NO HI HA OUS - VIVÈNCIES: de juny 2012\nCallau el Xiringuito - Vinaròs\nCallau: un restaurant a peu de platja\nQuan arriba l'estiu a la costa nort de Vinaròs s'obre i només a l'estiu Callau, el xiringuito, el de la platja del barco....un restaurant a peu de platja que es pot anar a fer un arròs en ulleres de sol i banyador...\n1 . EL LOCAL:\nEl local és de lo més "senzill" per dir algo....\nTaules de plàstic amb cadires de plàstic mirant el mar: un xiringuito de tota la vida\nLa cuina és lo que té que ser un local d'aquestes característiques: calamars, musclos, almejes, gambes, sardines i arrós. Quan dic arrós em refereixo a que sols tenen un tipus d'arròs, igual com un sol tipus d'amanida i un sol tipus de fer els musclos, etc etc...\nLa fòrmula és perfecta: bons i pocs productes i ben fets.\nVistes al mar per menjar un arròs\nDe fet, fins fa poc no tenien ni carta. Ara es veu que amb la crisis la gent pregunta el preu i han fet una petita carta (que per cert jo ni la vaig vore, ni la vaig necessitar....ja sabia el que volia...)\nAquí normalment fico les dades, telefon, mail, etc.\nLo bo que té aquest local és la seva autenticitat. Ni té telèfon, ni té plana web, ni res de res.\nTens que anar i demanar "in situ" l'arròs hores abans i no et reserven taula, sols l'arròs.\nVas, i si hi ha gent, doncs t'esperes fent una cervesseta davant del mar...si hi ha lloc també...clar!!\n4. QUÈ MENJAR:\nCom ja he dit abans, el plat estrella es encomanar un arròs i abans fer unes picades.\nEn el nostre cas vam fer uns calamars, uns musclos i després l'arròs.\nUn altre clàssic de Callau és que els plats te'ls donen tots junts amb els coberts i tu mateix els fiques i que l'arròs el fiquen al mig de la taula amb una pala per a que sigui servit per nosaltres mateixos.\nCallau: una manera diferent d'entendre la restauració, que particularment en l'entorn que té, em sembla perfecte!!\nArròs de Callau\nPublicat per Ramon Adell i Aparicio a 12:51 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: - Castello, Platja, Preu 25-40€, Restaurant, Vinaròs\nCan Roig - III Jornades de la Tapa - Alcossebre\nII Jornades de la Tapa\nUn dels nostres Restaurant preferits, per quan rondem per Alcossebre.\nEl dissabte passat vam celebrar el meu cumpleanys en la meva germana&cunyao i vam anar a fer les III jornades de la tapa.\nEs tracta d'una masia molt prop de la platja, un lloc molt tranquil per fer un àpat molt tranquil\nEl cuiner Joan Roig, ens ofereix una cuina de mercat, marinera, mediterrànea, on combina productes autòctons de molta qualitat amb elaboracions tremendes.\nTambé no vos podeu perdre els seus arrosets.\nCuiner i propietari: Joan Roig\nPlatja Manyetes s/n\n12579 Alcossebre (Castelló)\nTel: 964 412 515\nEn aquest cas vam anar a degustar les Terceres Jornades de la tapa que durant la segona quinzena de Maig i la primera de Juny, tot un mes.\nUn menú de 14 tapes + 2 postres, que no sabies quina estava més bona.\nHo vam maridar amb un GR-174 de la DOQ de Priora....bé...amb dos!!\nA) PER CALENTAR MOTORS:\n1. Bloody Mary: un cocktail de benvinguda\n2. Tempura d'algues amb Teriyaki, una manera molt simpàtica de menjar-les\n3. Xupa-xups de formatge de cabra i tomaca, un "divertimento" que el copiarem algun dia.\n3. Xupa-xups de formatge de cabra i tomaca\n2. Tempura d'algues amb Teriyaki\n4. Musclos a la marinera: una llauna de musclos sense closca i a la marinera calentets...\n5. Design amanida: una amanida envoltada d'un cruixent de formatge\n6. Com una croqueta ibèrica: una deconstrucció amb tot el sabor\n7. Pizzeta Napolitana: productes de la nostra terra en una coqueta...que bo...un dels millors\n4.Musclos a la marinera & 5.Design amanida\n7. Pizzeta Napolitana\n6. Com una croqueta ibèrica\n8. Gamba amb pataca: tant simple i tant gustós\n9. En el Molino: tomaca de penjar, sardina, ceba, all i un ou fregit: un plat antic, autòcton i segurament de gent treballadora per a donar forces per a treballar. Un dels millors\n10. Pop al forn: una cassoleta en tot el seu sabor\n8. Gamba amb pataca\n10. pop al forn\n9. tomacade penjar, sardina i ou fregit\n11. Xipirons en la seva tinta: un clàssic que no enganya, molt saborós\n12. Coca de verat amb pesto: molt bona combinació amb el pesto\n13. Pollastre de corral amb el suc del rostit: bona matèria prima i bon rostit\n14. Cruixent de "cochinillo" amb meló: per mi un dels millors\n11. Xipirons en la seva tinta & 12. Coca de verat\n14. Cruixent de "cochinillo" amb meló\n13. Pollastre de corral amb el suc del rostit\nE) POSTRES PER ACABAR:\n15. Iogurt de pinya: pel meu gust els dos postres eren massa cremosos, un podia ser més refrescant, per exemple aquest\n16. Trifàsic: dic lo mateix, però aquest l'hagués mantingut, bona combinació de sabrós\n15. Iogurt de pinya\nPublicat per Ramon Adell i Aparicio a 8:33 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: - Castello, Alcossebre, Jornades, Preu 40-60€, Restaurant, Tapes\nVinya d'Alós - Vinaròs\nAquest mes de Juny Vinarós celebra les jornades de la galera.\nPodem trobar durant l'any diferentes jornades, com la de l'arrós, llagostí, tapes, fideuà, etc...\nCrec que aquestes jornades van molt bé per a conèixer tant un restaurant, com un producte. A més, el preu està molt ajustat i tots els locals tenen el mateix preu. Un menú com aquest amb beguda, postre i café té un preu de 25€.\nEn aquest cas vam anar al Restaurant Vinya d'Alós.\nEstà ubicat al passeig marítim de Vinarós. Quan fa bon temps es pot menjar fora al costat de la mateixa platja.\nEl Vinya d'Alós és un restaurant de cuina marinera, on treballen molt bé l'arrós.\nRestaurant VINYA D'ALÓS\nPasseig Blasco Ibaéz 13 (Passeig Marítim)\nTel: 964 45 49 62\nEn aquests menús de jornades, els restaurants solen fer unes picades i una fideuà a escollir.\nPrimer ens van servir uns gotet de crema de fideuà i gambes.\nTot seguit un pastís de peix i porros.\nDesprés una samfaina de verdures i polp\nPer acabar les picades, uns típics llagostins de Vinarós amb ceba.\nGotet de crema de fideuà i gambes\nPastís de peix i porros\nSamfaina de verdures i polp\nEs podria escollir entre:\na) Melós de fideuà, ànec i bolets\nb) Fideuà amb calamarsons\nc) Fideuà marea negra\nd) Fideuà amb llagostins i marisc\nCom erem 4, vam fer 2 fideuàs: la segona i tercera.\nFideuà amb calamarsons\nUn postre cassolà: una mena de tiramisú\nPostre cassolà amb taronja i tiramissú\nPublicat per Ramon Adell i Aparicio a 1:31 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: - Castello, Jornades, Preu 25-40€, Restaurant, Vinaròs\n- Castello (34)\nMichelin 1 Estrella (12)\nPreu 40-60€ (11)\nPreu 60-99€ (7)


Mobile History Map (MHM) - Portal web CRP Selva 2\nConcurs Mobile History Map 2018 (MSchools Student Awards)\nL'enfocament del concurs d'enguany pretén promoure i potenciar el treball per projectes singulars, de qualsevol àmbit curricular i des de l'entorn més proper: al voltant del mateix centre o localitat, barri i/o comarca.\nAnimeu-vos a participar en el concurs del MHM. La inscripció al Concurs s’inicia el 16 d’abril de 2018 a les 12:00 hores i finalitza el 13 de maig de 2018 a les 12:00 hores.\nExemples de projectes per àmbits\nMés informació del MHM 2017-2018\nConsulta el vídeo promocional d'aquest curs.\nQuè és el MHM?\nÉs un projecte col·laboratiu de georeferenciació del patrimoni cultural al voltant dels centres educatius promogut per mSchools -projecte educatiu impulsat, entre d'altres, per la Fundació Mobile World Capital Barcelona i la Generalitat de Catalunya.\nEl Mobile History Map permet als alumnes de les escoles i els instituts, amb el suport dels seus professors i dels CRP, crear i desenvolupar projectes de forma col·laborativa mitjançant l’ús de la tecnologia mòbil.\nEls estudiants treballen en grup i són protagonistes actius en la creació d’itineraris i punts d’interès propers als seus centres educatius per mitjà de la geolocalizació. Ells mateixos creen i editen continguts descriptius del seu entorn més immediat.\nEs treballen moltes competències i de manera interdisciplinària, els continguts -àmbit de les ciències socials- s'hauran de presentar en 3 idiomes -català, castellà i anglès- amb diferents eines digitals.\nConcretem les activitats:\nPresentem la plataforma MHM i triem l'element que voldrem georeferenciar.\nInvestiguem, cerquem i seleccionem informació sobre l'element escollit a partir de webs, llibres... Repartim les tasques a fer entre els diferents membres del grup.\nSortim a visitar el punt d'interès per contrastar la informació obtinguda. Seguim la planificació de tasques dels grups per geolocalitzar el punt amb un dispositiu mòbil, fer fotografies, gravar vídeos, fer entrevistes, escriure una descripció del que veiem...\nDescarreguem i compartim els documents obtinguts en la visita...\nTractem la informació textual obtinguda en la sortida integrant-la amb la obtinguda a classe i redactem la descripció de cada element, en tres idiomes: català, castellà i anglès. Es recomana que cada aportació sigui d'uns 240 caràcters.\nSeleccionem les imatges, i les redimensionem a 600x400 px.\nEditem el vídeo i el pugem a YouTube.\nGravem una explicació del lloc en els tres idiomes. Els fitxers d'àudio han de ser en format mp3 i no han de sobrepassar els 4 Mb.\nAnem al web del MHM, creem el punt d'interès, omplim les dades bàsiques (geolocalització, datació, categorització) i comencem a fer aportacions amb la informació preparada: texts, imatges, àudio, l'adreça del vídeo i enllaços a webs on trobar més informació.\nAnar a la Guia actualitzada\nVídeo resum de l'activitat fet per l'escola Collaso i Gil\nTutorials i propostes\nFulls d'estil del MHM (text, imatges, àudios, vídeos)\nRúbrica per valorar les aportacions\nTreballs premiats 2016\nEl Lloc dels Fets en format “Joc de preguntes”. (mapa MHM)\nEs podran presentar “Jocs de preguntes” referits als 13 punts i temàtiques proposats al Repte de “El Lloc dels Fets” o crear nous punts seguint les instruccions de la guia del repte de “El Lloc dels Fets”. Trobareu més informació de cada capítol en aquest document.\nEls Jocs de preguntes presentats al Concurs hauran d’incloure el següent: Títol - Etiquetatge - Localització - Geo-posició - Datació del fet històric / temàtica investigats - Àudio (opcional) - Descripció textual (opcional) - 3 preguntes relacionades amb la investigació amb les seves 3 respostes corresponents - Vídeo, d’entre 1 i 3 minuts, amb la recreació dels fets, personatges i les ambientacions que s’hagin investigat. Consulta les bases del concurs\nLa Catalunya del segle passat. (mapa MHM)\nSitua els records, testimoniatges i\nvivències de la teva família i avantpassats en el temps sense oblidar que hauràs de posar-los en diàleg amb les teves vivències, anècdotes, estil de vida... actual.\nRepte: Com eren els llocs, persones, històries, costums, oficis, estris, eines, estils de vida, lleure, cultura, jocs... al segle passat i com són per a tu avui dia? Ets capaç d'explicar-nos les diferències més interessants i divertides de la història del teu entorn proper?\nCal recuperar testimonis, records i vivències d'un temps passat i recollir-ne documents gràfics i orals.\nLes aportacions hauran d’incloure els següents camps: Geolocalització - Nom - Text Descriptiu - Datació (com a mínim l’any) - Etiquetatge - Imatge o galeria d’imatges (amb la data sobreinscrita a cada imatge) - Àudio (opcional) - Vídeo (de l’aportació) - Links externs (opcional) - Idiomes mínims Primària (CAT-CAS) i Secundària (CAT-CAS-ANG).\nElements patrimonials emblemàtics (mapa MHM)\nComparteix elements patrimonials emblemàtics de Catalunya descrivint les seves característiques històriques, arquitectòniques, artístiques, culturals...\nLlista d'elements del patrimoni monumental, natural i cultural de Catalunya per geolocalitzar\nElements de la zona entrats fins al moment:\nInstitut de Tossa\nESC Ignasi Melé\nESC Pinya de Rosa\nINS Coll i Rodés\nApadrinem el nostre patrimoni (mapa MHM)\nEl programa Apadrinem el nostre patrimoni es basa en la idea de l’apadrinament d’un element del patrimoni monumental, del patrimoni cultural immaterial o del patrimoni natural, per part d’un centre educatiu. Una de les tasques que contempla és la geolocalització de l'element apadrinat en l'escenari del mateix nom del MHM.\nProjectes de la zona (CRP Selva II). Elements apadrinats a la zona (CRP de la Selva II)


