El 15-M: falsos amics, enemics externs – CGTCatalunya\nInici > General > Articles opinió > El 15-M: falsos amics, enemics externs\nEl 15-M: falsos amics, enemics externs\nEn algun moment en els mesos anteriors li he prestat atenció als assetjaments que ha patit el moviment del 15 de maig. Torno ara a la càrrega amb la qüestió perquè hi ha dues circumstàncies que mereixen -crec jo- atenció.\nLa primera alguna relació té amb un fenomen que ens afecta des de temps enrere: la principal estratègia que els mitjans de comunicació progressistes -El País i Público, la SER i La Sexta, Televisión Española i Radio Nacional- han desplegat en relació amb el moviment ha consistit en rebaixar la radicalitat de les demandes que sovint arribaven d'aquest últim. Fa unes setmanes un periodista que cobria una manifestació del 15-M madrileny per a la televisió pública va acabar la seva intervenció assenyalant que els assistents havien corejat les consignes habituals a favor de la reforma de la llei electoral. No he escoltat mai consignes sobre una qüestió tan estimulant com aquesta. El periodista estava bolcant sobre el moviment una percepció prejuiciosa que feia d'aquest una simpàtica i festiva reunió de joves que, lògicament molestos per l'horitzó que se'ls ofereix, s'acontentarien de demandar una més que raonable reforma de la llei electoral ... Per a què prestar atenció a tota la resta que es reclama en les manifestacions i que revela sovint una franca vocació de posar el dit a la nafra de les misèries del capitalisme que patim?\nExplico tot això perquè hora és de subratllar que distorsions semblants es fan valer, també, a l'interior del moviment. Les transmeten gent que en l'aclaparadora majoria dels casos han lluitat de sempre per horitzons ben diferents dels que postula en aquestes hores el 15-M -en lloc central l'assemblea, l'autogestió i el rebuig dels lideratges- i que fa uns mesos no apreciaven altra possibilitat que la que oferien pactes cupulars de la mà dels sindicats majoritaris. Gent que, després de subratllar l'aparent lleugeresa de molts dels joves que estan als carrers i de retreure la seva presumpta falta de radicalitat contestatària, al final poc més reclamen que la reconstrucció dels Estats del benestar dels que se suposa gaudíem un lustre enrere.\nA to amb el retrat del 15-M que ofereixen els mitjans progressistes, les persones de les que parlo fugen de qualsevol contestació franca del capitalisme -n'hi ha prou, als seus ulls, amb repudiar la deriva neoliberal d'aquest últim- i aposten pel que sovint és un curtplacisme aberrant que cancel·la qualsevol perspectiva de transformació radical del sistema. Els drets de les dones, els de les generacions futures i els dels habitants dels països del Sud poques vegades treuen el cap a les seves preocupacions, que encaixen a la perfecció amb les lletanies que han acabat per enfonsar l'esquerra tradicional. Algú afegirà que res d'això seria particularment rellevant -és evident que la posició que esmento és present en el 15-M- si no comencés a cobrar cos un fenomen inquietant: després de xuclar de la imatge d'un moviment amb el que comunament han mantingut vincles escassos, alguns dels representants d'aquestes posicions haurien començat a arrogar-se una mena de càrrec de portaveu del 15-M, que als seus ulls necessitaria inequívocament de representants externs.\nL'altra circumstància que volia esmentar remet a una realitat diferent davant la que s'ha de ser preparades. Amb el PSOE en l'oposició no convé perdre de vista un risc que hi és: el que aquest partit en virtut d'una decisió orgànica -o els seus militants i simpatitzants de forma més o menys espontània- decideixi desembarcar al 15-M i utilitzar aquest com a ariet davant les polítiques del nou govern. Si semblant horitzó guanya terreny caldrà estar alerta, i això tan sols sigui per una prosaica raó: el desembarcament del que parlo comportaria, per lògica, un designi de rebaixar, un cop més, la radicalitat de moltes de les demandes del 15-M i allunyaria a aquest del designi de buscar un acostament urgent amb els segments resistents del moviment obrer. Posaria en safata, a més, una possible aliança entre els anti-neoliberals que ja estan dins i els que, després de recolzar l'indefensable, s'afanyen a arribar.


