ON COMPRAR FORFETS DE DIA, VARIS DIES O NIT? - Gent de Masella\n4 Gener, 2020 4 Gener, 2020 masella\t0 Comments\nA Masella hi ha un ampli ventall de forfets de dia, de nit, dies consecutius i de lliure elecció, així com també forfets de regal per a terceres persones. Es poden comprar forfets de Masella i d’Alp 2500 a les tres portes d’entrada de l’estació, és a dir al Pla de Masella-1600 m, La Pia – 1700 m i a Coma Oriola – 1950 m.\nEn el Pla de Masella hi ha tres punts de venda que són: en el Caixer Automàtic, a les Taquilles i a les Oficines d’Atenció a l’Esquiador.\nCaixer Automàtic: És la caixa expenedora a on poden comprar forfets de 1 dia o varis dies consecutius, amb assegurança i sense assegurança. L’horari del caixer és de 8 a 12 h i a partir de les 16 h, es poden comprar forfets per l’endemà. Es paguen els forfets amb targeta bancària. El caixer automàtic està ubicat a la dreta de la porta d’entrada de les Oficines d’Atenció a l’Esquiador del Pla de Masella. No es poden comprar forfets d’Esquí Nocturn.\nTaquilles: Es poden comprar forfets de tot tipus de Masella i d’Alp 2500 (dia, nit, consecutius, lliure elecció, etc.), amb descomptes (universitaris, carnet jove, etc.) i promocions (paquets universitaris i familiars). Es poden bescanviar forfets de promocions, excepte els forfets d’intercanvi en els titulars d’abonament de temporada d’altres estacions d’esquí. Les taquilles, que són les principals de l’estació, estan ubicades a la part posterior de l’edifici de serveis del Pla de Masella. També estan obertes les nits d’Esquí Nocturn.\nOficines d’Atenció a l’Esquiador: Entre d’altres tràmits i compres es poden adquirir promocions, bescanviar forfets i retirar els forfets d’intercanvi en els titulars d’abonament de temporada d’altres estacions d’esquí. Les Oficines d’Atenció a l’Esquiador estan a l’edifici de serveis del Pla de Masella, a la banda del telecadira Masella Jet. També estan obertes les nits d’Esquí Nocturn.\nTaquilles: Es poden comprar forfets de tot tipus de Masella i d’Alp 2500 (dia, nit, consecutius, lliure elecció, etc.), amb descomptes (universitaris, carnet jove, etc.) i promocions (paquets universitaris i familiars). Es poden bescanviar forfets de promocions, excepte els forfets d’intercanvi en els titulars d’abonament de temporada d’altres estacions d’esquí. La Pia és la primera porta d’entrada que es troben els esquiadors quan venen de la carretera provinent de la Collada de Toses i/o La Molina.\nTaquilles: Es poden comprar forfets de tot tipus de Masella i d’Alp 2500 (dia, nit, consecutius, lliure elecció, etc.), amb descomptes (universitaris, carnet jove, etc.) i promocions (paquets universitaris i familiars). Es poden bescanviar forfets de promocions, excepte els forfets d’intercanvi en els titulars d’abonament de temporada d’altres estacions d’esquí. Coma Oriola s’hi arriba per la carretera de 4,5 km que arrenca del Pla de Masella, davant dels Apartaments Masella 1600 m residencial.\nCOMPRA FORFETS PER REGALAR\nVia web: Es poden comprar forfets de Masella per regalar a terceres persones a través de www.masella.com clicant AQUÍ. Els forfets que es poden comprar són per adults (a partir de 12 anys), infants (7 a 11 anys), menors (fins a 6 anys), veterà I (de 65 a 74 anys) i veterà II (a partir de 75 anys). Els tipus de forfets que es poden comprar són: dia, nit, 1 nit + l’endemà o 2, 4, 6, 8 o 10 dies de lliure elecció. Un cop comprats via web els beneficiaris de les cartes-regals han de bescanviar-les a les Oficines d’Atenció a l’Esquiador del Pla de Masella. Es paguen els forfets amb targeta bancària\nOficines d’Atenció a l’Esquiador: Es poden comprar forfets de Masella per regalar a terceres persones en totes les franges d’edat: adults (a partir de 12 anys), infants (7 a 11 anys), menors (fins a 6 anys), veterà I (de 65 a 74 anys) i veterà II (a partir de 75 anys). Els tipus de forfets que es poden comprar són: dia, nit, 1 nit + l’endemà o 2, 4, 6, 8 o 10 dies de lliure elecció. Un cop comprats els beneficiaris de les cartes-regals han de bescanviar-les una altra vegada a les Oficines d’Atenció a l’Esquiador del Pla de Masella. Les Oficines d’Atenció a l’Esquiador estan a l’edifici de serveis del Pla de Masella, a la banda del telecadira Masella Jet.\n← COM TRAMITAR L’ABONAMENT?\nEL WORLD SNOW DAY AL JARDÍ DE NEU →


Boss Tee 3 Negre comprar i ofertes a Dressinn\nDescobreix Boss Tee 3 en estoc i al millor preu. Visita dressinn, la teva botiga online de material de moda , i aconsegueix les millors ofertes sense sortir de casa. Et garantim el pagament totalment segur i enviament ràpid! Compra Boss Tee 3 ara mateix i completa el teu equipament. Gaudeix de l’esport i les teves activitats diàries al màxim!


102 Aniversari d'Enric Valor: 22 d'Agost a l'Alt del Guisop | Centre Cultural Castellut\n29 Juliol 2013 Actualitat No hi ha comentaris\nPer tercer any consecutiu, el Centre Cultural Castellut i l’Ateneu Cultural Republicà de Petrer us convoquem a una activitat especial. Es tracta de pujar a l’Alt de Guisop a trenc d’alba, amb motiu del 102 aniversari del naixement, a Castalla, del nostre benvolgut Enric Valor i Vives. Pretenem, i estem segurs que ho aconseguirem, que aquesta data ens servisca, any rere any, per recordar el castellut més universal, acostant-nos a la seua obra, al seu paisatge, al seu País, que són els nostres. Tot això acompanyats d’amics de diverses comarques del sud.\nUs adjuntem el cartell-convocatòria per tal que en feu difussió del mateix allà on pugueu, contactes, amics, comerços, etc.\nEns veiem el 22!!!


Acompanyament en la realització d'un taller científic-tecnològic (Figueres) - 5h\nLa tasca a desenvolupar serà la de donar suport en la realització d'algun dels tallers de la Fira STEAM. Abans del taller es donarà la formació necessària per poder portar-lo a terme. No cal preparar ni portar res. El taller té una durada de 2 hores, però caldrà ser-hi abans per preparar-lo i rebre la formació i també després per ajudar a recollir.\nEl taller serà el dia 28/05 de les 17 a les 20 h.


Els exemplars de la col·lecció Primilia Contes serviran per arrelar les tradicions locals entre els escolars - Ràdio Premià de Mar\nEls exemplars de la col·lecció Primilia Contes serviran per arrelar les tradicions locals entre els escolars\nLes escoles de primària de Premià de Mar han rebut aquest matí exemplars dels tres títols que composen fins el moment la col·lecció ‘Primília contes’. L’acte estava organitzat des de les regidories d’Ensenyament i Cultura. La idea és que les escoles organitzin activitats a partir dels contes de la col·lecció perquè les tradicions i històries de la ciutat arrelin entre els escolars.\nLa biblioteca Martí Rosselló i Lloveras ha estat escenari aquest migdia de l’acte de lliurament d’exemplars dels llibres de la col·lecció Primilia Contes als centres d’educació primària de la ciutat. Aquest acte estava emmarcat dins el projecte ‘Coneix Premià amb un conte’ que es presenta com una continuació a nivell d’activitats infantils de les històries que s’expliquen en els tres títols que s’han publicat fins el moment dina la col·lecció ‘Primilia contes’. Ho ha explicat a ‘Premià Notícies’ el regidor de Cultura de Premià de Mar, Josep Maria Molins.\nL’objectiu que es busca és fer arribar els continguts de la col·lecció a les escoles per fomentar el coneixement de la història entre els més petits, així com les tradicions locals, els indrets característics i les llegendes del municipi. Així, de cara al projecte ‘Coneix Premià amb un conte’ s’han organitzat diverses activitats per portar a terme a les escoles, ambientades en els diferents contes.\nLa col·lecció Primília Contes està editada per l’Ajuntament i va néixer el 2007. Fins ara s’han editat 3 contes: ‘Moros a la costa!’, per a alumnes de segon de primària, ‘Onades i flors’ per estudiants de quart de primària i ‘Secret, secret, l´horta Farrerons té un secret’ per estudiants de 6è de primària. Dissortadament, les restriccions econòmiques que viu l’Ajuntament no permetran editar aquest Sant Jordi un nou volum d’aquesta col·lecció, si més no en principi.\nL’acte ha comptat amb la presència dels regidors de Cultura i Ensenyament, Josep Maria Molins i Mercè Gisbert, la directora de la Biblioteca, Marta Romera, representants de les escoles i la coordinadora del projecte Primília Contes, Marta Luna. L’alcalde Miquel Buch tenia prevista inicialment la seva presència però finalment no ha assistit per motius d’agenda.\nEn concret, la regidoria de Cultura ha fet entrega d’entre 30 i 40 contes de cada títol a cada centre educatiu de primària del municipi.\nEls alumnes de 1r de primària premianencs tornaran a fer piscina el curs que ve després de 6 anys\nL’Institut Premià de Mar obté oficialment una nova línia de 2n d’ESO que ja existia suportada amb recursos propis\nBe the first to comment on "Els exemplars de la col·lecció Primilia Contes serviran per arrelar les tradicions locals entre els escolars"


