Xavier Marsinyach | BLOG CAN-NATURA\nPosts tagged ‘Xavier Marsinyach’\nSegueixo amb les presentacions dels meus gossos, aquesta vegada li toca el torn al nostre grandot en Kamel (Kamel de Danimoreno).\nKamel va venir a mi, perquè després d’un temps apartada de l’esport caní, i com a persona inquieta que sóc vaig fer una incursió en el món del Agility on vaig arribar a competir en la categoria màxima amb en Charlie, un magnífic Border Collie, des del nostre Club Coopcan (una experiència agradable i interessant per a mi).\nLa mala sort que fa que els bons gossos tinguin un final prematur, va fer la seva tràgica entrada en forma de càncer fulminant, que es va dur a el meu estimat company.\nEls meus amics i també companys “gosseros” sabien que en el meu cor sempre ha estat i està el Malinois i van decidir en el meu aniversari entre tots regalarme’n un: en Kamel.\nEn un principi no tenia intenció de treballar Ring, hi ha pocs clubs que ho practiquin i em quedaven lluny.\nFins als 10 mesos va estar vivint feliç entre la hamaca del jardí i el sofà del menjador, però tant a ell com a mi això se’ns feia poc.\nInconscientment i des de l’experiència d’haver tingut altres malinois mai va ser un “cadellet de jardí”, els seus jocs estaven sempre dirigits a un futur treball que per fi estem realitzant.\nquan va fer l’any vam començar a treballar al Club Ring Xaloc, grup que per alla l’any 91 vaig fundar juntament amb el nostre gran amic Xavier Marsinyach, un dels pioners del Ring en aquest país, i que ell ha mantingut en actiu fins ara.\nDes del principi, el pensava que el nostre tàndem estava una mica desajustat, Ja que en Kamel és força grandot (uns 36 kg. Amb 16 mesos) i la que subscriu fa d’alçada 1’65.\nEncara que vam iniciar les bases sempre conduïts i animats per ell, en Xavier no acabava de veure clar aquest equip. Així que quan va arribar a nosaltres Legend, i el meu company David Cabrerizo, (que a més, és l’H.A. del nostre Club aqui a Tarragona) em va dir que tenia tantes ganes de gos, que ell i jo vam decidir, que en David es faria càrrec d’en Kamel i jo em dedicaria a la petita.\ntot i que els seus “jocs” i els seus “mimos” segueixen sent per a mi……….. Era cert, la Legend s’ajustava més a mi, una altra vegada batallar des de l’inici amb un cadell però amb molt de gust, vès quin remei!\nCom veieu en aquest moment estem plenament dedicats a la pràctica del Ring.\n22 Agost 2010 Can-Natura 2 comentaris\nCategories: Presentació Etiquetes: Agility, Border Collie, Charlie, Club Ring Xaloc, Coopcan, David Cabrerizo, de Danimoreno, Kamel, Malinois, Ring, Xavier Marsinyach\nBloc a WordPress.com..


Entrevista a Miquel Izard: "Ens han amagat l'estiu del 36" - CGTCatalunya.cat\nEntrevista a Miquel Izard: "Ens han amagat l’estiu del 36"\ndiumenge 17 de febrer de 2013 / Articles opinió / Visites: 1074\nEl professor emèrit d’història de la UB Miquel Izard publica l’estudi més profund fins ara sobre «l’inversemblant estiu del 36», el llibre "Que lo sepan ellos y no lo olvidemos nosotros. El inverosímil verano del 36 en Cataluña", amb anècdotes, curiositats i dades dels canvis en la vida quotidiana a Catalunya durant l’única revolució anarquista de la història Miquel Izard s’ha passat anys i panys estudiant tot el que va passar aquell «inversemblant estiu del 36» a la Catalunya anarquista i republicana. El seu treball d’investigació és un exhaustiu estat de la qüestió sobre el procés revolucionari iniciat el juliol de 1936, però centrat en la vida quotidiana, les col·lectivitzacions de fàbriques, les noves formes d’educar i els canvis en la moral d’una època que mai no tornarà.\nVa existir o no una revolució anarquista a Catalunya?\nMentre els dirigents feien la guerra i la revolució a Catalunya van passar moltes coses. Volia saber si la gent seguia anant a la platja, si veien els mateixos espectacles, si festejaven igual... Vaig adonar-me que l’estiu del 36 a Catalunya va tenir lloc un fenomen molt engrescador a nivell material –col·lectivitzacions de fàbriques–, sanitari –amb una reforma de 180 graus i construint sis hospitals en tres mesos–, pedagògic –l’escola unificada amb el referent de Ferrer i Guàrdia–, cultural i de relacions humanes. Això ens ho han amagat.\nAlguns historiadors asseguren que a l’estiu del 36 només hi va haver assassinats i incendis d’esglésies. Aquesta simplificació és una grolleria. Aquells mesos hi havia entusiasme, il·lusió i es creia que tot era possible. No diria que fos una revolució anarquista, sinó molt més que anarquista. La societat va eliminar les relacions de superioritat entre les persones, el masclisme, les dones decidien com vestir-se, les parelles anaven de bracet... Aquest entusiasme va arrossegar milers de persones que no tenien res a veure amb l’anarquisme o la CNT. Crec que va passar una cosa inversemblant.\nPosi’m exemples concrets d’aquest inversemblant estiu.\nA Barcelona hi havia una gran quantitat de vells i mainada abandonats: gent del carrer. Fins l’estiu del 36 l’Ajuntament n’aixoplugava alguns en un dipòsit d’aigües, humit, sense finestres, fred... en unes condicions infrahumanes. Al juliol del 36 un grup de persones es van apoderar d’un col·legi de les Teresianes a Sant Gervasi que estava abandonat i van portar totes aquelles persones allà. La sanitat i la cura de les persones va millorar moltíssim. Els metges treballaven mitja jornada per la sanitat pública i mitja a la seva consulta, per primer cop hi va haver assistència psiquiàtrica, es va millorar la tècnica dels parts...\nEmpreses i fàbriques col·lectivitzades, funcionaven?\nUna setmana després del cop militar la majoria de fàbriques van tornar a treballar tot i que molts propietaris havien fugit. A la majoria de treballadors els agradava la seva feina, però el que era insuportable eren les males condicions de treball. Els de l’Espanya Industrial, una de les més grans de Barcelona, es van reunir espontàniament en un cinema de Sants i van decidir seguir treballant. Van crear una assemblea formada per dotze dones treballadores i alguns tècnics per prendre totes les decisions de l’empresa. Van reduir la jornada laboral i van posar-hi una llar d’infants, una escola per als seus fills i per als adults, una biblioteca, una sala de concerts... Aquesta gent creia que la fàbrica podia ser un lloc amable.\nQuins canvis es van fer en els costums i la moralitat?\nEls anarquistes, que eren els ideòlegs de la revolta, eren una gent molt puritana i no veien de bon ull beure, fumar o la prostitució. Per això van fer campanyes explicant que el tabac era dolent per a la salut o per intentar posar fi a la prostitució. La societat catalana de l’època, dominada per l’aparell repressor de l’Estat, els militars i l’Església, era molt conservadora. A la platja, la gent havia d’anar amb barnús; qualsevol cosa podia ser considerada un pecat; hi havia tabús absurds com manifestaren públic el teu afecte per la dona o el marit; s’havia d’anar al cine amb americana i corbata...Tot això va canviar en uns pocs dies. Eren unes normes que empipaven tothom i, per això, fàcilment van ser eliminades. Les dones es van començar a vestir amb pantalons, les parelles es besaven pel carrer, les dones podien anar amb banyador a la platja... Era la llibertat! El fenomen, dura només tres mesos.\nL’esclat, però, va tenir una cara més fosca. Hi va haver assassinats,fam i descontrol?\nSí hi va haver fam i assassinats, però no hi va haver descontrol. Anarquia no és caos, és absència de govern. La guerra va tenir part de culpa de tot el dolent que va passar. Dissortadament a Catalunya van ser assassinades entres anys més de 8.000 persones, la majoria d’elles l’estiu del 36. A la revolució anglesa, francesa, mexicana o russa proporcionalment n’hi va haver moltes més, però les morts no són l’únic que s’explica d’elles. Cal dir, però, que les comarques amb un percentatge de morts més gran són les zones agràries de Tarragona i Lleida, on la CNT no hi té implantació. Caldria preguntar-se quina repressió havien patit abans aquestes zones per reaccionar així. Cal no oblidar el context de repressió des de feia segles a mans de la Guàrdia Civil, l’Església o els pistolers de la burgesia. També és cert que molts van aprofitar el moment de canvi per a les venjances personals.\nEl nen de la guerra, 78 anys després\nFill d’un pare conservador i catòlic, es va passar els anys de la Revolució del 36 resant rosaris i parenostres pels «errats». Miquel Izard (Barcelona, octubre de 1934) va ser un d’aquells «errats». Va deixar el negoci familiar de la farmàcia per estudiar lletres a Barcelona i a la Sorbona. Va participar a la Caputxinada de 1966 i va ser expulsat de la universitat. Aleshores, per poder continuar les seves investigacions acadèmiques, va haver d’exiliar-se a Veneçuela, on es va convertiren un especialista en Amèrica Llatina. En tornara Catalunya als setanta, va aconseguir plaça de professor d’història a la UAB, primer, i a la UB, després. Deixeble d’historiadors com Pierre Vilar i Vicenç Vives, Izard ha centrat els seus estudis en la Catalunya obrera i popular i, en concret, ara publica el llibre "Que lo sepan ellos y no lo olvidemos nosotros. El inverosímil verano del 36 en Cataluña" (Virus editorial 2012).\n* Entrevista realitzada per Sergi Picazo publicada al suplement Presència del diari El Punt Avui\nLa penalització de la maternitat al departament d’Ensenyament\n’És l’economia, estúpid’ (menors estrangers)\nDisset anys sense patró a Zanon\nL’anarquisme segons la seva relació amb la realitat material\nLes feines de merda estan de moda\nDes de les trinxeres del Servei d’Atenciò Domiciliària de Sabadell\nL’economia catalana creix, però qui en surt beneficiat?\nConcentració d’operàries i operaris de serveis de la Diputació de Barcelona el 25 d’octubre a Minerva i Can Serra


Acord entre la Conselleria d'Educació de Cantàbria i la Federació de Pares d'Alumnes per conciliar el nou calendari escolar\nA partir del setembre, els alumnes cantàbrics faran una setmana de vacances cada dos mesos lectius\nRedacció 09/06/2016 - 14.43 Actualitzat 14/09/2020 - 09.26\nA Cantàbria han tirat pel dret i han canviat el calendari escolar perquè els col·legis facin una setmana de vacances cada dos mesos. A part de les vacances de Nadal i Setmana Santa, tindran una setmana lliure a començament de novembre, a començaments de gener i a finals d'abril.\nL'anunci ha revolucionat les associacions de mares i pares d'alumnes a nivell estatal. Consideren que si el nou calendari s'aplica suposarà un maldecap per als pares, que hauran de fer mans i mànigues per poder conciliar l'horari d'escola i el professional.\nLa FAPA assegura que no en critica la filosofia però sí que no se'ls hagi consultat. Segons l'acord, que només afecta els centres públics, durant els períodes no lectius s'oferiran activitats de 9 a 12 del matí, gratuïtes, una despesa que assumiran el govern i les AMPAs. També funcionaran els menjadors, que seran gratuïts per als alumnes becats.\nLa mesura ha tingut repercussió a tot l'Estat: hi ha veus a favor, que hi veuen beneficis pedagògics, però també veus en contra, tant per la conciliació familiar com per haver pres una mesura com aquesta sense comptar amb el criteri de les famílies.


