereotipada. I, en aquest context, reflexionar sobre aspectes que tenen a veure amb la seva feina: els desnonaments, la violència de gènere, el narcotràfic...\nTots coincidien a insistir que són persones normals com qualsevol altra i que no se senten amb una condició especial. Però es dóna la paradoxa que a partir del moment que són matèria d’interès per a un documental, s’ha d’admetre que aquesta normalitat és relativa. Tenen una parcel·la de poder i influència que els fa prou especials, com a mínim, per haver de demostrar-la. Potser al final 16 jutges destil·lava, més que un retrat humà, una imatge excessivament idíl·lica dels protagonistes. Casualitat o no, l’emissió del documental s’ha produït just després de la suspensió del jutge Santiago Vidal. I et feia pensar si, més enllà de tanta normalitat, havíem vist un retrat interessant però una mica esbiaixat.


L'Escola dels Voltors enceta nou curs\nAquest dissabte 1 de setembre els petits i joves Voltors començaran els seus entrenaments, de moment a la platja de l'Arrabassada, fins que a partir del dia 15 de setembre es pugui disposar dels camps del Complex Educatiu de Tarragona, actualment tancats per arranjaments diversos.\nTots els dimarts i dijous de 18 a 19,30 h i els dissabtes al matí de 10 a 12h els infants rugbiers podran dur a terme els entrenaments conduïts per monitors i entrenadors que els inicien en la pràctica del nostre esport. L'Escola dels Voltors, sota la coordinació d'Oscar Quintela, compta amb el suport d'una quinzena de tècnics i tècniques que es faran càrrec dels gairebé 70 nens i nenes (dels 4 als 12 anys) amb què compta la nostra Escola en l'actualitat.\nD'altra banda l'equip sènior masculí, que va disputar el primer amistós de pretemporada divendres passat al Complex Esportiu Futbol Salou contra Gorey RFC, aquest dissabte 1 de setembre, viatjarà a Sant Cugat per jugar també un amistós contra els de La Guinardera, el Rugby Club Sant Cugat, a les 18 h.\nL'equip S16 disputarà també el primer amistós de pretemporada aquest dissabte a les 14 h a Can Vinader amb el Castelldefels RC.\nEls Voltors encaren el primer amistós de pretemporada\nEls Voltors de l'equip sènior masculí afrontaran aquest divendres 24 d'agost a les 18 h el primer amistós de pretemporada contra els irlandesos del Gorey RFC. El partit es disputarà a les instal·lacions del Complex Esportiu Futbol Salou tot i que cal apuntar que havia de ser el primer encontre que es jugués en el nou camp de l'Anella Mediterrània; en assabentar-se els dirigents del nostre Club fa unes setmanes que d'aquella instal·lació promesa no en podrien disposar els Voltors en tota la temporada, la Comissió Esportiva ha hagut de cercar alternatives tant per a jugar partits com per als entrenaments que durant aquest mes d'agost s'estant duent a terme entre la llera del riu Francolí i el camp municipal d'ICOMAR.\nEls Voltors del Primer Equip disputaran tres partits amistosos més abans de començar la temporada regular: l'1 de setembre contra Sant Cugat, el 15 contra Les Abelles de València i el 22 contra el Sitges. El cap de setmana del 29-30 de setembre tindrà lloc el primer partit de la primera fase de la Divisió d'Honor Catalana Vueling, jornada en què els tarragonins s'enfrontaran amb el CEU.


Hospitals en Prachatice - Directori - Llistat - Guia - Hospital - Altres ciutats en jihočeský kraj - Jihočeský kraj - República txeca - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › República txeca › Jihočeský kraj › Altres ciutats en jihočeský kraj › Hospitals en prachatice\nHospitals en prachatice Altres ciutats en jihočeský kraj > Jihočeský kraj > República txeca\nHospitals en Prachatice recomanades:\nAmb quina freqüència molts dels 11803 habitants de Prachatice no necessitaven atenció mèdica urgent, ja sigui per la urgència de la mateixa malaltia, a causa de l'ansietat que causa un dubte sobre el seu estat de salut i que podria trobar un telèfon D'un dels Hospitals en Prachatice que funciona bé ... Aquí trobareu tots els telèfons d'atenció a pacients de tots els hospitals d'aquesta àrea geogràfica.\nSense salut, no pot tenir una bona vida, i per això és tan important quan estem malalts, busqueu ajuda immediatament. Per aquest motiu, oferim tota la informació de contacte Hospitals en Prachatice perquè pugueu calmar al moment del contacte, de manera que pugueu saber que truqueu al telèfon correcte.\nNecessiteu saber el que Hospitals en Prachatice és a prop de casa? Aquí hi ha un directori que conté tots els hospitals República txeca, de manera que podeu trobar un hospital prop de la vostra casa. Trucada telefònica amb qualsevol consulta o persona personalitzada.\nHospitals en Prachatice per categoria\nCada any paguem centenars d'impostos amb els que paguem per la salut pública, per la qual cosa hem d'anar als serveis públics de salut per pagar el que estem pagant cada any. Aquí us mostrem una llista d'hospitals públics a Prachatice (República txeca)\nNo sempre un pacient pot o vol esperar a la llarga cua dels hospitals públics. En aquest cas, si les condicions financeres estan disponibles per a això, és millor anar a un hospital privat. Esteu dubtant de on dur a terme el vostre tractament o teràpia? Aquí a Hospitalsworldguide teniu a la vostra disposició una llista de tots els hospitals privats de Prachatice (República txeca)\nMostrant 1 Hospitals en Prachatice\nMés destacats Hospitals en Prachatice\nLlistat de hospitals pròxims a Prachatice\nNemocnice Vimperk O.P.S.- (Situat a 16.82 km)\nMedipont Ambulantní Klinika- (Situat a 35.25 km)\nNemocnice Susice- (Situat a 41.90 km)\nNemocnice Pisek- (Situat a 34.18 km)\nNemocnice Strakonice- (Situat a 28.81 km)\nNemocnice Tabor- (Situat a 65.39 km)\nBB Klinik- (Situat a 73.57 km)\nNemocnice Ceský Krumlov- (Situat a 32.74 km)\nNemocnice Ceske Budejovice- (Situat a 34.73 km)\nNemocnice S Poliklinikou Klatovy- (Situat a 67.15 km)


3 min. Barcelona 15/03/2019 21:25\n651x366 Capçalera de la manifestació en suport als presos a Barcelona el 16 de febrer. / CÈLIA ATSET Capçalera de la manifestació en suport als presos a Barcelona el 16 de febrer. / CÈLIA ATSET\nEl lema "L'autodeterminació no és delicte" va aplegar fa exactament un mes centenars de milers de persones a la Gran Via de Barcelona en protesta contra el judici de l'1-O. I el mateix lema, en castellà i amb l'afegitó "La democràcia és decidir", ha sigut l'escollit per l'ANC, Òmnium i els partits independentistes per intentar reproduir aquest dissabte a Madrid aquella multitudinària marxa. Més de 500 autocars des de Catalunya i desenes des d'altres llocs de l'Estat es desplaçaran a primera hora del matí fins al passeig del Prado per assistir, a partir de les 18 hores, en una nova demostració de força en suport als presos polítics. La primera a la capital espanyola, on se'ls jutja.


Trigonometria. Aplicacions. --- Introducció ---\nAquest mòdul actualment conté 23 exercicis sobre trigonometria.\nResolució de triangles rectangles 1\nEn un triangle rectangle es coneixen la hipotenusa i l'angle º.\tTroba la resta dels elements.\nResolució de triangles rectangles 2\nEn un triangle rectangle es coneixen el costat i l'angle º ' ''. Troba la resta dels elements.\nº ' ''\nResolució de triangles rectangles 3\nLa hipotenusa d'un triangle rectangle fa i el catet . Troba la resta dels elements.\nResolució de triangles rectangles 4\nEls catets d'un triangle rectangle fan i . Troba la resta dels elements.\nResolució de triangles obliquangles 1\nResol el triangle els costats del qual són , , i . Troba la resta dels elements.\nResolució de triangles obliquangles 2\nResol el triangle del qual coneixem , , i º '. Troba la resta dels elements.\nResolució de triangles obliquangles 3\nResol el triangle del qual coneixem , º ' , i º '. Troba la resta dels elements.\nResolució de triangles obliquangles 4.1\nResol el triangle del qual coneixem , , i º. Té solució el problema?\nTroba la resta dels elements.\nResolució de triangles obliquangles 4.2\nResolució de triangles obliquangles 4.3\nResol el triangle del qual coneixem , , i º. Quantes solucions té el problema?\nEls dos costats iguals d'un triangle isòsceles mesuren cada un centímetres.\tSi cada un dels dos angles iguals mesura º, trobar la longitud de la base i de l'altura .\nUn pal de bandera de projecta una ombra de de llarg, quin és l'angle d'elevació del sol des de la punta de l'ombra (amb una precisió de 10 minuts)?\nangle d'elevació del sol º '\nUn helicòpter plana sobre el desert quan detecta problemes mecànics i es veu obligat a aterrar. Després d'aterrar, el pilot transmet per ràdio la seva situació a un parell d'estacions de radar separades per kilòmetres de distància per una carretera recta en direcció nord-sud. El rumb de l'helicòpter des\td'una estació és N ° E, i des de l'altra és S ° E. Després de fer uns càlculs trigonomètrics, una de les estacions instrueix al pilot a caminar cap a l'oest kilòmetres on trobarà la carretera. És correcta aquesta informació?\nA quina distància trobarà la carretera? km\nAltura d'un arbre\nUn ecologista desitja trobar l'altura d'una sequoia que està a l'altra banda d'un rierol, com es mostra a la figura. Des del punt A troba que l'angle d'elevació de l'extrem superior de l'arbre és de °. A continuació, camina m en angle recte des del punt A al punt B. Allà troba que l'angle entre AB i la visual des de B fins a l'arbre és de °. Quina és l'altura de l'arbre?\naltura de l'arbre m\nRescat d'un nen en un pou\nUn nen està atrapat sota la superfície en un pou d'una mina abandonada que s'inclina un angle de ° respecte a l'horitzontal. Per rescatar el nen es decideix excavar un altre pou a des de l'obertura de l'altre (mireu la figura).\nAmb quin angle s'ha d'excavar el pou nou?\nSi el pou es pot excavar a raó de , quantes hores trigaran a arribar al nen?\nDisseny d'un robot 1\nA la figura es mostra un disseny per a un braç robòtic amb dues peces movibles. Les dimensions es seleccionen per emular un braç humà. El braç superior i el braç inferior giren als angles º i º, respectivament, per subjectar un objecte en el punt .\nQuin és el valor de l'angle ?\nQuina és la distància de fins a ?\nQuin és el punt on quedaria subjectat l'objecte?\nArrodoneix les coordenades al .\nDisseny d'un robot 2\nA la figura es mostra un disseny per a un braç robòtic amb dues peces movibles. Les dimensions es seleccionen per emular un braç humà. El braç superior i el braç inferior giren als angles i , respectivament, per subjectar un objecte en el punt .\nSi es vol que l'objecte quedi situat al punt i l'angle º,\nquin ha de ser el valor de l'angle ?\nLongitud d'un pal\nUn pal està inclinat cap al Sol en un angle de º respecte a la vertical, i projecta una ombra de . L'angle d'elevació de la part superior del pal des de l'extrem de l'ombra és de º. Quina és la longitud del pal?\nlongitud del pal,\nDistància d'una regata\nUna regata de vela esportiva té com a punt de partida el punt i posen rumb º fins arribar al punt , llavors canvien el rumb a º fins al punt i, finalment, tornen de nou al punt que es troba just a quilòmetres al nord. Quina és la distància total recorreguda en aquesta regata?\nDisseny d'un pont\nS'ha de construir un pont a través d'un petit llac des de la glorieta fins al moll (mireu el gràfic). El rumb de la glorieta al moll és º . Des d'un arbre situat a metres de la glorieta, els rumbs a la glorieta i al moll són º i º respectivament. Troba la distància des de la glorieta al moll.\nLocalització d'un foc\nEl rumb de la torre de vigilància des de la torre de vigilància és º , i les dues torres estan a quilòmetres de distància. Els guardes de cada torre han detectat un incendi, amb rumb\tº des de la torre de vigilància i º des de la torre de vigilància (mireu figura). Trobeu la distància del foc a cada torre.\nDisseny d'un avió de combat\nS'està dissenyant l'ala d'un avió de combat.\nTroba el valor de l'angle\nSi el fusellatge és de d'ample, troba l'envergadura de l'avió\nTroba l'àrea del triangle ABC.\nUn avió de reconeixement P, volant a sobre un punt R a la superfície de l'aigua, veu un submarí S amb un angle de depressió de º i un petrolier T amb un angle de depressió de º, com es mostra a la figura. A més, troba que l'angle és de º. Trobar la distància entre el submarí i el petrolier.\nDescription: col·lecció de problemes sobre trigonometria. interactive exercises, online calculators and plotters, mathematical recreation and games\nKeywords: interactive mathematics, interactive math, server side interactivity, geometry, triangles, angles raons trigonomètriques