B&B Sole Luna Perugia Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nB&B Sole LunaVia Tarquinia 40, Barris, Perugia, Itàlia, 06129 - Veure al mapaExcepcional9,1Basada en126comentarisB&B Sole LunaVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 31 fotosMolt bona ubicació 8,5Veure al mapa8,5UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionatbalcó/terrassa\nSobre l'allotjamentDescripcióB&B Sole Luna, ubicat a Barris, Perugia, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com Jardins Medievals, Chiesa di San Pietro, Museo Archeologico Nazionale dell’Umbria. A B&B Sole Luna, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, habitació familiar, servei de bugaderia, ascensor. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, habitacions interconnectades disponibles per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses camp de golf (a 3 km), solàrium, parc infantil, equitació, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, B&B Sole Luna és una selecció idònia per a la vostra estada a Perugia.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantPlease note that air conditioning comes at an extra cost of EUR 5 per night. Comentaris recents de clients


Història Musical – Lliria City of Music\nDurant més de 2.000 anys d’història, Llíria i la música han conviscut en una harmonia perfecta. Per a entendre la història de la ciutat és imprescindible entendre la seua vinculació amb la música.\nLliria des de la\nEls músics edetans tocant instruments de vent tipus flauta de doble canya o aulós grec desplaçant-se que apareixen representats en la ceràmica ibèrica recuperada en el jaciment arqueològic del Tossal de Sant Miquel i exposada en el Museu de Prehistòria de València, són la primera mostra de música de la història de la Comunitat Valenciana.\nAquestes representacions de l’Antiguitat i els trobadors i joglars medievals tocant instruments de corda i percussió representats en el cassetonat mudèjar de l’església de la Sang són, sens dubte, la base de les actuals societats musicals de Llíria.\nLa ben merescuda reputació de Llíria com a ciutat musical es remunta al segle III-II a. C., evidenciada pels gots ceràmics ibèrics decorats amb músics i ballarins trobats al Tossal de Sant Miquel.\nAmb el pas del temps, la música va anar calant a la ciutat i, en el segle XVIII, trobem una clara vinculació de la música amb el convent dels franciscans i el dels trinitaris.\nPerò és en el segle XIX, en 1819, quan es produeix una fita històrica amb la creació de les primeres bandes civils d’Espanya (Banda Primitiva), que encara hui continuen actives.\nDurant la dècada dels anys ‘60 del segle XX, les bandes van introduir instruments de corda, convertint-se en orquestres simfòniques. A més, van aparéixer les primeres associacions musicals que es coneixen en la Comunitat Valenciana.\nD’altra banda, l’educació musical ha sigut sempre un pilar fonamental del sector musical. En 1993, es va posar en marxa el Conservatori Professional de Música de Llíria, que és un centre públic municipal, i en 1997, va tindre lloc una important iniciativa educativa, pionera a nivell nacional, que va ser la creació del primer centre docent d’Espanya que integrava la música en els estudis primaris.\nAquest era el Centre Integrat d’Ensenyaments Musicals (CIEM) La Va unir Musical que va utilitzar l’innovador mètode “Gabou” per a combinar l’aprenentatge de tots dos ensenyaments.\nDesprés de 200 anys d’intensa vida musical, i a causa de: el seu reconeixement nacional, el volum significatiu d’alumnes que actualment estan estudiant música, la seua rica historia musical i tradició, l’animada escena musical, i l’important associacionisme existent entorn del sector musical, Llíria ha sigut designada per les Corts Valencianes a l’octubre de 2018 com la “Ciutat Valenciana de la Música” per unanimitat de tots els partits polítics.