I edició 3x3 bàsquet al carrer de Cervera – dissabte 27 de juny - Club Bàsquet Cervera\nHome / Temporada 2014-15 / I edició 3x3 bàsquet al carrer de Cervera – dissabte 27 de juny\nI edició 3x3 bàsquet al carrer de Cervera – dissabte 27 de juny\nArriba a la ciutat de Cervera un torneig esperat per molts joves i no tan joves relacionat amb el bàsquet. El espectacular 3x3 de bàsquet al carrer, concretament a la Plaça Universitat del centre de Cervera.\nL’ajuntament de Cervera i el club de bàsquet han decidit unir les forces per realitzar el 1er 3x3 de bàsquet al carrer sobre pista sintètica i cistelles basculants amb taulell de metacrilat.\nHa sigut possible amb la contractació de l’empresa Totsports, Serveis i activitats esportives, especialitzada en aquest tipus de torneig i esperem fer una gran festa i divertir-nos tots plegats!\nEl dia assenyalat serà el dissabte 27 de juny, durant tot el dia, l’hora prevista d’inici del torneig serà les 10h del matí i finalitzarà si no surt cap imprevist al voltant de les 19h de la tarda.\nEl calendari dels partits apareixeran a la web de Totsports (www.totsports.es) o bé a la web del club (www.cbcervera.cat) el divendres 26 de juny entre les 16 i les 20h del vespre.\nDurant tot el matí i part de la primera hora de la tarda tindran lloc els partits de fase de grups i sobre les 17h començaran els encreuaments entre els millors de cada grup.\nCom sempre l’esperat concurs de triples serà el plat fort del dia abans de les finals de cada categoria. El premi està encara per decidir però promet.\nAquest esdeveniment esportiu està adreçat a totes les persones majors de 6 anys, que tinguin ganes de practicar un els esports més emocionants al ven mig d’una plaça del poble.\nCom a novetat d’aquesta edició hem afegit la categoria de “peques” que englobarà a tots aquells nens de 7 anys que vulguin gaudir d’un dia d’esport amb els seus amics i pagaran un preu més reduit de 20€, la resta pagaran 36€ per equip.\nNo esperis més i fes ja la teva INSCRIPCIÓ on-line a www.cbcervera.cat o www.totsports.es o bé omple un formulari d’inscripció al pavelló municipal de Cervera (horari de tarda de 16 a 20h) o també a l’oficina d'assegurances situada a la Av. Agramunt, 1 de Cervera.\nData límit d’inscripció el dimarts 23 de juny!\nPer qualsevol dubte o aclariment poseu-vos en contacte amb el Roger Riu: 625 69 12 68 o bé en Jordi Torres: 693 57 54 18\n3x3 Temporada 2014-15


Hic Sunt Leones: Valencians de carrer\nValencians de carrer\nQuan vaig al metro m'agrada passar pel carrer Carles Salvador. No em ve de camí, done un poc de volta, però la seua tranquil·litat i eixa sensació a poble que transmet m'ajuda a començar el dia amb més força. De Carles Salvador en realitat no sabia molta cosa, que va nàixer a València, a Ciutat Vella, a finals del XIX i que va dedicar bona part de la seua vida a la normalització del català al País Valencià, especialment al món de l'ensenyament mitjançant l'Associació Protectora de l'Ensenyança Valenciana. Sabia també que fou mestre a Benassal, que va viure a Benimaclet i que fou un dels signants de les Normes de Castelló el 1932. Encuriosit per la seua figura, sobretot en la seua vessant més política, vaig consultar un parell de llibres i revistes a la Biblioteca.\nCom ja sabíem, a principis del segle XX comença això que Cucó anomenà el valencianisme polític, amb tota una sèrie d'entitats i associacions diverses com València Nova i la seua Assemblea Regionalista Valenciana de 1907, el Centre Regional Valencià o la Joventut Valencianista. En aquells moments Carles ingressava a l'Escola Normal i entrava en contacte amb un valencianisme emergent que, com ens diu Cucó, havia deixat d'aparèixer com un grupet d'amics i s'estenia per diverses comarques de nord a sud i editava les seues primeres publicacions periòdiques (Renaiximent, Lo Crit de la Pàtria, Terra Valenciana,...). Carles al llarg dels anys canvià la seua percepció de la qüestió nacional, però sempre reconegué la unitat dels Països Catalans. El gener de 1933 escrigué el següent a La Revista de Barcelona:\nDe la seua militància política tampoc es parla massa, però gràcies a Vicent Simbor sabem que va entrar a la Joventut Valencianista al voltant del 1915. Aquesta associació va ser el primer grup de joves obertament nacionalista del País Valencià, es va fundar el 1908, però no es va estructurar mínimament fins el 1914, quan va començar el seu setmanari Pàtria Nova. El 1915, Carles participà a la seua primera acció directa, quan el president de Lo Rat Penat va nomenar mantenidor dels Jocs Florals a un tal senyor Estrada, diputat andalús que desconeixia el valencià. Arran d'aquests fets la Joventut Valencianista encetà una forta campanya contra la directiva de Lo Rat Penat i la nit del 31 de juliol boicotejaren el parlament del senyor Estrada amb uns xiulets. Carles, a una autobiografia escrita el 1920 ens confessa la seua participació:\n“(...)el clam atronador que fèiem tot dien que “parle en valencià!” no era per ell, pobre home (...). La protesta fou per al batlle de la Ciutat, i per als polítics que anomenant-se regionalistes del “Rat” havien parlamentat amb els càcics de Madrid(...).\nI al surtir aquella nit del Teatre, fent via a casa (...), a la bolxaca vibrava encara, tot joiós, el xiulet”\nAmb els anys apareixeran moltes altres entitats valencianistes i Carles participarà a moltes d'elles, com a la Lliga de Solitaris Nacionalistes, que tractava de difondre el valencianisme entre els treballadors del camp, o a l'Agrupació Valencianista Republicana, partit d'esquerres en el que s'integrà en la dècada dels trenta i en el que participava des de Benassal.\nAquesta Agrupació recollia sectors de diverses sensibilitats amb unes diferències que cada volta es feien més evidents i menys suportables. A grans trets podríem dir que hi havia dos sectors. D'una banda trobem els d'Adolf Pizcueta, que apostaven per un valencianisme interclassista, pel treball amb grups nacionalistes de dretes com el Centre d'Actuació Valencianista de Joaquim Reig. D'altra banda estaria el sector més esquerrà, representat per Enric Navarro i Borràs.\nCarles Salvador es va alinear amb al sector més dretà i poc a poc va anar abandonant la seua activitat política centrant-se més en qüestions culturals, ja a la ciutat de València. Però el que ens interessa ara a nosaltres en aquesta història és l'aparició d'aquest tal Enric Navarro, del que reconec desconeixia la seua existència.\nSi continue pel carrer de Carles Salvador camí del metro em trobe amb el carrer Enric Navarro, que més avant es converteix en Leonor Jovani, una beata afusellada l'any 37 a Torrent, sobre la que no parlaré ara.\nEnric Navarro, com Carles Salvador, va nàixer a València a finals del XIX, va militar a la Joventut Valencianista, a l'Agrupació Valencianista Republicana i va signar les Normes de Castelló del 32. Així mateix, tots dos participaren a la delegació valenciana del II Congrés Internacional d'Intel·lectuals Antifeixistes, celebrat a València el juliol de 1937. Però a diferència de Carles, Enric va ser molt crític amb les postures valencianistes conservadores. Durant molt de temps s'ha cregut que la diferència entre aquests dos sectors responia simplement a un conflicte sobre la conveniència o no de la nacionalització integra de l'ensenyament. Un article d'Enric a El Mercantil Valenciano el 1933 ens mostrà un debat molt més profund i interessant:\n“Amparant-se una lírica exaltació valencianista (...), oculten una defensa dels interessos capitalistes de classe, pretenent que el valencianisme, hui, vol dir cultura solament, amb lo que pretenen anar estructurant els fonaments d'una política reaccionària...”\nAquesta postura anticapitalista fou utilitzada moltes voltes per la dreta valenciana per acusar l'Enric d'espanyolista, pel fet de dialogar amb partits estatals d'esquerres. Una anècdota durant un míting a Mestalla a principis de la Guerra Civil ens ajuda a demostrar el seu valencianisme incondicional. Durant aquest acte públic celebrat el 24 d'agost de 1936 el president d'Esquerra Valenciana, Marco Miranda, va fer un parlament exaltant i unit clarament la lluita nacional i de classe, però es va dirigir en castellà als assistents argumentant que molts podien no entendre la nostra llengua. Aquest fet fou durament criticat per Enric a les pàgines de la Voz Valenciana:\n“(...) és una falta greu que res no pot justificar, emprar llengua atra que el valencià en un acte públic de la magnitud del celebrat, pel representant d'un Partit que es diu Esquerra Valenciana (...). Contra la llengua mai es té raó. ¿De què ens servirà cridar ¡Visca l'Estat Valencià!, si l'hem de deixar en ridícul al primer mítin on hi haja gent? On se'ns pot tolerar parlar altra llengua que la nostra és fora de casa, en un poble estrany. ¿Però en la pròpia llar claudicar? ¿Quin nacionalisme, valencianisme, regionalisme és eixe?”\nCUCÓ, A (1972): El valencianisme polític, Catarroja, Afers.\nSIMBOR, V (1983): Carles Salvador: política i nacionalisme, València, Quaderns 3 i 4.\nPublicat per Andrés a 23:58\nEtiquetes de comentaris: Història i històries, País\n30 de març de 2009 a les 0:56\nEi, un post ben interessant. Com podem comprovar, el valencianisme, des que va nàixer, té els mateixos problemes...\n30 de març de 2009 a les 9:09\nCom l'Aurora, passen els anys, trobem altres generacions però finalment el problema és el mateix per al valencianisme. Acaben per quedar-se a postures més conservadores amb el pas del temps...\nNo és casualitat mai el nom d'un carrer i tu ens has ajudat un poc més a veure perquè s'han posat eixos noms.\nUn gran article, com els que sempre fas!\n30 de març de 2009 a les 9:44\nJa entenc perquè tardaves en escriure l´article...Molt interessant i intel.ligent!\n30 de març de 2009 a les 10:38\ncert! un article interessantíssim! molt currat!!\na partir d'ara trobe que involuntàriament em fixaré en els noms dels carrers (cosa que no he fet mai)...\ni sí, ja sé que va hi haure contussionats en la concentració de dijous; però diem que havera pogut ser molt pitjor (o millor, depén de com ho mirem!)\n30 de març de 2009 a les 12:10\nfada_dasfalt ha dit...\nHi hagué un moment en què em vaig adonar que saber què s'amagava darrere del nom dels carrers era una clara mostra de cultura i aquest n'és un bon exemple. un salut!\n30 de març de 2009 a les 20:00\nel plaer de passar pel carrer Carles Salvador és compartit per mi també... L'home era mestre de l'escola de Benimaclet, vivia a la plaça, enfront del\nGlop, i ara resta el seu cos al mesenteri, més enllà de la ronda nord/mort. Mon pare, llavors, la flipava amb ell perqué el veia sempre llegint, també quan la provessó passava aprop, llegint d'assegut al seu balcó...\nEn quant a l'Enrique Navarro... "tararí que te ví", les teues ganes!! -i les meues-, que no era eixe el que dius, sinó un requeté o un carlista que mataren en guerra. De fet a la vídua li donaren per eixe motiu un estanc que en acababant traspassaria una temporada a mon iaio.\nI si no estic molt mal enterat, crec que amb la moguda de la llei de memòria històrica al carrer li han de canviar el nom.\nVaja, i ho sent perqué el text com a itinerari cortazarià estava guai, i la fada d'asfalt ho assenyala molt bé (eixa fadeta ahí!). Però la gran majoria dels noms de carrers de Beni són d'eixe pal.\nAnònim, interessant el que dius. Això que dius de les lectures de Carles Salvador a sa casa de la plaça ja m'ho comentar fa anys un amic de Benimaclet que acostuma a escriure sempre com a "anònim".\nPel que fa al carrer Enric Navarro, vaig estar preguntant a uns homes majors que es reuneixen a un baix del meu carrer i em digueren que era un "nacionalista", pel que vaig deduir que sí que era el que jo pensava. M'hauràs de contar millor eixa història i ja investigarem.\nEn la meua defensa diré que crec que el nom del carrer és Enric i no Enrique i que, en tot cas, l'objectiu de l'escrit era donar a conèixer que ja fa 70 anys hi havia una bona part del valencianisme clàrament anticapitalista i partidària dels Països Catalans. ;)\n21 d’abril de 2009 a les 15:32\nsi el subcomandant marcos porta un passamuntanyes no és per gust, ho fa perqué no vol arrostrar-se (mot de moda, de rostre, de donar la cara, una cara). De la mateixa manera, el meu anonimat.\nA quin sant cerdo van a posar a Benimaclet un carrer a un nacionalista? (Per cert el carrer Mistral, fa referència al poeta occità Frederic Mistral, no pas al vent).\nBo, malgrat tindre la barra de mai no felicitar-me pel nostre aniversari, pel proper em faré amb el llibre que la parròkia va fer sobre els carrers del nostre poble, i te'l regalaré... i hauràs de reconèixer l'error, i disculpar-te, i agenoll......\n24 d’abril de 2009 a les 13:57\nEstimat "anònim", en cap moment he negat que tingueres raó, més bé tot el contrari, a vore quan em deixes el llibre este de la parroquia! I seria millor no esperar al nostre aniversari i que algun dia aparegueres per la plaça, que ahir t'estava esperant :p\nAh, i per cert, això de Frederic Mistral ja m'ho contares! apareix també al llibre que em comentes??\nAle, besets xD\n24 d’abril de 2009 a les 14:03