Escola de Seguretat Viària | CircuitValencia\tEscola de Seguretat Viària | CircuitValencia\nL’Escola de Seguretat Viària del Circuit naix amb l’objectiu d’educar els més menuts en matèria de Seguretat Viària des d’unes instal·lacions situades en una zona emblemàtica: el Circuit de la Comunitat Valenciana. El Circuit, a més d’organitzar els més importants esdeveniments del motor entre moltes altres funcions, enguany arranca amb un nou projecte recolzat per AVAE Escola de Conductors. L’escola disposa de més de 20.000 m2 de superfície, una ubicació estratègica a la Comunitat Valenciana i un clima que constitueix garantia d’èxit.\nLa Seguretat Viària persegueix la formació en el comportament del ciutadà com a usuari de les vies públiques, en qualsevol de les seues versions: vianant, viatger o conductor, en un procés que abasta totes les edats: xiquets, adolescents, adults i majors.\nDes de l’Escola de Seguretat Viària del Circuit Ricardo Tormo, volem sensibilitzar als escolars sobre la importància de la prevenció i la necessitat d’una mobilitat segura, de fomentar hàbits responsables, millorar valors com ara el companyerisme, el respecte o el treball en equip, al mateix temps que es realitza una acció social, educativa i pedagògica\nDossier de l’Escola de Seguretat Viària (PDF 10MB)\nÀlbum de Fotos de l’Escola (PDF 1MB)\nEl compromís en matèria de Seguretat Viària que constitueix la base per al programa d’Educació en Seguretat Viària, és el següent:\nVetlar per la seguretat i el comportament responsable dels usuaris\nPreparar als futurs vianants, viatgers i conductors de vehicles\nInformar i utilitzar els mitjans adequats per a millorar la seguretat viària\nRespectar les normes de circulació, per a un ús ordenat i segur de les vies.\nAlumnat d’Educació Infantil: fins els 6 anys\nAlumnat d’Educació Primària: des dels 6 fins als 12 anys\nAlumnat d’Educació Secundària: dels 12 als 16 anys\nEls continguts del programa es treballen d’acord amb la conducta viària que mostren els alumnes segons la seua edat.\nTipus d’usuari: Vianant\nParts de la via pública.\nTipus de vehicles en el trànsit.\nNormes bàsiques de circulació.\nTipus d’usuari: Viatger\nSeguretat en el transport escolar i públic\nSeguretat en el vehicle familiar\nComportament en els desplaçaments.\nTipus d’usuari: Conductor de bicicleta\nTipus d’usuari: Conductor de ciclomotor\nAccidents de trànsit: causes i conseqüències.\nL’equip docent encarregat de transmetre els coneixements i dinamitzar les activitats, així com d’estimular actituds positives i motivar a l’alumnat està format per professors de formació viària d’AVAE Escola de Conductors i per monitors especialitzats en Educació Viària d’El Recreo Oci Educatiu com a personal de recolzament.\nEl Circuit disposa d’amples i ben distribuïdes instal·lacions, en les quals els escolars podran aprendre a circular per creuaments regulats per senyals verticals i semàfors, carrers d’únic i doble sentit de circulació, rotondes, passos per a vianants, voreres, a més de diferents tipus d’elements i senyalització. Estes són entre d’altres, les situacions que es van a trobar els alumnes en el seu procés d’aprenentatge viari.\nEls principals avantatges que oferim mitjançant la realització d’este programa d’Educació i Seguretat Viària són:\nPrograma d’Educació Viària dissenyat per AVAE Escola de Conductors\nInstal·lacions pròpies del Circuit de la Comunitat Valenciana Ricardo Tormo.\nVehicles adaptats a cada grup d’edat.\nMaterials elaborats per la DGT al seu portal d’Educació Viària.\nAprenentatge progresiu en funció de l’edat.\nLes activitats que realitzem des de l’Escola de Seguretat Viària han sigut confeccionades específicament atenent als grups d’edat dels xiquets i xiquetes respectant la distribució del sistema educatiu, de manera que es recomana l’accés progresiu a cada etapa.\nEtapes 1 i 2: Seguretat Viària Infantil\nPrimer Cicle: 0-3 anys Activitat 1: Protecció en la jungla de trànsit Segon Cicle: 3-6 anys Activitat 2: El trànsit mitjançant els sentits\nEtapes 3, 4 i 5: Seguretat Viària Primària\nPrimer Cicle: 6-8 anysActivitat 3: El vianant i el creuament del carrer Segon Cicle: 8-10 anysActivitat 4: El conductor del teu propi cos Tercer Cicle: 10-12 anysActivitat 5: Conductor, atent a les distraccions\nEtapes 6 i 7: Seguretat Viària Secundària\nCurs 1-2: 12-14 anys Activitat 6: Els nostres amics els conductors Curs 3-4: 14-16 anys Activitat 7: Conseqüències de les bogeries al trànsit


Paella Groga: Més de 120 persones se solidaritzen amb els represaliats a Vic – El Comboi\nParlament de Xavier Sánchez\nEls mestres paellers\nEl Comboi del País Valencià a Catalunya va mostrar la solidaritat amb aquestes persones organitzant una Paella Groga, els beneficis dels quals van destinats tant a l’Associació Catalana pels Drets Civils (ACDC), com per a l’Associació Catalana de Solidaritat amb les Persones Represaliades (ACSPR). La jornada, que en tot moment va mantenir el seu to festiu i lúdic, va ser un emotiu record per a les persones represaliades, i vol combatre la por que pretén generar la repressió esperonada per l’art. 155. D’aquesta manera, el Comboi valencià és conseqüent amb les paraules expressades en el seu manifest fundacional, “Valencians a Catalunya per les llibertats democràtiques“, i passa als fets amb aquesta primera activitat, que de ben segur no serà pas l’única mostra de compromís amb les llibertats del poble català.\nDes d’aquestes línies volem expressar, a més de la solidaritat, també l’agraïment i el goig per haver-ho fet possible a totes aquelles persones, entitats, botigues, professionals i mitjans de Vic, en aquesta jornada solidària. Al grup dels músics de Piris, al músic L’Home Trencat, al professional d’Arròs & Brindis, a la botiga Gargamel, a cerveses Cingles, a l’Espai País Valencià de Barcelona, a Xixovic, a la Nyàmera, a Gràfiques Bassols, a ‘el Setembre’ i, en definitiva, a totes aquelles i tots aquells que fan de Vic un gran exemple de fer comboi!\nMai 16, 2018 Juny 12, 2018 · Publicat a Uncategorized ·\n« Presentem el llibre “El País Valencià que volem”, de la Plataforma Decidim-PV\nPresentem a Reus la Plataforma Decidim i el seu llibre “El País Valencià que volem” »