El Centre Aragonés de Borriana celebra diumenge que ve, 24 d'abril, la festivitat de Sant Jordi, patró d'Aragó, amb un programa d'actes en què destaca el Festival de Jotes de Sant Jordi 2016 al Teatre Payà.\nLa programació per a la celebració de Sant Jordi han sigut presentada en roda de premsa pel regidor de Cultura, Vicent Granel, i pel president del Centre Aragonés, Pepe Blasco.\nEls actes s'iniciaran a les 17 hores amb una missa baturra a l'església de la Mercé. Després d'aquest acte litúrgic, des de la plaça de la Mercé partirà una ronda aragonesa acompanyada pels membres del Centre Aragonés fins a les portes del Teatre Payà.\nA les 19 hores està previst l'inici del Festival de Jotes de Sant Jordi, l'entrada del qual serà gratuïta fins a completar aforament, que oferirà un ampli repertori de jotes, balls i cants d'estil aragonés.\nEl regidor de Cultura, Vicent Granel, ha destacat que “invitem tots els ciutadans a participar en els actes que organitza el Centre Aragonés per tal de celebrar Sant Jordi i, en especial, al Festival de Jotes on es podrà gaudir d'una bona mostra del folklore aragonés arrelat a la nostra ciutat. És un gust que el Centre Aragonés continue sumant activitats obertes a tots com ara les classes de guitarra, acordió, ball o cant, que ofereixen a la Casa de la Cultura”.\nPer la seua banda, el president del Centre Aragonés, Pepe Blasco, ha afirmat que “a poc a poc, anem incrementant els actes que realitzem. Amb motiu del Dia de Sant Jordi hem organitzat una missa baturra, una ronda aragonesa i el Festival de Jotes, el qual incorporarà una innovació basada en una paròdia teatral que esperem que agrade a tots els assistents”.\nAhir diumenge es va iniciarla programació d'activitats prèvies al festival de música negra Maig Di Gras, una nova iniciativa musical, cultural i gastronòmica que se celebrarà a Borriana el cap de setmana del 6,7 i 8 de maig en la Terrassa Payá.\nLa primera de les activitats va tenir lloc ahir a la vesprada en el Carrer Sant Vicent, on les creadores locals Angie i Julia Vera, del col·lectiu Very Veritas, han pintat un mural commemoratiu d'aquesta primera edició del festival en l'accés a la Terrassa Payá. Paral·lelament s'ha instal·lat un sound system en el carrer amb la sessió de The Second Line Djs.\nAl llarg d'aquesta setmana el jazz, el funky, el soul o el blues continuaran sonant en els carrers i també en el Centre de Música Moderna The Session i en el Centre Municipal de les Arts Rafel Martí Viciana. La cabina itinerant del Capitan Surfocker i un cicle de tres Jam Sessions en el Naraniga del Carrer Sant Vicent són part de l'oferta musical d'aquest esdeveniment.\nAquest festival, organitzat per l'Associació Soul Explosion amb la col·laboració de la Regidoria de Cultura i la Regidoria de Turisme, pretén acostar la cultura musical i gastronòmica de Nova Orleans a Borriana. Per aquest motiu, a més d'oferir 6 concerts durant el cap de setmana del 6 de maig, inclourà un espai gastronòmic French Market, una Fira del Disc de Vinil o una exposició sobre la cultura i la música de Nova Orleans.\nEl regidor de Cultura, Vicent Granel, ha destacat que “amb aquest mural commemoratiu arranquen les activitats prèvies al festival Maig Di Gras, gran part de les quals es desenvoluparan en el carrer. Tenim tota la setmana per a descobrir i gaudir de l'ambient musical característic de Nova Orleans i amb l'arribada del cap de setmana, la cultura i la gastronomia s'uniran a aquest esdeveniment”.\nFira de les Lletres\nLa Fira de les Lletres continuarà oberta durant el matí del diumenge i tancarà les seues portes a les 14 hores.\nLes Jornades de formació artística i cultural en edats primerenques del Centre Martí Viciana dediquen el matí als tallers infantils\nA les 10 hores s'iniciarà el taller pràctic d'arts plàstiques, dansa i música per a xiquets de 0 a 3 anys i a les 12 hores tindrà lloc el segon taller dirigit a la franja d'edat de 4 a 7 anys.\nAquests tallers mostraran, a través del professorat del centre, com s'integren en l'aula les àrees de música, dansa i arts plàstiques, pilars bàsics del projecte educatiu Jardí Artístic, que enguany compleix el seu desè aniversari.\nArranca la programació de la Fira de les Lletres\nA les 18 hores s'inaugurarà la Fira dels Lletres de Borriana, una mostra amb stands dedicats als llibres que també comptarà amb un espai cultural i gastronòmic en la Plaça la Mercé,\nL'exposició " El Quixot vist per Fandos " i l'actuació musical infantil Trobadorets a les 18 hores són les activitats d'aquesta primera jornada.\nEl Centre Rafel Martí Viciana organitza unes Jornades de formació artística i cultural en edats primerenques per a donar a conèixer la seua oferta formativa\nEl Centre Municipal de les Arts Rafel Martí de Viciana organitza, al costat del Cefire de Castelló, les Jornades de formació artística i cultural en edats primerenques, que se celebraran aquest cap de setmana en les instal·lacions d'aquest organisme i en l'Auditori Juan Varea per a donar a conèixer la seua oferta formativa i reflexionar al voltant d'aquest projecte educatiu.\nEl regidor de Cultura, Vicent Granel, el director del centre Rafel Martí Viciana, Pepe Azpitarte, i els professors Ana Piquer, Isabel Monfort i José Giménez han sigut els encarregats de presentar aquestes jornades, dirigides a personal docent i estudiants, que commemoren la celebració dels 10 anys del projecte Jardí Artístic.\nEls actes començaran divendres que ve 15 d'abril amb una breu inauguració de les jornades a càrrec de l'alcaldessa de Borriana, Maria Josep Safont. A les 16'30 hores es realitzarà una presentació de l'activitat educativa, artística i interdisciplinària Jardí Artístic, que fomenta el coneixement de la música, la dansa i les arts plàstiques.\nA les 18'30 hores, se celebrarà una taula redona oberta a tot el públic dedicada a la reflexió i en la qual participaren diferents professionals lligats a la formació artística i cultural en les edats primerenques. Verónica Ruiz, regidora de Cultura de l'Ajuntament de Castelló, José Vicente Fuentes, director del Ateneu Cultural Ciutat de Manises, Sergio Heredia, director de l'Escola de Teatre per a xiquets de Vila-real i Anna Piquer, coordinadora del Jardí Artístic debatran obertament amb el públic sobre la situació actual, les dificultats i els reptes de futur d'aquest àmbit.\nFinalment, el dissabte 16, les persones inscrites en les jornades podran participar en dos tallers pràctics per a xiquets de 0 a 3, que hauran d'estar acompanyats pels seus pares, i de 4 a 7 anys a càrrec del professorat del centre que posaran de manifest com s'integren en l'aula les àrees de música, dansa i arts plàstiques.\nEl regidor de Cultura, Vicent Granel, ha destacat que “aquest és un projecte diferent i únic que és molt important que es difonga. Aquestes jornades són una excel·lent oportunitat perquè la gent conega la formació artística i cultural que es desenvolupa en aquest centre i per a conèixer les seues magnífiques instal·lacions”.\nEl director del Centre Rafel Martí Viciana, Pepe Azpitarte, ha explicat que “complim 10 anys i aquestes jornades són un bon esdeveniment per a fer una reflexió sobre el treball que realitzem i també sobre la formació artística en edats primerenques, un àmbit en el qual no hi ha molta oferta”.\nL'Ajuntament de Borriana combina la música negra, la cultura i la gastronomia en el festival Maig Di Gras\nL'Ajuntament de Borriana ha presentat el Festival Maig Dir Gras, una nova iniciativa que combina la música negra, la cultura i la gastronomia, els concerts de la qual tindran lloc en la Terrassa Payá el cap de setmana del 6, 7 i 8 de maig, però que oferirà moltes més activitats prèvies a partir d'aquest cap de setmana vinent i les novetats del qual s'aniran presentant a poc a poc.\nEl Maig Di Gras, que pretén extrapolar als carrers de Borriana la cultura musical i gastronòmica de Nova Orleans, ha sigut presentat en roda de premsa pel regidor de Cultura, Vicent Granel, el regidor de Turisme, Santi Zorío, i per Ferran Calatayud, de l'Associació Soul Explosion.\nAquest festival, organitzat per l'Associació Soul Explosion en col·laboració amb la Regidoria de Cultura i la Regidoria de Turisme, inclou 6 concerts durant el cap de setmana del 6 de maig, a més d'un espai gastronòmic Fresh Market, una Fira del Disc de Vinil i una Fira d'Associacions i Festivals de diferents punts de la geografia valenciana.\nDj's per les diferents parts del municipi, 2 brass bands o cercaviles, una exposició sobre la música i la cultura de Nova Orleans, projeccions i la pintura d'un mur commemoratiu del festival en el Carrer Sant Vicent són algunes de les activitats que completen aquest esdeveniment.\nVicent Granel, ha assenyalat que “el Maig Di Gras forma part de la nova aposta cultural que estem duent a terme perquè Borriana oferisca esdeveniments d'interès durant tot l'any i no solament a l'estiu. Volem traure la cultura al carrer i fer festivals dinàmics en els quals la gent participe activament. En aquest sentit, el Maig Di Gras serà una nova experiència no solament musical, que s'unirà a la celebració de les Creus de Maig i la Ruta de la Tapa”.\nFerran Calatayud, de l'Associació Soul Explosion, ha destacat que “la idea del festival és traure al carrer la música de Nova Orleans, bressol del jazz, el blues, el funky o el soul. Volem que siga un festival familiar i que vinga públic de diferents llocs”.\nPer la seua banda,Santi Zorío, regidor de Turisme, ha explicat que “aquest festival és un bon inici per a donar a conèixer aquest turisme familiar i de concerts que estem impulsant a Borriana. Animem a les famílies de Borriana i de les comarques pròximes a gaudir d'aquest festa gastronòmica i musical”.\nLes Jornades Memorial Democràtic es clausuren amb teatre, una exposició i el descobriment d'una placa en el Centre Municipal de la Mercé\nUna representació teatral i l'exposició “Més de 10 anys de memòria” centren els actes de les Jornades Memorial Democràtic\nS'estrena el musical "Vivim sempre junts" en el Teatre Payá


Javier Tebas 100%. El president de LaLiga, Javier Tebas, ha confirmat la intenció de portar els Estats Units el Girona-FC Barcelona de la jornada 21 al mes de gener ... i no ha pogut evitar entrar en el tipus de comentaris polítics als quals ens té acostumats.\n"La gent es creu que van a traslladar-se els 20.000 que criden al Camp Nou. Cal conèixer quin és l'aficionat que va a acudir a aquests partits. Els clubs tenen ganes de que això sigui apologia de l'independentisme. Serà l'aficionat que ha anat a veure el Barça durant els tornejos d'estiu. Jo vaig estar en el Clàssic de Miami i no vaig veure una estelada, cap problema, ni pancartes ", ha afegit.\n"No creiem un incendi on no n'hi ha, però LaLiga, Estats Units, la policia americana, el Barça i el Girona volem una festa del futbol. No volem política en aquest partit, anem amb el treball de la marca Espanya", ha insistit , sense deixar clar tampoc si sonarà l'himne d'Espanya. "Als Estats Units es toquen els himnes en els partits. Als Estats Units hi ha un respecte pels himnes i el tindrem tots els que anem als que sonin. Jo respecte el protocol d'Estats Units", ha assenyalat.\nTebas ha explicat al seu torn l'origen de la iniciativa de portar el futbol espanyol als Estats Units. "L'estiu passat ja va sorgir la idea en el Clàssic a Miami i l'amo de la companyia hi va comentar a Madrid i Barça, de portar un partit de la lliga amb ells. Mantenim tot amb discreció, no és gens fàcil", ha apuntat , confirmant que el Girona-Barça, amb els dos clubs ja postulats a favor, serà la trobada que intentin dur a sòl americà.