En 6 anys han mort en la Comunitat Valenciana 1400 ocells per electrocucions o xocs contra les esteses d’alta i mitjana tensió | DiaDia\nInici Maestrat Albocàsser En 6 anys han mort en la Comunitat Valenciana 1400 ocells per...\nEn 6 anys han mort en la Comunitat Valenciana 1400 ocells per electrocucions o xocs contra les esteses d’alta i mitjana tensió\nBrúfol (Bubo Bubo) electrocutat. Font: SOS Tendidos Eléctricos\n–És una de les conclusions del taller celebrat a Madrid on experts de tota Espanya es van reunir per a analitzar les causes de la mort de l’avifauna contra les torretes elèctriques\nEl Col·legi Oficial de Biòlegs de la Comunitat Valenciana (COBCV) representat pel biòleg i col·legiat Francisco Atienzar va participar el mes d’abril passat a Madrid en el taller “Solucions per a evitar l’electrocució d’ocells” organitzat per SOS Tendidos Eléctricos.\nAixí les coses, experts en el tema i biòlegs de diferents punts d’Espanya es van reunir per a aportar solucions a la pèrdua d’avifauna derivada de la creació o falta de renovació i millora de les torres elèctriques distribuïdes per la geografia nacional. Entre altres xifres, de les dades tractades, s’extrau que a la Comunitat Valenciana van perir de 2011 a 2017 un total de 1401 ocells, la majoria rapaces i per tant fonamentals per al desenvolupament i la continuïtat de la cadena tròfica. No obstant això, cal assenyalar que aquestes dades són merament orientatives ja que, segons recolza i assumeix la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana en la seua resolució del 15 d’octubre de 2010, les xifres caldria multiplicar-les per quatre perquè s’ajustaren a la realitat. Una xifra estimada, en aquest cas, de 5604 ocells. Això és pel fet que les xifres oficials només contemplen els ocells trobats i catalogats però no comptabilitza a tots aquells els cossos de les quals no apareixen o moren per causes derivades del xoc contra la línia elèctrica i no directament en el moment de la col·lisió entre altres.\nAixí mateix, es va exposar que en el cas particular de la Comunitat Valenciana, la legislació vigent contempla que quan es trobe el cadàver d’una espècie en règim de protecció especial amb símptomes d’haver-se electrocutat es comunicarà al titular d’aquesta instal·lació que ha d’escometre les modificacions pertinents establides en el Reial decret 1432/2008. No obstant això, no s’imposarà cap sanció en cas de no incorporar les millores, a no ser que hi haja reiteració en el cas. Cal ressaltar llavors, que, la majoria de propietaris es preocupa més per ocultar els cadàvers d’ocells electrocutats que per implantar les millores que evitarien la mort de centenars de rapinyaires cada any.


Lleida Expo Tren fa balanç i busca la internacionalització - Teleponent\nInici Fires i festes Lleida Expo Tren fa balanç i busca la internacionalització\nLleida Expo Tren fa balanç i busca la internacionalització\nMaqueta Lucy present a Expo Tren 2019\nLa desena edició del saló Lleida Expo Tren ha tancat les seves portes amb força satisfacció per part dels organitzadors i dels expositors, ja que s’han assolit els objectius marcats i ja es pensa en nous projectes per a la celebració del nou certamen.\nUn d’ells, el més ambiciós, aconseguir rebre el reconeixement per part de l’administració de saló internacional.\nRaül Valls, coordinador del certamen, ha explicat que “al llarg de les deu edicions d’Expo Tren hem constatat que cada cop tenim major presència internacional, tant a nivell d’expositors com de visitants. I, alhora, hem observat com cada any tenim més ressò mediàtic fora de les nostres fronteres”.\nAquest dos fets fan que Valls es plantegi per a pròximes edicions sol·licitar el reconeixement de saló internacional, ja que considera que el certamen pot assolir els criteris que s’exigeixen pel que fa a superfície, nombre d’expositors espanyols i estrangers, tipologia dels visitants professionals i recolçament del sector.\nValls comenta que “entre els requisits demandats destaca que ha de tractar-se d’una fira que compti amb una regularitat en els últims anys i que cada edició tingui una progressió positiva pel que fa a les anteriors. En aquest sentit cal dir que Lleida Expo Tren és l’única fira de l’Estat d’aquest àmbit amb una trajectòria ininterrompuda tan llarga i en clara expansió, com estem comprovant any darrera any”.\nEnguany el saló ha rebut uns 12.000 visitants procedents d’arreu de Catalunya i de l’Estat espanyol, amb procedències tant llunyanes com Huelva, Lugo, etc. També han visitat el certamen apassionats del modelisme ferroviari de França, Alemanya i i Itàlia, entres altres. Raül Valls explica que per primera vegada el saló s’ha publicitat en francès a tota l’àrea d’influència del sud de França i en fires del sector i s’ha notat l’increment de visitants d’aquesta zona.\nTambé s’ha promocionat dins de nombrosos foros d’aquest àmbit i en un canal alemany de Youtube especialitzat en modelisme ferroviari. “Volem ampliar el radi d’influència per sobre dels 1.000 quilòmetres, perquè veiem que l’acceptació és cada vegada més gran arreu d’Europa”, ha assegurat Valls.\nDe la seva banda, Oriol Oró, director de Fira de Lleida, s’ha mostrat molt satisfet de la resposta que cada any té aquest saló, tant a nivell d’expositors com de visitants, i ha declarat que la institució recolçarà a l’organització de Lleida Expo Tren en tot el que sigui necessari per tal que ben aviat pugui assolir el seu reconeixement d’internacional. Cal recordar que actualment Fira de Lleida ja compta amb dues fires internacionals: Sant Miquel-Eurofruit i Municipàlia.\nLleida Expo Tren, la mostra internacional anual dedicada al lleure i el modelisme ferroviari més important de l’Estat espanyol i del sud d’Europa, ha comptat amb 60 expositors comercials i 38 fabricants i marques representades. Així mateix, hi ha participat 36 clubs i associacions de Catalunya, de la resta de l’Estat, i de França.L’espai dedicat al mercat d’ocasió ha comptat amb 142 taules de venda, un total de 284 metres lineals dedicats al comerç del tren en miniatura\nArticle anteriorEl projecte de comissaria de districte a Mollerussa s’iniciarà aquest any\nArticle següentFerit greu en ser apunyalat al pit durant una baralla a Lleida


EL PARC POMPEU FABRA ACULL “LES NITS D’ESCENARI OBERT” ELS DISSABTES FINS AL 25 D’AGOST\nMarina Marlo, una de les artistes convidades.\nAmb la idea de dinamitzar les nits d’estiu al Parc Pompeu Fabra -tot coincidint amb la celebració del 150è aniversari del lingüista català que dona nom a l’espai- i promoure el talent artístic local, l’Ajuntament de Sant Pere de Ribes amb la col·laboració d’algunes entitats i comerços han creat Les Nits d’Escenari Obert per als dissabtes d’agost, a partir de les vuit del vespre. Una vintena de grups i cantants participaran en aquesta primera edició. A més, com a valor afegit i reclam per atraure el públic també hi actuaran alguns convidats especials amb més renom, com la jove i televisiva Marina Marlo (coneguda per la seva participació en un talent show televisiu) o els actors Maykel Ortega i Dafnis, entre d’altres. Seran els espectadors els que valoraran les actuacions de tots els grups participants i la més votada guanyarà quatre entrades per a Port Aventura. Els finalistes es repartiran un val de compra als establiments comercials adherits a l’UCER i un lot de productes llatins de les parades 4 i 5 del Mercat Municipal La Sínia.\nEl dissabte 4 d’agost, l’únic dia que començaran les actuacions a les 19 hores, pujaran a l’escenari Zumbinis 1, Compañía Agua de Luna, Javier Haro i l’artista convidada Lilmama. El dia 11 serà el torn de Las Flamenquitas, Zumbinis 2, Tenet y Destrom, i Míriam Monago. Els artistes Zumba Fitness, Funk You, Zumba Star 1 i Lidia actuaran el 18 d’agost, juntament amb la participació de Maykeloh i Pol com actuació especial, i tancaran la programació, el 25, Los Profes, Zumba Star 2, Contratiempo Show i l’acte de lliurament de premis amb la intervenció de l’actor vilanoví Dafnis. Música, dansa i teatre garantits per a tots els públics amb un format d’espectacle variat de talents artístics locals.


M2 Lux - Casa amb vistes al mar a Lloret de Mar, Costa Brava.\nCasa amb 4 dormitoris i vistes al mar a Lloret de Mar, Costa Brava.\nCodi: 1521 LDM VEN Casa\nMida del terreny: 754 M 2\nAny de construcció: 2007\nSuperfície construïda de la casa – 281m2.\nSuperfície de el terreny – 754 m2.\n2 banys + 1 lavabo.\nAny de construcció – 2007.\nCasa magnífica de dues plantes amb 4 dormitoris i vistes panoràmiques al mar, situada a la urbanització prestigiosa de Montgoda al suburbi de Lloret de Mar, Costa Brava. La casa és lluminosa, àmplia, ben situada, en bon estat.\nAl pis superior es troben:\nRebedor, estudi / dormitori obert, dormitori principal amb bany en suite amb dutxa i vestidor, dos dormitoris que comparteixen un bany amb banyera. Tots els dormitoris tenen finestres panoràmiques corredisses i accés a una terrassa amb vistes al mar, urbanització i zona de piscina.\nA la planta baixa es troben:\nAmpli saló amb llar de foc i menjador, cuina totalment equipada, lavabo, traster petit. Les finestres panoràmiques li permeten gaudir plenament de les vistes. Una terrassa recorre tota la longitud del saló.\nAire condicionat central fred / calor.\nPiscina, zona relax i barbacoa.\nBonic jardí amb arbres fruiters.\nPlaça d’aparcament exterior al lloc.\nImpost anual sobre béns immobles (IBI) – 887 euros.\nAl costat del lloc hi ha un descens cap a un pintoresc sender a peu per la costa (camí de ronda).\nLa distància a la platja a la badia de Cala d’en Trons és de 1,8 quilòmetres (per carretera), trigarà 5 minuts amb cotxe. La platja de Cala Canyelles es troba a una distància de 2,4 quilòmetres, 6 minuts amb cotxe.\nEl centre de la ciutat de Lloret de Mar es a 3,5 quilòmetres (6 minuts amb cotxe). La ciutat gaudeix d’una merescuda fama entre els turistes; tot és aquí: supermercats, bancs, centres mèdics, clíniques de bellesa, complexos esportius i gimnasos, centres pels nens, el parc aquàtic Water World, els famosos Jardins de Santa Clotilde, restaurants, bars, discoteques i fins i tot un casino.\nL’aeroport més proper, Girona – Costa Brava, es troba a 29 quilòmetres (27 minuts amb cotxe). Distància a l’aeroport de Barcelona: 94 quilòmetres (1 hora i 19 minuts amb cotxe).\n1521 Certificado De Eficiencia Energetica\nCasa Construït: 665 M 2 Mida del terreny: 1252 M 2 Dormitoris: 4\nCasa Construït: 273 M 2 Mida del terreny: 1423 M 2 Dormitoris: 5\nCasa per a una família nombrosa, Sant Antoni de Calonge, Costa Brava\nAdossat/Dúplex Construït: 230 M 2 Dormitoris: 4