Projecte d'estabilització de la platja Sant Sebastià\nPresentació Projecte d'estabilització de la platja Sant Sebastià\nAhir a l'Edifici Miramar es va presentar el Projecte d'estabilització de la platja Sant Sebastià amb l'asistencia de l'Alcalde de Sitges Miquel Forns i la Tinent d'Alcalde Aurora Carbonell.\n• Els redactors treballen actualment amb la idea d'un espigó o dic submergit que començaria a l'extrem est de la platja i que abraçaria les seves aigües en forma d’espiral logarítmica\n• El govern treballa paral·lelament en trobar les fonts de finançament necessàries per executar el projecte quan estigui acabat de redactar i aprovat per les administracions\nEl Ministeri de Medi Ambient ha compartit amb el ciutadans aquest dijous l’evolució dels treballs que es porten a terme en la redacció del projecte d'estabilització de la platja de Sant Sebastià en el marc d'una nova audiència pública que va comptar amb la presència de l'Alcalde de Sitges, Miquel Forns, la regidora de Platges, Aurora Carbonell, membres del govern, representants dels sectors econòmics i veïns de Sant Sebastià.\nTècnics del Ministeri de Medi Ambient i l’empresa redactora de la proposta, Marciglob, van explicar els avanços realitzats en la redacció actual del projecte que ha comptat amb estudis previs de dinàmica del litoral sobre l'onatge, els corrents i el transport de sediments i que han revelat, per exemple, que si bé els temporals de llevant desplacen molta sorra és en realitat per una combinació de l'acció dels moviments de Garbí i Migjorn.\nEls redactors treballen actualment amb la idea d'un espigó o dic submergit que començaria a l'extrem est de la platja i que abraçaria les seves aigües en forma d’espiral logarítmica submergint-se cada cop i on el punt més allunyat estaria a uns 150 metres de la platja. La construcció del dic necessitaria a més d'una aportació extraordinària de sorra que amb el temps aniria decantant-se cap al dic trobant finalment un perfil d'equilibri. El projecte preveu també l'estudi de l'aspecte paisatgístic i d'integració en l'entorn d'una platja natural com és la de Sant Sebastià.\nVeïns i representants de diferents sectors van traslladar al govern i als redactors del projecte els seus dubtes i opinions sobre aspectes com l'efecte de les marees i les solucions tècniques que s'estan treballant així com el seu aspecte paisatgístic.\nActualment, el Ministeri de Medi Ambient redacta el projecte d'estabilització de la platja de Sant Sebastià amb la intenció d'evitar la decantació de sorra que provoquen les marees i temporals d'hivern i que han provocat que la platja hagi perdut superfície en les darreres dècades.\nDurant l’audiència pública, van explicar els treballs que es porten a terme la cap del Servei d'Obres i Projectes de la Demarcació de Costes de Catalunya depenent del Ministeri de Medi Ambient, Ana María Castañeda, i el gerent de Marciglob, Javier Escartín, empresa externa que col·labora amb Costes.


Beure vi en un jet privat- Winestealssd.com - Vi Viatge\nPrincipal Vi Viatge Quins vins es beuen amb avions privats?...\nQuins vins es beuen amb avions privats?...\nEls vins han de ser de gran qualitat, cosa que no s’esperava menys quan es pugui permetre el luxe de viatjar en avió privat. Però no tots els estils de vi són adequats per gaudir-ne a l'altitud.\nNetJets , a qui vaig anar a visitar per obtenir més informació sobre l'art del vi en altitud, pensi en l'experiència en general. No es tracta només del gust, com es veurà afectada l'experiència del tast de vins a l'altitud? És el vi el que canvia o som nosaltres?\nPressió de l'aire, humitat i soroll\nVolar no sempre és l’experiència més còmoda, tret que voleu amb avions privats i els nostres sentits en general tendeixen a veure’s afectats negativament. L'efecte d'assecat de la baixa humitat a la cabina difumina els nostres sentits olfactius: els nostres receptors de l'olfacte i del gust. Com que els nostres paladars són menys sensibles, això pot alterar la nostra percepció de certs sabors i aromes.\nPerdem la capacitat de tastar fruita i sentir dolçor, de manera que els vins poden semblar més austers i magres.\nEl soroll dels motors també afecta la nostra capacitat de tastar vi o, si més no, el gaudi. Els sorolls forts poden distreure’ns dels altres sentits i crear una resposta emotiva que pot dificultar el gaudi del menjar i el vi.\nL’alcohol també pot semblar més pronunciat a l’altitud i hi ha qui creu que els efectes de l’alcohol els sentim més ràpid, de manera que és important evitar els vins amb alcohol.\nA més, a mesura que els vins envelleixen, perden les seves característiques primàries de fruita i desenvolupen caràcters de fruita més secundaris i terciaris, com la fruita seca i els fruits secs, a més de sabors més subtils i complexos. Però això no és un bon auguri per a les sortides a bord.\nAltres consideracions: emmagatzematge\nSi teniu la sort de volar en un jet privat, no seria fantàstic tenir una infinitat de vins a bord o una carta de vins de 300 contenidors que coincideixi amb els millors restaurants?\nPerò, en termes pràctics, la manca d'espai d'emmagatzematge significa que això simplement no és possible. Per tant, s’ha de pensar a fons la carta de vins, oferint vins per atraure diversos gustos.\nNetJets ofereix dos blancs i dos vermells en els seus avions més petits, amb l’afegit de Champagne als seus avions més grans.\nEl públic generalment coneix molt el vi, per tant, NetJets afirma que el seu major repte és trobar vins de gamma alta deliciosos combinats amb l’element logístic del que poden emmagatzemar físicament a bord.\nAixò significa només poder emmagatzemar ampolles de mida mitjana als raigs més petits, i això complica les coses perquè no tots els productors elaboren vi en format mitjà.\nNo obstant això, a través de Font del vi, Proveïdor mundial de vins fins NetJets , han estat capaços d’oferir embotellats exclusius de vins que consideren que s’adapten perfectament als seus enòfils a gran altitud. El celler Tyler, amb seu a Santa Bàrbara, Califòrnia, per exemple, ha creat mitges ampolles del seu Chardonnay 2016 exclusivament per a NetJets. Joni Fillion de Font del vi va descriure el vi com a «ric i mantecós, però amb una acidesa equilibrant».\nCom a resultat, Fillion diu que intenten trobar vins equilibrats i amb molt de sabor.\n'Triem vins més joves que tenen perfils de sabor més nítids', va dir Fillion.\nEn els avions més grans, els clients tenen accés a tres famosos Champagnes: Ruinart Blanc de Blancs, Ruinart Rosé i Krug.\nTot i que la baixa pressió de la cabina pot provocar menys bombolles, Champagne és, sens dubte, una bona opció per absorbir el vol a causa de la seva rica naturalitat.\nEls dos negres que s’ofereixen a l’avió NetJets: un Châteauneuf-du-Pape de 100% Garnatxa del 2017 de Clos St Antonin i el super-toscà Tassinaia 2014 de Castello di Terriccio, amb només un 13% d’avv. i perfils d’aromes.\nPel que fa als blancs, Les Belles Dames Sancerre 2017 forma part de la seva gamma de vins blancs. 'És un estil de Sancerre molt fresc i antic, ple de groselles, pebrot verd i herba verda.' Això hauria de proporcionar frescor de benvinguda i intensitat de sabor suficient per maridar bé amb una àmplia gamma de plats en un menú de menjador a bord.\nquè vol dir brut sobre xampany\nFillion diu que el menú creat pel cap de cuina és una altra cosa que consideren a l’hora d’obtenir els vins.\nTom Ville, portaveu de NetJets, va dir que el menú de menjar és únic per a cada ubicació, que ha de ser logísticament minuciosa. El cap de cuina treballa amb productes locals des d’on vola l’avió i desenvolupa menús basats en aquesta base per crear la millor experiència.\nEls vins s’escullen per maridar-los amb el menú. Crèdit: NetJets\nTot i el cost de volar en un avió privat, és possible que no obtingueu el vostre propi sommelier per servir-vos el vi, de fet és possible que no tingueu cap tripulant de cabina.\nA causa de la petita mida d'alguns avions privats de NetJets, sovint no hi ha personal, per tant els clients han de servir els vins ells mateixos. No obstant això, a l'avió més gran, el personal està format en conceptes bàsics del servei de vins, així com en tastos i vins maridatge de menjar i vi.\nA la pujada\nPer ampliar el coneixement dels vins a l’altitud, Font del vi planeja dur a terme un estudi fent volar un cas de vi arreu del món i després tastant-lo a cegues, per determinar si això té un efecte real sobre la naturalesa física del vi o si els canvis de gust i olor que es produeixen a l'altitud tenen a veure únicament amb la forma en què percebem el vi.\nEm fa plantejar-me com l’entorn on ens trobem pot alterar realment la nostra percepció i gaudi del vi. Això no ha d’anar tan lluny com tastar el vi a 30.000 peus, per exemple, tenir un ambient tranquil i sense olors a terra ferma és important, sobretot a l’hora de valorar i puntuar vins.\nTambé n’hi ha hagut estudis sobre com escoltar diferents tipus de música mentre es pren vi pot afectar el seu gust - Encara que jo encara he de provar aquesta teoria.\nSegons la meva experiència, el vi també té un rendiment diferent segons qui el tasteu o el beveu amb Michael Broadbent, va tenir un punt en què va dir que 'beure bon vi amb bona cuina en bona companyia és un dels plaers més civilitzats de la vida' - i només puc imaginar que gaudir d’un got de Tassinaia 2014 a bord d’un avió privat té un efecte similar.\nVegeu també: La vida secreta dels vins de línia aèria\nQuè fa calor a Adelaide Hills: nous vins i estils per provar...\ncom aconseguir un suro en una ampolla de vi\nquin vi blanc va amb gall dindi\nampolla de vi més gran en venda\nquant de temps és bo el vi en caixa