AREA CASA és considerada com una de les agències immobiliàries més especialitzada en el lloguer, disposa d'una àmplia cartera de clients i inquilins.\nSom diferents perquè la nostra publicitat és massiva i internacional (Holanda, Alemanya, França, Rússia, etc.).\nSi està pensant en llogar un pis, la nostra empresa és la millor opció ja que l'acompanyem durant tot el procés, ajudant a trobar i seleccionar els millors arrendataris i ocupant-nos de tots els tràmits necessaris.\nDisposem d'un servei exclusiu de gestió publicitària d'immobles que permetrà que la informació sobre el seu pis o immoble arribi a l'arrendatari adequat. Publicitem la seva oferta a través d'internet, anuncis a la premsa i publicacions especialitzades. Realitzem la gestió econòmica i administrativa de tot el procés de lloguer.\nAmb el nostre servei qualsevol persona que busqui un pis a Barcelona podrá buscar-lo i més d'una vegada, en tots els canals importants de publicitat.\nLi oferim una cobertura global de tot el procés: control de pagament del lloguer, gestió de cobraments i totes les tasques administratives associades.\nSeleccionem als propietaris i a l'arrendatari més adequat per realitzar els tràmits necessaris: contractes, fiances, formalització de registres o dipòsits, etc. L'ajudem en tot el procés: triar el millor preu i clàusules contractuals, atenció d'incidències, formalitzar registres, dipòsits de contractes, finances, controlar el pagament de subministraments, manteniments i impostos de l'immoble, renovar contractes, gestionar i conserver obres i assegurances de la finca.


MOLLET EN COMÚ PROPOSA QUE L’AJUNTAMENT IMPULSI CASALS D’ESTIU I ACTIVITATS DE LLEURE MUNICIPALS, A LES ESCOLES DE LA CIUTAT - Mollet en Comú\nEducació Mollet En Comú\n26/05/2020 26/05/2020 admin\t0 Comments\tCOVID19\nDes de Mollet en Comú creiem que es pot estudiar fer casals d’estiu municipals, per als nens i nenes de la ciutat, tot utilitzant les escoles i altres equipaments municipals.\nLa necessitat d’assegurar activitats i espais de lleure infantil i juvenil aquest estiu, és tan difícil com necessària amb la crisi sanitària que vivim, així com les greus conseqüències a nivell econòmic i social.\nAtendre aquesta necessitat de la població infantil i juvenil, confinada durant més de 70 dies, sense escola ni instituts, creiem que és una qüestió important i que cal abordar. No només atendre la pròpia població infantil i juvenil, sinó les pròpies famílies, amb dificultats per conciliar treball i cura dels infants, amb dificultats econòmiques o de vulnerabilitat, o altres situacions.\nSom conscients que no és senzill, amb les incògnites que hi ha sobre mesures, limitacions, restriccions que s’han establert, però no obstant, cal començar a plantejar i treballar en opcions i alternatives, i l’ajuntament ha de prendre la iniciativa, com ja s’està fent des d’altres municipis.\nPlantejada la qüestió a l’equip de govern, aquest exposa que les incògnites són massa elevades per tal de determinar res en aquest moment.\nDes de les AMPAs, entitats esportives i associacions de lleure que tradicionalment organitzen aquests casals i activitats de lleure, es pot fer molt difícil, sense recolzament (logístic, econòmic, etc.), dur a terme aquesta organització complint amb les mesures sanitàries necessàries.\nDes de Mollet en Comú considerem que la situació d’enguany empeny a fer les coses de forma diferent, i col.laborant amb totes les parts implicades i obrir la possibilitat a organitzar casals municipals, ubicats a les escoles i altres equipaments municipals.\n← CAFE TERTULIA ECOFEMINISTA: “Les ciutats dessprés de la pandèmia”\nMOLLET EN COMÚ PROPOSA UNA PROGRAMACIÓ CULTURAL ALTERNATIVA I SEGURA →\nMOLLET EN COMÚ CELEBRA AQUEST DISSABTE UNA ASSEMBLEA OBERTA PER A DEFINIR ELS SEUS PRINCIPALS EIXOS PROGRAMÀTICS


‘Vilaveïna’, o com Barcelona impulsa espais als barris per atendre les necessitats de cura del veïnat - Social.cat\nEl projecte desplegarà les primeres quatre oficines aquest mes en zones amb més població vulnerable\nDimecres, 5 de maig de 2021 | 10:45 h\nUna veïna del Carmel, dalt dels Búnquers | Yasmina Black (Unsplash)\nL'Ajuntament de Barcelona impulsa un nou projecte per atendre les necessitats de cura del veïnat des de la proximitat. El projecte, batejat com VilaVeïna, consisteix a desplegar espais físics en diferents barris per donar una resposta a mida a les necessitats particulars de cures de cada comunitat. Les primeres quatre unitats territorials o oficines obriran aquest mes de maig als barris de Vilapicina, Provençals del Poblenou, La Marina de Port i el Congrés i els Indians. El 2022 se'n desplegaran 12 més, fins a un total de 16 aquest mandat i amb un pressupost de 3,5 milions d'euros. Cada unitat atendrà una població d'entre 10.000 i 30.000 habitants, prioritzant l'atenció a les cures relacionades amb les persones grans i la infància.\nA banda de centrar-se en la gent gran i els infants el projecte se centra també en les persones cuidadores, que majoritàriament són dones, tant si fan la seva tasca de manera remunerada com si no. Segons l'Ajuntament, l'objectiu últim del projecte és millorar el benestar i la qualitat de vida de la ciutadania, també a partir d'una millor coordinació dels serveis i recursos del territori.\nEl projecte parteix de la premissa que qualsevol persona necessitarà o proveirà serveis de cura al llarg de la seva vida i per això vol situar les cures al centre. Cada VilaVeïna tindrà un espai físic que actuarà com a catalitzador dels diferents serveis ja existents i n'oferirà altres de nous, com per exemple espais de criança, grups de suport emocional i espais de respir per a persones que cuiden, suport per a projectes comunitaris de cura que facilitin l'organització col·lectiva, així com assessorament legal i laboral per a treballadores de la llar i de les cures.\nDe fet, VilaVeïna s'inspira en projectes que s'han posat en marxa els últims anys a la ciutat, com el projecte Concilia de canguratge municipal o l'estratègia contra la soledat no volguda, però amb la idea d'anar més enllà i fer-ho des d'un espai "de màxima proximitat". A banda d'una cartera de serveis compartida entre els territoris, també tindrà elements propis segons les seves singularitats, perquè la voluntat és igualment afavorir l'autoorganització ciutadana.\nAtendre la vulnerabilitat i millorar l’espai públic\nEls primers 16 espais que es posaran en marxa aquest mandat s'han definit en base a un índex compost de vulnerabilitat social que ha tingut en compte el volum de persones de 75 anys o més que viuen soles, la població de zero a dos anys que no està matriculada a cap escola bressol o bé que la renda mitjana per persona i població sigui inferior als 7.500 euros anuals. L'Ajuntament calcula que caldrien al voltant d'un centenar més d'espais similars per cobrir tota la ciutat des de la proximitat.\nEl consistori també vol que cadascuna d'aquestes oficines, amb la participació veïnal, elabori també plans de millora de l’espai públic per fer una ciutat "més amable i preparada per cuidar i rebre cures en l'entorn més proper a casa". Segons l'Ajuntament això suposa, a la pràctica, la implantació d'una superilla a cadascun dels barris.