autonòmic tagged posts\nVan ser plata Sofia Rchi en alçada i Juan Vicente Martí en els 400 metres tanques, i es penjaren el bronze Fran Vilches en els 1.500 metres llisos i Cristina Segura en els 100 metres tanques. La prova va tindre lloc dissabte passat a València.\n16/07/2019 Posted in Aire Lliure, Noticies\nJuan Vicente Martí i Sofía Rchi.\nEl Club d’Atletisme Safor Delikia Sport va aconseguir quatre medalles, dues de plata i dues de bronze, en el Campionat Autonòmic Individual Absolut a l’Aire Lliure, disputat dissabte passat a les pistes de riu Túria, a València, on el club va desplaçar una vintena d’atletes.\nEl club aconsegueix cinc medalles en el Campionat Autonòmic Individual Promesa\nVan ser plata Alejandro Martínez, Ausiàs Roch i Toni Garcés, i es penjaren el bronze Damián García i Andreu Jiménez. La prova es va disputar dissabte passat a València. Bernat Pérez (Sub20) va aconseguir una mínima en els 200 metres llisos, que s’afegeix a la que ja tenia en els 100 m.l.\n26/06/2019 Posted in Aire Lliure, Noticies\nAusiàs Roch, Andreu Jiménez i Alejandro Martínez.\nEl Club d’Atletisme Safor Delikia Sport va aconseguir cinc medalles, tres de plata i dues de bronze, en el Campionat Autonòmic Individual Sub23 (Promesa) a l’Aire Lliure, disputat dissabte passat a l’estadi del Túria de València.\nVan ser ...\nHuit medalles per al club en el campionat autonòmic cadet individual a l’aire lliure\nVan ser or Ángela Casanova en els 3.000 m. marxa i Nerea Almiñana en martell. Aitana Ferrairó va ser doble medallista, plata en triple salt i bronze en llargada. Es penjaren la plata Neus Sansaloni (1.000 m.l.), Andreu Almenar (triple salt, amb mínima nacional), Vicente Gimeno (alçada) i Óscar Comes en els 600 m.l. La prova es va disputar dissabte passat a la pista de Gandia.\n05/06/2019 Posted in Aire Lliure, Noticies\nNeus Sansaloni, Vicente Gimeno i Aitana Ferrairó.\nEl Club d’Atletisme Safor Delikia Sport va aconseguir huit medalles; dues d’or, cinc de plata i una de bronze, en el Campionat Autonòmic Sub16 (Cadet) Individual a l’Aire Lliure, disputat dissabte passat a la pista d’atletisme de Gandia, dins dels Jocs Esportius de la C.Valenciana, on es van donar cita 26 clubs. Van aconseguir or Ángela Casanova en els 3.000 m. marxa amb 14:44.16, i Nerea Almiñana en martell, amb un llançament de 46,98 metres. Aitana Ferrairó va ser doble medallista, plata en triple salt amb una marca de 11,37 m. i bronze en llargada, amb un millor salt de 5,32 metres.\nÁngela Casanova i Nerea Almiñana.\nEs penjaren medalles de plata Neus Sansaloni en els 1.000 m.l. amb 3: 11...\nL’equip masculí aconsegueix la quarta posició. La prova es va disputar dissabte passat a Gandia.\n22/05/2019 Posted in Aire Lliure, Noticies\nAtletes del CA Safor junt amb l’alcaldessa de Gandia, Diana Morant, i la regidora d’Esports, Lydia Morant, que van visitar el campionat.\nLes xiques del Club d’Atletisme Safor Delikia Sport van aconseguir la tercera posició i els xics la quarta en el Campionat Autonòmic Cadet (U16) per Equips a l’Aire Lliure, que es va celebrar dissabte passat a la pista de Gandia, dins dels Jocs Esportius de la Comunitat Valenciana, organitzat pel CA Safor.\nTercera plaça per al club en xics i en xiques en el campionat autonòmic absolut per equips\nLa Final A es va disputar dissabte passat a la pista d’atletisme de Gandia. El títol masculí se’l va endur el València Esports i el femení el Playas de Castelló.\n21/05/2019 Posted in Aire Lliure, Noticies\nAtletes i tècnics celebren els resultats, dissabte passat a Gandia.\nEl Club d’Atletisme Safor Delikia Sport va obtindre la tercera posició, tant en xiques com en xics, en la Final A del Campionat Autonòmic de Clubs a l’Aire Lliure, que es va disputar dissabte passat a la vesprada en la pista de Gandia. En categoria masculina el CA Safor va competir contra el CA Playas de Castelló (que va ser primer), CA Fent Camí Mislata (segon), CA Alacant, CA Gandia, València Esports, CA Torrent i CA Silla. Les xiques es van mesurar a uns altres cinc equips: CA Playas de Castelló (primer), València Esports (segon), CA Silla, CA Torrent i CE Vinaròs.


Legalització de documents portuguès\nMés serveis›Legalització de documents›Legalització de documents portuguès\nLegalització de documents en portuguès\nMondo Agit ofereix als seus clients la possibilitat de contractar, de manera addicional a la traducció jurada de portuguès, el servei de legalització de documents en portuguès.\n1. El primer pas és informar a consciència en l'administració davant la qual hem de presentar el document en qüestió. En cas de dubte, també podrà consultar-nos a nosaltres via telefònica o per e-mail. Estarem encantats de donar-li una guia que li faciliti el camí, de vegades certament complicat. Col·laborem en la legalització de documents en portuguès amb una gestoria administrativa a la qual podrà dirigir-se a través de la nostra agència o directament, si així ho prefereix.\n4. Mentre realitzem la traducció jurada en portuguès, demanarem cita prèvia al MAEC, per a això necessitarem que ens faciliti:\nDe mitjana el termini actual per tramitar la legalització d'un document en portuguès pel MAEC sol ser de 2 a 3 dies laborables. Aquesta espera es deu a l'obtenció de la cita prèvia més que a la legalització en ella mateixa.


Què és una Corona de Zirconi Monolític? - Portal de Xàtiva\nsábado 23 octubre, 2021.\nInicio Patrocinado Què és una Corona de Zirconi Monolític?\nUn dels materials que trepitja fort en la realització de corones sobre dent o sobre implant són aquells elaborats amb zirconi monolític. Es tracta d’una tecnologia d’última generació que cada vegada s’empra amb major profusió donats els seus excel·lents resultats en odontologia.\nFins fa escassos anys les corones amb nucli metàl·lic (crom-cobalt) semblaven regnar en qüestions de corones sobre dent o sobre implant, no obstant això ara li cedeix el pas al diòxid de zirconi l’ús del qual és molt més avantatjós.\nPer a molts la corona de zirconi és una gran desconeguda, no obstant això, es tracta d’un tractament dental avançat molt utilitzat en les clíniques dentals VITALDENT.\nEl zirconi es considera un metall de transició. El seu aspecte per a ús dental, és de color blanc, el contrari als metalls de color grisenc utilitzats convencionalment. A més, donades les seues propietats estètiques, mecàniques i de biocompatibilitat s’ha convertit en un material perfecte per a la realització de corones sobre dent o sobre implants.\nQuè és una Corona de Zirconi?\nLa corona dental de zirconi és una pròtesi dental fixa, és a dir una funda amb la forma de la dent que se situa damunt d’aquest i que millora tant l’estètica com la seua funcionalitat.\nQuin és el preu d’una Corona de Zirconi?\nNo podem parlar d’un preu en concret atés que el tractament variarà depenent de les necessitats del pacient. Però sí que et podem avançar que el seu cost és més elevat que el de les corones de metall-porcellana, no obstant això, s’obtenen resultats de major qualitat i duradors.\nAvantatges de les corones de Zirconi\nNo produeix al·lèrgies a diferència del que pot succeir amb alguns pacients al·lèrgics al crom o al cobalt.\nResistent a les substàncies àcides i, en resum, resulta molt durador\nTolera molt bé els canvis de temperatura\nS’obté un resultat estètic immillorable perquè queda molt natural –fins i tot més que la popular metall-porcellana–, ja que el seu color és molt semblant al de la pròpia dent.\nPosseeix una resistència molt elevada, en fabricar-se mitjançant tecnologia cad/cam a partir d’un únic bloc.\nEl zirconi monolític és biocompatible amb la geniva, i disminueix l’acumulació de placa bacteriana, d’aquesta manera evitem que aquesta puga ser afectada en col·locar les corones\nAbans de la col·locació de la peça definitiva, s’efectua una prova anomenada resina test que permet introduir qualsevol modificació prèvia abans de fabricar la peça definitiva.\nAquest examen evita els retocs finals innecessaris.\nEl futur és el zirconi\nSembla clar que els experts tenen clar que el futur de les corones dentals, especialment per a les situades en la part anterior de la boca, seran amb corones de zirconi monolític sobre dents o sobre implants.\nSi tens qualsevol dubte respecte a aquest assumpte i/o vols saber més sobre les corones amb zirconi monolític, t’animem que acudisques a la clínica dental VITALDENT Xàtiva i les exposes als seus dentistes. Ja t’avancem que estaràn encantats de resoldre-les.\nLa Fundació Caixa Ontinyent impulsa el seu programa d’educació financera