No sou un club, sou una secció (Xavier Bosch)\nNo sou un club, sou una secció\nXAVIER BOSCH 02/06/2015 20:27\nEls aficionats de la Penya que, en gran nombre, dijous passat van venir al Palau Blaugrana per als quarts de final de l’ACB van dedicar-se, a cada temps mort, a repetir un mateix càntic amb voluntat d’ofendre. “Nou sou un club, sou una secció”. Els joves verd-i-negres semblaven més dolguts que en altres ocasions, i amb raó, després de l’errada de l’equip de màrqueting del Barça, que va fer una campanya per vendre paquets de tres entrades que incloïen partits de semifinals i que, per tant, ja donaven el Joventut com un equip eliminat.\nLa cançoneta, que volia burxar-nos, em va fer reflexionar sobre aquest Futbol Club Barcelona que, en el fons, s’ha convertit en el millor club poliesportiu del món. Les seccions formen part de la nostra essència, les tenim des de fa una pila de dècades i, a més a més, des dels anys 90 s’han convertit en extraordinàriament guanyadores. La demostració és que de les 38 Copes d’Europa del Barça guanyades fins ara, 34 les han aconseguit les seccions professionals i només 4 el futbol. La prova que el club fa un salt endavant a partir dels 90 és que fins a l’any 91 totes les Copes d’Europa eren exclusivament d’hoquei patins, una secció que ja n’havia guanyat 10. I l’any següent va arribar la primera d’handbol, i l’altre la primera de futbol...\nAvui podem dir que el Barça, al segle XXI, ha guanyat 21 Champions en cinc esports diferents. O, dit d’una altra manera, en els últims vint anys -amb l’excepció del 2013- el Barça ha estat campió d’Europa cada temporada com a mínim d’un esport. I aquí ve la dada més il·lusionant: si el Barça guanya a Berlín, serà la primera vegada a la història que guanya tres Champions en una sola temporada. Aconseguits els títols d’hoquei patins a Bassano i d’handbol a Colònia, si Xavi alça la Champions dissabte, aquesta temporada potser serà considerada la millor de la nostra història. Fins ara, en set ocasions hem guanyat dues Champions en un mateix curs, però mai no n’hem aixecat tres. Però tot costa molt i aquesta temporada ja se’ns ha escapat la final de futbol sala. Amb permís del Juventus, i amb tot el respecte per una Vecchia Signora que també busca un triplet de futbol, nosaltres busquem alguna cosa més.


dijous, 20 de gener de 2022 | 15:52h\n#mediambient30 anysAlbuferaCAIBMedi Ambientvoluntariat\nEl Parc Natural de s'Albufera reconeix els 30 anys de feina de més de 4.000 voluntaris.\nEl Parc Natural de l'Albufera ha volgut agrair aquest dissabte els 30 anys de voluntariat al parc amb una celebració amb les 21 entitats més representatives dels més de 4.000 voluntaris que han fet tasques per a la conservació, la restauració, el coneixement i la divulgació dels valors naturals i culturals d'aquest espai natural durant aquestes tres dècades.\nEn la presentació de l'acte el conseller de Medi Ambient, Agricultura i Pesca, Vicenç Vidal ha volgut agrair a tots els voluntaris que «hagin entregat una part d'allò que tenim més valuós, el nostre temps, per a fer que s'Albufera sigui diferent».\nSegons la conselleria, gràcies a tots els voluntaris «s'han assolit els objectius del Pla d'Acció de Voluntariat de s'Albufera com escurar síquies, construir illetes per a la nidificació, fer seguiment d'espècies, restaurar la vegetació de les dunes, i de moltes altres contribucions a la conservació del Parc».\n«Així mateix, el voluntariat científic ha permès que més de 1.900 científics i voluntaris aprofundissin en el coneixement de l'ecologia de la zona humida i del sistema platja-duna, fonamental a l'hora de gestionar els hàbitats i les espècies que conformen s'Albufera», han explicat.