Macron estalviarà 400 milions en subsidis al lloguer i socials\nEl president francès, que fa tres mesos que és a l’Elisi, ja ha perdut deu punts de popularitat\nALÍCIA SANS París 13/08/2017 00:00\n651x366 El president francès, Emmanuel Macron, durant una roda de premsa al Senat. / EFE El president francès, Emmanuel Macron, durant una roda de premsa al Senat. / EFE\nSense les beques i els ajuts per pagar el lloguer no podria viure. Tampoc sense treballar a l’estiu o durant les vacances". El Maxence és un dels gairebé 800.000 estudiants francesos que a partir de l’octubre veurà com cada mes se li esfuma una part de l’ajut que rep per pagar el cost de l’habitatge. És una de les noves mesures que pretén posar en marxa el president francès, Emmanuel Macron, que fa tres mesos que va arribar al poder aquest diumenge. Durant aquests 90 dies a l’Elisi, la seva actuació ha estat tenyida de llums i ombres.\nLa retallada als ajuts del lloguer, però també als subsidis familiars i socials, suposarà un estalvi de 400 milions d’euros per a les arques públiques, segons els càlculs de Macron. Això serà la part positiva de la mesura. La negativa: la retallada afectarà 6,5 milions de llars franceses que ara depenen d’aquestes prestacions.\n'No ens impressiones, Macron', un article de Sebastià Alzamora\n“Molts estudiants poden viure gràcies a aquesta ajuda”, insisteix el Maxence. La prestació pot arribar fins a un màxim de 200 euros al mes. “Un de cada dos universitaris està obligat a treballar, no pot cursar la carrera en bones condicions”, continua explicant el noi. “Només un 30% dels estudiants obtenen beques”, lamenta. De fet, segons la Federació d’Associacions Generals d’Estudiants (FAGE), un de cada quatre universitaris francesos viu sota el llindar de la pobresa i l’habitatge representa més de la meitat del seu pressupost mensual.\nLa capital, per als rics\nEl Rémi, un altre noi que estudia informàtica, fa una altra interpretació de la nova mesura del govern: “És una altra manera de dir: «No vingueu a estudiar a París o, si veniu, moriu-vos de gana»”, afirma. “Deixeu lloc als fills de papà, perquè de totes maneres no és un lloc per a vosaltres”, etziba. La Chloé, que rep aquesta ajuda des dels 18 anys [ara en té 27], assegura que l’impacte de la retallada repercutirà principalment en el seu cistell de la compra. Si ha de gastar més en lloguer, haurà d’estalviar en menjar.\nPer protestar contra la mesura, el líder de la França Insubmisa, Jean-Luc Mélenchon, va voler representar teatralment a l’Assemblea Nacional què significarà la retallada per a moltes persones. Va portar al seu escó una llauna de mongeta verda, un pot de salsa de tomàquet a la bolonyesa, un paquet de pasta i pa de motlle per il·lustrar què vol dir per a molts francesos quedar-se sense prestació, encara que es tracti d’una quantitat de diners petita. De fet, la retallada dels ajuts ha dividit les opinions entre els que, com el Rémi, creuen que “la prestació marca la diferència”, i els que la troben irrisòria. De vegades l’ajut equival al simple preu de deu cafès de màquina.\nPerò qualsevol prestació és bona tenint en compte els desorbitats preus dels lloguers a França -sobretot a París-, a més dels requisits que les agències i els particulars exigeixen per assegurar-se que l’inquilí pagarà. El dret a l’habitatge esdevé gairebé un luxe.\nA París, el preu d’un apartament d’uns 40 metres quadrats s’acosta -depenent del barri- als 1.000 euros, tot i que també es poden trobar aberracions de 650 euros per pisos minúsculs de tan sols 17 metres quadrats. A això s’hi han de sumar les condicions que s’exigeixen.\nSi es vol aconseguir llogar un apartament a la capital francesa s’ha de presentar l’última declaració de la renda, en cas de treballar, o un garant, si s’és estudiant. Sigui com sigui, en moltes ocasions s’exigeix que es guanyi un salari tres o quatre vegades superior al preu del lloguer. Segons ha pogut saber aquest diari, per un pis de 39 metres quadrats al districte 20 de París, al nord-est de la capital, l’agència exigeix que l’inquilí guanyi cinc vegades el preu del lloguer, que és de 1.050 euros. Per tant, l’inquilí -o el seu garant- ha de cobrar un sou de com a mínim 5.250 euros al mes per poder llogar un apartament que gairebé es troba a la perifèria de la capital.\nAixò fa que la gran majoria de persones que volen llogar un apartament a la capital francesa -sobretot els joves- es vegin temptades a recórrer a la picaresca, com ara falsificar la seva documentació laboral. Una altra opció és anar a viure a zones on el lloguer és molt més barat -és a dir, molt als afores-, o pagar 650 euros al mes per viure en menys de 20 metres quadrats.\nSegons el portaveu de Dret a l’Habitatge (DAL, segons la sigla en francès), Jean-Baptiste Eyraud, “si el govern decideix reduir els ajuts a l’habitatge en comptes d’abaixar els lloguers, automàticament deixarà cada vegada més persones al carrer”.\nLes llums i les ombres dels tres primers mesos de l’inquilí de l’Elisi\nReforç del dispositiu antiterrorista\nIntrodueix en el dret comú disposicions per lluitar de forma eficaç contra el terrorisme i permet reservar l’estat d’emergència per a cir- cumstàncies excepcionals. Amb aquesta llei, les autoritats podran vigilar qualsevol persona si hi ha “motius seriosos” per pensar que repre- senta una amenaça per a la seguretat.\nDona més flexibilitat a les em- preses per agilitzar les negoci- acions sobre les condicions la- borals i els salaris amb els tre- balladors, al mateix temps que facilita la contractació i els acomiadaments.\nLlei de transparència\nRegula el comportament dels càrrecs públics i n’eli- mina alguns privilegis: la possibilitat de contractar familiars propers i de com- patibilitzar la feina amb al- tres activitats.\nProjectes de llei polèmics\nLa reducció dels ajuts al lloguer i del pressu- post destinat a les col·lectivitats locals, a més de l’augment d’alguns impostos, són mesures que s’emmarquen en l’objectiu de reduir el dè- ficit per sota del 3% del PIB. Aquestes retalla- des, que es començaran a aplicar els mesos vi- nents, han aixecat una forta oposició.\nLa retirada en tan sols dos dies de quatre ministres va obrir una primera crisi de govern a finals de juny. Macron va tor- nar a trontollar amb la dimis- sió del cap de l’exèrcit, Pierre de Villiers.\nCop a la popularitat\nMacron va perdre en un sol mes deu punts de popularitat. Quan va arribar a l’Elisi, un 62% dels francesos estaven satisfets amb la seva feina; al juny, ja eren un 64%; i al juli- ol, només un 54%.\nMacron no es vol posicionar sobre el referèndum català perquè és un "tema intern" de l'estat espanyol\nAprovada la llei de transparència a França


Les presentacions del taller d'avaluació de la recerca en Humanitats i Ciències Socials, ja al web | Universitat Ramon Llull\nInici»Les presentacions del taller d'avaluació de la recerca en Humanitats i Ciències Socials, ja al web\nEl conseller d'Innovació, Universitats i Empresa, Josep Huguet, va inaugurar aquestes jornades que han analitzat alguns dels aspectes que generen més controvèrsia a l'hora d'avaluar la recerca en els àmbits d'Humanitats i Ciències Socials i les aproximacions que n'han de permetre un major consens.\nDurant la jornada es van oferir una seixantena de ponències presentades per personal acadèmic i científic i després es va obrir un debat en format taller per tractar de recollir les reflexions i els punts de vista de les persones assistents. El debat ha girat al voltant de qüestions com la delimitació territorial de les temàtiques de recerca en Humanitats i Ciències Socials, la difusió dels treballs de recerca, la diversitat de disciplines i objectes d'estudi en aquests àmbits i, finalment, la seva avaluació.\nLes conclusions obtingudes es recolliran per enriquir els criteris d'avaluació existents a Catalunya. D’aquesta manera, a més de les ponències i altra documentació de referència, al web d'AQU es podran consultar properament les conclusions i els vídeos d'aquest esdeveniment.\n+ info: Documentació / Programa taller


La definici� apareix en el primer llibre de recopilaci� de Rases aut�ctones de Mallorca. El Senyor Andreu Garcia ens parlava de dos tipus de Gavatxut, el de bec curt i el de bec llarg. Fa uns 10 anys i fruit d�un consens un grup de criadors han seleccionat el Gavatxut Balear amb una gran aceptaci� per part dels criadors de les Balears i d�altres indrets. Origen �s desconeix amb exactitud quin tipus de coloms foren els avantpassats del gavatxut balear, per� tot fa pensar que �s una ra�a origin�ria de les Illes Balears, derivada probablement de encreuaments de diverses races de coloms gavatxuts del litoral mediterrani amb races pr�pies de les Illes. Caracter�stiques �s un colom de grand�ria mitjana tirant a petita, harmoni�s i esvelt, de pit ample i un gavatx de mida normal i no gaire despenjat. T� les ales grosses i poderoses, que arriben quasi a la coa i tapen b� les espatles i el carp�. T� un posat estirat, amb el cap alt i la coa baixa. El plomatge �s abund�s, suau i aferrat al cos.\nEs un animal de car�cter nervi�s i inquiet, �gil, lleuger i bon volador. El seu temperament �s fog�s i fort en els mascles, i molt gel�s a les femelles. El seu pes oscil�la entre els 400 i 450 grams.\nEl cap �s rodonenc, un poc en forma d'ametlla, i proporcionat al cos. La part superior �s convexa i forma una corba completa des de el clatell fins al bec. L'ull est� ben proporcionat amb la grand�ria del cap, i �s molt expressiu. L'iris t� un color vermell - cirera enc�s, brillant i rod�, que s'aclareix o fosqueja en funci� del color del plomatge. Dels colors el m�s apreciat �s el vermell enc�s i els que menys, el vermell - taronja i groc p�l�lid. El rivet de l'ull �s fi, llis i del mateix color que el plomatge. El m�s apreciat �s el color gris�s i el que menys el color carn�s o esblanque�t. Els ulls i el seu rivet s�n molt importants per definir la puresa del gavatxut balear. Les car�ncules nasals tenen forma triangular, de grand�ria mitjana i de textura llisa i fina. El seu color �s blanc. El bec �s curt, gruixat i lleugerament corbat, situat en l�nia amb el front. El color �s negre en els plomatges obscurs i de color de banya en els m�s clars. El colors m�s apreciats s�n els m�s obscurs.\nEl coll �s curt i robust, i el gavatx �s de grand�ria normal i ample. Ha de cobrir les espatles i no passar de l'est�rnum. Tot ell ha d'estar recobert de plomes tornassolades. L'esquena �s ampla a l'al��ria de les espatlles i es va aprimant a mida que s'acosta al carp�. El pit �s ample i musculat, el que li dona molta resist�ncia al vol. Les ales s�n llargues i un poc rodonenques a la punta. En posici� normal l'animal porta les ales sempre per sobre de la coa, sense creuar-se. Habitualment disposen de 10 plomes remeres principals. La coa �s recta i est� en l�nia amb l'esquena. Disposa de 12 plomes timoneres. Les cames s�n curtes i fines, de color vermell carn�s obscur en coloms de plomatge obscur i de color vermell en coloms de plomatge clar. �s m�s apreciat el color vermell carn�s, que quan s�n colomins sembla un color quasi negre. Les ungles han de ser del mateix color del bec.\nEls colors que presenta el plomatge s�n pocs, sempre tancats i sense taques. Els m�s apreciats s�n el blau, blau favat, el blau esquitxat, el melat, el gav�, el negre, i despr�s tots els altres. Dades generals La selecci� del colom gavatxut balear est� orientada a la consecuci� d'un "gavatxut" diferenciat de les altres races, amb l'objectiu de fer-lo un bon volador, que s�piga encolomar els animals perduts per dur-los al seu colomer i no aturar-se mai a colomers externs.\nEl seu est�ndard ha estat aprovat recentment per la Federaci� Balear de Columbicultura i ratificat per la Federaci� Nacional. Associació Associaci� d'Airam de les Illes Balears C/ Capit� Vila 38 6- D Palma de Mallorca 07007 Telf: 971274416 Fax: 971274416 M�bil: 689716902 Patronat per a la recuperaci� i defensa