Salut i Rauxa!!: d’abril 2011\nVolcat 1a etapa: Solsona - Guissona\nPer segon any consecutiu hem tornat a la Volcat, sort que els pares ens ajuden perquè logísticament la prova és complicadeta, així que dijous a la tarda cap a Solsona a recollir dorsals, escoltar el brífing del Balsells i a deixar-nos cuidar per la family!\nEl neguit de tothom es palpa en l’ambient, els del temps s’hauran equivocat i ens farà bo els tres dies o pringarem de mala manera? Així que tots pendents del temps menys la Judit que a ella li és igual que plogui o nevi, ella sempre està contenta i només amb una cosa al cap, aquest any ha d’acabar!\nEl Santi estrena frens, ja era hora!\nA la tarda anem a donar una volta i vaig veure aquestes flors que no havia vist mai\nDivendres 22 d’abril primer dia de cursa Solsona – Guissona\nEl dia es lleva més clar del previst, núvols molt prims que de moment no presagien pluja, al menys comencem amb una bona noticia. Així que agafem lo just i necessari i sortim de casa dels pares cap a la Plaça del Camp cap a la presentació d’equips. Quina comoditat.\nLa primera que ens trobem, la Núria! Com sempre per Solsona ens veiem\nMetalbikers al poder!\nAmb la Carol que torna a les andades!\nUn cop fetes les fotos de rigor i les mil salutacions cap als arcs de sortida tots ben col·locadets. Les noies tenim lloc guardat ben endavant i això fa que vagi a parar al costat del Andreas Kugler, campió suís de bike-maraton 2010, que gran és el tio! El pobre però va una mica perdut, no s’entera de res del què diu l’speaker i li vaig dient com puc quan falta per sortir i quatre tonteries més... curiositats de participar en una prova on es barreja gent de molts nivells.\nJust abans de sortir apareix el pare, al moment ideal per donar-li la càmera de fer fotos, que si ha de ploure millor no portar-la i els trabucaires donen el tret de sortida de la primera etapa, primer neutralitzada pels carrers de Solsona, quin perill! Encara no hem sortit del passeig que ja m’han clavat un manillar a la costella i casi m’enclasto amb un arbre, recoi, sort que és neutralitzada!\nNoies a punt per pedalar: la Mercè Petit, la Mercè Pacios i la Núria Lauco quines bèsties!\nEls de davant la mar de tranquils, mentre que metres més enrera la cosa està perillosa\nSurto de Solsona intentant no perdre la roda de la Núria Lauco i quan em passa el Santi la seva però és missió impossible, durant la pujada però els vaig veient i igual que l’any passat, el camí s’estreny i tap al canto. Aquí ja em trobo em el Mia que no vegis quin fart d’entrenar s’ha fotut aquest any, bona feina! Sortim un segon a la pista i ja no veig ni a la Nuri ni al Santi, agafem de nou corriol i coi un noi del Oki ve de cara i no ho estic veient malament, no, porta la roda de davant completament doblegada, com plegada per la meitat... sembla però que no s’ha fet mal. Anem apropant-nos al Pi de la Torregassa, ara l’objectiu és no perdre al Mia i passem per davant del primer avituallament un darrera l’altre, m’ofereixen de tot però a aquestes alçades no vull res, vaig esbufegant i porto les butxaques plenes i el bidó també. A la part més alta el vent bufa fort i de costat, sort que és poca estona i comencem la llarga baixada, tot molt igual que l’any passat. Aquí per més que intento apretar perdo el Mia, seran les seves rodes de 29? Serà el meu plat gran que s’ha encongit? O les cames que no donen per més? La qüestió es que no atrapo a ningú però uns quants sí que m’atrapen a mi.\nA més les sensacions van de mal en pitjor, qualsevol repatxonet em senta com quatre tiros i a la que intento apretar per pujar em trobo fatal, com un malestar al estomac.. així que faig llufa a cada pujadeta i les passo com puc desitjant altre cop les baixades. Amb aquestes sensacions pèssimes arribo al avituallament de Santa Maria de Lloberola, més o menys a la meitat de la cursa, l’any passat recordava que estava una mica més endavant però aquest cop està abans d’un corriol de pujada, paro un moment i segueixo barallant-me amb la pujada, per sort canvia aviat avall i és una mica tècnic, per fi m’ho passo bé! I a més deixo enrera un parell de nois que m’havien atrapat al corriol de pujada.\nEn aquestes que en una corba entrant a un altre tram de sender m’animen d’allò més, és el Jordi Ferré que m’ofereix un plàtan, l’any passat vem acabar junts l’etapa i aquest cop veig que no pedala, però allà està animant-nos!\nLo bo s’acaba i arribats molt a prop de la carretera tornem a agafar la pista. Intento no quedar-me sola i me’n adono que a partir d’aquí el recorregut és diferent, l’any passat anàvem per la banda esquerra de la carretera i aquest any per la dreta. Em vaig trobant amb un noi que a les pujades va a peu perquè li salta la cadena, l’avanço i després em torna a agafar a les baixades, ens ajuntem amb un parell més i arribem a una altra zona nova, aquesta molt tècnica, mola! M’exprimeixo per fer-la sobre la bici, m’agrada, i caic dos cops, un després d’un pas més tècnic quan ja l’havia superat i un altre quan més expectació hi havia, davant dels bombers que hi havia vigilant una corba més complicada, però caic abans d’arribar-hi, quina vergonya, jejeje. Cap problema, no m’he fet pas res, segueixo esglaons de pedra avall i arribem a Sanaüja.\nRecordava que l’any passat després de Biosca venia una pista de pujada que no em va agradar gens, però per sort aquest cop no serveix de res recordar el camí de l’any passat perquè hem canviat Biosca per Sanaüja, sortim del poble per una altra pista però aviat agafem un caminet entretingut.\nToca encarar la part final de la ruta, són uns 15 kms de ruta que igual que l’any passat se’m fa llarga, sembla que no arribis mai a Guissona, i tot just sortint del poble comencen a caure gotes, per sort va plovent però no plou fort i com que no hi ha cap baixada llarga no agafo fred. Després d’haver pujat una mica baixem per un corriol molt ràpid fins a un riu, crec que és el Llobregós, el creuem per davant d’una masia enorme i molt xula i comença la pujada que més m’agrada de tota la ruta, no és gaire llarga però una mica exigent perquè té pedres i estan molles, em sento millor pujant.\nCap al final recuperem el camí de l’any passat, però aquest cop un mica més mullat i com que ja vaig previnguda quan veig que ens apropem a la fàbrica gran de l’Àrea de Guissona sé que encara ens hem d’acabar d’apropar al poble i just abans d’entrar-hi veig un paraigua groc que em sona molt, jejejeje és el pare fent fotos i dient-me que ja arribo.\nEl Santi arribant, primera etapa superada!\nJo també ja ho tinc!\nLes sensacions no han estat gens bones i he fet més temps que l’any passat, el Santi en canvi ha rebaixat una mica el seu, però m’anima diu que la Núria Espinosa no fa tant que ha arribat i la Rosa Mª amb qui vaig portar un bon frec a frec a la Lluçanès Feréstec encara no ha acabat. El pobre s’està glaçant i no para de ploure així que després d’entretenir-nos xerrant anem cap a la furgo que el pare ha aparcat ben a prop i cap a casa carregar-nos d’energia amb el risoto de la mare!\nEl trio maravilles!\nAmb el Mia i la Roser. És el Mia o és superman? com t'ho vas fer per canviar-te tan ràpid?\nLa Rosa Mª i la Núria arribant juntes\nAmb el Pere!\nCLASSIFICACIONS DE L'ETAPA:\nSanti: 3:26 129 de la general i 47 Master 30\nAda: 3:45 150 de la general i 6a Fèmina\nPublicat per Ada Xinxo a 13:05 7 comentaris:\nTracks dels Volcans. Etapa 2 Castellfollit de la Roca....\nVoldríem descansar molt més però no pot ser, així que a les 6:05 tots en peu i sort que a Ca la Paula ens preparen un bon esmorzar. Al Santi li ha sentat de conya un recuperador que es va prendre ahir, de fet va ser tot el què va ingerir per sopar i és el què es lleva amb més energia de tots.\nToca esmorzar fort!\nMotlles de roldana molt bé de preu!\nProvant les rodes grosses i els manillars estranys\nTenim previst sortir a les 7:00h però amb el fang que vem trobar ahir en els últims quilòmetres les bicis estan fatal i ens entretenim empolainant-les una mica i acabem sortint cap a les 8:00h després d’uns corriolets per despistar ens adonem que la ruta en sí no comença fins que travessem la carretera i de cop i volta el track ens envia per un marge amunt... aviat ens toca caminar avui!\nDistrets sortint de Castellfollit\nYep que aquí es pot rodar, aprofitem-ho!\nHomenatge als abeuradors, jejeje\nRes penso, serà un momentet i ja està... ja et fotaran! Un corriol preciós, preciós si el fas de baixada perquè amunt és molt exigent i ens fa treure’ns de seguida la son de les orelles! La cosa no para de pujar i anem compaginant l’herba verdíssima d’una primavera com cal amb el marró volcànic, no sé com explicar-ho és un marró més gris però a estones rogenc, no ho sé però a mi em fa pensar en la meva àvia quan de tornada d’un viatge a Canàries em va regalar una caixa petita de caramels plena de pedretes volcàniques del Teide. Bons records.\nTorno al planeta terra i me’n adono que ara sí que podem dir que estem de ple a la Tracks dels Volcans! I per si feia falta confirmar-ho el Ru ens comunica que ens estem enfilant a un volcà, això és el què li diu el GPS.\nAquí ens vem girar i les vistes eren genials\nJust arribant al capdamunt de la pujada, ens ve a trobar una gossa, mare meva aquesta sí que té energia, en segueix un munt d’estona, i no és gairebé fins al final de la baixada que ens acosta a Olot quan la pobre no ens pot seguir i li perdem el rastre. Quin fart de córrer que s’ha fet!\nSalvem un nus de carreteres important passant-hi per sota tot recorrent uns senderons i rodegem Olot gairebé sense posar un peu a la ciutat. Només després de la zona dels aiguamolls de la Moixina hi entrem un moment, passem per davant de l’hotel on es deu quedar a dormir la gent que fa la ruta amb més etapes i busquem una font per omplir els bidons, que amb el desgast d’ahir avui l’aigua desapareix en un tres i no res.\nEls aiguamolls de la Moixina\nglu, glu, glu, glu... no ens ofeguem però quina necessitat d'aigua!\nSortim d’Olot en direcció la Fageda d’en Jordà i la zona volcànica, i al cap de ben poc estem rodant davant del volcà Croscat i envoltats de camps de naps, el lloc val la quilometrada.\nSeguim la volta per la zona volcànica i després de fer una mica de puja i baixa comencem a enfilar-nos. Arribem a una ermiteta i busco a veure si té una campana però no... recordo que el Jordi m’havia dit que després del Croscat i dalt d’una pujada ens trobaríem una ermita on qui primer hi arriba ha de tocar la campana, està clar que no és aquesta... això vol dir que hem de pujar més. Hi ha una font davant i la majoria volen parar a esmorzar, així que la meva idea de seguir pedalant i picant barretes i menjar-nos l’entrepà que ens havien fet a Ca la Paula per dinar no triomfa. La veritat és que després de l’experiència del dia anterior penso que és millor no parar gaire però la majoria mana i a més el Francesc si no es menja l’entrepà no li queda lloc a la motxilla per guardar la jaqueta i no m’estranya que vulgui para a esmorzar perquè amb la calor que fa....\nEsmorzant a l'ermita de la Sagrada Família\nDurant quilòmetres i quilòmetres tots els cartells porten a Begudà\nAbans d’arrancar de nou, ens mirem el perfil que porto imprès i no ho fem amb gaire traça perquè el Ru dedueix que ens falta una o com a molt dues “puntitas” que diu ell, per acabar de coronar la pujada que acaba al km. 176 de ruta. Però res més lluny de la realitat, per mi que estàvem al principi de la pujada, vinga a fer puntetes i a veure quina era més dreta o tenia més pedra! I al cap damunt d’una d’aquestes pujades tant exigents sí, l’ermita de Sant Abdó i Sant Senén amb la seva campana, per cert Jordi, tots la van tocar abans que jo...\nVistes i més vistes, val la pena\nAquesta sí que és la de la campana, i pensàvem que ja érem dalt..\nEl Francesc com sempre de "campo y playa" jejeje\nSortim corriol avall, però no ens enganyem, encara queda més pujada! Resignats continuem amunt, i quan deixem d’enfilar-nos per començar a baixar gairebé no ens ho creiem, serà la definitiva?\nLa típica pista asfaltada de la Garrotxa\nSortim del corriol i després d’una masia agafem una baixada ràpida per pista que ens baixa fins la Riera de Sant Martí i allà amagat entre els arbres se’ns apareix un miratge, un lloc de somnis, el Salt de Can Batlle, ens quedem tots embadalits veient com una parella nudista descansa al marge del petit llac que creen els petits salts d’aigua que surten d’entre mig de la intensa vegetació.\nAmb ganes de banyar-nos-hi seguim el nostre camí ens enfilem una mica per entre el bosc però aviat arribem a la vall més descoberta, pistegem i trobem una font al costat d’un camping, és la Font Freda, al veure el rierol que hi passa pel costat, no puc evitar descalçar-me un moment per refrescar-m’hi els peus i la idea causa furor, en un moment tots fent xip xap.\nNo, els nudistes no eren darrera nostre, això és el què passa quan se'n va un gua riu avall\nSortim tot travessant la carretera que porta a Olot i ens enfilem un tram per una pista molt dreta que porta a unes masies d’allò més benestants. Quan gairebé entrem dins d’una d’elles ens adonem que havíem d’haver pres un corriol a mà dreta, l’agafem i se’ns apareix una vista magnífica de Santa Pau coronada pel seu castell, ens hi apropem i entrem al poble pel carrer més dret, segur!\nEls volts de la Font Freda\nUn pontet preciós arribant a Santa Pau\nEl poble es veu encantador, mereix una visita entretinguda que evidentment no tenim temps de fer i sortim del poble seguint el GR. Aquest tram al Santi i a mi ens és familiar, el vem fer a la Transcatalunya de l’Escapa de fa un parell d’anys, si els recorreguts s’assemblen una mica ens tocarà enfilar-nos per anar de nou direcció la Fageda d’en Jordà, cap a Can Xeli on aquell dia vem dinar. La ruta és una mica diferent avui ens hi aproximem rodejant els volcans de Rocanegra i el més famós de tots, el de Santa Margarida.\nArribem a Can Xeli i aquest cop no toca parar, hem de continuar que se’ns tira el temps a sobre però quan més tard anem va i ens equivoquem en una pista asfaltada de baixada, quan els que porten el track se’n adonen amb el Santi recordem que sempre que passem per aquí ens passa el mateix, recordo que la pista correcta és una pista ràpida de baixada així que els hi dic de fer mitja volta i retrobar-la, el Ru i el Francesc em segueixen però el Santi, la Núria i el Dani no, quan me’n adono nosaltres ja hem retrobat la pista bona i decidim anar tirant, es veu que ells han vist pel GPS que un camí de més endavant s’ajuntava també amb el track... jo anant amb el temps tant just trobo que no es bona idea ja que val més anar a lo segur...\nQuan ja fa una estona que ens hem separat i al no trobar-nos-els parem a trucar-los, no sabem si hauran enllaçat, si ho faran més endavant, més enderrera... el Santi contesta, ja han retrobat el track però van més enderrerits així que nosaltres anem tirant però a poc a poc perquè ens atrapin mentre rodem per la Fageda d’en Jordà.\nJa tots junts sortim a una pista principal plena d’indicacions pels excursionistes que diuen que a les Preses s’hi va cap a la dreta, nosaltres també hi anem però el track tomba cap a l’esquerra... està clar que segur que agafarem la via més bonica però la més lenta i menys directa... com no! I les coses no pinten bé, és tard i vol ploure i mai millor dit...\nQuan ja anem retrobant la direcció bona la cosa comença a pujar dret amunt, apa que no ha estat res, com sempre el Dani i la Nuri obren pista i nosaltres intentem seguir-los, mentre de fons se’ns afegeix a la ruta una melodia de llamps i trons.\nLes pendents més pronunciades ens porten a Sant Martí del Corb, una ermita amb una porxada ben curiosa i una font just al costat. El camí segueix tirant amunt i passa pel costat d’una altra ermita i mica en mica es fa cada cop més corrioler, alguns ja no estan d’humor però al Santi, al Dani i a mi aquest indret ens encanta, a part de ser preciós, el corriol és dels guapos, llàstima d’algun arbre caigut entre mig.\nEn un moment determinat sortim d’entre el bosc i una corba descoberta ens ofereix una vista única de la vall d’en Bas i Olot, la meitat coberta per un núvol negre i l’altre amb un sol radiant, llàstima que el núvol va just cap a les Preses... i nosaltres també...\nCel amenaçador i els llamps i trons encara més..\nCaminets de somni\nHi arribem, són cap a les 5 de la tarda i comencen a caure les primeres gotes, ens toca prendre una decisió que al menys jo no vull prendre... ho hem de deixar estar, ens falten més de 40 kms, anant bé arribaríem a Torelló a les 20:00 i amb tots els números d’anar ben xops, després d’una jornada com la d’ahir tampoc caldria. Així que truco al Jordi per coordinar el rescat, ens indica un restaurant on poder esperar-lo mentre mengem alguna cosa, és just entrar-hi que comença a caure un ruixat dels bons i al cap de res una pedregada de consideració, hem fet bé de deixar-ho aquí però una cosa està clara, tornarem!\nEns hem rendit...\nJordi al rescat!\nS’ha de dir que la ruta m’ha encantat, a falta de veure’n el final, però és lenta, les pujades són tècniques i alguns baixades també, anant amb colla és fàcil que hi hagi alguna averia que altre, per tot plegat fa que no sigui una ruta ràpida però per això mateix és tan espectacular, de rutes pisteres n’està el món farcit i a nosaltres el què ens agrada és això, terreny exigent i racons amagats i la Tracks dels Volcans està clar que no ens ha defraudat.\nPublicat per Ada Xinxo a 9:52 6 comentaris:\nTracks dels Volcans. Etapa 2 Castellfollit de la R...\nTracks dels Volcans. Etapa 1 Torelló - Castellfoll...\nNocturna, series i el colofó: Matagalls