RECICLATGE DE MEDICAMENTS - Sortir amb nens\nConsells pels pares » Medi ambient » RECICLATGE DE MEDICAMENTS\nQuan estem malalts, tan adults com infants, anem al metge i aquest ens recepta medicaments.\nQuan ja hem acabat els tractaments, tenim la tendència a guardar-los a la nostra farmaciola per si els tornem a necessitar… I la majoria d’ells acaben caducats o en mal estat, o bé perdem les caixes i els prospectes i ja no sabem perquè eren.\nQuan ho fem, hem de tenir precaució a retirar els medicaments caducats i també aquells que no en recordem la seva aplicació o hàgim perdut el prospecte.\nD’aquesta manera també evitarem fer-ne un mal ús que seria molt perjudicial per a la nostra salut o la dels nostres fills.\nQuan llancem un medicament en aquest contenidor, aquest junt amb els altres serà recollit i enviat a una planta de selecció: es classificaran segons el material de l’envàs (per després reciclar-lo) i el contingut (restes de medicament) es tractarà adequadament per a la seva eliminació sense contaminar.\nQuè NO hem de llançar al contenidor SIGRE:\nTermòmetres, radiografies, ulleres, agulles, piles, pròtesis, materials de cures (gases), objectes tallants, bosses de plasma ni cap tipus de producte sanitari, flascons o bosses per a presa de mostres de sang, femtes o orina i altres recipients similars utilitzats per a finalitats analítiques.


Rosa Domínguez | Espai NaturalMent\nLa Rosa va iniciar-se en el món físic d'una manera natural, el seu cos buscava altres formes de contactar amb ell mateix d'una manera més pròxima i integral; el dinamisme i les inquietuds formaven part del seu caràcter. Va aprendre a conèixe'l més i la vida li va posar al camí, col·lectius diferents:\nVa ser tècnica i coordinadora de projectes en centres penitenciaris, amb persones de totes les edats, addictes, alumnes universitaris, etc.\nEn aquests últims anys van aparèixer persones amb patologies neurològiques diverses (ictus, fibromiàlgia, dolor crònic, paràlisis cerebral infantil, paraplegies, lesions medul·lars incompletes, escoliosis múltiples, parkinson, etc.)\nI treballs per problemes osteoarticulars i post part (sol pèlvic).\nHan sigut 16 anys plens d'aprenentatges a on la gran satisfacció de la Rosa és que les persones/alumnes/pacients valorin de manera positiva tots els beneficis que han rebut en la teràpia i és gràcies a tots/es ells/es que ha crescut personal i professionalment.\nLa seva formació abarca:\nTècnica i directora esportiva (homologació pel Departament d'Ensenyament), Graduada en Educació Social, 1er curs diplomatura Magisteri Educació Física, Post Grau en 3ª Edat i Activitat Física, amb titulacions homologades d'activitats dirigides i actualment cursant 2òn del Grau Psicologia.\nÉs Instructora Oficial del Mètode Caufriez (mètode hipopressiu), Oficial Zumba, Oficial en Les Mills, en Pilates i personal trainer.\nEspecialitzada en Entrenaments Neurològics: Parkinson, Ictus, lesions medul·lars incompletes, fibromiàlgia, dolor crònic, paràlisis cerebral infantil, paraplegies, escoliosis múltiple, autisme i síndrome de Asperger.\nOfereix entrenaments personalitzats:\nMètode hipopressiu: Sòl pèlvic.\nDurada sessions: 50 minuts.\nPreu sessions individuals: 50 €\nPreu sessions grupals: 25 € (2 persones). A més persones més econòmic.\nPreu mètode hipopressiu (20 € x sessió)\nLes teràpies poden ser: a casa del pacient, a casa seva o en consulta privada (Centre Mèdic Afales).


Esports a la UdG > S'ha acabat la Setmana de la Salut UdG 2022 amb èxit!\nS'ha acabat la Setmana de la Salut UdG 2022 amb èxit!\nDel 4 al 8 d'abril, la Universitat de Girona ha celebrat la Setmana de la Salut a la UdG. Servei d'Esports ha programat 22 activitats diferents.\nAmb la intenció de coincidir amb el Dia Mundial de l’Activitat Física (6 d’abril) i el Dia Mundial de la Salut (7 d’abril), enguany et convidem a participar en les activitats de la Setmana de la Salut 2022 encapçalada amb el lema “Cuida’t, comptem amb tu”. En aquestes jornades et proposem activitat a reflexionar sobre els beneficis d’un estil de vida amb un benestar emocional, una activitat física saludable i una bona alimentació.\nAmb l’objectiu de promocionar els hàbits saludables entre la comunitat universitària i la societat gironina, la Unitat de Compromís Social, el Servei d’Esports i l’Oficina de Salut Laboral han col·laborat per oferir activitats, tallers i conferències gratuïtes per celebrar la Setmana de la Salut en els diferents campus de la Universitat de Girona.\nEn aquest any, el Servei d'Esports, s'han organitzat 27 grups i la participació total ha estat de 239 participants (86% dones i 14% homes).\nS'han programat activitats diferents, que han aportat benestar i alegria als participants aconseguit l'objectiu del programa: crossfit, capoeira, Qi Gong, colpbol, fútbol gaèlic, estiraments, pilates, zumba... i acabant el divendres amb la consciència corporal.\nEntre tots els participants es farà un sorteig de 3 dessuadores de la UdG després de la Setmana Santa.\nMoltes gràcies a totes les professores, professors i associacions que han format part del programa de la Setmana de la Salut, sense vosaltres no hauria estat possible!\nEl Servei d'Esports continua treballant per la promoció de l'Activitat física i salut!\nLa comunitat universitària pot continuar mantenint-se en forma amb les activitats dirigides del 3r trimestre. Un munt d'opcions per la salut i el benestar físic i mental:\nInformació i inscripcions activitats dirigides


2 min. Barcelona 24/05/2019 10:41\n651x366 El primer ministre, Mark Rutte, reacciona alleujat als resultats dels sondejos a peu d'urna de les eleccions a Holanda / ROBIN VAN LONKHUIJSEN / EFE El primer ministre, Mark Rutte, reacciona alleujat als resultats dels sondejos a peu d'urna de les eleccions a Holanda / ROBIN VAN LONKHUIJSEN / EFE\nLa ultradreta punxa. Guanyen els socialdemòcrates. Aquestes són les dues grans claus que s'extreuen de les eleccions al Parlament Europeu a Holanda, que va votar ahir dijous. Són resultats a peu d'urna, ja que l'escrutini oficial no es coneixerà fins diumenge a la nit –al voltant de les 11–, a la mateixa hora que els de la resta de socis de la UE. No obstant, l'avançament de les enquestes ha estat rebut amb cert alleujament pel primer ministre, el liberal Mark Rutte, el partit del qual hauria quedat segon.


Dilluns amb temporal de pluja, vent i mala mar - El Gerió Digital\nEs poden superar els 100 litres i onades que fregaran els 4 metres\nDiumenge, 1 de novembre de 2015 19:45h\nUna activa borrasca escombrarà aquest dilluns Catalunya de sud a nord amb precipitacions intenses, fortes ratxes de vent i un temporal de mar destacable. Segons el Servei Meteorològic de Catalunya (SMC), la pertorbació pot deixar registres de més de 100 litres per metre quadrat –especialment al litoral, prelitoral i interior del quadrant nord-est del país-, les ratxes de vent de llevant superar els 60 km/h i les onades sobrepassar els 3 metres al litoral, i puntualment els 4 metres a la costa sud.\nL'episodi s'iniciarà a les comarques de l'extrem sud i s'estendrà progressivament direcció nord al llarg del matí i migdia. L'episodi de pluges serà generalitzat a partir de la tarda/nit de dilluns per minvar durant la matinada de dimarts.\nL'SMC ha emès ja avisos de perill per la intensitat i l’abundància de les precipitacions, les fortes ventades i el temporal marítim. Protecció Civil demana extremar la precaució en els desplaçaments, evitar circular per zones inundables i allunyar-se de primera línia de la costa. A causa de la presència de vent fort en zones poc habituals, Protecció Civil també recomana revisar i retirar els objectes de balcons i terrasses que puguin caure al carrer.