El CF Ripollet només pot empatar amb el Llefià 2 a 2 abans de rebre el Premià ·\nEl CF Ripollet només pot empatar amb el Llefià 2 a 2 abans de rebre el Premià\nTxema cau dins l’àrea // JL\nQuan queden tres jornades pel final tant important és el resultat propi com el dels rivals. El passat diumenge és bona prova d’això. El Ripollet va acabar empatant al municipal 2 a 2 amb el Llefià un partit que va dominar clarament al primer temps però que va haver de remuntar després de la reacció dels badalonins. Txema va avançar als roig-i-negres al primer temps, 1 a 0 al descans, i després de dues errades en defensa, Gascón va fer el 2 a 2 sortint des de la banqueta en el tram final del partit. L’empat va quedar alleugerit per la derrota del Premià, tercer classificat. Així ara el Ripollet afronta els últims tres partits amb dos punts d’avantatge respecte el Premià i només tres amb el San Juan Montcada, que sí que va guanyar el passat cap de setmana.\nEl proper partit és tota una final. El municipal acollirà un duel amb més que tres punts en joc. El Ripollet rep diumenge al Premià i una derrota li faria perdre la segona posició, que dóna lloc a jugar la promoció d’ascens. Després li quedarà l’Equipo Ja i el Lloreda.\nPrevious: El primer equip del Club d’Escacs es fa amb títol català de la Segona Provincial\nNext: El CB Ripollet es classifica per jugar la promoció d’ascens a Copa Catalunya


Josep Pla (1897-1981) és sense cap mena de dubte l’autor més prolífic de la literatura catalana. Les mítiques trenta mil pàgines dels seus volums d’obra completa són també un dels corpus escrits més estudiat i analitzat. I poques persones han escrit tants títols sobre Josep Pla com el periodista Xavier Febrés, que ha guanyat el premi Carles Rahola d’assaig 2020 amb Josep Pla o la vitalitat, que porta com a subtítol “Una biografia literària”. El periodista Joan Safont va saludar l’aparició del llibre dient que si ara hi hagués veritable crítica literària, en aquest país nostrat el llibre de Febrés hauria mogut una controvèrsia interessant. Entre altres coses perquè en aquest llibre breu diu que li hauria agradat escollir les millors tres-centes pàgines de Pla, enfront de les 30.000 de l’obra completa, i que Pla és un escriptor genial només a batzegades.\nEl llibre de Febrés arriba en un any en què hi ha hagut dues circumstàncies felices més per a tots els lectors de l’escriptor empordanès (tant en el seu vessant com a escriptor com en el del personatge). D’una banda, l’editorial Gavarres ha hagut de fer una segona edició del llibre Històries de Josep Pla, escrit per Josep Valls, on ens mostra alguns detalls i facetes dels darrers dies de l’autor d’El quadern gris. D’una altra, un dels llibres més venuts durant la Setmana del Llibre en Català a la parada que munten els editors valencians va ser París, Madrid, Nova York: les ciutats de lluny de Josep Pla, d’Antoni Martí Monterde. Publicat per Edicions 3i4, el text va guanyar el premi Joan Fuster d’assaig 2018 i el president Quim Torra va dir, també a principi de setembre, que era un llibre del qual n’havia “gaudit moltíssim”.\nAixí doncs, Josep Pla continua en l’òrbita dels escriptors i intel·lectuals que l’han succeït i continua generant materials nous que contenen algunes reivindicacions no tan noves, com la necessitat de fer una edició crítica de la seva Obra Completa. Febrés diu: “L’Obra Completa és millorable en molts aspectes i hi ha molta gent que opina igual. Una de les poques coses que s’ha fet en aquest sentit és la revisió d’El quadern gris que va fer Narcís Garolera, i això no esgota el tema, al contrari, obre moltes possibilitats.”\nUna irrupció de cavall sicilià\nEl llibre de Febrés no es rendeix davant la immensa capacitat de treball de Pla, ans al contrari. “Crec que Pla és un magnífic escriptor de fragments brillants i no de llibres brillants. És genial a batzegades, però també hi ha molta palla, en els texts.” Febrés traça la biografia de Pla cenyint-se a diferents moments vitals i a llibres concrets i li costa triar un moment concret i un llibre concret. “Quan Pla publica Coses vistes, el 1925, és un moment molt important. No sé si l’escolliria com el millor moment de Pla, però sí que és innegable que amb aquest llibre, que després va refondre dins El quadern gris, va fer una irrupció de cavall sicilià dins la modernitat de la prosa catalana, i a més a més ho va fer amb tota la insolència i desinhibició. El més interessant és que no va ser ell i prou, sinó també Sagarra i Carles Soldevila, els qui varen sacsejar les columnes del temple de la literatura catalana i el varen ampliar ostensiblement enfront del noucentisme d’Eugeni d’Ors i de Josep Carner.”\nAquesta entrada al món literari dels anys vint és una de les primeres dosis de la vitalitat planiana que Febrés reivindica. “Hi ha una gran injecció de vitalitat per a la nostra literatura i cultura amb l’arribada de Pla i els seus congèneres postnoucentistes. Novel·les com Fanny, de Carles Soldevila, o Vida privada, de Josep Maria de Sagarra, tenen un paper similar.” I de la mateixa manera que quan Pla comença a col·laborar regularment en premsa és un crític literari demolidor, a ell mateix també li toca el rebre amb alguns dels seus llibres. “Aquest era el tracte i el preu a pagar per sacsejar l’ambient. Fins llavors, la literatura catalana la llegien les elits cultivades i molt minoritàries i ara aquesta nova generació aporta la modernitat literària i s’amplia el públic lector, i davant d’això no val ni el llenguatge ni l’actitud anterior, calia una nova actitud social i un posicionament dins la cultura del moment, i per això repartir trompades i rebre’n era molt higiènic i beneficiós.”\nLes cartes amb Aurora\nFebrés també argumenta que el gran llibre pendent d’aparèixer de Josep Pla –cal recordar que en els darrers temps se n’han reeditat alguns inèdits i una part important de la correspondència i que per al 2021 és previst que surtin les cartes amb Estelrich i el 2022 les que va intercanviar amb Francesc de Borja Moll– és la correspondència eròtica que va mantenir amb Aurora Perea, que va ser parella de l’escriptor durant cinc anys, entre el 1940 i el 1945. El 1948 va emigrar a Buenos Aires, però hi ha constància que es varen escriure nombroses cartes que encara no han aparegut.\nFebrés explica: “Josep Martinell assegura que l’Aurora és la persona a qui Pla va dedicar més cartes i estic segur que si apareguessin seria el llibre més important de l’escriptor. Ara mateix no veig cap motiu perquè aquestes cartes no puguin aparèixer, la mentalitat social ha evolucionat molt i res del que hi llegíssim no alteraria gaire la imatge que ens hem fet de l’escriptor.”\nFebrés encara té algunes explicacions per a intentar d’entendre per què Pla genera la fascinació i el nombre d’estudis i aproximacions que cada any se’n publiquen. “Hi ha dos factors que hi ajuden. Un és geogràfic, l’Empordà fa molt temps que genera escriptors, abans i després de Pla, i és un dels territoris més estudiats i a la vegada coneguts i mitificats. Hauria tingut un recorregut molt diferent si no hagués estat empordanès. L’altre motiu és que la varietat de la seva obra és tal que hi ha un ventall immens de propostes d’aproximació: els viatges, els homenots, els dietaris, la gastronomia, això facilita molt l’accés als estudiosos que s’hi acosten per un vessant o per un altre. I encara més, durant un segle, des de 1925, Pla ha estat contínuament reeditat a casa nostra, sempre hi ha hagut una novetat o una reedició a punt i, per tant, se l’ha vist viu a les llibreries.”\nI en aquest temps en què bona part de la crítica literària contemporània s’ha traslladat també a les xarxes socials, Xavier Febrés diu que Pla “hauria estat un tuitaire terrible”. “Ell era un innovador i ho hauria estat avui, passa que segurament ho hauria tingut molt més complicat per a fer forat. És una llàstima que s’hagi perdut una cosa que era molt pròpia de la transició, que era polemitzar, fer-ho amb arguments era una gran virtut, partint de la base que dissentir pot ser una manera de dialogar. Ara això en bona part s’ha perdut.”\nEn defensa de la senzillesa gastronòmica\nEntre les múltiples pàgines de Pla hi ha les dedicades a la gastronomia, això sí, sempre sota el seu prisma singular i defensant molt la cuina tradicional. Aquesta cuina de sempre i de senzillesa ha motivat un altre dels projectes de Febrés que acaba d’aparèixer, en aquest cas a quatre mans amb Àngela Vinent: Cuines amagades. Ruta gastronòmica pels bars dels 40 mercats de Barcelona (Cossetània). “Hem recorregut els quaranta mercats municipals i els seus bars amb les instal·lacions limitades on es cuinen autèntiques meravelles. Barcelona ha sabut conservar aquesta xarxa de mercats que la singularitza a Europa i que va impulsar l’alcalde Rius i Taulet amb el seu gust per l’arquitectura catedralícia de ferro i vidre i que l’alcalde Maragall va saber posar al dia. En tots hi ha alguns petits bars on es menja molt bé i demostra la vitalitat dels barris de tota la ciutat.”