La Liverpool String Quartet toca avui per la Caixa de Solidaritat a Porrera | Diari de Tarragona\nLa Liverpool String Quartet toca avui per la Caixa de Solidaritat a Porrera\nActuen aquest vespre a la plaça de l’Església de Porrera. Demà ho faran a Castellvell i dijous a Maspujols\n13 de Agosto de 2018 - 10:13 hs\nEls representats d’Òmnium i d’Ars Aurea Sonora, durant la presentació del cicle de concerts a Reus. FOTO: Joel Gomis\nEl dijous passat a la seu d’Òmnium Cultural situada al raval Santa Anna, 2, de Reus es va presentar la catorzena gira del Liverpool String Quartet.\nQuatre concerts, que se celebraran avui dilluns, dia 13, a Porrera, demà a Castellvell del Camp i el dia 16 a Maspujols, a les 20.30 h, i que els seus beneficis es destinaran a la Caixa de Solidaritat per la llibertat polítics empresonats.\nJordi Borràs, representant d’Ars Aurea Sonora, que organitzen els concerts, explicava «en aquesta ocasió, la nostra programació d’estiu ha anat amb la col·laboració d’Òmnium Cultural per fer uns concerts i obtenir fons per la caixa de solidaritat dels presos i preses polítics i exiliats\nEl president d’Òmnium Cultural a Reus, Emili Argilaga, expressava que «des del primer moment en què ens van comentar de fer aquest cicle de concerts, vam dir que sí que hi col·laboraríem».\nBorràs comentava que «amb els registres a seus d’institucions catalanes i els fets de l’u d’octubre, la Liverpool String Quartet va emetre un comunicat on rebutjaven la violència de les forces de l’Estat espanyol i la forma en com gestionen el conflicte a Catalunya. Van demanar poder expressar la seva solidaritat amb el poble de Catalunya amb els seus concerts».\nSegons afirma ell mateix, «la Liverpool String Quartet va fer el comunicat perquè des de la seva fundació, per ells, Catalunya és com una segona casa».\nÒmnium a escala nacional va acceptar aquesta col·laboració. L’organització vol agrair emfàticament «les facilitats dels alcaldes dels pobles», el que «demostra que allò no va passar, sinó que encara continua».\nTot i que els concerts estan pensats per recollir fons per la Caixa de Solidaritat, Borràs explicava que «més que grans recaptacions, volem molta assistència de públic». Argilaga, confirmava la idea de Borràs i afegia que «als presos jo crec que els hi faria més il·lusió veure actes festius amb força gent».\nEl preu de l’entrada serà diferent depenent del poble on se celebri el concert. Anton Baiges, soci d’Òmnium Cultural i exmembre de la Junta Directiva, explicava que «a Porrera es paga una entrada de 8 € si és anticipada o 10 € si es compra el mateix dia on entra un tastet de vi i menjar de col·laboradors de la zona, en canvi a Castellvell del Camp i Maspujols donarem uns sobres i farem una taquilla inversa».\nEl programa inclourà I Crisantemi de Puccini, Amb Vistes al Mar d’Eduard Toldrà, amb evocacions poètiques protagonitzades per l’actor Jaume Comas, i La mort i la donzella, de Schubert.


Fi de temporada dels Cadets. »\nAl igual que els infantils, els tres equip de Cadets del nostre club han acabat la temporada, tant els “A” con els “B”, han acabat dins els quatre primers, el “C”, que són el de primer any a la novena posició.\nEls Cadets “A” han ocupat finalment la quarta posició del grup E, guanyant devuit partits, deu dins Son Caulelles, i vuit a fora, marcat 99 gols amb una mitjana de 3,5 gols per partit.\nClassificació final dels Cadets A grup E.\nEls Cadets B, s’han classificat a la tercera posició del grup B, només a quatre punts del segon, la seva estadística de victòries ha estat de deu, sins dins Son Caulelles i quatre a fora, 42 gols marcats, amb una mitja de 1,5 gols per partit.\nClassificació final dels Cadets B grup B.\nEls Cadets C de primer any, han aconseguit la novena posició, amb nou victòries dins Son Caulelles i 3 a fora, marcant un total de 62 gols amb una mitjana de 2,4 gols per partit.\nClassificació final dels Cadets C grup F.\nPublicat per Sporting Sant Marçal a les 11:28\nBona classificació pels Infantils al final de la temporada. Derrota dels Benjamins A i victòria dels B.


Mari Carmen de 'Supervivientes 2016' lluita contra el càncer\nL'exconcursant va ser una de les més estimades per l'audiència gràcies al seu bon humor\nper Carlos Medina dimarts, 29 d’octubre 2019 - 16:00h\nMari Carmen té càncer d'ovari | Telecinco\nMari Carmen Torrecillas va saltar a la fama després del seu pas per '¿Quién quiere casarse con mi hijo?' on aconsellava amb molta gràcia al seu fill a buscar parella. Aquesta espontaneïtat la va portar a ser una de les concursants de 'Superviventes 2016', on va protagonitzar més d'un enfrontament amb Mila Ximénez.\nEl tumor no li impedeix el somriure\nDesprés del seu periple televisiu, Mari Carmen va tornar al seu poble a Jaén per a treballar com a jornalera deixant enrere la televisió. Malauradament, després de la seva vida pública Mari Carmen va rebre un dels pals més durs i que ningú desitja quan li van diagnosticar un tumor en un dels ovaris.\nEl seu fill, Fran Lara, amb qui va anar a '¿QQCCMH?' es manté al costat de la seva mare donant-li totes les forces i suport necessari per a poder tirar endavant. Fran ha compartit una publicació en el seu compte d'Instagram demostrant-li tot el seu amor: «La lluita es guanya somrient i el teu somriure va canviar moltes vides per als quals vas ser la seva medicina. Ens toca ser la teva!», escrivia al costat de la instantània.\nMari Carmen rep quimioteràpia\nL'exconcursant ha explicat que ja està rebent el primer cicle de quimioteràpia i que es considera la possibilitat de passar per quiròfan, alguna cosa que ella espera amb ganes: «Estic desitjant que sigui al més aviat possible perquè em llevin la bestiola que porto dins», assegura. Mari Carmen afronta aquesta etapa amb ànim i optimisme encara que reconeix que està passant el pitjor moment de la seva vida.\nLogan, de 'SV', ensenya com ha quedat el seu ull després del greu accident amb un dron\nDràstica decisió de la reina Letícia pel viatge d'Elionor a Catalunya


El 77% dels transportistes no podran entrar a Barcelona a partir del 2022 si no canvien de vehicle\nSegons els plans de l’Àrea Metropolitana, a partir de l’1 de gener del 2022 els vehicles amb l’etiqueta ambiental B no podran entrar a la zona de baixes emissions si els conductors no són residents de la capital\nEl 77% dels transportistes no podran entrar a Barcelona a partir del 2022 si no canvien de vehicle. // Aina Martí\nJoel Peña Saavedra\nActualitzada el 14-06-2021 08:31\nTres quartes parts dels transportistes que treballen a Barcelona no podran circular a partir de l’any vinent si no es canvien de vehicle. Ho alerta un informe del RACC a què han tingut accés RAC1 i La Vanguardia.\nSegons els plans de l’Àrea Metropolitana, a partir de l’1 de gener del 2022 els vehicles amb l’etiqueta ambiental B no podran entrar a la zona de baixes emissions si els conductors no són residents de la capital.\nTres quartes parts dels transportistes que treballen a Barcelona no podran circular a partir de l'any vinent si no canvien de vehicle.\nL’estudi del RACC\nHo alerta un estudi del RACC que també diu que menys del 5% dels transportistes fan servir vehicles elèctrics. El cas és que les restriccions s’havien d’aplicar aquest mateix 1 de juliol, però l’Ajuntament va aprovar una moratòria de sis mesos. El director de l’Àrea de Mobilitat del RACC, Cristian Bardají, ha dit a RAC1 que considera que mig any és poc, i reclama una nova proposta que agradi a tothom: “Afecta el 77%, per això s’ha de fer molta gestió i anticipar moltes coses per evitar un escenari com l’actual de pròrroga sobre prorroga”.\nAfecta el 77%, per això s’ha de fer molta gestió i anticipar moltes coses\nCristian Bardají director de l’Àrea de Mobilitat del RACC\nL’estudi també ha conclòs que el 35% dels transportistes creuen que podrien utilitzar altres vehicles i que dos de cada deu podrien anar amb bicicleta o tricicle. El RACC ho tradueix en el fet que el sector no seria un problema a l’hora de renovar flotes.\n29-04-2021 18:43 ‘VERSIÓ RAC1’\n28-05-2021 15:20 CONSUM\nLes 10 benzineres més barates de Catalunya


Ayats (ERC): ''Els incompliments de l’Estat amb el desdoblament de l'N-II són un menyspreu reiterat'' - El Gerió Digital\nAyats (ERC): ''Els incompliments de l’Estat amb el desdoblament de l'N-II són un menyspreu reiterat''\nEls PGE no inclouen el tram nord de la carretera\nDimecres, 23 de maig de 2018 00:00h\nQuim Ayats amb Maria Mercè Roca (arxiu)\nRedacció / Alt Empordà / Madrid\nEsquerra Republicana ha denunciat des del Senat el menyspreu reiterat de l’Estat envers el desdoblament de la N-II en el seu tram nord, entre Orriols i La Jonquera. El senador gironí d’Esquerra, Quim Ayats, ha retret al ministre de Foment, Íñigo de la Serna, que “durant els darrers 20 anys hem vist més inauguracions i propostes incomplertes que quilòmetres inaugurats”.\nDurant la sessió de control a la cambra alta, Ayats ha insistit en el fet del perquè “tornen a ajornar trams i en retarden uns altres tot i que s’hi han compromès, any rere any, com el situat entre Pont de Molins i La Jonquera. Un altre exemple seria que des del 2004 han pressupostat el tram Maçanet-Sils, de 4,7 quilòmetres. Catorze anys després segueix en obres”.\n“Els anys passen i se’ls acaben les excuses. És flagrant la discriminació que pateixen els usuaris de la N-II respecte a d’altres vies de la xarxa viària estatal” ha manifestat Ayats que ha donat més exemples quan ha explicat que “la densitat de circulació del tram entre Maçanet a Tordera és de 21.000 vehicles diaris mentre que el de l’A-54 entre Santiago de Compostela i Lugo és de 7.500. Tres vegades menys. Saben quin estan desdoblant a hores d’ara? Vergonyós”.\nPer la seva banda, tot i les denúncies d’Esquerra, el ministre de Foment ha fet una valoració positiva de com avancen les obres de desdoblament del tram nord de la N-II i s’ha compromès a tenir redactats tots els projectes que encara falten per completar l’obra.\nCap esmena acceptada\nA nivell gironí Esquerra Republicana ha presentat un centenar d’esmenes als pressupostos generals de l’Estat per aquest any 2018 tot i que, tal i com explica Ayats, no són optimistes que siguin acceptades. “No existeix diàleg. No accepten cap de les nostres propostes però continuarem insistint i portant fins a Madrid les peticions que ens fan arribar els gironins i gironines”.


Presó per a una de les condemnades per Fitur que demanava l'indult - Diari Jornada\nIsabel Jordán, col·laboradora de Correa en la trama Gürtel\nIsabel Jordán, exadministradora de diverses empreses del grup Correa, ha estat condemnada a sis anys\nPresó per a una de les condemnades per Fitur que demanava l'indult\n| 28 de maig, 2018 - 10:58\nEl Tribunal Superior de Justícia valencià ha ordenat l'ingrés a la presó d'Isabel Jordán, exadministradora de diverses empreses del grup Correa condemnada a sis anys en la peça del cas Gürtel, relativa al pavelló valencià a Fitur, i una de les tres condemnades que havia sol·licitat l'indult.\nJordán va ingressar a la presó divendres passat. La Sala Civil i Penal del TSJCV ha denegat la suspensió del seu ingrés a la presó mentre es tramita l'indult demanat al ministeri de Justícia, una petició que han formulat també les condemnades Mónica Magariños i Ana Grau.\nLa Sala ha pres en consideració la durada de la pena (sis anys de presó per associació il·lícita, falsedat, prevaricació i malversació) i la nova condemna de l'Audiència Nacional en una altra peça del cas Gürtel, segons informa el TSJCV.\nMentrestant, el TSJCV té pendent de resoldre les peticions de suspensió d'ingrés a la presó d'altres condemnades en la causa de Fitur del cas Gürtel, mentre que la resta va entrar a la presó la setmana passada.