AVUI QUÈ CUINAREM ???: TRUITA DE PATATES\nSuposo que tothom saps com posar-hi a l'hora de fer una truita de patates, pero encara en conec algun que altre, que estan una mica peix. Jo ho faig sempre a ull, ja que per sort, sempre disposo de patates i cebes de l'hort, aprox 1/2 kg patates 2 cebes mitjanes 4 ous.\nTallem la patata i ceba petita i deixem coure a la paella amb abundant oli i una mica de sal a mig foc.\nUn cop la patata i ceba està mig cuita, ho escórrem de l'oli (reservem l'oli per reutilitzar-lo ja que queda força net), mentre batem els ous i hi afegim la ceba i patata, i remenem per tal que quedi ben repartit amb l'ou i afegim un pessic de sal.\nHo incorporem tot a la paella a foc mig, i deixem que es qualli l'ou. Tot seguit amb l'ajuda d'un plat o si disposeu d'un tomba truites, li donem la volta i deixem una estona més al foc. Tornem a posar un plat per retirar la truita i ja està llesta per cruspir-se-la.\nPublicat per PILAR TORRENT ABULI a 22:34


Marta Rovira Martínez | Ada Ferrer: «Durant la pandèmia ningú no s'ha preocupat de la felicitat de les persones» | Pensem\nper Marta Rovira Martínez, amb la col·laboració d'Edgar Minguillón, Teresa Palau i Amaia Hermoso de Mendoza | 4 de gener de 2021 a les 16:10 |\nL'economista Ada Ferrer, a la seu de la Fundació Congrés de Cultura Catalana. | M.R.M.\nSegona entrevista del dossier «Investigadores»\nAda Ferrer (Sabadell, 1971) es va llicenciar en Economia per la UAB i el 2003 va obtenir dos doctorats a l'Institut Tinbergen (Universitat d'Amsterdam) -amb la tesi doctoral titulada 'Quantitative analysis of well-being with economic applications'- i a l'Institut Politècnic Rensselaer (Nova York, EUA), amb la tesi 'Consumption, behavior, & the environment: Theoretical & empirical dimensions'.\nDes del 1999 fins el 2007 ha ocupat diferents llocs de recerca a l'Institut Tinbergen, incloent-hi una beca VENI de la Fundació Nacional de Ciències d'Holanda. Actualment, és investigadora de l'Institut d'Anàlisi Econòmica del Consell Superior d'Investigacions Científiques (IAE-CSIC), professora de la Graduate School of Economics de Barcelona i del doctorat en Anàlisi Econòmica de la UAB i és directora del Màster d'economia de les polítiques públiques.\nDes del 2009 és investigadora associada de l'Institut per l'Estudi laboral (IZA), també és membre de Mercats, Organitzacions i Vots en Economia (MOVE) i directora del Panel de Benestar Mundial (World Well-Being Panel). Va ser editora associada de la “Journal of Economic Behavior and Organization” (2011-2016) i també ha publicat en revistes com “Economic Journal”, “Health Economics” i el “Journal of Public Economics”. Ha obtingut una beca ICREA i ha col·laborat en nombrosos projectes de la Unió Europea, com per exemple: Projecte GINI, EPICURUS i Health @Work. L'any 2011 va rebre una beca RecerCaixa per al seu projecte "Ubicación de inmigrantes y preferencias residenciales nativas en España: ¿nuevos guetos?".\nLes seves principals línies d'investigació són l'anàlisi economètrica del benestar subjectiu i l'economia del comportament, centrant-se en temes de desigualtat, salut, ingressos i actituds de riscos. Molt del seu treball ha estat àmpliament citat i compta amb més de 10.000 cites en publicacions científiques.\nFerrer-i-Carbonell, A. (2003). Quantitative analysis of well-being with economic applications. Amsterdam: Thela Thesis Publishers (PhD Thesis).\nFerrer-i-Carbonell, A.; Van Praag, B. (2004). Happiness Quantified: A Satisfaction Calculus Approach, OUP Oxford.\nBudria, S.; Ferrer-i-Carbonell, A. (2019). Life satisfaction, income comparisons and individual traits. Review of Income and Wealth, 65: 337-357\nFernández-Huertas Moraga, J.; Ferrer-i-Carbonell, A.; Saiz, A. (2019). Immigrant Locations and Native Residential Preferences: Emerging Ghettos or New Communities? Journal of Urban Economics, 112: 133-151\nFerrer-i-Carbonell, A.; K. Gërxhani (2016). Tax evasion and well-being: A study of the social and institutional context in Central and Eastern Europe. European Journal of Political Economy, 45, 149-159\nFerrer‐i‐Carbonell, A.; Frijters, P. (2004). "How important is methodology for the estimates of the determinants of happiness?" The Economic Journal, 114(497), 641-659.\nFerrer-i-Carbonell, A. (2005). "Income and well-being: an empirical analysis of the comparison income effect". Journal of public economics, 89(5-6), 997-1019.\nVan Praag, B. M.; Frijters, P.; Ferrer-i-Carbonell, A. (2003). "The anatomy of subjective well-being". Journal of Economic Behavior & Organization, 51(1), 29-49.\nVan Praag, B.M.S.; Ferrer-i-Carbonell, A. (2011). Happiness Economics: A New Road to measuring and Comparing Happiness. Foundations and Trends in Microeconomics, 6: 1-97.\nCom sorgeix en tu l'interès per l'economia?\nCom que jo era d'esquerres vaig pensar en Karl Marx, que també havia sigut economista. Tot i que ara penso diferent, em vaig decidir per fer Econòmiques. La meva segona opció era estudiar Psicologia. I ara és curiós que treballo investigant en la intersecció entre economia i psicologia, les dues carreres per les que em vaig decantar amb 17 anys.\nAl final van confluir els dos interessos.\nEl que més m'atreia de l'economia era la microeconomia. I tot i que també la trobo interessant, m'he decantat més per la vessant socioeconòmica, el punt de vista de l'individu i el seu comportament: per què prenem decisions, de quina manera les prenem, per què anem a treballar i no ens quedem a casa cuidant dels fills, per què tenim un consum sostenible o no… Decisions d'aquest tipus on l'economia intersecciona amb la psicologia. Això és el que des del principi m'havia interessat. I, de fet, el primer màster i el primer doctorat que vaig fer ja estaven enfocats cap aquesta direcció.\nCap on t'orientes quan acabes els estudis d'Economia?\nSabia que volia seguir estudiant i fer un màster. Aleshores vaig estar col·laborant amb el professor Martínez Alier en temes de medi ambient. Aquesta col·laboració em va motivar a continuar estudiant i vaig demanar una beca Fulbright per anar als Estats Units a fer un màster sobre economia i medi ambient. Després vaig decidir tornar a Europa per anar a Amsterdam i treballar amb el professor Bernard Van Praag, que estudiava el tema de la felicitat. I així vaig canviar el meu tema d'estudi.\nPerò vas fer la tesi als Estats Units?\nAl Rensselaer Polytechnic Institute (RPI), a l'estat de Nova York, a la ciutat de Troy. Va ser durant la meva estada als EUA que em vaig adonar que m'agradava la investigació i la recerca, i que m'hi volia dedicar.\nCom és que vas fer aquest canvi, marxar a Amsterdam per estudiar un tema que no era el teu?\nPerquè volia tornar a Europa. Vaig buscar en una llista de temes de recerca per escollir i el que em va interessar va ser el de la felicitat. Quan estava estudiant economia i medi ambient, el que més tractava i m'interessava eren els temes de comportament. Tot estava relacionat amb com els individus es comporten, com prenen decisions que poden ser més o menys respectuoses envers el medi, etc. I buscant un tema d'estudi, el de la felicitat va ser el que em va semblar més atractiu. Vaig escriure la tesi amb el professor Van Praag, una persona molt coneguda en el camp del benestar subjectiu. És aquí on vaig enfocar la meva tesi: entendre les avaluacions que els individus donen de la seva pròpia situació. Al mateix temps, però, vaig seguir fent recerca de comportament i medi ambient i finalment vaig acabar la tesi als EUA, i per això tinc les dues tesis: una sobre medi ambient i l'altra sobre felicitat.\nAls 70 només hi havia dues persones estudiant les opinions dels individus sobre el benestar per aplicar-ho després a polítiques públiques\nTots aquests estudis del benestar i de la felicitat que vas trobar a Amsterdam, aquí a Catalunya en quin punt estaven? S'investigaven aquestes qüestions?\nA nivell internacional era un tema molt nou. Als anys 70 només hi havia, en principi, dues persones estudiant les opinions dels individus sobre el benestar per tal d'aplicar-ho després a polítiques públiques per exemple. Aquestes persones eren els professors Van Praag i Richard Easterlin, que l'any 1974 va escriure l'article "Does Economic Growth Improve the Human Lot? Some Empirical Evidence", i que ha donat pas al que es coneix com a 'paradoxa d'Easterlin'. A partir dels 90, més persones ja van començar a donar continuïtat a aquests estudis, jo inclosa. A principis de l'any 2000 hi va haver el primer workshop de hapiness economics, que es fa a Oxford. Allà érem unes 20 persones, totes les persones del món que estàvem treballant el benestar des de l'economia en aquell moment.