La tardor a taula: els millors plats dolços i salats - TV3\nEspaguetis, crema, pessics i flams amb productes de tardor\nAnna Garcia Lozano 16/11/2021 - 08.23\nCodonys, moniatos, magranes, mandarines, figues i castanyes. Incorpora les hortalisses i fruites de tardor als teus plats si vols aprofitar a fons els productes de temporada. Amb les fruites se'n poden fer postres, però també les pots combinar amb plats salats per donar-los el contrapunt dolç. Ens hem capbussat al rebost de les receptes de TV3 i n'hem escollit una selecció de cadascuna, per ajudar-te.\nLes magranes són originàries de l'Àfrica i d'Àsia occidental i se sap que ja se'n menjaven fa milers d'anys, perquè se n'han trobat d'esculpides als baixos relleus egipcis. És una fruita molt apreciada a les zones desèrtiques, perquè la seva pell dura evita que s'assequi. El que fa més mandra és pelar-la, però si la parteixes per la meitat i li vas donant cops amb una cullera per la pell, els granets surten amb una certa facilitat. És una fruita molt rica en fibra i vitamines i minerals antioxidants. Marc Ribas ens recomana que ens fixem bé en la pell de la magrana: si és llisa i hi notem els granets, és que està madura. A la cuina es pot fer servir per enriquir tant preparacions dolces com salades, com per exemple aquestes dues.\nPessic de dàtil i magrana\nAjuntant dues fruites excepcionals en poden sortir unes postres sublims. Marc Ribas fa un pessic de dàtils amb gelea de magrana.\nMarc Ribas s'inspira en la cuina persa per fer una llaminera de porc amb magrana.\nLa mandarina és, com el plàtan, la fruita perfecta per a aquells que no mengen fruita amb l'excusa que costa de pelar. Originàries de la Xina, el seu nom prové del color de la roba dels governants mandarins. Marc Ribas recomana que, quan comprem mandarines, ens fixem en la pell, que ha de ser lluent, i també és important que les notem fermes, que no estiguin massa toves. Les podem menjar totes soles, però a la cuina també en podem fer pessics, mousse, flams... o combinar-les amb cremes de xocolata. Tres postres per triar.\nGessamí Caramés ens explica com podem fer un pa de pessic de mandarina que al paladar notarem esponjós i aeri amb gust cítric.\nEl gust cítric de les mandarines fan que aquesta mousse sigui molt refrescant. Al final, tot rematat amb una merenga.\nD'ou, de cafè, de formatge i també... de mandarina. Gessamí Caramés ens proposa aquestes postres amb accent cítric.\nEl codony és un producte originari de la regió del Caucas. A diferència de la majoria de fruites, cal coure'l per poder-se'l menjar. No destaca per les seves vitamines, però Marc Ribas explica que el codony sí que té molt potassi i molt calci. En amanida, sobre una coca o acompanyant una carn. Tres receptes per atrevir-se amb el codony.\nEl codonyat casolà no té res a veure amb el comercial. En aquesta recepta, Marc Ribas ens explica com fer-ne a casa i també com menjar-ne en una amanida molt especial.\nEl cuiner Xavier Fabra ens proposava aquesta coca d'espelta amb bledes, codonys i verat marinat. Ens ensenya a marinar el verat, a confitar els codonys i a preparar la massa de la coca. El plat té una mica de feina, però s'ho val.\nCuixa de xai al forn amb codonys\nUna cuixa de xai rostida i acompanyada amb uns codonys en almívar. És la recepta que ens proposava Isma Prados a "La cuina de l'Isma".\nPastís de codony amb peres i xocolata\nEl cuiner Paco Guzmán ens explicava a "Cuines" com fer un pastís molt lleuger amb codony i amb un "topping" de pera amb mel i gelat de xocolata.\nLa castanya és un dels productes més emblemàtics de la tardor i, sobretot, de la Castanyada. És un fruit originari de l'Àsia Menor i va ser introduït a l'Europa meridional a l'antiguitat, especialment pels romans, que l'apreciaven molt. És un dels fruits secs més lleugers. En comparació, és el més ric en hidrats de carboni, però amb molta menys quantitat de greixos. A banda de torrades al foc, les castanyes ens les podem menjar de moltes altres maneres.\nCrema de cafè amb marron glacé\nEl marron glacé és un dels plats més apreciats de la pastisseria. No és complicat de fer, però cal una previsió de més de cinc dies, i això és el que el fa tan car. Marc Ribas explica com fer-ne a casa i el combina amb una crema de cafè.\nL'Isma Prados fa un pastís amb castanyes en almívar. El podem fer nosaltres mateixos, perquè només ens cal una mica de sucre i agua.\nLes figues són un altre dels productes de tardor per excel·lència. Són un dels ingredients de la dieta mediterrània i es poden consumir fresques o seques. A "Tot es mou", Carme Ruscalleda explica, per exemple, que les figues són un remei natural per al restrenyiment i també, un bon diürètic. Aquesta fruita també és rica en minerals com el potassi i té poc sodi, cosa que fa millorar la retenció de líquids. Te'n proposem tres maneres de menjar-ne.\nAl plató de "Tot es mou", Mireia Carbó feia aquesta facilíssima coca de sobrassada amb figues. També porta una mica de formatge gorgonzola i brots tendres.\nConservar els productes de temporada és una bona manera de poder-ne menjar tot l'any. Marc Ribas ens dona tots els detalls per fer figues en almívar.\nSe t'acut una millor manera de rematar un pastís de formatge i nous que fer-ho amb unes figues? És la proposta que fa Marc Ribas en aquesta recepta.\nEl moniato és una arrel comestible que va arribar a Europa abans que la patata. De fet, a Amèrica ja se'n cultivava fa més de 8.000 anys. L'expedició de Colom la va trobar al Carib i ràpidament la va portar cap aquí. Marc Ribas recomana coure els moniatos amb pell per aprofitar-ne més el gust, que es perd una mica si els hem pelat. I, si no, sempre els podem posar al forn. És un tubercle molt ric en betacarotens, una substància que, un cop ingerida, es transforma en vitamina A. Pots aprofitar totes aquests propietats amb aquestes tres receptes.\nUn plat de cullera perfecte per a la tardor i l'hivern. Una crema de moniato que Marc Ribas acaba amb daus de cansalada, ametlles torrades i unes fulles de coriandre.\nEns menjarem les verdures d'una manera molt original, en forma d'espaguetis. Pastanagues, carbassó, api, col, bledes i moniato. I tot, acompanyat per la salsa pesto de Marc Ribas.\nCrema de moniato (per postres)\nMarc Ribas aprofita els moniatos per fer unes postres sorprenents, una crema de moniato amb "crumble" de cacauets.\nLes figues, producte de temporada, amb Carme Ruscalleda\nCuriositats de la castanyada: el moniato, les magranes i el codony


S’obre la convocatòria d’activitats per a la Nit de la Recerca 2021 - Associació Catalana de Comunicació Científica\nby ACCC\t| Posted on 28 maig, 2021 28 maig, 2021\nCientífics de tota Catalunya ja poden enviar les seves propostes d’activitats per a la nova edició de la Nit Europea de la Recerca a Catalunya, que enguany se celebrarà al voltant del 24 de setembre.\nAixí, el personal investigador, divulgador i comunicador de la ciència, ja pot proposar les seves activitats per tal de construir el programa d’aquest any. Entre aquestes, trobarem microxerrades (presencials o en línia), xerrades, tallers, taules rodones i xerrades en escoles, aquestes últimes corresponents a l’esdeveniment previ a la Nit, El Matí de la Recerca. Les escoles i instituts que ho desitjin poden omplir el següent formulari per solicitar una xerrada en el Marc del Matí de la Recerca abans del 30 de juny.\nSi ets personal cientific, presenta la teva activitat a través del següent formulari abans del 30 de juny.\nL’edició del 2020 va estar coordinada per un consorci format per la Universitat de Girona (UdG), la Universitat de Barcelona (UB), la Universitat de Vic-Universitat Central de Catalunya (UVIc-UCC), la Universitat de Lleida (UdL), la Universitat Rovira i Virgili (URV), l’Institut de Salut Global de Barcelona (ISGlobal) i l’Associació Catalana de Comunicació Científica (ACCC). Aquestes mateixes entitats s’han unit de nou per organitzar la Nit de la Recerca en els seus respectius territoris i de manera col·laborativa.\nL’edició de 2020, tot i la pandèmia i les restriccions que se’n van derivar, va aplegar més de 250 activitats online, tant en directe com per diferit, que es van recollir al canal de Youtube de l’esdeveniment. Per la mateixa raó, es va dur a terme al novembre, però aquest any reprenem la tradició de celebrar-la l’últim divendres de setembre, el 24 de setembre, tot alineant-nos amb la resta de països europeus. La popularitat d’aquest esdeveniment és tal, però, que la Nit s’allargarà els dies previs i el cap de setmana, com ja és habitual.\nFormulari per a personal científic per presentar activitats abans del 30 de juny.\nFormulari per a escoles per sol·licitar activitats abans del 30 de juny.


historia i nacio: Fonaments cientifics de la llengua valenciana\nFonaments cientifics de la llengua valenciana\nLo primer que tenim mosatros clar es que el valencià es una llengua ¿en que mos basem?:En quatre termens llingüístics: Estandardisacio, Autonomia, Historicitat, i vitalitat. Aço ho diu Stewart.\nEs un fet que les normes del Puig constituïxen una estandarisacio autonoma no subjecta ni subordinada a la normativa de cap atra varietat llingüistica. Estes normes han facilitat l'us del valencià en tot tipo d'ambitsl\nEsta codificacio valenciana ha segut utilisada per a us administratiu, com el primer estatut d'autonomia redactat en estes normes, per el sistema public d'ensenyança, pels mijos de comunicació tant audiovisuals com escrits i en la xarcia d'internet i pagines web, per a treballs cientifics i d'investigacio, en estudis filologics del valencià i com a vehicul del coneiximent cientific, en l'ambit de la medicina Frances Carle i Bayarri i com a vehicul de creacio lliteraria d'incontables obres tant en prosa com en vers, ahi tenim a Xavier Casp.\nL'acceptacio. Queda clar que el poble accepta la seua llengua com a valenciana i que les normes estan presents en institucions com Lo Rat Penat, AUMAR o el port autonom o en els programes del palau de la musica, durant molts anys han segut usades en els ambits mes destacats de la societat valenciana, pero al mateix temps tambe son acceptades per una part de les classes populars.\nLa codificacio es un proces que esta viu en la llengua i la mostra son els innumerables llibres d'ortografia valenciana que hi han, viu com la llengua que està viva.\nAutonomia: en esta codificacio la llengua valenciana es completament autònoma, com sempre ha segut i com deuria ser ya que li dona plena rao autoctona i autonomia.\nHistoricitat, bo, d'aci hi ha poc que dir i molt que llegir ahi tenim tot el segle d'or i que el valencià va ser la primera llengua romanica i la llengua culta en la peninsula molt abans que el castella. Lo que li dona prestigi social: parlar valencià era de cults.\nI despres tenim la vitalitat: el valencià a pesar de tot porta mes de 800 anys viu, passant de pares a fills i això en 25 anys de catalanisme en la escola. No se ha pogut trencar ni es trencarà mai, pero despres parlare de aço. El valencià es una llengua viva i en vitalitat parlada per dos millons de persones (el vasc el parlen assoles mig millo i es una llengua).\nPuix tenim vitalitat, historicitat,autonomia i estandardisacio. un territori definit i dos millons de parlants.\nPer l'estudi de la consciencia llingüistica valenciana, ficarem la prova de les enquestes utilisades en la confecció del ALPI ATLAS LINGUISTICO DE LA PENINSULA IBERICA.\nUn proyecte mampres en la primera mitat del segle XX per Tomas Navarro per mig d'enquestes fetes en diverses localitats de la peninsula. Les senyes corresponents al domini llingüistic valencià se poden consultar en el portal CANADENC "linguistic Atlas of the Iberian peninsula" i en la profitosa tesis de Garcia Perales.\nPer a la nacio valenciana o Regne els investigadors foren SANCHIS GUARNER,FRANCESC DE BORJA MOLL,RODRIGUEZ CASTELLANO I ESPINOSA.\nles enquestes en els pobles valencians se feren en 1935 començant per Toris i Polinyà en agost després se feren 24 mes, En 1948 Sanchis Guarner repetix l'enquesta d'Anna i Godelleta i en 1970 se fan les enquestes del valencià de Murcia: el Carche i la Torre de Rico.\nA banda de les preguntes pel coneiximent llingüistic, les enquestes contenien atre tipo de preguntes de naturalea sociollingüística, com la del nom de la llengua parlada en cada localitat, que es lo que mos interessa com a testimoni de consciencia llingüística.\nLes enquestes varen ser fetes en territori valencià ans de la guerra civil aixina que no hi han ni "blaveros" ni res per l'estil ni "panques" ni tesis pancatalanistes. Els 26 pobles enquestats que van des de Cinctorres, Moncofa o Llanera fins Biar Campello o Guardamar a la pregunta de com se nomena la varietat llingüística que parlaven van contestar tots que VALENCIA I ademés Biar i Guardamar afegiren chapurrat i patiturrat.\nAço ya resulta molt significatiu i mes encara que quant en el restant de dominis llingüistics peninsulars ningu va obtindre el 100% d'afirmacio en la seua llengua com el cas valencià. El valenciàparlant no parla castelloni o alicanti o crivillenti o moixenti , parla valencià del Senia al Segura, aixo si que es parlar la MATEIXA LLENGUA: el valencià. Per lo tant la pertinencia a una mateixa comunitat llingüistica definida per un territori, LA NOSTRA NACIO VALENCIANA, per part del seus parlants es indubtable. O dit d'atra manera, les diverses varietats llingüistiques GEOLECTALS son agrupades baix la mateixa concepcio de LLENGUA VALENCIANA.\nAço no passa per eixample en les Balears on la consciencia particular s'impon sobre la comuna (els valencians tenim mes consciencia de poble) de tal manera que en Ciutadella parlen ciutadelli en Son Servera serveri, o en Pollensa pollensi... una cosa pareguda passa en Portugal i en Catalunya a on se recull la denominacio CHIPELLA en conte de catala.\nEn segon lloc en el cas valencià destaca l'absencia de cap atra denominacio corresponent a una atra llengua, la percepcio del valencià com un tot tancat dona conte del REBUIG dels valencians a acceptar qualsevol estandart que considere alie no propi del valencià.O dit d'atra manera, explica per que els valencians CONCEBEN LA PROPIA LLENGUA COM UN ENT AUTONOM.\nFont consultada: "Fonaments cientifics de la llengua valenciana".\nAutor: Miquel Angel Lledo: Llicenciat en Filologia Valenciana i en Llengua Espanyola.\nPublicado por Billyjoe en 20:18