La Generalitat aprova per fi, amb mig any de retard, el finançament del nou CAP de Masquefa (2.126.974 euros) - Notícies de l'Ajuntament de la Vila de Masquefa\nLa Generalitat aprova per fi, amb mig any de retard, el finançament del nou CAP de Masquefa (2.126.974 euros)\nPer fi el nou i esperat Centre d’Atenció Primària (CAP) de Masquefa ha fet el pas definitiu. El Govern de la Generalitat ha aprovat, en la sessió del 23 de novembre, l’última abans de les eleccions, el finançament del nou centre sanitari, que ascendeix a 2.126.974 euros.\nAmb l’aprovació d’aquesta partida es resol definitivament el finançament del nou CAP després d’una llarga espera. Ara l’Ajuntament, que ja fa molt temps que té el projecte redactat, podrà treure a concurs els treballs de construcció perquè comenci l’obra.\nFa més de mig any, el 13 de maig, i després d’uns altres vuit mesos d’espera, l’Ajuntament de Masquefa va aprovar un conveni de col•laboració amb la Generalitat de Catalunya que resolia el finançament d’aquest equipament. Ha hagut de passar tot aquest temps perquè el Govern català fes realitat el seu compromís i aprovés la despesa de 2.126.974 euros per al nou Centre d’Atenció Primària.\nEsforç econòmic de l’Ajuntament\nSegons aquest acord, el Govern de la Generalitat aportarà a l’Ajuntament els 2.126.974 euros en tres anualitats: 1 milió d’euros l’any 2011, 845.230,63 euros el 2012, i 281.743,54 euros el 2013.\nPer la seva banda l’Ajuntament fa un autèntic esforç econòmic i, tot i que els serveis sanitaris són competència de la Generalitat, avança aquests diners per tal que el nou Centre d’Atenció Primària sigui una realitat el més aviat possible i els masquefins i masquefines puguin gaudir d’una vegada per totes d’una atenció sanitària de qualitat.\nA més, el Consistori aporta uns altres 289.022 euros per completar el projecte i construir, en la planta soterrani del nou edifici assistencial, un aparcament amb capacitat per a 48 places.\nEdifici de planta única\nEl nou centre assistencial es farà al pati de l’actual institut, la SES Masquefa. El projecte preveu la construcció d’un edifici de planta única, de manera que tots els serveis assistencials se situaran en planta baixa i facilitaran l’accés a la gent gran i a les persones amb mobilitat reduïda.\nEl nou edifici destaca també per la seva modernitat i funcionalitat, l’estalvi energètic, que permetrà reduir els costos dels subministraments, o la seva integració en l’entorn, ja que mantindrà un diàleg coherent amb l’arquitectura i l’estètica de l’emblemàtica Fàbrica Rogelio Rojo.\nEl projecte l’ha redactat el despatx Sierra Calleja Arquitectes SL, guanyador del concurs d’idees que va convocar l’Ajuntament i al qual es van presentar una quarantena d’equips.\nL’entrada en funcionament d’aquest nou equipament ha de traduir-se en la solució definitiva a les mancances en l’atenció mèdica a Masquefa.\nL’Ajuntament ja va fer un altre esforç econòmic i va ampliar l’actual consultori del carrer de les Escoles com a mesura provisional en espera del nou CAP, una actuació que va costar 93.000 euros. Aquesta ampliació es destinarà a equipament municipal una vegada entri en funcionament el nou CAP.\nCategoria: GeneralPer Ajuntament de Masquefa 24/11/2010\nAnteriorPrevious post:Resultats a Masquefa de les Eleccions al Parlament de Catalunya 2010SegüentNext post:Masquefa commemora dissabte el Dia Universal dels Drets de l’Infant


Les Festes sense obres al centre de Platja d'Aro - Diari digital de Ràdio Platja d'Aro\nLes Festes sense obres al centre de Platja d’Aro\nRedacció 17/12/2020\tNo Comments\nDes del cap de setmana s’ha recuperat la normalitat en la mobilitat al cor comercial platjarenc\nDes del cap de setmana passat, l’Avinguda del Cavall Bernat ja no està en obres en el tram que comprèn el giratori de la Plaça de l’Ajuntament i el carrer Església. La finalització d’aquesta fase del projecte de renovació dels serveis de sanejament ha permès reobrir el pas de vehicles en el tram afectat pels treballs durant el mes de novembre i primera quinzena de desembre.\nJordi Johé Vall-llovera, cap de Servei Responsable de Contractes Girona Nord FFC Aqualia, que té la concessió del servei, ens ha explicat que, a petició de l’Ajuntament, s’ha modificat lleugerament el calendari previst abans de Nadal per no interferir en la campanya nadalenca.\nLes terrasses afectades ja van poder recuperar la seva activitat durant el Pont del 6 i 8 de desembre\nEls treballs es reiniciaran l’11 de gener a l’Avinguda de Castell d’Aro. L’acabament de totes les obres al cor de Platja d’Aro està previst a les portes de l’estiu 2021. En el calendari d’execució de l’obra de l’any vinent estava prevista una aturada durant la setmana de Carnaval, però tot apunta que no caldrà a causa de l’anul·lació de les activitats més multitudinàries per la pandèmia.\nEn el pròxim semestre, les obres tornaran a l’Avinguda de Castell d’Aro, però en el tram que encara no s’ha actuat, entre els carrers Migdia i Joan Maragall.\nL’Avinguda del Cavall Bernat sense obres i amb el pas de vehicles normalitzat\nPrevious Previous post: Més d’un centenar d’infants fan cagar el Tió a Platja d’Aro\nNext Next post: Mobilitat comarcal amb excepcions a partir de dilluns i fins a l’11 de gener


Puigdemont farà un viatge oficial als EUA i explicarà el procés a Harvard\n13 maig 2021 08:38\nE.P./dBalears | 19 març 2017\nPuigdemont explicarà el procés sobiranista a Harvard.\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, farà un viatge oficial als Estats Units a finals de març i entre els seus actes figura un acte a la Universitat d'Harvard (el dilluns 27), on ha estat convidat a explicar el procés sobiranista en un col·loqui al costat del professor José Manuel Martínez Sierra.\nL'agenda oficial acabarà de detallar-se previsiblement la setmana vinent però la seva presència a Harvard ja està confirmada. Amb el nom 'Catalunya, Escòcia i el Calexit', el col·loqui al que ha estat convidat s'emmarca en un seminari organitzat per la universitat sobre les noves democràcies europees, que va començar el dilluns 23 de gener i finalitzarà el dilluns 1 de maig.\nPuigdemont ha estat convidat a la sessió del dilluns 27 de març, que se centrarà en els processos sobiranistes d'Escòcia, Catalunya i Califòrnia seguint l'objectiu del programa d'aquest seminari, que pretén «analitzar l'actual desafecció amb la democràcia contemporània a través de l'estudi del cas espanyol».\nA més d'aprofundir en el procés sobiranista català, també abordarà «el moviment social dels indignats, els nous partits polítics com Podem i Ciudadanos», i la reacció de les formacions tradicionals davant aquests nous escenaris.\nLa visita de Puigdemont al centre de Masachussets arriba poques setmanes després que l'expresident Artur Mas pronunciés una conferència sobre el procés sobiranista i el referèndum a la Harvard Law School.\nQui se.por creure que en Guiem-Mallorquí- Anticatalufet pot tenir vint i vinc punts positius?\nNo saben jugar net ni tampoc respectar\nJa han tornat a fer trampes, els gonelles aquests.\nTanmateix se veu que és una mangarrufa.\nbarrufet,barrufet,els castellans diuen no nos "CAERA"esa breva.\nGuiem:,Si no els escolta ningú,perquè el govern espanyol perd temps i diners demanan que ningú els rebi?\nResposata si us plau.\nAn es parlament britanic lo que els importa es Escocia i l'Ulster, lo de Catalunya als importa una merda ( un pep miquel)\nI sa conferencia a Harward sera lo mateix que s'altre, amic que convide a tots es seus amics per mplir es local.\nVal més que deixem fer els gonelles a un racó. Els periodistes fan una feina extra perque no se publiqui segons que, sortit del teclat d'aquests mateixos maleducats. Per tant, no és massa esforç, que noltros hi col.laborem un poc fent-los el buit. Teniu per segur que els farem més mal i evitarem que el digital torni parèixer un barri baix.\nNo veis que es moren de ganes de discutir, perquè no tenen res més per fer? Jo crec que no entre els seus, els volen com.a amics i on molts pocs: només son dos homes majors i una dona que, la pobra, gairebé no sap ni escriure.\nYuam el que a vegades està als "bateres" (jajajajaja lo teu es de Premi Nobel de lliteratura, o Premi Einstein que es el Nobel a l'estupidesa humana) es s'orinal, a sigui es Guiem, al manco ses vegades que no està davall es llit. Clar que per alguns ignorants de devers 70 anys aixó de Harward els hi sona a xinés, inclús per ses moendes xines falses (es yuans falsos), ja que son ultraespayolistes els que així es batien. Miri, si en sap la premsa internacional al respecte de lo que diu de Bruselas, o que ha passat al Parlament Britanic etc. etc. Ara per favor, vosté i s'orinal (que igual son el mateix) seguesquin fet de les seves, deixan claret que son no-ningús i ens fan riure per ses butxaques. Es dia que els rebin i escoltin a un lloc oficial o a una Universitat de prestigi mundial parlin, ara que hauràn de tornar a l'escoleta perque hi hagui un 0,000000001 per mil de possibilitats de que els hi pasi.\nEls fatxes i gonelles fan feina durant la nit ....\nira como en bruselas, a los bateres de harvard, no confundir con la universidad de los proceres de la patria.\nPer Vador, fa mes de 4 anys\nL´autèntica veritat s´ha d´escampar als quatre vents, i si pot ser contada en persona. Tothom ha de saber com és, què pensa i què fa EspaÑa.\nFent-ho així vencerem !


El fajol és un pseudocereal ja que no pertany a la família de les gramínies sinó a les poligonàcies. Té una forma curiosa, com una mena de piràmide en miniatura.\nEl fajol té un gust fort i lleugerament dolç. És un gra que escalfa (és ideal consumir-lo a l’hivern i la tardor), i bo per als ronyons. També se sol dir que augmenta la libido. És un gra molt energètic i és millor consumir-lo al matí com a crema de cereal o al migdia.\nEl valor nutricional del fajol és considerablement superior al dels altres cereals. Els hidrats de carboni són el seu component principal, però també conté proteïna i diferents minerals i antioxidants.\nUn 20% del fajol cuit són hidrats de carboni en forma de midó que donen lloc a un índex glucèmic mitjà-baix. És a dir, no provoca pics elevats de sucre en sang. De fet, s’han fet estudis d’observació amb humans en què s’ha vist una relació entre el consum de fajol amb una reducció dels nivells de sucre en sang respecte dels que no en consumien.\nUn 3,4% del fajol cuit és proteïna, amb un perfil d’aminoàcids bastant bo i particularment ric en lisina i arginina. Tot i així la digestibilitat d’aquesta proteïna és relativament baixa perquè el fajol també conté substàncies antinutrients que interfereixen en la seva assimilació.\nTambé és ric en minerals com el manganès, el coure, el magnesi i el fòsfor. És un cereal ric en fibra (bàsicament cel·lulosa i lignina). La part més externa del gra conté midó resistent que podria actuar com a fibra prebiòtica (alimentant la fibra intestinal saludable del nostre còlon). Com que té un contingut baix en àcid fític (inhibidor de l’absorció de minerals), els minerals s’absorbeixen bé comparat amb altres cereals.\nConté antioxidants com la rutina, que sembla que disminueix el risc de patir un atac de cor, ja que prevé la formació de coàguls. També, la rutina, ajuda a eliminar la radiació del cos, per tant, és bo menjar-lo junt amb una sopa de miso després de què us hagin fet radiografies.\nUna curiositat del fajol és que tolera molt malament els pesticides i altres tòxics que es fan servir habitualment als conreus intensius.\nTot i que el fajol no conté gluten, cal anar amb compte a l’hora de comprar-lo i vigilar que estigui certificat sense gluten (icona de l’espiga barrada). La raó és que les plantes envasadores comparteixen instal·lacions per aquest tipus de gra i les que tenen gluten. El mateix risc hi ha quan el comprem a granel: hi pot haver contaminació creuada.\nA la botiga trobareu el gra, la farina (que és ideal per fer creps i pa) i la pasta de fajol (soba). El gra, cal rentar-lo abans de consumir-lo, i si el torreu lleugerament us escalfarà interiorment molt més. Si el deixeu en remull tota la nit, inactivareu part dels seus antinutrients i, per tant, serà més digestiu i millorareu l’assimilació dels minerals que conté.