Un tel als ulls: El blog i jo\nEm pregunto si un novel·lista, un poeta o un assagista, es qüestionen el medi on s'expressen amb la mateixa intensitat que ens ho qüestionem els blogaires. Perquè la veritat és que jo me'l qüestiono des del primer dia que vaig publicar un apunt. També em pregunto si això té a veure amb la idea que tenim els humans de primers del XXI, que la cosa virtual és això: virtual, volàtil i, evidentment, no satisfà el nostre desig de perpetuació.\nNo estic gaire segura de si som un medi gaire distint que l'escrit en paper, al cap i a la fi ens expressem mitjançant els mateixos signes. Potser, el que som, és un intermedi entre la sacralització de l'escriptura i el nou adveniment de la digitalització. Vivim en un món on el llibre és sagrat, en ell hem llegit la "veritat" durant un parell de mil·lennis i hem perdut de vista que no és res més que un medi que propicia l'acte comunicatiu, que el que val, en definitiva, no és el llibre, sinó allò que hom vol dir i allò que hom vol escoltar.\nI no perdem de vista que, hores d'ara, el llibre, a vista d'ocell, ja no és gran cosa més que un objecte comercial, el que ens demostra, probablement, que no calen llibres per a fer literatura. Això no vol dir que els blasmi, al cap i a la fic sóc lectora incorregible, i que duri. Però, i en els blogs? Hi ha molta literatura, bona i dolenta, en els blogs. Hi ha la literatura que imita el llibre i hi podem trobar, també, l'intent d'experimentació amb allò nou, allò que no ens acaba de pertànyer: l'hipertext.\nAquest estiu em vaig prometre no bloguejar gens ni mica, si més no a l'agost, i gairebé ho aconsegueixo, sinó fos que una feliç coincidència em -ens- va portar a conèixer tres blogaires, i escriptors a l'ús (més la parella), en la impressionant vila de Vall-de-roures, a l'Aragó, on també podeu al·lucinar amb l'Octavi de la llibreria Serret.\nLa trobada amb aquestes persones, que no només bloguegen, sinó que també publiquen llibres en paper, em va fer continuar rumiant en el mateix. Qui s'hagi passejat per aquí durant un cert temps ja coneix la meva al·lèrgia al PP (paper i premis), no per res, sinó que mai m'he plantejat "passar" al paper, perquè no és el meu medi, com no tinc per costum presentar-me als premis. (Per cert, gràcies a qui m'ha nominat als premis Cats, que una cosa no treu l'altra, i en això dels blogs és molt difícil calibrar quina acollida té el teu producte més enllà de la colla de "sospitosos habituals" i mentiria si digués que no em fa ni fred ni calor, m'afalaga i, alhora, em fa sentir doblement responsable).\nEn qualsevol dels casos, siguem el que siguem, i mentre no n'obtingui més satisfacció d'un altre medi de comunicació, o potser per allò que tinc de la nostàlgia d'un temps que fou, aquí em teniu, tallant la cinta d'una nova temporada.\nNo patiu, la porta es oberta, he recollit el correu, obert les finestres, trets els porticons i airejat les cambres, treta la pols, la nevera és a punt i ben plena, només ens cal recuperar els papers atorgats abans de les vacances i dubtar si aquests dies fora no han estat un somni. Si són servits ...\nEm sembla que, qui més qui menys, amb la bona experiència d'escriure un blog i fer els nostres relatets, ens hem plantejat algun cop passar a paper. Per la majoria no passa de ser un 'i si...', però també n'hi ha que fan el pas. És una cosa que fa il·lusió, no ens enganyem, però també estic molt content de poder ser virtual, i que duri.\nRespecte als premis, jo també tinc força aversió a presentar-me, quina vergonya pensar que alguna cosa nostra pot competir amb altres. Però els c@ts tenen això, no ens presentem i son els nostres seguidors els que ens fan l'honor de proposar-nos. És un gran què, ja que demostra que el missatge arriba, i que rere la pantalla hi ha gent que els agrada el que escrivim. No és poc això, oi?\n31 d’agost de 2011 a les 9:17\nSi els blogaires (amb “g”, eh?) ens qüestionen el medi on ens expressen potser és que encara ni nosaltres mateixos no creiem del tot en la realitat digital que ja s’ha introduït a les nostres vides... per no marxar. En el fons tampoc no hi creuen aquells que quan es refereixen a la "premsa de paper" parlen de la "premsa escrita", com si els mitjans que no tenen el suport paper no ho fossin d’escrits. I doncs què són, mitjans verbals? Molta pedagogia hem de fer encara!\nI per cert, després de dir que "Aquest estiu em vaig prometre no bloguejar gens ni mica, si més no a l’agost..." ja t’haguessis pogut esperar unes hores i esperar que fóssim al setembre, no? Tenies el síndrome d’abstinència o que? :-))\n31 d’agost de 2011 a les 9:29\nHola XeXu! no són gens noves aquestes reflexions que ens fem tots plegats, però bé, gaudim-ne mentre duri :) I felicitats per la tasca a can C@ts, sempre m'admira la capacitat que té la gent per fer coses positives :)\nMiquel Saumell què tal? :) la gent tenim el concepte del llibre com a suport físic permanent i la por que, un dia, es facin reals els presagis de la fi de l'energia. Ni l'una cosa ni l'altra són del tot certes, massa Mad Max em penso que hem mastegat. Però, ves a saber, qui pot dir quina una en farà Berlusconi demà? ;)\nI si, vaig dubtar de fer l'apunt demà, però vull mantenir la publicació dilluns-dimecres-divendres i l'estètica em perd, no ho puc evitar :)\n31 d’agost de 2011 a les 9:35\nEstic d'acord amb tu. Un premi, triar a algú sempre porta associada la injustícia, en especial pels descartats. La literatura és plena de grans obres i autors que mai van guanyar res. Una altra cosa és prendre-s'ho com un reconeixement. Però per això no cal un distintiu, què millor reconeixement que Tenir un grupet de seguidors més o menys fix! Considera't reconeguda.\nI pel que fa al de saltar al paper: fa dies que volia dir-te això i no acabava de trobar la manera ja que m'imaginava això. I ara que ja t'has avançat mostrant les teves cartes, crec que mereixes seleccionar vint o més escrits del teu bloc i donar-los una altra vida en paper. Apa, ja t'ho he dit!\ndesitjo que no tinguis estrès postvacacional!\n31 d’agost de 2011 a les 9:48\nJo crec que, independentment del mitjà i el gènere, tots els que escrivim ens qüestionem què fem i com ho fem. La diferència dels blocs rau en la seva immediatesa que permet copsar la resposta (o no) del lector. Per tant, és un gènere no apte pels insegurs.\nAh, i ben trobada, Clídice, se t’ha trobat a faltar.\n31 d’agost de 2011 a les 10:03\nComences forta, Clídice! T'han provat les vacances!\nJo mai m'he qüestionat el blog com a mitjà. Sempre l'he entès com un suport. Un suport prou flexible i potent per democratitzar l'escriptura i facilitar compartir el que vulguis amb qui vulgui llegir-ho.\nAbans només tenien tribuna aquells que algú decidia que havien de ser tribuna. Ara ja no.\nSobre el paper i la xarxa. Es relacionen, sens dubte. Jo vaig començar a la xarxa, he pogut fer les meves incursions en paper (en projectes no relacionats directament amb la xarxa, o sí, però indirectament) i finalment he pogut fer retornar el contingut del paper a la xarxa. Tot legat prou confús i complex!\nI els premis C@ts són fantàstics, perquè ni t'hi has de presentar, ni has de fer campanya: t'hi nominen!!\nBon retorn a la "normalitat", Montserrat!\n31 d’agost de 2011 a les 10:44\nJo, que estic sempre amb els llibres de paper a les mans, he de reconèixer que a mi no em tempta gaire i cada cop menys, posar en paper el que escric.\nJa em va bé que les coses siguin com són, virtuals i potser efímeres.\nAlgun cop penso si algun dia desapareixerà tot plegat el que tinc aquí i he de dir que no em sap ni greu. He viscut el moment, cada cop, d'escriure i de llegir-vos, m'ha agradat i aquest moment ja el tinc i és ben meu.\nI els premis cats, doncs això, ja ho heu dit tot. Jo no em presento mai a a cap premi. No ho faria tampoc amb el blog... però si t'hi porten, fa il·lusió.\nEnhorabona per les nominacions!\nI bon recomençament!\n31 d’agost de 2011 a les 10:51\nBentornada! aprofito per a felicitar-te per les nominacions de c@ts! bones reflexions has fet....jo crec que els blogs són un suport com qualsevol altre per a escriure, tot és efímer ni que sigui posat en paper...\n31 d’agost de 2011 a les 11:08\nUna salutació a tothom i que la bona lletra- siga en paper o en pantalla- continue.\nEncara que no us conega personalment ja fa temps que sé de la vostra existència. I és cert allò que llegir-vos, ni que siga de tant en tant és tot-com diu la Carme- un GRAN PLAER.\n31 d’agost de 2011 a les 12:03\nSi t'agrada llegir, el mitjà no resulta cap impediment per fer-ho, llevat de les qüestions de logística, si fem servir un aparell que cal endollar en algun lloc.\nSi t'agrada escriure, estic per dir que tampoc. Una de les coses que trobe més motivadores d'escriure al blog és la reacció quasi immediata del lector, que democratitza així l'opinió sobre el que fas. Al paper sembla que són els "experts" els qui en parlen i emeten el seu veredicte. Talment com un tribunal d'oposicions.\nPer cert, s'agraeix la represa que ha fet vostè del blog. Necessitava afegir rutines plaents al començament de la "gran rutina" de la feina.\n31 d’agost de 2011 a les 12:12\nHo trobava a faltar. Llegir el teu blog s'ha convertit en un costum plaent. No li fem voltes: els blogs són un altre mitjà d'expressió on es pot fer el que li rote a cadascú, blogaire pur i quadrilla de blog més PP, paper + premi (d'això hem debatut tu i jo). Benvinguda, de nou.\n31 d’agost de 2011 a les 12:20\nÉs curiós però mai m'he plantejat els blocs sinó com a medi per escriure i penjar el que et passa pel cap sense cap altra mena de filtre.\nA vegades crec que ens plantegem massa coses en comptes de gaudir-les.\n31 d’agost de 2011 a les 12:31\nEs una mica el que els hi passa als cantautors. Actualment, si vols viure de la música, tens que fer molts concerts o actuacions, perquè els cd o discos quasi no es venen. Tothom piratejar la musica o les pelis. Piratejaran els llibres? O potser no per que llegir es un esforç? o perquè ens agrada el paper? De fet, diuen que las tirades de llibres son baixisimes, de 2000 unitats i si funciona en fan 2000 més. O sigui que potser en un futur aquest medi dels blogs sigui el que quedi viu.\n31 d’agost de 2011 a les 14:00\naquí estarem, per llegir-te físicament, malgrat que el mitjà sigui... virtual, dius? què coi, virtual! si som més reals que...si finalment no puc desaparèixer ni fondre'm... aquí estaré.\n31 d’agost de 2011 a les 14:23\nNo em plantejo cap exclusió. El bloc és una cosa, el paper una altra i hi ha literatura per a cada format. Si confonem les tornes és perquè la literatura és com el món, cada dia més immediata i curta i efímera, i per tant, s'acosta al format digital. No m'imagino llegint mil pàgines en un bloc. Ni m'imagino un llibre amb capítols que no tenen res a veure amb els anteriors ni cap fil de lligam pretès.\nI ben tornada, és clar.\n31 d’agost de 2011 a les 14:58\nColló Clidi, tros de reflexió que t'has marcat pa començar la nova temporada... Jo estic amb Aliaga, cascú que faja lo que li ixca d'on li tinga que eixir, en paper o en la pantalleta o en lo que siga. Però posicionant-me, sóc de les que no acabe de vore el format blog en paper, no ho acabe de vore.\n31 d’agost de 2011 a les 17:31\nJ0 ho he fet al revés, he passat del paper al bloc, de fet bé a ser el mateix, només que el bloc és més social en el sentit que es gratuït, qie és com hauria de sert l'art en general, sobretot el menor. De fet, en el fons, un escriu per a ell mateix.\n31 d’agost de 2011 a les 18:05\nHola Clidice, a mi em sembla que la gràcia del blog és que pot escriure-hi qui vulgui, el que vulgui i com vulgui, sense filtres, com diu Galderich. I hi ha blogs als quals t'enganxes, independentment de la seva qualitat literària. Però també crec que hi ha textos publicables en paper, objectivament bons, que poden passar el filtre d'un editor (encara que també hi ha l'autoedició...). No sé si he dit una bestiesa amb això d'"objectivament bons", en realitat, una altra gran gràcia del blog és que connecta persones, animetes, i això és més difícil amb el paper, que és més unidireccional. Ara, si es poden tenir les dues coses, millor! (gran conclusió...;).\nFelicitats per la nominació!!\n31 d’agost de 2011 a les 20:52\nHas dudado acerca de reabrir después de la parada estacional?\n31 d’agost de 2011 a les 22:00\nManel Aljama me'n sento de fa molt, més que reconeguda, que no sé pas si cal, em sento acompanyada i feliç de poder aprendre de tanta i tan variada gent. I gràcies per la fe, però no, no crec que fos una bona idea. Petons :)\nAllau malgrat que he anat treient el cap pel Twitter i el Facebook, també us he trobat a faltar. Potser aquesta és la gràcia :)\nvpamies la democratització de l'opinió i la possibilitat de fer arribar l'obra pròpia són part de la meravella d'aquest medi. Tu ets un exemple de multitasca en ambdós mons :)\n31 d’agost de 2011 a les 22:46\nCarme dius una gran veritat, l'acte de crear ningú te'l podrà prendre, és teu i ben teu. Gràcies!\nElfreelang gràcies per la felicitació. Tot és efímer, com nosaltres mateixes :)\nPríncep de les milotxes benvingut a casa com sempre, el plaer és mutu, sense cap dubte :)\njosepmanel les rutines plaents són el millor del retorn, i visitar-vos n'és una. Gràcies :)\nXavier Aliaga hahaha, m'encanta NO posar-me d'acord amb tu, sobretot si hi ha gintònics entremig :) a veure si ho repetim un dia d'aquests :)\nGalderich em sembla que si no m'ho passés bé no ho faria. La veritat és que la reflexió és posterior a la pulsió de tirar-ho endavant. Gràcies :)\nAris em sap greu haver-te de dir que el pirateig de llibres és comú a Sudamèrica, quan ho vaig llegir vaig flipar en colors: es pirategen els best-sellers! :) I mentre hi hagi energia elèctrica existirem. Et pots imaginar que, de sobte, perdessis de "vista" tots els coneguts mitjançant la xarxa?\nMontse segurament tens raó, per a mi, alguns de vosaltres sou el més real que m'ha passat en anys. Una abraçada :)\n31 d’agost de 2011 a les 22:47\nJoan uf! mil pàgines en un blog! impossible sense deixar-t'hi els ulls. Gràcies :)\nSkadi jo tampoc, no m'imagino fer un apunt sense links, videos ... :) Encara que, de tots, potser ets tu qui més pots passar amb facilitat al paper :)\nPuigcarbó estem essencialment d'acord, el que importa és el missatge, quan es cobra ja es mediatitza. Gràcies.\nGemma Sara no n'has dit cap, si l'autor del blog ho fa amb intenció literària, el pas al paper és més fàcil, d'altres provem de créixer només en digital. Gràcies!\nPepe si, sempre dubto, però més per volum de feina que no pas per manca de ganes de compartir :)\nCom a la resta de la gent em segueix agradant el paper...\n1 de setembre de 2011 a les 10:22\nquina entrada més bonica a la nova temporada, sí senyora!\nvisca la frescor dels blocs! i visca les textures i les olors del paper!\n1 de setembre de 2011 a les 11:39\nBentornada Cli. Tant de bo aquesta nova temporada que inaugures amb aquest bonic post sigui profitosa i plena de bones lletres i literatura.\nJo també he estat nominat als blogs cosa que no m'esperava ni de conya... de fet, fa ben poc no sabia ni que existien. El meu blog està a punt de fer un any de vida i no m'esperava fer-lo durar tant (reconec que sóc molt inconsistent amb segons quines coses que requereixen paciència i anar-les nodrint mica en mica). No m'ho esperava i seguiria escrivint igual que ho he fet aquest darrer any, però sí que et fa veure que, osti, darrera del que escrius i altra gent que ho llegeix, i a més, n'hi ha hagut uns quants als que els agrada el que escrius... si més no és un petit reconeixement i, per tant, un petit plaer!\n1 de setembre de 2011 a les 16:00\nNo cal patir-hi Manel Aljama, com va dir aquell "hay gente pa tó" :)\nRokins i els llibres com a objecte, també :) Benvinguda :)\nEl porquet si que fa gràcia quan t'hi nominen, i una mica de por o responsabilitat :)\n1 de setembre de 2011 a les 16:20\nUn bloc no es pot passar a paper, falta la interacció amb els comentaris, falten les imatges, els vídeos, els enllaços. Si vols escriure quelcom en paper es pot allò que en diuen... llibre?\n1 de setembre de 2011 a les 20:13\nHi he pensat i hi penso, Clidice, en el què dius...\nDesprés, ara mateix, hi ha el plaer de llegir i d'escriure. La resta continua sent literatura.\n2 de setembre de 2011 a les 2:00\nJo no reduriria, encara, el llibre a mer objecte comercial; sinó hauríem de començar a cremar les biblioteques\n2 de setembre de 2011 a les 18:06\npons007 justament és la idea: el blog és una altra cosa :)\npere ja fa temps que ho anem desgranant, serà que no ens ho acabem de creure :)\nmaxaue i ara! bé, si mires segons quins fons ... uf! no vull donar idees. Tanmateix la biblioteca té una funció que no té el comerç de llibres, pensava, més aviat, en aquestes superfícies que tracten el llibre com si fossin kiwis. :)\n3 de setembre de 2011 a les 20:16