INFO RÀDIO CALELLA: Els diners per a Foto Film, arribaran a temps\nEl president de Foto-Film Calella confia en rebre abans d'acabar l'any els 50 mil euros de subvenció del Pressupost General de l'Estat d'aquest 2010.\nJoaquim Sitjà ha explicat que aquesta és la garantia que s'ha donat a l'entitat. Així ho ha dit en declaracions a Ràdio Calella: "Hem fet gestions, hem estat investigant en quina situació estava aquest problema, i ens han assegurat i promès que tindríem els diners al llarg d'aquest mes de desembre. Concretament la senyora Montserrat Candini va fer gestions personalment a Madrid i li van donar garanties que a mitjans de desembre tindríem els diners. La subvenció va anar a un departament que no era el correcte i quan se'n van adonar ho van anul·lar i esperar un altre Consell de Ministres per aprovar-ho. Ja sabem que tot té el seu procés i ara estem en una situació econòmica problemàtica i s'ha anat retardant".\nLa subvenció es destina a finançar la despesa del Festimatge celebrat el passat mes d'abril, del qual un 90% del cost s'ha pagat mitjançant el crèdit bancari que van contractar personalment alguns membres de l'entitat cultural. Així ho ha revelat Sitjà: "nosaltres vèiem que no era correcte que els subministradors i proveïdors que ens fan uns preus molt ajustats perquè és una iniciativa que reverteix a Calella, s'esperessin quatre o cinc mesos a cobrar. Llavors l'entitat va decidir fer un crèdit personal perquè l'entitat no té patrimoni. Així s'ha pogut pagar gairebé un 90% del que es va pressupostar".\nPer a l'edició del 2011 del Festimatge, el president de Foto-Film Calella ha indicat que hi ha una partida compromesa per part de l'Ajuntament de Calella i que ajustaran el pressupost i la programació del festival en funció d'aquesta i d'altres possibles recursos econòmics provinents principalment de la publicitat. Sitjà ha explicat que, fins que no es resolgui la subvenció d'aquest 2010, no tenen intenció de tornar a demanar subvenció al Ministeri de Cultura.


Actualització de l’acte “Projectils de goma: què en diu la ciència?” | Secció de Ciències i tecnologia\nActualització de l’acte “Projectils de goma: què en diu la ciència?”\n06/02/2014 06/02/2014 / emarin\nActe celebrat el 28 de gener del 2013, a la Sala Verdaguer de l’Ateneu Barcelonès\nActualitzem el contingut generat durant la taula rodona “Projectil de goma: què en diu la ciència?” celebrat el passat 28 de gener, i organitzat des de la Secció de Ciència i Tecnologia de l’Ateneu Barcelonès.\nJa teniu a la vostra disposició l’àudio de la xerrada, gràcies a l’Arxiu de la Paraula de l’Ateneu, i que podeu consultar aquí.\nTambé hem reunit totes les piulades generades durant l’acte i que podeu consultar a l’Storify de la Secció de Ciència, aquí. Recordeu que podeu participar en tots els actes de la Secció des de Twitter, afegint l’etiqueta #ateneuciencia.\nEsperem que en gaudiu, i ens veiem a l’Ateneu!\nActualitat científica, Ciència i tecnologia, Projectils de goma: què en diu la ciència\nArxiu de la Paraula, Storify\n← Recuperem les xerrades de la Secció de Ciència i Tecnologia al portal l’Arxiu de la Paraula\nPassejar per la capçada dels arbres →


» Sortida a Castilla-La Mancha - Porsche Club 356 España\nAmb un temps magnífic i molt repartits durant tot el dijous 10 d’octubre, ens vàrem dirigir cap a La Mancha, amb la il·lusió de sopar i dormir a Aranjuez i allí reunir-nos amb els nostres amics del Porsche Club 356 de Portugal i….així va ser!\nBon garatge per als nostres Porsche, excel·lent sopar amb trobada de gairebé tots els components de la sortida i descans merescut després de més de 750 km de ruta.\nEl divendres ens vàrem dirigir al Palacio Real de Aranjuez i amb una excel·lent guia, vàrem recórrer aquesta meravella i els seus jardins, apreciant els mil detalls que ens varen fer notar.\nD’allí, i seguint el camí marcat, vàrem anar a buscar les terres de Don Quijote i els seus gegants, les molins de vent del Campo de Criptana. Allí ens esperaven en Daniel i en Joan que acabaven d’arribar de Barcelona per un bon dinar a les terrasses del restaurant “Las Musas”, sempre rodejats dels preciosos molins de vent i acompanyats per excel·lents vins de la regió. S’ha de destacar que La Mancha és l’extensió vinícola més gran del món!\nDesprés del dinar i seguint el programa, ens vàrem encaminar a les Lagunas de Ruidera per a contemplar aquesta meravella que està com mai, a desbordar d’aigua en cadascuna de les seves interminables llacunes, gaudint dels pobles manxecs que creuàvem en la ruta.\nRetorn cap al centre de la regió fins a Almagro, per a ser calorosament acollits en el seu Parador i disposar d’un espai tancat i reservat per als nostres cotxes (important), així com un altre per al nostre sopar, amb el què el col·loqui i els comentaris de l’excel·lent dia varen ser tema general.\nEl dissabte, després d’un bon esmorzar, vàrem anar a una de les més importants formatgeries a la Finca Villadiego, per a recórrer les seves enormes i modernes instal·lacions, els seus corrals amb més de 5.000 ovelles totes sota control informàtic per a obtenir la màxima producció, degustant, al final, els seus excel·lents productes, dels que en vàrem comprar bastants.\nMolts dels lectors recordaran la frase “Tomar las de Villadiego”, no és cert? Doncs ve precisament d’aquest poble ja que, a la guerra, por la possessió del castell proper, els que fugien d’allí, baixaven ràpidament al lloc anomenat “Villadiego”.\nSortida ordenada dels 18 cotxes fins a Valdepeñas per a visitar Bodegas el Real, a fi de recórrer les seves vinyes, les seves instal·lacions, degustar els seus vins i la seva cuina. Bons vins, de ceps nous a la zona (tempranillo, cabernet, merlot, malbec (raríssim a la zona) chardonnay, etc.) que, degudament explicats, ens varen acompanyar en la dinar típic manxec.\nRetorn a Almagro just a temps per a la representació al cèlebre “Corral de las Comedias” del segle XVI, que és l’únic que es conserva a España, del que en vàrem gaudir. A continuació vàrem visitar amb detall aquesta meravellosa i poc coneguda ciutat, que en el seu moment va ser de gran esplendor, amb una monumental plaça major (antiga plaça d’armes del palau del governador) i múltiples cases senyorials de grans famílies castellanes, així com convents majestuosos, avui poc concorreguts, però ben conservats.\nSopar en el parador, durant el qual, el nostre amic José Guedes, President del Porsche Club 356 de Portugal, ens va agrair la nostra dedicació en l’organització de la trobada amb un bonic obsequi i ens va recordar que ens esperen en el 2014 al Meeting de Portugal a Estoril.\nEl diumenge, seguint el programa, ens vàrem dirigir a visitar el Parc Nacional de Las Tablas de Daimiel, que degut al plujós 2013, estan exuberants i amb gran quantitat d’aus, i des d’allí, per diferents rutes, retorn als llocs d’origen de tots els participants (En Monchu a Asturias, nosaltres a Barcelona i d’altres a Lisboa i Porto) i fi d’unes excel·lents jornades molt ben compartides.


Arxius de Seguretat passiva - Joves en hacking\nJoves en hacking\nSeguretat informàtica per Legió de Gaben\nQUI SOM I QUÈ FEIM?\nEtiqueta: Seguretat passiva\nJove interessat en la seguretat informàtica\nExtrapolant les definicions anteriors, s’arriba fàcilment a determinar què és una vulnerabilitat. És qualsevol punt feble que pugui posar en perill la seguretat d’un sistema informàtic. Aquesta feblesa s’ha d’entendre com una qüestió interna. Pot ser aprofitada per un atacant per violar la seguretat del sistema informàtic, o simplement pot provocar danys de manera no intencionada (per exemple, un error de programació pot fer que un programari tingui comportaments insospitats).\nUna vulnerabilitat és qualsevol punt feble intern que pugui posar en perill la seguretat d’un sistema informàtic. En canvi, les amenaces exploten les vulnerabilitats i, per tant, poden ser considerades com a exteriors al sistema.\nEn general, segons el seu origen, les vulnerabilitats es poden classificar de la manera següent:\n• Vulnerabilitats d’origen físic. Es relacionen amb l’accés físic a les instal·lacions que contenen el sistema informàtic. Si l’organització no manté una bona política d’accés al sistema, provocaria l’aparició d’una vulnerabilitat que podria ser aprofitada per una persona que, sense tenir cap accés autoritzat, en podria extreure dades o provocar danys.\n• Vulnerabilitats d’origen natural. El caràcter imprevisible i inevitable dels fenòmens naturals fa que difícilment puguem evitar-ne les conseqüències. Si més no, cal intentar minimitzar el seu impacte i disposar de mitjans per recuperar, en la mesura del possible, l’estat original del sistema informàtic. Aquestes vulnerabilitats són conseqüència de no haver pres les mesures adequades davant de la possibilitat que es produeixin fenòmens meteorològics o catàstrofes naturals. Si, per exemple, l’organització es troba ubicada en un lloc on sovint es pateixen inundacions, és clar que si no s’ha pres cap mesura les pluges poden provocar danys molt importants al sistema informàtic.\n• Vulnerabilitats que tenen l’origen en el maquinari. Estan relacionades amb el mal funcionament dels elements físics del sistema, el qual pot tenir diverses causes: mal disseny dels components, desgast, mal ús, errors de fabricació. . . Com a conseqüència, el sistema informàtic pot deixar de ser operatiu o funcionar de forma inesperada. Un atacant podria aprofitar aquesta vulnerabilitat per malmetre el sistema.\n• Vulnerabilitats que tenen l’origen en el programari. Aquestes són les més evidents i conegudes. Es basen en errors de programació o de disseny tant de sistemes operatius com de programes.\n• Vulnerabilitats que tenen l’origen en la xarxa. Les xarxes són elements molt vulnerables, ja que estan constituïdes per una suma de maquinaris i programaris interconnectats (que, a més, poden presentar vulnerabilitats físiques i naturals). Els principals problemes que poden sorgir arran de les vulnerabilitats en una xarxa són la intercepció de la informació circulant, Seguretat i alta disponibilitat 13 Seguretat física, lògica i legislació així com l’accés no autoritzat a un sistema informàtic (o a diversos) a través de la xarxa. Un element molt condicionant en l’aparició de vulnerabilitats és la tria de la topologia de la xarxa (segons quina es triï serem més sensibles a unes o altres amenaces).\n• Vulnerabilitats que tenen l’origen en el factor humà. Sol ser la baula més feble i més incontrolable de totes. Ja sigui per manca de formació, de conscienciació o per mala fe, l’element humà és difícilment controlable. No tenim cap poder de decisió sobre les persones que volen cometre atacs contra sistemes informàtics (robatori d’informació, eliminació de fitxers, destrucció de dispositius físics. . . ), però, en canvi, sí és possible, mitjançant una política adequada de formació i conscienciació, evitar moltes conductes causades per la desinformació que podrien posar en perill la seguretat del sistema informàtic d’una organització (per exemple, una bona política de gestió de contrasenyes d’accés).\nUna de les maneres d’explotar les vulnerabilitats d’origen humà és l’anomenada enginyeria social. Consisteix a obtenir informació confidencial manipulant els usuaris legítims. Exemple d’enginyeria social Algú que es fa passar per l’administrador del sistema informàtic truca un treballador i li sol·licita, amb qualsevol pretext, la contrasenya d’accés al sistema.\nUna de les formes més conegudes d’enginyera social és la pesca electrònica (phishing). Aquest tipus de frau es basa en l’enviament de correus electrònics fraudulents (aparentment enviats des d’un origen fiable) en els quals se sol·liciten dades sobre targetes de crèdit, codis d’accés per operar amb comptes bancaris o altres tipus d’informació personal.\nJosep Maria Arqués Soldevila, Miquel Colobran Huguet, Ivan Basart Carrillo, Carles Caño Valls, Jordi Masfret Corrons, Josep Pons Carrió i Jordi Prats Català – Seguretat física, lògica i legislació\nEsquema general sobre Seguretat Informàtica\nFebrer 10, 2020 / Pere Pons / 0 Comentaris\nMalware i Atacs informàtics\nAnàlisi de les principals vulnerabilitats\nCom protegir-nos davant un atac de ransomware?\nQuè són els sistemes RAID?\nPrivacitat a la xarxa\nAtacs i Malware Backups Biometria CPD Passwords Privacitat de les dades RAID Seguretat activa Seguretat física Seguretat lògica Seguretat passiva\nPetyre en Criptografia\nJosep Català en CPD\nPere Pons en CPD\nAffiliateLabz en Backup\nAquesta web està subjecta a una llicència de Reconeixement-NoComercial-SenseObraDerivada 4.0 Internacional de Creative Commons\n© 2020 Joves en hacking