\nPer tant, és un tema d'estudi molt recent.\nSí, efectivament. En aquell workhsop es van conèixer Van Praag i Easterlin. Ambdós estaven molt emocionats de veure que hi havia gent jove estudiant el mateix que ells. Jo no vaig ser la pionera ni molt menys, però vaig tenir la sort de formar part d'aquest grup de 20 persones que treballàvem la felicitat i el benestar. Ara hi ha hagut un increment enorme de la literatura i hi ha molta gent que es dedica això, tot i que mai hi haurà tanta gent com en altres àmbits de l'economia.\nÉs interessant que dins del camp econòmic aquests tipus d'estudis sobre el comportament i benestar són els més desconeguts pel públic en general. Però els economistes us dediqueu a coses com predir el vot de la gent i altres formes de comportament.\nSón àmbits una mica diferents, però, per exemple, recentment s'han fet estudis de benestar i comportament electoral que demostren que el nivell de satisfacció vital dels individus està molt relacionat amb si votaran a qui hi ha actualment al poder o no. En moments de baix atur, de creixement econòmic alt, etc. hi ha més possibilitats que surti reelegida la persona que hi ha llavors al poder.\nÉs a dir, el nivell de satisfacció és millor predictor que no pas la macroeconomia?\nExacte. Això és perquè la satisfacció amb la vida inclou totes les variables juntes més les percepcions que tenen els individus. Per tant, explica millor com els individus es comportaran, tot i que això no vol dir necessàriament que ho facin de manera racional.\nSi l'anàlisi economètrica et permet mesurar els perfils concrets dels individus, podries saber quin comportament tindrà una persona en funció del seu estatus econòmic, el lloc on viu, etc.?\nPer respondre aquesta pregunta utilitzaré un exemple que utilitza el biòleg Edward O. Wilson sobre el comportament de les formigues. Si mirem les formigues des de dalt quan caminen en fila i els posem un pal enmig del seu camí, elles desvien el seu camí i segueixen caminant. Podem preveure perfectament el seu comportament. Però el que fan és seguir a la del davant, és a dir que no són tant conscients com tu d'allò que està passant. Doncs jo, a vegades, em pregunto fins a quin punt nosaltres estem més o menys predeterminats a pensar el que pensem. Quan dic predeterminats no em refereixo a que hi hagi un ésser superior que ens posi el pal enmig del camí, sinó en que som d'una manera que si ens passa A farem B amb una probabilitat molt alta. Aleshores, fins a quin punt això ho podem preveure? Ens equivoquem molt preveient el comportament de les persones perquè hi ha molts factors aleatoris, però sí que és cert que tenim instruments per intentar entendre millor per què la gent es comporta d'una manera o d'una altra.\nPots explicar breument en què consisteixen l'anàlisi economètrica amb què treballes?\nAls anys 90 els psicòlegs comencen a preguntar a través d'enquestes si la gent està satisfeta amb la seva vida, amb la seva salut, situació financera, etc. A Economia, nosaltres assumim que els individus es comporten d'una manera o d'una altra per maximitzar o millorar el seu benestar. Si jo agafo totes les respostes que em donen els individus i les analitzo estadísticament i comparo aquestes respostes amb la situació dels individus al llarg del temps, puc entendre diverses coses. Entendré, per exemple, què els importa, quines coses són rellevants pel seu benestar… És molt important, però, que quan estudiem les preguntes no comparem una persona amb una altra, sinó que analitzem una persona al llarg del temps perquè cadascú té la seva personalitat. Aquests estudis són molt rellevants quan es tracta de prendre decisions relacionades amb les polítiques públiques, perquè permeten saber com afectarà una decisió determinada al benestar de les persones. Aquest tipus d'estudis estan molt a prop del que fa la Sociologia, la Psicologia, les Ciències Polítiques…\nNo tenim cap 'panel' a nivell català per poder estudiar la nostra societat\nCom obteniu les dades?\nLes enquestes panel són molt costoses, requereixen molts recursos i institucions de recerca molt sòlides perquè es puguin fer al llarg del temps. A Catalunya tenim el cas del panel de Desigualtats Socials a Catalunya (PaD) de la Fundació Bofill que es va deixar de fer per un tema de recursos econòmics i no tenim cap altre panel a nivell català per poder estudiar la nostra societat.\nEn general, trobeu aquests recursos? És fàcil o difícil trobar-los?\nÉs difícil. Aquest és part del problema. Jo vaig venir aquí el 2007 i el primer que vaig fer va ser mirar a veure què podia fer amb les dades per intentar entendre millor el país on anava a viure i d'on sóc. És bastant frustrant perquè és molt difícil poder fer alguna cosa. Dades panel en tenen a molts països europeus, Estats Units, Austràlia… També hi ha d'altres països més pobres que en tenen perquè li donen molt de valor, o països encara més pobres que en tenen perquè hi ha organitzacions internacionals que els donen suport. Aquí, però, hi ha molt poca cosa. A més a més, hi ha falta de simpatia envers les preguntes subjectives, que és una cosa que considero que ja està superada a molts països, però no a aquí.\nEs considera que preguntar a la gent com se sent no ens hauria d'importar perquè és subjectiu i no ens serveix per res. En general, és mal vist preguntar a la gent com se sent. Hi ha molts països, com Nova Zelanda, que quan el govern pren decisions utilitzen el happiness dashboard, que és un panell en el qual hi ha incloses les variables que són rellevants per al benestar de la població. Aquí, jo recordo l'any 2007 o 2008 que el conseller Saura va fer una cosa similar tenint en compte la felicitat i els diaris se'n reien. Tenim un problema de dades molt gran.\nI a nivell espanyol tampoc hi ha dades de satisfacció?\nÉs el mateix. Estan una mica millor els espanyols que nosaltres, però la situació és molt similar. A nivell espanyol tenen una altra sort, perquè hi ha enquestes internacionals que no són representatives a nivell de comunitat autònoma però que sí que ho són a nivell estatal. Tot i així, les dades d'educació, per exemple, són un misteri en aquest país. Jo he intentat aconseguir dades per entendre l'impacte que ha tingut la CoViD-19 i el confinament en els nivells educatius de nens de diferents orígens sòcio-econòmics. Per fer això es necessiten les notes de la selectivitat i les notes escolars del curs anterior, és a dir el batxillerat, i comparar-les per veure si hi ha hagut un impacte diferencial. Aquestes dades les tindrem l'any 2022, quan ja serà massa tard per aplicar les mesures.\nSi els governs només es deixen aconsellar per epidemiòlegs, vol dir que no els importa el benestar de les persones\nQui hauria d'utilitzar els resultats dels estudis que feu, els governs o la gent?\nJo penso que els governs els haurien d'utilitzar a favor de la gent. L'exemple de la pandèmia és molt clar: ningú no s'ha preocupat de la felicitat i el benestar de les persones. La salut és un element fonamental, però no és l'únic. Hi ha moltes altres coses que ens poden afectar a llarg termini, com l'angoixa i les conseqüències econòmiques, que han sigut molt diferents segons la classe social de les persones. Totes les polítiques tenen un cost i un benefici, i els polítics han de fer-ne un balanç. Si l'únic objectiu és eradicar la CoViD-19 a qualsevol preu i només es deixen aconsellar per epidemiòlegs, vol dir que no els importa el benestar de les persones.\nVols dir que si es tinguessin en compte els efectes no desitjats d'una política restrictiva de la mobilitat, per exemple, potser es prendrien d'altres decisions.\nExacte. Això no vol dir que jo estigui en contra del confinament, però hi ha moltes maneres de confinar, moltes duracions possibles del confinament i molts grups poblacionals a qui confinar.\nCreus que el confinament tindrà efectes negatius a llarg termini?