L'aeroport de Girona agafa aire i acumula 35.613 passatgers durant el mes de juliol La República\nACN Vilobí d’Onyar.-La recuperació de l’activitat aèria a partir del mes de juliol a l’Aeroport Girona-Costa Brava ha permès créixer exponencialment en nombre de passatgers, arribant als 35.613. Aquesta xifra […]\nACN Vilobí d’Onyar.-La recuperació de l’activitat aèria a partir del mes de juliol a l’Aeroport Girona-Costa Brava ha permès créixer exponencialment en nombre de passatgers, arribant als 35.613. Aquesta xifra és molt superior als 756 que hi va haver en tot el mes de juny. Es tracta d’una xifra similar a la que hi havia el mes de febrer (35.090), abans que esclatés la crisi sanitària. De tota manera, tenint en compte que la terminal gironina és especialment activa durant els mesos d’estiu, la comparació interanual és demolidora. Aquest juliol s’ha registrat un 87,92% menys d’usuaris respecte el mateix mes de l’any anterior.\nEn tot el que portem de 2020, per l’Aeroport Girona-Costa Brava hi ha passat 120.509 persones, un 89% menys de les que havien trepitjat la terminal gironina en el mateix període de l’any passat. Tot i així, la recuperació de vols a partir del juliol han permès que en un mes, aquesta xifra augmenti un 42%.Pel que fa al nombre d’operacions, durant el mes passat es van fer 1.265 enlairaments i aterratges a la pista de Vilobí d’Onyar (Selva), un 48,13% menys que l’any passat. De tota manera, en comparació amb el mes de juny el nombre d’operacions també creix de forma important, ja que tan sols es van fer 270 operacions.Les mercaderies també es recuperen i aquest mes de juliol s’han transportat 78.283 kg a l’aeroport gironí. Es tracta d’un 331,67% més dels kg que es van comercialitzar el juliol del 2019 des de la terminal de Vilobí d’Onyar.


Patchwork i altres manualitats en un cap de setmana rural...\nJornades de manualitats i natura a Canyamars.\n29 de abril de 2022 (12:33 CET)\nPatchwork i altres manualitats en un cap de setmana rural i gastronòmic\n6 Didals Mataró i Entredos Espai Creatiu organitzen estades d'un dia o de cap de setmana per realitzar patchwork, ganxet, brodats i altres manualitats envoltats de la natura.\n6 Didals Mataró i Entredos Espai Creatiu impulsen una nova activitat atractiva pels amants de les manualitats com pot ser el patchwork, el ganxet, el macramé o els brodats. Concretament, preparen jornades d'un dia o de cap de setmana en una casa pairal a Canyamars, al bell mig del Montnegre Corredor per gaudir d'una jornada especial on les activitats es fonen amb la gastronomia i la natura.\nLa primera de les trobades se celebrarà el cap de setmana del 13-14-15 de maig, amb places limitades. Pots veure el privilegiat espai on es duran a terme aquestes jornades al vídeo que encapçala aquest article.\nUn entorn ideal per a un cap de setmana únic.\nDisfrutar d'un entorn meravellós en una casa que data del 1700, on es realitzaran activitats de patchwork i costura creativa, acompanyat d'àpats casolans, de la terra i amb producte de proximitat. Un cap de setmana diferent, acollidor i pensat per desconnectar fent el que més us agrada.\nCap de setmana de maig: patchwork, natura i bona companyia\nLa primera cita tractarà la temàtica del patchwork i es treballarà quilt amb tècniques ràpides durant el cap de setmana de maig. Es pot demanar més informació i fer reserves aquí:\nLes seves impulsores també preparen activitats i jornades d'un sol dia, pensades per a tallers que es poden fer en una sessió, com pot ser el macramé, el ganxet i algun tipus de brodat. Si no us voleu perdre aquesta i altres activitats futures, seguiu a 6 Didals i a Entredós a les Xarxes Socials\nImma Peiró Mañé Fa 12 dies\nBon dia voldria saber si fareu més trobades i com podria assabentar-me. Moltes gràcies.\nGloria Obrero i Cusidó Fa 14 dies\nM'agradaria mes informació .\nCarme Fa 15 dies\nM'interessa millorar el s treballs de ganxet