Lluís Llach carrega contra l’Audiència Nacional: “JxSí i la CUP no es mamen el dit” La República\nLluís Llach carrega contra l’Audiència Nacional: “JxSí i la CUP no es mamen el dit”\nLluís Llach ha deixat entreveure amb certa claredat que les actuacions policials destinades a esgarrar les converses que estan tenint JxSí i la CUP al més alt nivell no afectaran les negociacions per conformar govern, ja que la voluntat d’arribar a acords és ferma.\nEl cantautor de Verges ha afirmat en un primer tuit que “Quan es va contra la CUP, (avui és el cas), a l'Audiència Nacional li sembla millor enviar els Mossos i no la Guardia Civil. Ho fan bé”. El tuit anava a tomb de les informacions que han aparegut avui segons les quals l’Audiència Nacional ha encarregat als Mossos detencions contra un grup d’anarquistes, un col·lectiu sensible als interessos de la CUP. Llach considera, com s’ha interpretat també des de l’opinió pública, que aquest és un altre torpede en la línia de flotació de les negociacions dels partits independentistes.\nDes d’Espanya hi ha molta por a l’acord entre JxSí i la CUP, i és per això que és molt important que les forces independentistes no perdin la consciència d’aquesta realitat. Els estaments de l’Estat han estat atacant sistemàticament les entranyes de CDC per tots costats, per mirar de fracturar JxSí i avortar les negociacions amb la CUP, i avui ataquen per l’altra banda. Malgrat tot, els dos partits ja han acordat fer Carme Forcadell presidenta del Parlament, i una declaració que ha agafat a tothom a Espanya amb el peu canviat.\nÉs en aquest context que Llach aleshores ha fet un segon tuit: “D'aquesta manera obliguen al confrontament CUP i Govern de la Generalitat. Deuen pensar que la CUP i JxS es mamen el dit. No és el cas”. Els diputats independentistes mantenen el compromís i la il·lusió malgrat venen hores difícils pel país. Caldrà seguir amatents al que vagi passant.


Freixenet, a l’espera del que passarà amb Henkell, aposta per l’art de brindar\nRamon Francàs (Madrid) 29 de Novembre de 2017 9:19\nL’espot nadalenc no es podrà veure a les televisions fins l’11 de novembre\nLa campanya, segons Freixenet, “recupera l’elegància i solemnitat del brindis, que ha anat perdent la seva essència amb el pas dels anys a les llars, i li torna la màgia i poesia que solia desprendre”. El nou espot és un mini-relat cinematogràfic que ha comptat amb el realitzador Kike Maillo. La productora ha estat Oxígeno i l’agència TBWA.\nEl nou espot, on prevalen els sentiments per damunt de les paraules, és una reivindicació audiovisual del brindis. El director de Comunicació de Freixenet, Pedro Bonet Ferrer, considera que “el brindis més solemne s’ha anat banalitzant”. O sigui, que no té cap originalitat o interès. Pedro Bonet, de fet, creu que el brindis “és una manera de celebrar la vida”. Amb aquesta nova campanya s’arriba a posar l’accent, fins i tot, en l’elecció d’una bona copa i de com servir el cava. Aquesta és ja la campanya nadalenca número 45 de Freixenet. I l’anunci, com en les últimes campanyes també es farà en català.\nCeba 29 de Novembre de 2017 9:14\nJOAN 29 de Novembre de 2017 9:31\ngmä 29 de Novembre de 2017 9:37\nBS Palafrugell 29 de Novembre de 2017 9:41\nSr bonet, 29 de Novembre de 2017 9:43\nDe Ponent 29 de Novembre de 2017 9:48\nfart de fachas 29 de Novembre de 2017 9:50\nJajaj 29 de Novembre de 2017 10:19\nAra ho entenc, el que li preocupava al Bonet és que el collessin per abaixar el preu de la venda de Cavas Úlcera 29 de Novembre de 2017 10:32\nCarles Viñals Casado 29 de Novembre de 2017 10:44\nla guineu platejada 29 de Novembre de 2017 10:44\nKarlus 29 de Novembre de 2017 10:46\nel xiste del dia 29 de Novembre de 2017 11:04\nescanyapolls 29 de Novembre de 2017 12:11\nNo tinc nom 29 de Novembre de 2017 13:29\nPere Gallerí 29 de Novembre de 2017 13:30\nBacora 29 de Novembre de 2017 17:32


Campionat d’Espanya de Seleccions Autonòmiques – Club Volei Olot\nAquest ha estat el tercer any consecutiu que el CV Olot aporta jugadors a les Seleccions Catalanes al Campionat d’Espanya de Seleccions Autonòmiques (CESA).\nPer part masculina Lluc Devesa , col·locador del cadet masculí, jugador que també forma part del programa d’alt rendiment català de la Blume, i per part femenina, Aina Font, col·locadora del cadet femení, els dos de primer any, han tingut la seva tercera experiència en aquesta competició. Els dos jugadors han ajudat a assolir un paper més que digne de la Federació Catalana en aquest torneig.\nLa selecció cadet masculina, on en Lluc ocupava plaça de col·locador titular, va disputar la primera fase contra Canàries, i Aragó, assolint els quarts de final com a segons de grup, per darrere dels canaris. Al partit de quarts, els catalans van perdre tota opció a podi, perdent per 3 a 0 contra Andalusia. A partir d’aquí, dues victòries, la primera conta Galícia per 3 a 0, i la última, una mica més ajustada 3 a 2, contra Balears, els hi van donar la cinquena posició final.\nLa selecció cadet femenina, on l’Aina ocupava el rol de segona col·locadora, va passar directament a semifinals, en una fase de grups a on es van imposar a les noies de Castilla la Mancha, Cantàbria, i Aragó. A la lluita per les medalles esperava la selecció d’Andalusia, escull que les catalanes van salvar amb un 3 a 1, que les plantava a optar per la primera posició, contra la potent selecció de Balears. A la final, quan les catalanes començaven a fregar l’or, amb un 2 a 0 a favor, i amb un bon inici de tercer set, les balears, van aconseguir tornar a entrar al partit, i portar-lo al tie-break. Un set de desempat, no apte per cardíacs, i que es van emportar les de ses illes, per un ajustadíssim 14/16, deixant a les catalanes al segon calaix del podi, i amb la plata penjada al coll.\nLa Federació Catalana va completar la seva participació revalidant l’or de la selecció infantil femení de l’any passat, i amb una sisena posició de l’equip infantil masculí. Felicitacions doncs per a en Lluc i l’Aina, perquè aquestes convocatòries a les seleccions, demostren la bona feina que s’està realitzant des del CV Olot.\nSolidaritat amb el vaixells del Mediterrani


Realisme i impressionisme | Lengua y literatura | Wikiteka, apuntes, resúmenes, trabajos y exámenes de Secundaria, Bachiller, Universidad y Selectividad\nEscrito el 19 de Abril de 2016 en catalán con un tamaño de 3,79 KB\nEl Renaixement és un nom que s'aplica a l'època artística, i per extensió cultural, que dóna començament a l'Edat Moderna i en què es reflecteixen els ideals del moviment humanista que va desenvolupar-se a Europa el segle XVI. El Renaixement trenca, conscientment, amb la tradició artística de la Edat Mitjana, a la qual qualifica, amb ple menyspreu, com un estil de bàrbars o de gots. I amb la mateixa consciència s'oposa a l'art contemporani del nord d'Europa, que segueix evolucionant des de l'art gòtic.\nDes d'una perspectiva de l'evolució artística general d'Europa, el Renaixement significa una ruptura amb la unitat estilística que fins a eixe moment havia estat supranacional.\nEl realisme és un corrent artístic que pretén plasmar la realitat de la forma més exacta possible. El realisme prescindeix de símbols i esquemes i busca el detall, la màxima proximitat. Per això com a moviment autònom el realisme se situa al segle XIX, tant en escultura i en pintura com en la literatura.\nEs caracteritza per la recerca de l'objectivitat i el rebuig al món de la fantasia i dels somnis. Pretén fer una representació de la realitat el més acurada possible, sense embellir-la; els paisatges són representats mitjançant una natura humanitzada. Els temes són contemporanis de la seva època, i solen mostrar una crítica social. Fa un ús minuciós de la descripció, per a mostrar perfils exactes dels temes, personatges, situacions i fins i tot llocs; el quotidià i no l'exòtic és el tema central, exposant problemespolítics, humans i socials.El sonet és una composició clàssica en poesia. En català, el sonet consta de 14 versos, organitzats en dos quartets i dos tercets (abab abab cdc dcd, o abba abba ccd dee), tots ells decasíl·labs sense cesura. Aquesta estructura mètrica pot variar. El sonet va arribar a Espanya i Catalunya al Renaixement per influència italiana i s'ha mantingut fins a l'actualitat.L'estrambot és una estrofa que s'afegeix al final d'un sonet. La pàtria Aribau lamenta que hi ha una cosa que es perd per sempre, la llengua catalana. És un plany, un comiat resignat d'una pàtria entesa com a llengua. L'evocació de la pàtria es fa com el d'un paisatge. S'associa el paisatge amb la família i enyorant els elements físics, hom evoca els personals. El que abans era un to de renúncia, ara és una invitació, un crit, un programa.\nel realisme el renaixement poetica catalana composicio sonet diferencias entre reinexament i reinexença Renaixement i Realisme Català estrambot caracteristiques de l'edat moderna sonet realista sonet