L'Epistolari Blau: El Primer Mes\n-Ja fa un mes que vaig arribar a Barcelona. Un primer mes que ha sigut suculent però que encara no ha sigut prou temps, o jo no l’he sabut aprofitar com volia. Tanmateix les coses van a bon ritme. La feina ha començat. Treballe per una multinacional estadounidenca que té la subcontracta dels serveis de comunicació d’un conegudíssim portal de negocis d’Internet. Sembla que les meues tasques seran limitades, i que de moment faré només labors d’atenció i gestió de comptes d’usuari o alguna cosa semblant: encara no ho tinc clar perquè no he acabat la formació. L’espai és un modern edifici d’oficines a Poblenou, tirant cap a Diagonal Mar, amb tot allò que ha de contenir un immoble de només un any: cristall, acer i mobles de l’Ikea. A la Plataforma—com ells ho anomenen—treballem junts equips de diferents països, generant-se un ambient de treball molt agradable i obert. Nosaltres ocupem l’última planta, el que ens garanteix unes precioses vistes a la mar i una constant envolta de vols de gavina. Aquests matins suaus de tardor, quan el sol surt pel mar tranquil de color taronja alba, el vol gris i blanc de les gavines es pot seguir amb la mirada pels contorns transparents de l’edifici. Barcelona està plena de poesia lluminosament mediterrània. M’encanta la llum de Barcelona.


Es distribuiran 40 places arreu dels centres que hi ha al territori\nper Redacció / ACN dijous, 3 de desembre 2020 - 16:15h\nCatalunya ofereix 40 places per acollir joves emigrats sols arribats a les illes Canàries | Puertos de Tenerife\nLa Direcció General d'Atenció a la Infància i l'Adolescència (DGAIA) oferirà 40 places al sistema català de protecció a la infància per a adolescents i joves emigrats sols arribats a les Illes Canàries les darreres setmanes. El Departament de Treball, Afers Socials i Famílies ha fet l'oferiment després d'estudiar la situació dels centres catalans i valorar els recursos «per assegurar una bona acollida i inclusió». La distribució de les 40 places es farà per tot el territori seguint en la línia de voler garantir una distribució equitativa capaç de facilitar la inclusió. El Govern però ha reclamat a l'Estat espanyol que garanteixi que aquests joves tinguin una possibilitat real d'inclusió a partir d'un permís de treball i residència als 18 anys.\nEl conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, Chakir el Homrani, ha afirmat que «aquests joves que vinguin de Canàries han de tenir permís de residència i de treball quan facin 18 anys». «De fet, aquesta exigència que fem a l’Estat ha de ser per a tots els joves que han passat pel sistema de protecció perquè no caiguin en la vulnerabilitat amb la majoria d’edat», ha afegit.\nLa conselleria ha manifestat que amb aquesta acció vol contribuir a donar resposta a l'emergència migratòria però sobretot a «garantir els drets» dels afectats.\nD'altra banda, ha demanat la convocatòria immediata d’una Conferència Sectorial de Migracions en la que s’adopti la proposta SHARE, presentada per Catalunya, les Illes Canàries, Navarra, Euskadi, Melilla, la Communauté d'Agglomération Pays Basque, Attica, i Nouvelle Aquitània, que serveixi per establir mecanismes concrets per compartir amb responsabilitat i d'una manera sistematitzada el deure de solidaritat dels migrants d'acord amb els valors i ideals europeus.\nEl Govern insta a l'Estat a obrir vies legals i segures per a refugiats i migrats\nSegons el Govern català, la proposta no ha rebut resposta per part de l’Estat espanyol i «hauria de ser la base per solucionar la situació del col·lapse a Canàries i, sempre, garantint la possibilitat real d’inclusió social i autonomia personal». També ha instat l'Estat a obrir vies legals i segures per a les persones refugiades i immigrades entre Àfrica i Europa a partir de fer efectius els compromisos de reassentament per a persones refugiades i vies de migració legal i segures. Per a fer-les efectives, el Govern ha reiterat la seva disposició a col·laborar.\nBarcelona acollirà 50 migrants\nAquest dimarts s'anunciava que Barcelona acollirà 50 migrants que han arribat durant aquests darrers dies a les illes Canàries. Aquestes persones s'allotjaran en un equipament municipal d'acollida, segons ha explicat l'Ajuntament de Barcelona en un comunicat.\nEn les instal·lacions seran atesos per professionals d'atenció social qui els prendran les dades i analitzaran quines són les seves principals carències: falta de menjar, deshidratació, malalties físiques o psicològiques. També seran atesos per professionals que avaluaran el seu estat psicològic i emocional.\nDes del Govern, la portaveu, Meritxell Budó, assenyalava el passat dimarts que la ciutat comtal està disposada a acollir més migrants durant els pròxims mesos, però que hi ha molts ajuntaments catalans que també estan prenent aquesta iniciativa.\nAjuntament de Barcelona Govern Espanyol Govern Català Illes Canàries