Contrates i subcontrates de Telefónica en lluita: vaga 20 de juliol, manifestació 6 juliol – CGTCatalunya\nInici > General > Comunicats > Contrates i subcontrates de Telefónica en lluita: vaga 20 de juliol, manifestació 6 juliol\nDimarts, 3 juliol, 2007\nENFRONT DE LA DIVISIO I LA PRECARIETAT. UNITAT DE TOTES LES CONTRATES I SUBCONTRATES DE TELEFONICA\nVAGA A BARCELONA A PARTIR DEL 20 DE JULIOL\nManifestació a Barcelona el 6 de juliol davant l'edifici Estel de Telefònica (Av. Roma 135).\nConvoquen la vaga: [*CGT-Metall Catalunya*], Co.Bas Catalunya, EnConstrucció-Barcelona.\nEls treballadors d'unes 18 empreses de primer nivell i una cinquantena de segon nivell subcontratactades per Telefònica van ser convocats pels sindicats CGT, COBAS i En Construcció a una manifestació el 22 de juny a Barcelona i una altra el 6 de juliol també a Barcelona, a més d'una vaga a partir del pròxim dia 20 de juliol, per a reclamar millores salarials i laborals en general, que evitin la precarització salvatge.\nTelefònica compta a Catalunya amb uns 1.200 o 1.500 treballadors subcontractats que treballen més de dotze hores al dia, amb un règim de festius que no està regulat i amb uns mitjans de producció cada vegada més precaris.\nLa 4ª assemblea realitzada a Barcelona el dia 13/6/07, de treballadors/es de contrata, subcontrata i autònoms que treballem per a Telefònica va acordar iniciar el procés de mobilització. En les assemblees realitzades en els centres de treball de Barcelona les votacions van ser favorables a iniciar la vaga el 29 de juny, però finalment va ser ajornada per al 20 de juliol (de divendres a dilluns i indefinida) per a modificar les pèssimes condicions de treball que imposa la multinacional Telefònica, que empitjoren amb el nou contracte integral de manteniment signat al maig.\nA més es va convocar una manifestació el 22 de juny que va tenir lloc primer en Gran Via (Ikea) de l'Hospitalet de Llobregat i després en el centre de Barcelona des de Plaça Universitat.\nS'ha convocat nova manifestació el 6 de juliol a les 19 h, manifestació a l'edifici Estel (Av. Roma 135) Barcelona.\nEls comentaris i actituds antisindicals i il·legals d'alguns comandaments no han assolit fer por a les plantilles i seran denunciats personalment de persistir en aquesta actitud. A més, la situació de molts repartidors, càmeres, vehicles, escales, etc., incompleix la normativa de salut laboral. Telefònica ha estat obligada a l'abril per la Inspecció de Treball a corregir tot això i això ens permet assistir-vos mentre els defectes no estiguin resolts; per tant heu de cridar-nos quan detecteu una situació irregular. El comitè d'empresa de Telefònica, amb el suport de tots els sindicats, ha realitzat un comunicat de suport a la vaga de contractes per a tota la plantilla de Telefònica.\nLes reivindicacions de la convocatòria han estat consensuades i són les següents:\n- Contractes fixos, tenint en compte que el treball realitzat per les contrates és permanent i fins i tot amb previsió creixent.\n- Exigir a les empreses que compleixin el principi sindical de "a igual treball, igual salari”, augmentant significativament els sous base fins a arribar a nivells similars als que perceben pel mateix treball els treballadors de Telefònica.\n- Reduir la Jornada vigent i regular i compensar els treballs de dissabte i diumenge amb un dia de lliurança en compensació. Eliminació de les jornades que superen les 40h setmanals o les 1650 anuals.\n- Que es cotitzin a la seguretat social i que paguin totes les hores extraordinàries.\n- Garantia de subrogació de personal en cas de finalització d'activitat d'una empresa per a totes les empreses. No limitació ni penalització en cas de canviar d'empresa contractista.\n- Compliment efectiu de la legislació vigent en matèria de salut laboral, amb aplicació de la normativa acordada en l'empresa principal Telefònica. Pla de formació tècnica i en salut Laboral per mitjà de cursos presencials en hores de treball. Cursos reals en salut laboral i compliment efectiu de la legislació vigent que és la de Telefònica.\n- Davant les innovacions permanents en telecomunicacions i telemàtica, garantia de donar tota la formació necessària per a actuar amb qualitat, dintre de jornada laboral. Exigir a l'empresa que es reuneixi a negociar de bona fe amb la representació LEGAL PERTINENT dels treballadors per a solucionar els problemes.\n- Cessament de l'actuació de l'empresa en matèria d'acomiadaments i expedients disciplinaris incoats a treballadors amb retirada de targeta.\nEl comitè de vaga de Barcelona vehicularà totes les qüestions que qualsevol treballador plantegi, a través del telèfon 934305000 i el blog www.teleafonica.net\nLA UNITAT FA LA FORÇA, EMPRESA A EMPRESA SOM DEBILSS, UNEIX-TE\nTelèfons de Contacte: 626.979.218 Francesc Queralt; 639.390.710 Josep Bel; [*652.652.623 Diego Rejón*]\nCOMUNICAT RESUM DE LA V ASSEMBLEA DE TREBALLADORS I TREBALLADORES DE CONTRATES, SUBCONTRATES I AUTÒNOMS.\nLA VAGA DEL 29 DE JUNY, AJORNADA AL 20 DE JULIOL.\nCONVOCADA MANIFESTACIÓ EL DIVENDRES 6 DE JULIOL.\nL'assemblea del dimecres 27, a la qual van assistir 70 persones de diverses empreses, amb una representació de Corning de Lleida i Eidos de Girona, va començar amb una unànime felicitació a tots els participants en les manifestacions de Barcelona i Girona del divendres anterior. Es va valorar molt positivament la participació i la implicació de la gent en aquesta manifestació. Es va donar un gran pas i hem de continuar.\nL'assemblea havia de decidir qüestions tan importants com la continuïtat del procés de lluita començat, sobretot davant impediments tan greus com l'anunci de declaració il·legal de la vaga per part de la patronal (veure comunicat anterior en la web) i l'anunci de la Federació del Metall de CCOO-Catalunya de no donar suport a la vaga convocada per l'assemblea.\nRespecte al tema de la suposada (segons la patronal) il·legalitat de la vaga, hem optat per seguir el suggeriment de la Generalitat i resoldre els suposats defectes de forma i reconvocar aquesta vaga per al divendres 20 de Juliol, data que ens permetrà presentar-nos com comitè de vaga en totes les empreses de contrata i subcontrata i convocar assemblees legals i oficials, en les quals recollirem (per acord de l'assemblea) el compromís signat de les persones que es comprometin a secundar la vaga, amb la finalitat de trencar la por que existeix que els treballadors/as d'una empresa vagin a la vaga i els d'una altra no.\nDesprés parlem de les Federacions de CCOO i UGT, que han convocat a la patronal a una reunió de mediació davant la Generalitat per a discutir alguns aspectes del conveni del metall que segons ells afecten a les contrates i subcontrates. A aquestes federacions els diem que ens alegrem que, després de vint anys d'immobilisme sindical, s'acordin ara de les persones de contrates i subcontrates. Saludem la iniciativa que han pres i la celebrem com un èxit de la mobilització que estem realitzant. En conseqüència els fem la crida perquè se sumin a la mobilització i així tenir més força en la taula de negociació, en comptes de no donar suport la vaga.\nAquesta mobilització anirà endavant, amb o sense les Federacions del Metall d'aquests sindicats; nosaltres preferim que si estiguin al nostre costat. Com dèiem, la nova data triada per a la vaga ens dóna temps a reorganitzar-nos i fer més assemblees en els centres de treball. També ens permet organitzar manifestacions per a conscienciar a l'opinió pública de la nostra problemàtica.\nAixí doncs, l'assemblea va decidir convocar una manifestació el dia 6 de Juliol, davant l'edifici de Estel de Telefònica, a les 19 h. Es tractarà de fer un cordó humà al voltant d'aquesta central, i volem assistir amb les nostres famílies i amics per a ser així molts més en la lluita. En Lleida i Girona es realitzaran també accions de protesta aquest dia. Animem a qui llegeixi aquest comunicat en la web que promogui també accions en la seva província.\n- Divendres, 6 de juliol a les 19 h, manifestació en Estel (Av. Roma 135)\n- Divendres, 20 de juliol, inici de la vaga indefinida de divendres a dilluns.\nAssemblea de Treballadors de contrates, subcontratates i autònoms de Telefònica


Dificultats en l´accés a la vivenda i problemes de convivència - Diari de Girona\nL´alcaldessa recorda que ja s´està portant a terme un Pla Local d´Habitatge i assenyala que estan disposats a endurir les normatives i, si cal, posar sancions per garantir l´equilibri entre els visitants i els residents a la ciutat\n21·09·18 | 01:11\nEl Pla Estratègic de Turisme de Girona identifica alguns dels principals reptes o amenaces que té la ciutat en aquest àmbit, com ara el fet que els pisos turístics contribueixen a dificultar l´accés a la vivenda, poden generar problemes de convivència -sobretot al Barri Vell- o que el nivell de professionalització del sector encara és massa baix. Tot i això, l´alcaldessa, Marta Madrenas, afirma que la ciutat està disposada a abordar aquestes qüestions i que no s´han de convertir en un motiu per promoure la turismofòbia. Aquests són alguns dels principals problemes als quals s´enfronta el sector:\nDificultats en l´accés a l´habitatge\nL´informe constata que s´ha produït un augment progresssiu del preu dels habitatges a tota la ciutat de Girona, i recorda que alguns veïns del Barri Vell han mostrat el seu malestar perquè ho atribueixen, sobretot, a l´augment d´habitatges d´ús turístic. Tot i això, assenyalen que no existeixen estudis ad hoc que permetin determinar en quina mesura aquest augment de preus està causat per l´activitat turística. Madrenas apunta que els pisos turístics no són la principal causa d´aquest increment, i subratlla que el consistori ja està treballant en un Pla Local d´Habitatge per subsanar els problemes de vivenda.\nLa tendència a la cronificació de la massificació de visitants en alguns espais del Barri Vell, com per exemple el carrer de la Força durant Temps de Flors, la pressió per organitzar nous esdeveniments al Barri Vell o la percepció negativa que tenen alguns veïns respecte al creixement del turisme poden provocar alguns problemes de convivència. Per això, Madrenas assenyala que des de l´Ajuntament estan disposats a abordar aquesta qüestió creant noves normatives i, si cal, sancions a aquells que no les compleixin. Fa pocs mesos, precisament, l´Ajuntament va presentar un decàleg sobre el comportament que han de tenir els guies turístics i va avançar que s´estan plantejant cobrar una taxa turística als autobusos turístics que vulguin estacionar a Canalejas. L´objectiu, explica l´alcaldessa, és garantir un equilibri entre la vida veïnal i els turistes.\nBanalització dels «souvenirs»\nSegons l´informe, en alguns carrers amb gran afluència turística estan sortint nous comerços de «souvenirs» que amenacen la sostenibilitat d´un tipus de turisme més responsable culturalment i menys massificat i compatible amb els residents.\nCronificació de la precarietat\nL´informe també detecta que, en alguns àmbits del sector turístic, existeix un problema estructural caracteritzat per horaris intensius, salaris relativament baixos i una elevada estacionalitat en la contractació. Això fa que el sector turístic sigui poc atractiu per al personal qualificat i fomenti la participació de personal que no té una adequada qualificació.\nPercepció negativa dels veïns\nEl document apunta que el turisme és actualment objecte de moltes crítiques i debats socials, ja que molts veïns no el reconeixen com una activitat clau per al desenvolupament social i econòmic de tota la demarcació. Fins i tot s´han detectat alguns comportaments turismofòbics, malgrat que encara són «aïllats». Segons l´informe, també existeix a la ciutat una certa percepció «reduccionista» que assimila tot el sector turístic als establiments hotelers, als habitatges d´ús turístic o a les visites que realitzen els grups organitzats.