“Quan acabo les peces, ja formen part del món, són elles qui s’expressen, qui es relacionen creant imatges, de lectures diferents, creen espais on el temps es pot parar i poden passar coses. Cadascú té la seva manera de veure-les. Aquest és el miracle de l’art, obrir portes, a sentiments, donar ales, sentir-nos vius.”\nL’escultura és el punt mig, on el pes desapareix en l’espai, on la matèria i totes les seves qualitats es transformen en pensaments, emocions, vivències per donar pas a l’aire que respirem.\nEl dibuix és el moment màgic on captar el gest, la mirada, l’instant que pot ser etern mentre la teva mirada aguanti la seva, mentre en aquell gest hi veus el seu abans i el seu després.\nFaig petits esbossos de dibuix o escultures, que a voltes sols m’entenc jo, captant així la idea ràpida, per després començar la peça. Busco ritmes, petits detalls, moviments, emocions i sobretot mirades, que em transportin al caràcter del personatge.\nA mesura que trec material, la vaig despullant, a mesura que m’embruto deixant lliscar el fang per les mans, a mesura que m’endinso en la textura, la humitat, les olors i l’esforç, a mesura que em deixo portar per la seva saviesa i em vaig fonent amb ella, aprenc d’ella mentre em trobo jo mateixa, a través del treball del contacte amb la matèria, he après a entendre-la, respectar-la, estimar-la, m’ha donat ales, per deixar-me volar.\nL’escultura és treball amb les mans, és aprenentatge de mestres, és diàleg amb la natura i nosaltres\nLa matèria és la meva mestra, les lleis de la natura són els meus paranys a superar, les seves qualitats són els meus aliats, treballant amb la terra, les pedres, la fusta, que puc fer jo que no em donin elles. És ofici ancestral, ofici d’hores en contacte amb els millors mestres, els materials,la gravetat, el pes, l’espai.\nElls t’ensenyen, t’aturen, et fan arriscar, t’empenten, t’atrauen, t’orienten per camins, decisions, et donen el ritme i pas a pas, es deixen transformar a les teves mans i canvien de forma, de colors de textures, i et donen tota la seva noblesa, la seva força que a voltes és transforma amb un subtil núvol blanc.\nEn el dibuix, la mirada del personatge, el seu gest, subtil, sinuós, ferm, tremolós, serè,…..;el to fosc d’una ombra, el traç que voreja una galta, el punt de llum dins l’ull, la ratllada ràpida, les línies que donen ritmes que es confonen i s’entrelliguen, que sembla que es trobin i s’escapin, els blancs bruts que envaeixen l’espai i el transformen; els nervis que passo, les lluites entre forma i expressió, entre el que crec voler i el que surt, decisions, pensaments que m’arriben.\nLes meves mirades i les seves,\nque es transformen i em transformen;\nel diàleg entre línies,\nles mans que dibuixen i esborren.\nEspais en blanc, espais de temps on el vaig mirant i em mira, on el veig i em veu on de cop m’hi veig sense saber-ho, on m’hi sento pensant ser fora.\nMoments on deixo de lluitar, el pensament desapareix, moments on tot flueix, i em transporta.\nMoments on el temps es para perquè sóc dins l’ara.\nMoments on connecto en el dibuix , en el meu interior, en un coneixement universal que portem tots dins.\nÉs llavors quan surten les línies i dibuixen el que és, el que veiem, el que sabem sense saber-ho.\nÉs llavors quan em parla i m’ensenya el que en el fons necessito i de qui sóc sense saber-ho.\nI… a vegades em pregunto, qui l’ha fet.\nEl dibuix no és el que veiem,\nsinó el que sentim quan el mirem.\nL’Elna cobra vida davant de qui la mira, és ella qui es relaciona amb l’espectador, amb l’espai i amb mirades d’altres disciplines artístiques.\nArtista Igualadina. Escultura i dibuix\nJocs del 2000


La Comunitat de Madrid compta amb 133 espècies amenaçades | Consumer\nLa Comunitat de Madrid compta amb 133 espècies amenaçades\nLes aus presenten la situació més crítica\nData de publicació: Dilluns, 21deAgostde2006\nL’últim informe sobre la situació de la fauna silvestre editat per la Conselleria de Medi ambient de la Comunitat de Madrid posa de manifest que un total de 133 espècies es troben amenaçades. Els vertebrats són els que viuen una situació més crítica, dels quals destaquen les aus.\nAquesta comunitat compta amb un Catàleg Regional d’Espècies Amenaçades de Fauna i Flora Silvestre que estableix quatre categories que determinen el grau d’amenaça. De les espècies de vertebrats que sofreixen algun tipus de perill (91 en total), destaquen les aus, amb 61 espècies, de les quals sis estan en perill d’extinció, 11 tenen el seu hàbitat amenaçat i altres sis estan en perill de passar a les categories anteriors.\nLa resta són “d’interès especial”, és a dir, que per la seva situació són mereixedores de tenir una atenció particular en funció del seu valor científic, ecològic, cultural o per la seva singularitat.\nDins dels mamífers hi ha 15 espècies amenaçades; dels rèptils, sis; amfibis, cinc, i peixos, quatre. Entre els invertebrats destaquen els lepidòpters (papallones) i coleòpters (escarabats), encara que també hi ha ortòpters, dictiópteros, efemerópteros, odonatos, plecópteros i tricópteros.\nPer preservar determinades poblacions, la Comunitat de Madrid duu a terme diversos programes específics de conservació. Entre ells destaca el de l’àguila imperial ibèrica, així com el del voltor negre i el de l’àguila real.\nAixí mateix, es realitzen actuacions de marcatge, seguiment i vigilància de parelles a la cigonya negra, l’àguila perdicera i el falcó pelegrí.\namenaçades espècies madrid-ca


Tramesa de convenis a la DGAL. Departament de Governació, Administracions Públiques i Habitatge\nTramesa de convenis a la DGAL\nAdministració pública 20060 - Tramesa de convenis a la DGAL Departament de Governació, Administracions Públiques i Habitatge\nInscripció dels convenis entre els ens locals i entre aquests i altres administracions públiques en el Registre de convenis interadministratius dels ens locals.\nEl Registre de convenis interadministratius dels ens locals és un instrument de publicitat i transparència, regulat en el títol 7 del Decret 179/1995, de 13 de juny, pel qual s'aprova el Reglament d'obres, activitats i serveis dels ens locals. És un registre de caràcter públic en el qual s'han d'inscriure els convenis entre els ens locals i entre aquests i altres administracions públiques.\nEls ens locals estableixen relacions de cooperació consensuada entre ells o entre aquests i altres administracions públiques, per a la prestació de serveis o per al desenvolupament de les competències legalment atribuïdes.\nEls ens locals aproven les clàusules dels convenis en què intervé o participa, i tal com s'estableix legalment, l'acord i la còpia dels convenis s'han de trametre a la Direcció General d'Administració Local del Departament de Governació, Administracions Públiques i Habitatge. Llegiu-ne més\nSol·licitar els informes


Aprovat el Reglament de l’Agència de Qualitat de l’Ensenyament Superior d’Andorra - FÒRUM.ad\nEster Vilarrubla i Marta Fonolleda. Foto: Arixiu\nEl Consell de ministres ha aprovat, a proposta de la titular d’Educació i Ensenyament Superior, Ester Vilarrubla, el Reglament de l’Agència de Qualitat de l’Ensenyament Superior d’Andorra (AQUA). El text és el desplegament reglamentari de l’organisme i ja ha estat aprovat anteriorment pel comitè director del mateix ens.\nAixí doncs, el Reglament determina l’organització i els mecanismes de desplegament d’aquest òrgan i n’oficialitza el funcionament. El ministre Portaveu, Eric Jover, ha destacat que l‘AQUA s’encarrega d’assegurar i analitzar la qualitat de l’ensenyament superior del país, mitjançant avaluacions i acreditacions dels ensenyaments estatals, els centres, el professorat i l’activitat de recerca.\nLes acreditacions de l’AQUA prenen com a referència, d’una banda, les directrius i els estàndards de l’Espai Europeu d’Ensenyament Superior (Standards and guidelines for quality assurance in the European Higher Education Area), i d’altra banda la normativa andorrana en matèria d’ensenyament superior. En concret, es tenen en compte cinc dimensions: la qualitat interna i millora contínua, les activitats i plans d’estudi, el personal acadèmic, els recursos de suport i la informació pública.\nNotícia Anterior: Les pintures de Sara Bagot obren un nou cicle d’exposicions a illa Carlemany\nSegüent Notícia: El PS demana les fundacions que té govern i pel funcionament del transport públic


Contracte de serveis de recollida de residus amb modalitat porta a porta i neteja viària. Aquest contracte inclou objectius d'eficiència social.\nLOT 1 - Servei de recollida de residus i neteja viària: consisteix en el servei públic de recollida de residus (domèstics, comercials i industrials) al municipi de Manlleu així com el seu transport fins a l'àrea de gestió corresponent. Es preveu la implantació d'un nou model de recollida basat en el sistema porta a porta de les fraccions resta, matèria orgànica i multiproducte. La fracció vidre es continuarà recollint a través del mateix sistema de càrrega vertical.\nLOT 2 - Servei de recollida de residus voluminosos: consisteix en el servei públic de recollida de residus voluminosos a Manlleu, així com el seu transport fins a la deixalleria municipal.\n24.788.872,09 € sense IVA 27.267.759,29 € IVA inclòs (10,00%)\n8 anys 1 mes\nEl LOT 2 es reserva a Centres Especials de Treball (CET)\n29.746.646,50 € sense IVA\n10/01/22 11:08 h Publicació acreditada pel Consorci Administració Oberta de Catalunya\nD'acord amb l'article 153.3 LCSP, es preveu formalitzar el contracte un cop transcorreguts 15 dies hàbils comptadors des de la data en què es remeti la notificació de l'adjudicació als licitadors i candidats.\nFinalitzat aquest termini, es requerirà l'adjudicatari per tal que formalitzi el contracte en un termini no superior a 5 dies naturals comptadors des del següent al que s'hagués rebut el requeriment (sempre que no s'hagi interposat recurs en el qual s'hagi demanat la suspensió de la formalització del contacte).\nPer tant, s'estima com a data prevista de formalitació del contracte el dia 03.02.2022.\nPel fet de ser la licitadora que ha presentat l'oferta econòmicament més avantatjosa i complir els requisits previstos en els plecs de clàusules administratives i de prescripcions tècniques particulars reguladors d'aquesta licitació.\nCESPA, COMPAÑÍA ESPAÑOLA DE SERVICIOS PÚBLICOS AUXILIARES, S.A. // FCC MEDIO AMBIENTE S.A.U.\n23.140.335,58 € amb IVA\n490.132,50 € amb IVA\nVegeu resolució d'adjudicació\ninforme puntuació sobre B.pdf PDF


La tradicional “mocadorà”\nRÒTOVA CELEBRÀ EL 9 D’OCTUBRE AMB UN RECONEIXEMENT A LA GENT GRAN\n• L’Ajuntament de Ròtova va organitzar una sèrie d’activitats per commemorar el 9 d’Octubre. Així, tornà a realitzar un reconeixement a la gent gran del poble amb la tradicional “mocadorà”. Les 25 persones més majors del poble han rebut aquest dolç típic d’aquestes dates. A més, des de l’Ajuntament van voler animar a la gent del poble a adquirir este dolç tradicional en el comerç local, en el dia dels Enamorats Valencians. Tant l’Obrador de Salva com el Forn de Paco en van elaborar.