Disseny de la pàgina Web adaptable a mòbils i amb CMS per a EOI VH - Xplora\nInici / Projectes / EOI Vall d’Hebron\nL’Escola Oficial d’Idiomes de Barcelona – Vall d’Hebron és un centre públic, no universitari, d’ensenyament d’idiomes moderns que imparteix els ensenyaments especialitzats regulats per la Llei Orgànica d’Educació (LOE).\nDesprés de l’excel·lent experiència obtinguda amb anteriors clients Escoles Oficials d’Idiomes, EOI Vall d’Hebron ens va contactar amb la urgent necessitat de disposar d’una completa pàgina web per donar resposta a les peticions dels seus alumnes: disposar de tota la informació dels cursos, absències del professorat, realitzar les gestions administratives per Internet, notícies i novetats de l’escola, activitats culturals, etc.\nUn cop més EOI Vall d’Hebron ha tornat a confiar en nosaltres i els resultats no han trigat a arribar. Estàs pensant en una Web per al teu negoci? Parlem :-)\nDesprés de la confiança dels primers treballs amb Xplora volíem redissenyar la nostra Web per millorar la imatge i ser més accessibles. Les millores aconseguides amb la nova pàgina Web han estat radicals i l’assessorament de Xplora, que han entès perfectament el que volíem, ha estat molt important.\nValorem positivament el projecte en relació cost / resultats ja que hem aconseguit la plena autonomia en la gestió de la pàgina Web i els seus continguts.\nDesprés de més de 10 anys d’estreta col·laboració, tenim molta confiança en Xplora i ja hem recomanat els seus serveis en diverses ocasions.\n« Les millores aconseguides amb la nova pàgina Web han estat radicals i l’assessorament de Xplora ha estat molt important »


Últims dies d'inscripcions al Postgrau de les Arts Escèniques i l’Educació per al curs 2018-2019\nL’Institut del Teatre obre les inscripcions a una nova edició del Postgrau de les Arts Escèniques i l’Educació per al curs 2018-2019. El postgrau, que s’estructura en dos itineraris diferents —Teatre i Moviment—, es durà a terme del 28 de setembre de 2018 al 16 de juny de 2019. Les inscripcions es poden fer del 2 al 31 de maig, i la matriculació serà de l’11 al 15 de juny.\nEl postgrau, que enguany arriba a la tretzena edició en l’itinerari de Teatre i a la quarta en l’itinerari de Moviment, s’adreça a llicenciats, graduats i professionals de l’àmbit de les ciències i l’educació i de les arts escèniques que vulguin adquirir recursos per a la docència teatral i de moviment, i que apostin per promoure l’art com un pilar bàsic de l’educació. Així, a través de la formació, els alumnes obtindran un conjunt de coneixements tant teòrics com pràctics per a la pedagogia de les arts escèniques.\nEl curs consta de quatre mòduls comuns i tres d’específics segons l’especialitat triada, que en total suposen 25 crèdits. Les sessions del postgrau es duran a terme els divendres, dissabtes i diumenges al Centre territorial de l’Institut del Teatre d’Osona, ubicat a Vic.\nPodeu consultar el detall dels continguts de la formació en aquest enllaç.


Centre Autoritzat - BigBen\nSAP QUAN ESTÀS PREPARAT\nAbans de formalitzar la matrícula per a qualsevol examen oficial de Cambridge, els alumnes realitzen un Test Diagnòstic. Aquest test és una prova similar a l’examen real, que ens permet aconsellar i orientar al candidat, sobre les possibilitats d’ èxit a l’ examen oficial.\nEls nostres alumnes recomanats que es presenten als exàmens oficials del PET, FCE, CAE i CPE obtenen resultats satisfactoris en més del 98% dels casos.\nVols que t’avisem de la propera convocatòria del test diagnòstic?\nDIAGNÒSTIC TEST : PET, FCE I CAE.\nAmb aquest test, podràs comprovar si estàs al nivell òptim abans de presentar-te a l’examen oficial. A més, els nostres professors t’aconsellaran i orientaran sobre les possibilitats d’èxit a l’examen oficial i, en el cas, quines àrees hauries de reforçar.\nINSCRIPCIÓ DIAGNÒSTIC TEST FCE I CAE:\nDuració aproximada: 2h 30′.\nPeríode d’inscripció: Fins el mateix dia de l’exàmen.


Les emprenedores es reivindiquen - Diari de Girona\nLes emprenedores es reivindiquen\nNomés el 5% del captat en rondes de finançament de fins a mig milió d'euros va a parar a equips femenins. Quan la necessitat de capital supera el milió d'euros, les dones només capten el 2% «Es demana perfil femení, però no se li dona suport», es queixen\nacn 28.11.2020 | 00:33\nMar Masulli (Bitmetrics) amb el braç robòtic amb intel·ligència artificial que ha desenvolupat. ACN\nMar Masulli (Bitmetrics) amb el braç robòtic amb intel·ligència artificial que ha desenvolupat.\nLes emprenedores denuncien que les barreres que limiten l'accés a capital en igualtat de condicions es mantenen i fan que bons projectes amb lideratge femení caiguin pel camí i només sobrevisquin els «extraordinaris», aquells a qui «és impossible dir que no"» Així sintetitza Begoña Perdiguero, la cap de la unitat d'start-ups d'Acció la situació de l'emprenedoria a Catalunya, on només el 22% de les start-ups estan creades per dones. A Espanya, els projectes amb lideratge femení tan sols capten el 2% dels fons de les rondes de finançament més altes. Coincidint amb el Dia de la Dona Emprenedora, les creadores d'start-ups exigeixen deixar de ser considerades un «fet exòtic» pels business angels i començar a caminar de veritat cap a l'equitat.\n«Cada cop veus que hi ha més dones quan parles amb emprenedors i inversors. No es pot parlar d'una allau però sí que hi ha un canvi respecte a fa 15 anys», remarca la cap de la unitat d'start-ups de l'Agència per la Competitivitat de l'Empresa. Tot i aquesta tendència positiva, només 2 de cada 10 emprenedors catalans eren dones a principis d'any, segons dades recollides per Acció. Moltes vegades, es tracta de projectes que sobresurten per sobre de la resta i als quals «és impossible dir que no». «Es té la percepció que si ets una dona portant una start-up has de ser extraordinàriament bona», reitera Perdiguero.\nLes rondes d'entre 250.000 i 500.000 euros van ser en un 58% de les vegades per a equips només formats per homes; un 38% per a grups híbrids i tan sols un 5% per a projectes encapçalats per dones.)\nRevolucionar el negoci\n«El món de l'emprenedoria demana molt perfil femení, però se li dóna molt poc suport», explica Patrícia Pallarès, directora de projectes de Contel Home Office, que ha tirat endavant una nova vertical del negoci durant la pandèmia. Pallarès se sent afortunada d'haver rebut la confiança de posar en marxa una secció de mobiliari per treballar des de casa i vendre-ho per Internet en una empresa familiar amb quaranta anys d'història, que «mai havia apostat per l'e-commerce» i, fins ara, es dedicava al disseny d'oficines. «Ha sigut un canvi exponencial i molt diferencial de tot el que havíem estat fent fins ara», assenyala.\nVinculada al món de les start-ups des de fa anys, assegura que anar pel seu compte hauria sigut molt més complicat: «Potser algun dia em llenço a emprendre fora de l'empresa i espero poder trobar suports», diu Pallarès, que veu amb estupor com alguns inversors celebren els pactes tancats amb dones com si fossin alguna cosa extraordinària, quan, en el fons, representen un percentatge molt baix de la seva actuació. «Necessitem bons inversors que se sentin orgullosos d'invertir el 65% del pressupost en dones emprenedores», subratlla. «Les dones no només som comunicadores o creatives, també som tecnològiques, empresàries, dones de negoci i tenim la mateixa capacitat que els homes. Només és una qüestió d'equilibrar. Si trobéssim aquesta sinergia funcionaria tot molt millor», reivindica.\nPrecisament, en el sector de la tecnologia un dels àmbits on la bretxa de gènere es fa més palesa en el moment de crear una empresa. Segons dades de l'Informe del Global Entrepreneurship Monitor, a l'Estat menys del 2% de les dones que desenvolupen una empresa en una fase inicial desenvolupen la seva activitat en sectors altament intensius en tecnologia; tot i que és un àmbit que, a Catalunya, ja supera en ocupació el de l'automoció. «Cada vegada que vaig a fer una xerrada o a presentar el projecte són l'única dona», explica Mar Masulli, consellera delegada i confundadora de BitMetrics, una start-up que ha creat un prototip de càmera amb intel·ligència artificial que dota de visió i capacitat d'afrontar canvis als robots industrials. L'objectiu de l'empresa és que aquest projecte de «deep tech» sigui accessible per petites empreses manufactureres, que només haurien de pagar una «subscripció» i no assumir tot el cost.\nArgentina d'origen i establerta a Barcelona des del 2014, va posar en marxa BitMetrics fa tres anys fent servir l'experiència d'haver posat en marxa dos negocis previs, una distribuïdora de cosmètica ecològica que encara segueix en peu i una marca que no va funcionar. Assegura que per les dones «és bastant més difícil» accedir a capitals, un fet necessari per poder crear qualsevol empresa emergent. Per això, explica que per aconseguir un procés més igualitari, grups de dones 'business angels' com We Rock o Women Angels for Steam estan intentant donar suport a aquestes iniciatives empresarials disruptives i amb lideratge femení. Masulli insisteix que en el seu cas «es considera afortunada» perquè tant inversors femenins com masculins estan interessats en el projecte. De fet, Bitmetrics té en marxa una ronda d'un quart de milió d'euros, que està "anant molt bé" i esperen poder llançar la càmera al mercat el 2021.\nPlantar cara a Nespresso\nAmb 32 anys, Beatriz Mesas acaba d'engegar, de bracet amb dos socis, una empresa emergent dins del sector del cafè, d'Incapto Coffee, terme en llatí que significa «no captiu», és a dir, lliure. Es presenten com una alternativa al cafè encapsulat i competeixen amb grans marques com Nespresso. Malgrat ser petits, l'start-up ha agafat embranzida. Les seves màquines només funcionen amb cafè en gra torrat i el molen, en un retorn als orígens quan el cafè es molia a casa. Mesas tanca un cercle empresarial: ve d'una família a qui el cafè els corre per les venes. Els pares van obrir ara fa quinze anys una fàbrica a Alcover (Alt Camp), sota el nom comercial de 'Cafè Ciano', on setmanalment torren varietats de cafè d'arreu del món. Després d'un temps viatjant per països productors, Mesas va decidir engegar una nova línia de negoci.\n«Vam detectar un nínxol de mercat en el consum de cafè acabat de moldre, molt més bo i sostenible que les càpsules», explica la jove emprenedora. En molt poc temps ja superen el mig miler de compradors, atrets per una màquina que omple una tassa de cafè acabat de moldre en menys de 30 segons, sense generar residus. La màquina val 379 euros i es pot aconseguir a preu reduït si el comprador accepta la subscripció per comprar-hi cafè en gra. La iniciativa, arrencada en ple confinament, acabarà atrapant la facturació anual del negoci familiar -d'uns 600.000 euros.


Saber més respecte al cognom Abate és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Abate sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Abate.\nEl cognom Abate en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Abate, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Abate és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Abate\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Abate en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Abate, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Abate que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Abate, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Abate. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Abate és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Abate del món\nEstats Units (5522)\nCosta d'Ivori (54)\nEmirats Àrabs Units (16)\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Abate en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Abate poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Abate és un cognom més freqüent, i en quins països Abate és un cognom insòlit o inexistent.


Trameses electròniques - BSANDORRA\nEstà a: Empreses >Pagaments i cobraments >Trameses electròniques\nA BancSabadell d’Andorra li oferim la possibilitat d’automatitzar el pagament de transferències, nòmines, descomptar efectes i domiciliar rebuts a través de l’A Online. Tots aquests tipus de fitxers han de ser en format electrònic ABA.\nAnticipi l’import dels drets de cobrament respecte als deutors, derivats de les operacions pròpies de l'activitat comercial i dels crèdits comercials no vençuts que la seva empresa tingui amb terceres persones.\nDomiciliï a BancSabadell d'Andorra tots els seus rebuts amb la màxima seguretat i tranquil•litat. No dubti a utilitzar el nostre servei de Banca a Distància per comprovar els moviments efectuats al seu compte corrent.\nBanc Sabadell d’Andorra l’ajuda a tramitar les nòmines de la seva empresa d’una forma eficient, ràpida, segura i el més important, de manera gratuïta. Mitjançant la Banca a Distància de la seva empresa, enviïn’s la relació de nòmines i mantingui’n l’històric sense que ocupi espai en el seu ordinador.\nGestioni mitjançant la Banca a Distància d’empresa, totes les transferències país, sense cap cost afegit i de manera àgil i segura.\nGeneri fitxers de Remeses d'efectes, Domiciliacions, Nòmines o Transferències a través de l'aplicació BSANET.