L'organització administrativa del territori - assemblea.cat - EL NOU ESTAT CATALÀ\nL'administració present a la Catalunya pre-independent consta de: la unió europea, l'estat central, la Generalitat de Catalunya, les diputacions, els consells comarcals i els municipis. Fins i tot deixant de banda la qüestió secessionista, molta gent considera que la quantitat d'administracions és excessiva, igual que fins i tot el número de municipis del territori. Les més criticades són les diputacions i els consells comarcals, les unes herència de l'estat central espanyol, les altres un intent de contrapoder contra les primeres.\nLa reorganització territorial és una constant al llarg de la història, sobretot seguint els vents de cada canvi de poder. En l'època democràtica moderna ha estat objecte de diverses revisions les quals no s'han arribat a materialitzar en part per discrepàncies polítiques, per reivindicacions territorials no reconegudes i per la necessària participació i acord de l'estat central en certs aspectes. L'organització administrativa no només afecta la gestió directa de l'administració sobre el territori, si no que afecta les circumscripcions electorals i per tant el poder polític que se'n deriva.\nEl Pla territorial general de Catalunya de 1995 ja defineix set àmbits funcionals territorials per a l'organització dels serveis de la Generalitat, en comptes de les 4 províncies. El 2000 s'elabora l'Informe sobre la revisió del model d'organització territorial de Catalunya, conegut com Informe Roca, on es proposa al Parlament una sèrie de modificacions importants - canviar províncies per vegueries, crear noves comarques i reduir el número de municipis -. La proposta de les vegueries queda reflectida a l'Estatut de 2006, tot i que la seva implantació ha quedat aparcada temporalment. De moment no es planteja reduir el nivell d'administracions, que en un estat independent serien presumiblement 4 - estat, vegueria, comarca i municipi -. No obstant, altres estats independents europeus de la mida aproximada de Catalunya tenen com a molt 3 nivells administratius (veure més avall).\nLa constitució d'un estat català independent seria l'oportunitat de modelar una organització administrativa sense interferències externes, més optimitzada i que respongués a realitats geosocials més acuradament, però ara per ara es desconeix cap treball seriós que parteixi del precepte d'un estat propi.\nUn comentari recollit a la web (a) és que un dels grans defectes de les organitzacions administratives d'origen napoleònic és voler encabir la realitat en la teoria, i que el primer que cal exigir a un sistema d'organització territorial és que sigui útil al territori, no que s'adapti a una organització preconcebuda, se'n digui província, vegueria o comarca.\nCATALUNYA (32000 km2; 7,5 Mhab.) 4 províncies (o 7 vegueries), 41 comarques, 946 municipis\nDinamarca (aprox. 43000km2; 5,5 Mhab.) es divideix en 5 regions i 98 municipis.\nEslovènia (aprox. 20200km2; 2 Mhab.) consta de 270 municipis, i 62 districtes administratius del govern central (sense poder executiu).\nHolanda (aprox. 42000km2; 16,6 Mhab.) es divideix en 12 províncies i 430 municipis.\nBelgica (aprox. 30500km2; 10,8 Mhab.) es divideix en 3 regions, dues de les quals tenen 5 províncies cadascuna, i 589 municipis.\nEn el següent vídeo preparat per l'Associació Catalana de Professionals Ferran Requejo parla sobre l'organització territorial del nou estat català i defensa un model amb tres nivells d'administració: la municipal, un nivell supramunicipal i l'estat (Generalitat).\nFerran Requejo i l'organització territorial\n(a) L'autor no desitja ser citat.


Les forces de seguretat maten una seixantena de manifestants a Síria\nSíria torna a viure un nou Dia de la Ira en les manifestacions contra el règim de Baixar al-Assad amb més enfrontaments entre els opositors i la policia\nAGÈNCIES Damasc Actualitzada el 29/04/2011 23:20\n260x366 Manifestació contra el règim de Baixar al-Assad / AFP Manifestació contra el règim de Baixar al-Assad / AFP\nLes forces de seguretat sirianes han obert foc contra els manifestants en un nou Dia de la Ira a la ciutat de Deraa, el centre de les protestes contra el règim de Baixar al-Assad. L'Observatori Sirià de Drets Humans ha donat una primera dada, d'almenys 48 persones mortes en una nova jornada de repressió sagnant del règim de Baixar al-Assad, a mitja tarda. Però aquest divendres a la nit ja s'ha arribat a la xifra de 62 víctimes, que encara podria pujar perquè el recompte pot durar dies, com va passar divendres de la setmana passada, en què es va arribar als 120 morts segons es va saber en dies posteriors.\nLes dades són impossibles de contrastar, perquè el govern ha expulsat els periodistes estrangers del país. Les xifres es van recollint de fonts diverses, per zones, es comparen les d'unes fonts amb les altres, totes extraoficials.\nAquest divendres, per exemple, un metge ha assegurat que han arribat a un hospital de la ciutat de Tafas, a 12 quilòmetres de Deraa, 15 cossos amb diversos trets i 38 persones més ferides de bala. Un testimoni ha dit que els militars sirians han disparat a milers de manifestants que s'han congregat després de l'oració del divendres. Damasc ha viscut la marxa més multitudinària des de l'inici de les protestes, amb més de 10.000 persones. A la ciutat d'Homs, 9 manifestants i 3 policies han mort en els combats després de l'oració del divendres.\nEls opositors al govern han assegurat que no s'intimidaran per la repressió policial i continuaran exigint la caiguda d'al-Assad. Les autoritats sirianes han informat que un grup terrorista armat ha assassinat quatre soldats i n'ha segrestat dos més. Els enfrontaments durant les protestes contra un règim que governa Síria des de fa 48 anys, que van començar el 18 de març, han causat ja 500 morts.


Sala de festes Green's Ponts\nLa primera vegada que vaig passar per Ponts (La Noguera) suposo va ser per error. Crec que fent autoestop direcció la Vall d’Aran. Evidentment, sortint des de Berga, la volta és més gran que la de l’Albert Pla. La parella que ens va parar, molt macos de segur, ens va convidar a dinar un entrepà en un bar de gasolinera. M’imagino que semblàvem uns desgraciats, i a més feia molta calor. El Marc i jo ja teníem la banda de rock, per tant, érem precaris i no teníem ni carnet de conduir i menys cotxe, però era una bonica manera de conèixer el país i la gent, a l’estil actual del foraster pesat de TV3.\nCom si no hagués passat el temps, tornarem a Ponts per honorar i gaudir del primer festival de Pop Metafísic que han muntat el col·lectiu de músics epicentre Guissona. El festival es converteix en una d’aquelles propostes que ens atrapa des del moment zero. Ho té tot per fer-nos camisetes d’amor romàntic i posar-nos ulleres de sol abans i després de sortir de casa.\nJoan Pons del Petit de Cal Eril\nNo hem de convèncer ningú per anar al festival, ja té prou atractiu per si mateix. Metafísic són bandes que les seves cançons són més poètiques que narratives, que la força recau en el tarannà de la música i la seva aura. Per tant, la selecció és clara. Una tria que també es mou per la confiança i pel risc que té muntar un festival peculiar on el pes recau en l’entrada i l’aposta dels mateixos músics per explicar i mostrar nous formats.\nInterior sala Green's\nEl festival és autogestionat, sense marques, meticulosos amb el so, donant suports als músics i amb aforament reduït. Tindrà lloc a la peculiar Sala Green’s, que va quedar ancorada al passat i ja ens imaginem els llums de neó il·luminant els somriures i els glaçons amb regust de peix i nevera. I com a important: “Serà un festival itinerant que any rere any buscarà nous espais especials i en desús, apartats dels nuclis culturals habituals”. A partir d’aquí només falta que les bandes es mimetitzin amb les cortines de vellut.\nImatge vídeo promocional\nÉs molt important que tinguem festivals com aquests. Són el nord i el sentit comú de la cultura, l’ADN de l’essència. De fet, no he anat mai al Primavera Sound ni al Sónar. No per orgull, la multitud m’atabala i la dignitat m’inspira més que les cues quan la música em perd el sentit. Si torno a néixer, organitzaré concerts per menys de vint persones, i de moment començaré per fer els caps grossos a Ponts.\nPONTS - 16 març 2019\nGermà Aire Germà Aire\nFerran Palau Ferran Palau\nNúria Graham Núria Graham\nEl petit de cal eril El petit de cal eril\nDj Aïda Camprubí\nDj Ultra-Local Ultra-Local Records\nPresentat per Martí Sales


El restaurant Mas Roure està situat en Llagostera, en Girona, i es tracta una antiga masia de pedra formada per diverses sales i una terrassa d’ambient chill-out decorada amb confortables sofàs. Aquesta masia restaurant està especialitzada en cuina mediterrània de mercat i elabora els seus plats amb productes de p...\nEl restaurant Mas Roure està situat en Llagostera, en Girona, i es tracta una antiga masia de pedra formada per diverses sales i una terrassa d’ambient chill-out decorada amb confortables sofàs.\nAquesta masia restaurant està especialitzada en cuina mediterrània de mercat i elabora els seus plats amb productes de proximitat i de temporada, garantint d’aquesta manera la frescor i la qualitat. Alguns dels seus plats més destacats són l’arròs caldós amb llamàntol, els peus de porc amb cargols, les costelles de xai i de cabrit, els canelons de carbassó amb brandada de bacallà o el risotto de tòfona negra i aromes de flors sobre arròs. A més, tenen menú de cap de setmana, menú per a nens, menú per a grups i plats aptes per a celíacs. També tenen servei de menjar per emportar.\nMas Roure és un lloc ideal per organitzar esdeveniments i celebracions o per anar-hi en família. Això és així gràcies a que disposen d’una zona de jocs per als més petits, salons privats, aparcament per a clients i zona de bar. També tenen espectacles i música en directe. Es poden realitzar reserves amb antelació.\nObre tots els dies en horari de dinar, de 13:00 h a 16:00 h, i els divendres i dissabtes també obre en horari de sopar, de 20:00 h a 23:00 h. A l’estiu obre tots els dies per a dinar i sopar.


Pilar Moncho ha presentat la nova imatge gràfica per a mostrar en Fitur 2019 – RiberaTV\nEl Patronat de Turisme ha presentat la nova imatge gràfica que mostrarà en la Fira Internacional de Turisme de Madrid ‘la part brillant de la vida’.\nLa diputada de turisme de la Diputació de València, Pilar Moncho, ha presentat la nova imatge gràfica del Patronat de turisme que, sota el lema ‘Try Valencia. The bright side of life’, portarà la llum de València a Fitur 2019. En la presentació ha participat també el director del Patronat, Evarist Caselles.\nEn la seua intervenció, la diputada de Turisme ha explicat que al llarg del mandat s’ha avançat pas a pas; primer es va llançar una nova marca per a mostrar qui és València Turisme, després es va explicar com són els valencians amb ‘food, living&sun’ i l’any passat es va acudir a Fitur amb les infinites raons del perquè València amb ‘Why V?’.\nValència Turisme acudirà enguany a Fitur amb tres grans propostes: Del Tros al Plat, Film València i els nous models de comercialització de productes turístics, desenvolupats a partir dels workshops organitzats pel Patronat de Turisme en els últims mesos per a connectar productes turístics i plataformes de comercialització.\nPilar Moncho ha presentat la nova imatge gràfica per a mostrar en Fitur 2019 added by Ribera Televisió on 15 gener, 2019