De la Realitat a la Ficció – Showrunners Barcelona\nImpartit per Núria Parera\nLa realitat és el planter més fèrtil i més autèntic per crear històries. Es diu que la realitat sempre supera la ficció, i és cert. En el taller ‘De la realitat a la ficció’, nosaltres l’observarem i en treure’m bons arguments per a futurs projectes.\nSovint, els guionistes tendim a inspirar-nos en altres films o sèries per crear les nostres històries, el que ens porta, de vegades, a repetir clixés i estereotips.\nL’objectiu d’aquest taller és que els alumnes aprenguin a captar temes, situacions i personatges de la realitat que els envolta, ja sigui a través de les notícies que apareixen als mitjans com del seu propi entorn.\nA través d’exercicis pràctics treballarem com captar els temes que més interessen, com documentar-se per treure’n el màxim de suc, com entrevistar els testimonis i protagonistes, com tractar la ideologia que hi ha darrera de cada història…\nAconseguirem un material útil per després convertir-lo en ficció. Durant el taller aprendrem a seleccionar el que cal dramatitzar i el que no, a construir un arc dramàtic partint d’una base real, a fer versemblant la realitat. Així com a buscar el seu punt de vista, la nostra pròpia veu. Aquesta formació es pot aplicar a qualsevol projecte que tinguem al cap, ja sigui per un llargmetratge, un curt, una sèrie, un documental, o un telefilm.\n1-Disseccionar una notícia: els fets\n2-Més enllà de la notícia: trobar el “ganxo” dramàtic.\n4-Retratar mons actuals o del passat.\n5-Una història propera.\nA cada sessió es visionaran escenes de films, documentals o sèries que ens serveixin per exemplificar el que es vol explicar. Serà un taller pràctic en que els alumnes investigaran, debatran i escriuran. Es treballarà individualment i també en grup, perquè un producte audiovisual sempre és una feina d’equip. Cada alumne acabarà el curs amb diversos punts de partida o arcs argumentals que podrà desenvolupar en el futur en el format que més li agradi.\nLa professora: Núria Parera\nFINALITZAT: sol·licita informació sobre futures edicions\nPlaces limitades: 8 persones


Creacció | La Covid posa a prova la tresoreria d’empreses i emprenedors\nHome Notícies La Covid posa a prova la tresoreria d’empreses i emprenedors\nLa COVID ha afectat l’activitat econòmica de manera transversal i diversa. Però hi ha un punt en comú en l’impacte a l’activitat empresarial i emprenedora: la prova d’estrès que està vivint la tresoreria.\nProblemàtiques que fins ara havien estat latents han aflorat amb força. Hi coincideixen experts osonencs amb una àmplia i reconeguda trajectòria empresarial com Pere Puntí i Ramon Esmarats, que ara formen part de l’equip d’experts que acompanyen empreses i emprenedors que acudeixen a Creacció.\nPere Puntí explica que “la col·laboració voluntària acompanyant projectes és una manera creativa de retornar a la societat el que he obtingut al llarg de la vida professional”. Com Ramon Esmarats, que afirma que “no vaig dubtar que si podia aportar quelcom per acompanyar en l’àmbit econòmic i financer a les empreses, ho volia fer”.\nEl diagnòstic és clar, segons Pere Puntí: “Amb la tresoreria passa el mateix que amb el benefici empresarial. No són una prioritat, son una necessitat. La liquiditat en ambient Covid19 és molt és rellevant que la maximització del resultat i prima el curt termini sobre el mig i llarg termini”.\nAixí ho valida Núria Soler, tècnica d’emprenedoria agroalimentària de Creacció: “els petits empresaris i autònoms a qui donem suport, en general no han fet una planificació de la gestió financera. El dia a dia els ha absorbit i ara, tenen descontrol en la tresoreria i desconeixement a temps real de la seva situació financera. També hem detectat un mal dimensionament del marge comercial, i casos d’empreses que requereixen una alta rotació de clients que han destinat pocs recursos en estratègia comercial, promoció i comunicació per a la captació de nous clients”.\nRamon Esmarats es mostra convençut que en la situació actual, les empreses “han d’aturar-se, no deixar-se portar per les emocions que els pot portar a sobreactuar i centrar-se en: validar com funcionaven abans de la Covid19 identificant febleses que ara han aflorat, tenir clar que cal afrontar aquesta situació d’incertesa de manera ràpida i, finalment, tenir perspectiva per començar a definir com caldrà projectar l’empresa cap al futur, pivotant el negoci cap on requereixi l’experiència passada i el nou context”.\nPere Puntí hi afegeix que “ara més que mai cal prioritzar les accions essencials sobre les secundàries per preservar la tresoreria. Cal revisar els fluxos de tresoreria a curt i mig termini, establir escenaris diversos i assignar una projecció de tresoreria en cadascun d’ells, revisant el pla de negoci i el pressupost per enfocar-se a la liquiditat”.\nPer la seva banda, Núria Soler, destaca que “existeixen formes naturals, estratègiques i senzilles per ajudar les empreses a fer més viable i àgil la tresoreria, com ara reduir l’estocatge del magatzem. I sobretot, prendre consciència de la importància del control de la tresoreria”.\nRamon Esmarats afegeix que, a banda de fer un pla de tresoreria detallat fins a finals d’any que tingui present la certesa de la major part de les despeses i la incertesa dels ingressos, “cal ser pro-actius implicant totes les persones disponibles a posar el focus, des de la seva activitat, en el principal problema desestabilitzador de l’empresa: generar ingressos a través de la venda. I plantejar-s’ho amb la cartera de clients actuals. Per tant, preguntar-se què més els podria aportar als meus clients actuals i com puc sumar clients nous, donant a conèixer allò que sabem fer i en què som bons”.\nFinalment, destaca que cal seguir de manera acurada el resultat de cada acció per, si cal, reconduir-les a temps sense perdre de vista l’objectiu d’incrementar les vendes.\nPer la seva banda, Núria Soler afegeix importància de tenir present l’autofinançament. “Quan les coses van bé, cal destinar una part dels beneficis a estalvi per fer front a mancances de tresoreria en el futur i per tant, tenir més marge de maniobra per prendre decisions amb tranquil·litat.\nSoler conclou: “El més important és no precipitar-se en la presa de decisions. És important aturar-se, asseure’s amb un expert que els ajudi a trobar alternatives, realitzant un estudi previ, de present i de futur respecte l’evolució financera de l ‘empresa”.


El Bàsquet Pia busca la primera a casa propulsat pel triomf a Alpicat | Ràdio Sabadell\nEl Bàsquet Pia busca la primera a casa propulsat pel triomf a Alpicat\nEl Bàsquet Pia no ha guanyat encara enguany al carrer Garcilaso | Sergi Park\n08.11.2019 12:20 Sergi Park\nDiumenge (18h) arriba la quarta oportunitat del Bàsquet Pia per aconseguir la primera victòria a casa amb l'enfrontament contra el Tàrrega. Els tres duels que ha jugat fins ara a Can Colapi s'han saldat amb derrota en un pavelló que el vestidor de l'equip sabadellenc tenia clar que havia de seguir sent el fortí que va ser durant la segona volta de l'any passat. Curiosament, és a domicili on la Pia està obtenint millors resultats. La setmana passada, a més, la Pia es va imposar a la pista de l'Alpicat de Lleida per un espectacular 71-112. "Volíem que el nostre pavelló fos un fortí i no ho està sent, i és evident que ens interessa guanyar a casa perquè tothom vol que la seva gent gaudeixi amb el seu euqip. Esperem que el resultat de l'altre dia ens serveixi de trampolí, que ens doni un nivell de confiança alt", apunta Damià Páez, jugador de l'equip.\nQui visita el carrer Garcilaso aquesta jornada és el Tàrrega, un nouvingut a la categoria. Això, però, de moment se li està girant en contra al Bàsquet Pia: els dos partits que ha jugat fins ara contra equips ascendits, Almeda i Centre Catòlic L'Hospitalet, s'han saldat amb derrota, totes dues a Can Colapi. "No ens refiem de ningú. L'Almeda ens va ensenyar una lliçó i esperem seguir amb la bona dinàmica de l'últim partit perquè arribi la primera a casa", admet Páez. "Sabem que tenen dos jugadors molt potents, molt bons anotadors. Vénen de nou i aquests equips són perillosos, ja ho vam veure amb l'Almeda", pensa en la mateixa línia un altre jugador escolapi, Pere Tres.\nEscolapis i targarins van empatats a la classificació del grup 2 de Copa Catalunya, amb dos triomfs i quatre derrotes. El partit de diumenge servirà per trencar aquesta igualtat i la victòria servirà per poder respirar més tranquil amb l'amenaça dels llocs de perill ben a prop.


Barcelona"El català era el nostre signe distintiu. A l'escola tothom era castellanoparlant però l'educació real la vivíem a casa", assegura l'actor Joan Pera (Mataró, 1948). A casa seva, el pare cantava 'Rosó' a la mare –"Rosó, rosó, llum de la meva vida...", canta per telèfon en la conversa amb l'ARA–, que era molt catalanista. I cada any els Reis li portaven un llibre en català. "Era un regal molt especial perquè no n'hi havia gaires". A casa, durant aquells dies en què Joan Pera centrava tota l'atenció en un llibre, sonaven nadales en català. I per Pasqua, caramelles. A les classes de religió llegia en castellà, però a casa va descobrir "que no era com pensava, sinó que Déu era català".


La Diputació de Girona i Llet Nostra impulsaran i difondran el sector lleter des de la granja de Monells - FCAC\nInici > Premsa > La Diputació de Girona i Llet Nostra impulsaran i difondran el sector lleter des de la granja de Monells\nLa Diputació de Girona i Llet Nostra impulsaran i difondran el sector lleter des de la granja de Monells El president de la Diputació de Girona, Joan Giraut, i el president de Llet Nostra, Jordi Riembau, han presentat avui el conveni pel qual l'empresa lletera participarà en el projecte de la nova granja model de Monells, a la comarca del Baix Empordà, amb l'objectiu d’impulsar i difondre el sector vaquí de llet català.\nLa granja és una iniciativa conjunta de la Diputació de Girona -per mitjà dels Serveis de Millora i Expansió Ramadera i Genètica Aplicada (Semega)- i de l'empresa pública IRTA, l’Institut de Recerca i Tecnologia Agroalimentàries adscrit al Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya, i que compta amb el suport de Llet Nostra.\nDes dels anys 70 el Semega disposa d’aquesta granja que ha quedat obsoleta. Amb aquest projecte la Diputació de Girona -propietària de la finca Camps i Armet i de l'explotació lleteracedeix a l'IRTA la gestió de tota l'explotació agroramadera amb l'objectiu de transformar-la en la plataforma de recerca, innovació, formació i difusió del consum de llet a Catalunya. A la granja hi haurà 120 vaques -les mateixes que ara- però es posarà al dia la tecnologia de l'explotació.\nSegons el conveni, l'empresa lletera donarà a conèixer les instal·lacions al públic en general, especialment a les famílies i escoles. La intenció és oferir visites guiades a les instal·lacions de la granja, crear un espai interactiu museístic sobre les vaques i la llet i, alhora, idear activitats educatives adreçades a tota mena de públic sobre els productes derivats de la llet. Les instal·lacions estaran equipades amb una zona de jocs, una àrea de pícnic, aparcaments, lavabos... Tant les instal·lacions com l’entorn de la granja s’adequaran per afavorir una experiència agrària completa als visitants per tal que puguin passar un dia agradable amb el màxim de facilitats possibles sense alterar el benestar dels animals.\nEl president Giraut ha destacat que “per a nosaltres és molt important aquest conveni perquè demostra que estem atenent una necessitat real del sector lleter i donant resposta a una demanda històrica dels productors catalans”. Mentre que el president de Llet Nostra ha apuntat que “ens fa molta il·lusió aquest projecte perquè és en benefici del sector lleter, ja sigui per a la investigació que s'hi farà com també per a la projecció que tindrà pel món ramader”.\nLa nova granja de Monells serà realitat d'aquí a dos anys i suposarà una inversió de 1 milió d'euros que aportaran la Generalitat, la Diputació de Girona i empreses del sector. La primera que s'ha implicat en el projecte ha estat Llet Nostra, que hi destinarà 180.000€.\nLlet Nostra, la marca propietat de sis cooperatives catalanes, és un projecte nascut el 2003 amb l’objectiu de donar sortida a la llet dels ramaders de 215 explotacions catalanes i, així, garantir el futur del sector. Aglutina el 30% dels ramaders catalans i el 25% de la llet que es produeix al país.


Crònica d'un nadal amb les maletes plenes de materials - Talleret Craft\nPublicado el 8 enero 2018 4 agosto 2020 451255d95d\nVoleu fer un passeig dintre de les meves maletes de materials creatius per tallers?\nDoncs acompanyeu-me amb aquestes imatges i veureu alguns dels llocs que he estat aquest Nadal:\nA Caldes de Montbui vaig estar a la Fira de Nadal fent un taller per ensenyar a nens i nenes i les seves families, a trasnformar cartrons de caixes de cereals i semblants, en bonics embolcalls o capses per posar-hi els nostres regals. Així no cal fer servir paper nou.\nA la Biblioteca d’Abrera, vem agafar fil i llanes de colors per tal de dissenyar cadascú una funda per un llibre o llibreta personalitzada:\nA l‘Escola Rural de Jorba vaig pasar tot el matí amb ells i des dels petits de infantil fins els de 6è van estar una bona estona fent les seves joguines amb envasos. Vem fer camions, avions i cotxes. Molts vehicles per portar ben lluny la nostra imaginació.\nVaig tornar a la Biblioteca d’Abrera per fer un taller, en aquest cas per adults. Un taller on reutilitzar envasos que tenim per casa per fer decoracions i objectes nadalencs. Les tècniques van ser senzilles i ningú no va deixar res per fer, molt treballadors.\nL’endemà camí caminet cap a Sant Martí de Sesgueioles a la petita escola rural on vem fer postals de tots tipus amb els materials diversos i peculiars que vaig portar a la maleta i tota la imaginació d’ells, que ja us dic que era mooooolta !!!\nI aquell mateix dia a la tarda un taller per a dones a la Biblioteca Can Peixauet de Santa Coloma de Gramenet. Reutilitzem objectes per fer decoracions de Nadal. Em va encantar veure com es concentraven pintant però crec que encara els va agradar més fer decoupage sobre pots de vidre. Espectacular !!\nSeguim, seguim… perquè l’endemà em desplaço fins a l’Hospitalet de Llobregat al Museu on la proposta que porto és d’embrutar-nos les mans. Aquell dia grans i petits van aprendre a fer-se uns embolcalls amb tela. Va ser divertit fer servir segells per estampar i fer divertides combinacions que després serán l’embolcall d’algun regal molt personal.\nDesembre és un mes de Fires de Nadal, també vaig estar a la de Parets del Vallès amb un taller de postals de nadal i fanalets de reis. Va fer un dia molt bonic i la plaça va estar plena de nens i nenes.\nNovament carrego maletes al cotxe per anar una mica més lluny, fins La Pobla de Lillet, a una llar d’avis on vem fer manualitats amb pintura. El pinzell no te edat !!\nA finals de mes he participat en dos Parcs de Nadal. El de Montmeló i el d’Abrera, fent tallers diferents cada dia:\nBANDERINS AMB ROBA I AMB ESTAMPACIÓ\nJOGUINES AMB CARTRÓ\nFANALETS PER ANAR A ESPERAR ELS REIS\nLLIBRETA DE DESITJOS PER PORTAR A SSMM ELS REIS D’ORIENT\nI al gener encara hem participat a un Parc de Nadal més, a Sant Cugat del Vallès. Com que la temàtica era aquell dia sobre el Circ el taller era especial. Cada nen va realizar una carpa de circ com a element de photocall per poder-se fer una foto amb ella:\nEncantada d’haver fet amics a molts pobles diferents aquest nadal, espero que us enrecordeu de mi cada vegada que tingueu ganes de crear i busqueu inspiració en els objectes que teniu al vostre voltant. Bon Any i ens seguirem trobant segur !!\nbibliobúsbibliotecacartrófet per mínadalsomcreatiustalleretcrafttallerstallers familiars\n⟵a la Xarxa De Televisions Locals\nTallers de joguines, on hem estat aquesta setmana?⟶


Conselleria d'Educació revisarà les supressions d'unitats educatives - Diari Jornada\nDesprés de les exigències del sindicat STEPV, la institució ha fet un pas enrere\nConselleria d'Educació revisarà les supressions d'unitats educatives\n| 09 de jul, 2018 - 12:59\nLa Conselleria d'Educació revisarà les supressions de professorat que anaven a produir-se per l'eliminació d'algunes unitats educatives en diversos centres de les comarques valencianes.\nSTEPV ha aconseguit, amb les seues negociacions amb l'administració, que es recupere professorat en diferents centres on s’havien suprimit fins a dos mestres.\nEl sindicat denunciava fa dues setmanes que la Conselleria havia informat a alguns centres d’infantil i primària que suprimirien una unitat. Això comportava, segons expliquen a un comunicat, que, en molts casos, dos mestres per centre perdien la plaça i havien d’acudir a l’adjudicació del 2 de juliol per aclarir la seua condició de desplaçats, i intentar recol·locar-se en el seu centre, si es generava una nova vacant, fet que en molts casos no va ser possible. Així, gran part d’aquest professorat es veia emplaçat a la petició telemàtica que començava el dia 6 de juliol.\nMolts d’aquests centres es trobaven en les comarques de l'àrea metropolitana de València, en pobles com Burjassot, Paterna, Montcada i Gandia.\nConselleria revisarà el desplaçament d’aquest professorat, encara que les unitats han quedat sense funcionament, fins que tinguen les matrícules necessàries per reobrir-les. D’aquesta manera,es manté de moment un mestre en cada centre.


Terrassa instal·la un aparcament tancat per bicicletes a l’Estacio del Nord | La torre del Palau\nTerrassa instal·la un aparcament tancat per bicicletes a l’Estacio del Nord\nSerà el segon espai d'aquestes característiques a la ciutat, ja que el primer es va instal·lar fa un any junt a l’estació de FGC de la Rambla d’Ègara\nper LaTorre, 11 de desembre de 2019 a les 11:00 |\nL'Ajuntament de Terrassa ha començat els treballs d'instal·lació d'un aparcament tancat per a bicicletes a la sortida de l'Estació del Nord. El nou espai estarà situat al costat de la boca dels Ferrocarrils de la Generalitat i serà la segona instal·lació d'aquestes característiques a la ciutat, ja que el primer es va construir ara fa un any a l'accés de l'estació de FGC a la Rambla.\nSegons fonts del consistori, l'objectiu d'aquest servei públic d'aparcament "universal i tancat" és doble: "potenciar la intermodalitat entre ambdós sistemes de transport i incrementar la seguretat en aquest aparcament de llarga durada".\nEl nou aparcament tindrà capacitat per a 50 bicicletes i 10 patinets, i funcionarà amb un sistema de registre i control d'accés mitjançant l'app gratuïta Pverde, disponible 24h al dia durant els 365 dies de l'any en català, castellà, anglès i francès. L'espai és vàlid per a tots els models de bicicletes i consta de dos nivells. També està dotat d'un sistema de detecció de presència per activar l'enllumenat interior i una bomba d'aire, així com eines per fer operacions bàsiques de manteniment i reparació. Plaques solars i un aerogenerador proporcionaran l'abastiment energètic.\nAquest nou servei, que s'emmarca dins del Pla de Mobilitat 2016-2021 de l'Ajuntament de Terrassa, forma part del desplegament progressiu d'aparcaments tancats de bicicletes, l'anomenat Tbicibox, ubicats a prop de les estacions de transport públic de la ciutat. Està previst que l'aparcament estigui enllestit aquest desembre i es posi en marxa el gener, després de les comprovacions oportunes.\nSocietat, bicicletes, Terrassa, aparcament, Estació del Nord


D'entre totes les històries que s'expliquen als contes infantils, en podem trobar algunes que se centren en una de les aventures més gratificants i emocionants que tant nens com adults podem viure: l'aventura de llegir.\nSón contes on els llibres són els protagonistes, i on es mostra el valor del llibre com a objecte i com a eina per a viure moltes experiències i apropar-nos a altres vides.\nA continuació trobareu una selecció d'àlbums il.lustrats on el centre de la història són els llibres, ja sigui perquè els personatges principals són lectors voraços, perquè la trama gira al voltant d'aquests o perquè són llibres que neixen amb la vocació de ser un tribut al poder de la literatura i de la imaginació.\nSi teniu alguna recomanació més d'àlbums infantils on els llibres són els protagonistes, no dubteu en deixar-la als comentaris, així podem fer més gran aquesta llista.\n- El llibre que se sentia sol (Kate Bernheimer, Chris Sheban. Editorial Joventut).\n"El llibre quedà completament oblidat en un racó, on l'havia deixat un petit lector despistat, i ni tan sols la bibliotecària va trobar-lo".\nAquest és un conte que explica com, a poc a poc, un llibre va caient en l'oblit, a pesar d'haver estat un dels favorits de la protagonista. Amb l'arribada de novetats a la biblioteca del poble, va quedant cada vegada més desplaçat. Fins que un dia, inesperadament, torna a les mans d'una de les seves lectores. Emotiu i amb una història rodona, des de les primeres pàgines destil.la la passió pels llibres i mostra com se n'ha de tenir cura. És possible que, fullejant-lo, els nens recordin llibres que han llegit amb anterioritat i tinguin ganes de tornar-los a tenir a prop durant un temps. Si voleu saber més detalls sobre el llibre i veure'n més il.lustracions, en vaig parlar fa temps en aquesta entrada.\n- La muntanya de llibres més alta del món (Rocío Bonilla. Editorial Animallibres)\n"Cada relat el feia viatjar a altres països, descobrir coses sorprenents sobre la història, conèixer nous personatges o imaginar mons que no existien en la realitat."\nEl protagonista d'aquest conte sempre ha desitjat poder volar, però tot i que ho demana cada any a la seva mare i al Pare Noel, no hi ha manera d'aconseguir enlairar-se. Fins que un dia la seva mare li regala un llibre i, sense que al principi ell pugui comprendre-ho, li diu que amb aquest regal també podrà volar. Llegirà tant que construirà una muntanya de llibres ben alta amb la qual finalment podrà volar tan literal com simbòlicament. I també sortirà al telenotícies!\n- La gallina xerrapeta (David Ezra. Editorial Jovenut)\n"Molt bé-diu el pare-. Et llegiré un dels teus contes favorits. Però aquesta nit no interrompràs el conte, oi que no?"\nL'hora d'anar a dormir a casa de la gallina xerrapeta no és fàcil. Ella no es pot adormir sense que el seu pare li expliqui un conte, però li costa molt estar callada mentre dura la lectura, ja que sempre troba motius per alertar als protagonistes del les històries de tot allò que els hi està a punt de passar. Un llibre molt entretingut que sorprèn els nens per la interacció entre els protagonistes del relat i els personatges dels contes que llegeixen.\n- L'increïble nen menjallibres (Oliver Jeffers. Andana Editorial).\n"A l'Enric li agradaven els llibres. Però no com ens agraden a tu i a mi, no. A l'Enric li encantava menjar-se'ls".\nDivertidíssim relat de l'artista Oliver Jeffers, sobre un nen que en comptes de llegir els llibres, se'ls menja. Primer aquest acte no té gaires conseqüències, sinó que fins i tot es va fent més llest a mesura que es menja diccionaris i llibres de tota mena. Però un bon dia es comença a trobar malament i finalment accepta els consells dels adults que li diuen que el més interessant que es pot fer amb els llibres és obrir-los i llegir-los.\n- La nena dels llibres (Oliver Jeffers. Sam Winston. Editorial Andana).\n"La nostra és una casa on tot s'inventa i absolutament tothom hi pot entrar. Perquè la imaginació és lliure".\nUn altre àlbum de Jeffers, que és un regal per a petits i grans, on es mostra una nena que navega a través d'un mar de paraules fins a arribar a la casa d'un nen, a qui convida a començar una nova aventura. A la vegada, un repàs als clàssics de la literatura infantil i juvenil i al poder de la imaginació.\n- Es busca! Lili la llebre, lladre de llibres (Emily Mackenzie, Editorial Combel)\n"Li agradaven tant els llibres que va començar a colar-se a les cases de la gent i a llegir els seus llibres mentre dormien"\nUna història d'intriga on els nens acabaran empatitzant amb una llebre lladre, ja que l'origen del seu delicte és l'amor als llibres. Això sí, al final un bon amic li explicarà com es pot satisfer l'ànsia per la lectura sense que hi hagi d'intervenir la policía.\n- La senyora dels llibres ( Heather Henson, David Small. Editorial Joventut).\n"Ep! Ara que ho penso, s'ha passat el dia cavalcant per aquests caminois costeruts i per a res. I no us ho creureu, a més, diu que d'aquí dues setmanes tornarà a venir per canviar aquests llibres per uns altres!"\nUn llibre inspirat en una història real: la de les bibliotecàries, conegudes com les senyores dels llibres, que als anys 30 del segle passat portaven llibres a cavall a les zones aïllades dels Apalatxes de Kentucky. La història, molt ben narrada i meravellosament il.lustrada, s'explica des del punt de vista d'un nen que descobreix l'aventura de llegir de la mà d'aquestes dones.\n- Si jo fos un llibre. (José Jorge Letria. André Letria. Editorial Joventut)\n"Si jo fos un llibre, li demanaria a qui em trobés pel carrer que se m'endugués a casa".\nUn llibre on cada pàgina és una declaració d'intencions del que significa la literatura i tot allò que ens pot aportar. I amb il.lustracions simbòliques on els llibres prenen vida per tal de fer-nos viure diverses aventures i situacions.\n- Com es fa un llibre. (Cristina Sans. La Galera Editorial).\n"Mmm. Quina proposta més interessant-valora l'editora. Això podria ser un bon llibre!\nUn conte per nens curiosos que vulguin saber, pas per pas, com es fa un llibre. Des de la creació a la venda, passant per l'edició, la maquetació, la impressió... Il.lustra i explica molt bé com tots els llibres poden arribar a les nostres mans.