\nPot ser. Ningú no ho ha estudiat suficientment i no ho sabem. Clarament, però, hi havia moltes mesures que s'haguessin pogut prendre de cara al benestar poblacional. Per exemple, que la gent que viu sola hagués tingut la possibilitat d'escollir una família i poder anar-la a veure. Amb el confinament han deixat soles a moltes persones, i si una persona és gran potser s'hagués pogut trobar amb alguna altra persona gran –tenint en compte que ambdues haguessin practicat la distància social durant dues setmanes sense presentar símptomes. I no només la gent gran. Una persona de 40 anys que viu sola i no té fills podria haver triat també una família. O el mateix amb la gent jove: que cada persona jove escollís un amic a qui poder anar a visitar. No cal obrir els bars de cop i volta i que tothom es pugui reunir, però potser hagués sigut millor que la gent hagués pogut entrar en contacte amb un amic, després amb dos… I moltes altres coses. Es tracta de deixar marge a la creativitat per tal d'adoptar mesures que tinguin sentit.\nPer tant, les polítiques públiques haurien d'incorporar la variable del benestar.\nTotalment. La salut és bàsica, però no és l'única cosa a què s'ha de donar importància.\nAbans has dit que a Nova Zelanda tenen en compte el factor benestar. Hi ha altres països que també ho facin?\nSí. També hi ha molts projectes a nivell local, com ara a Nova York. Hi ha, també, un índex de l'OECD anomenat better life index que inclou set indicadors que ells consideren fonamentals per tenir una vida millor, i estudien com evolucionen al llarg del temps. Es té en compte quines coses són rellevants per les persones com ara els diners, tenir una feina de qualitat, el temps lliure, tenir un capital social important amb capacitat de confiar en els altres, viure en una societat cohesionada… Hi ha molts factors rellevants per al benestar.\nAixò té a veure amb l'Índex de Desenvolupament Humà (IDH) com a alternativa al PIB?\nHi ha una diferència fonamental entre l'IDH i el better life index, i és que el primer és objectiu i el segon subjectiu. En el cas de l'IDH els investigadors decideixen quins indicadors són rellevants pel benestar dels individus o d'un país i quin pes tenen dins aquest índex. El better life index ho fa a l'inrevés: observa què és l'important per a la gent i com evoluciona. Des de la perspectiva del benestar preguntem a les persones com de felices són i després analitzem quina és la seva situació personal per descobrir a quins factors donen més importància o menys. Tenint en compte, evidentment, que la situació de les persones pot canviar i que s'hi poden adaptar o no. Per exemple, la situació econòmica d'una persona pot passar a ser dolenta. La gent es pot adaptar a uns nivells d'ingressos inferiors, però no a la pobresa. Hi ha un nivell de renda mínim que si el baixes et trobes en situació de pobresa i a això la gent no s'hi pot adaptar: es poden passar anys i anys sent pobres, però seguiran igual d'infeliços. A allò que la gent sí que s'adapta és a rebre un 10% o 15% menys de renda mentre no es creui el llindar de la pobresa. Tot això són coses que s'han de considerar.\nAquests estudis els fas en el marc de l'Institut d'Anàlisi Econòmica del CSIC. Com es financen aquest tipus d'estudis, qui els promou, on se't permet treballar aquest tema que aquí no es gaire conegut ni valorat?\nL'Institut d'Anàlisi Econòmica el CSIC finança les nostres investigacions, tant els sous com l'edifici. A més a més, els investigadors demanen projectes tant al ministeri com a la Generalitat i a organismes internacionals. Amb aquests projectes es poden finançar investigadors que t'ajudin, a pagar bases de dades, enquestes, etc.\nUs presenteu a convocatòries de recerca competitives.\nSí. A més a més, pel tema que estudio, hi ha vegades que se't demana que investiguis algun tema en concret per després fer-ne alguna cosa més pràctica. El Banc Mundial, per exemple, et pot demanar una investigació més específica.\nLes institucions del país t'han demanat alguna vegada un estudi?\nNo. Hi he de pensar per no equivocar-me, però diria que no.\nAra estàs al World Wellbeing Panel. Ens pots explicar què és?\nÉs un panel que va començar la London School of Economics, que han traspassat a Barcelona i del qual en sóc ara la directora, juntament amb la resta de l'equip directiu. És un panel d'experts que treballen en temes de benestar de diferents disciplines. Hi ha sociòlegs, psicòlegs, economistes, etc. Cada dos mesos se'ls fa alguna pregunta rellevant en el context d'aquell moment. Aquest mes se'ls ha preguntat si quan es decideixen polítiques de confinament s'ha de tenir en compte el benestar emocional de les persones, com acabem de comentar. Es fan les preguntes i han de respondre si hi estan d'acord o no, i en quin percentatge. Els resultats es publiquen a la pàgina web i es difonen. I a vegades surten a les notícies i tot, perquè l'objectiu és contribuir al desenvolupament de polítiques públiques que tinguin el benestar com a fonament.\nEn el cas de la gent gran, s'ha plantejat aquest debat encara que no ha tingut gaire ressò més enllà de les xarxes socials. Ens preguntem si és realment necessari preservar la salut de persones de més de 80 anys, que moltes vegades no tenen gaire salut, i aïllar-los dels seus familiars a costa del seu benestar emocional. Molta gent gran prioritza el benestar. I no hi ha hagut un debat públic i madur sobre aquesta qüestió. Això és un exemple de com determinades polítiques no tenen en compte el benestar emocional o la felicitat de les persones.\nA part de medi ambient, quins altres temes has treballat?\nNormalment ens especialitzem en un tema però tenim persones a l'entorn que ens animen a participar en projectes que potser no són de la nostra àrea però on podem aportar una visió diferent. Un altre tema que he treballat ha sigut l'impacte que havia tingut l'arribada d'immigrants a Espanya en termes d'on es van situar. Aquesta és una literatura que comença als Estats Units, sobretot, per la segregació ètnica entre afroamericans, llatinoamericans, etc. que explica com es van segregar residencialment.\nQuina va ser la conclusió?\nVa ser molt interessant: vam arribar a la conclusió que aquí no hi ha la segregació residencial que hi ha en d'altres llocs, com ara els Estats Units, perquè a nivell estatal hi va haver dos fenòmens que es van compensar. Per una banda, en les àrees densament poblades dels centres de la ciutat, com ara el Raval, hi va haver desplaçament perquè van arribar-hi immigrants amb nivells econòmics més baixos perquè acabaven d'arribar, i els nadius se'n van anar a d'altres barris menys densament poblats. D'altra banda, van arribar molts immigrants a l'època del boom de la construcció i molts d'ells hi van treballar. Es van crear molts barris residencials nous fora de les ciutats i vam veure que en aquelles àrees, on el 2002 pràcticament no hi havia cap edifici i el 2010 estaven poblats, hi van anar en proporcions similars en termes de ràtio tant els immigrants com els nadius. És a dir que els nivells percentuals de persones immigrants que teníem a Catalunya es mantenien als barris de nova creació. Per tant, aquests fenòmens es contraresten i no observem un desplaçament o una segregació. Hi va haver molts llocs que funcionaven com a punt de trobada entre immigrants i nadius, com ara les escoles. La importància de la residència és que sigui part de la teva xarxa i puguis formar part de la comunitat. És una sort que hi hagi hagut molts punts de trobada entre immigrants i nadius a les zones residencials.\nPer Ferrer, estar a l'atur té un efecte molt negatiu en la felicitat, ja que per a moltes persones la reducció d'ingressos no és la pitjor part d'estar aturat. Foto: Barcelona GSE\nLa Barcelona Graduate School of Economics ha publicat un paper sobre com la personalitat influeix en la comparativa d'ingressos. Ho pots explicar una mica?\nUna de les coses que més literatura va generar quan els economistes es van posar a estudiar el benestar va ser el paper que tenen els ingressos en la felicitat de les persones. I com ja et pots imaginar no tenen un paper tan important com ens pensàvem. Hi ha coses que són molt més importants, com per exemple tenir feina. Estar a l'atur té un efecte molt negatiu en la felicitat, però és un efecte que va molt més enllà dels ingressos i, de fet, per a moltes persones la reducció d'ingressos no és la pitjor part d'estar aturat. Aleshores van sortir molts articles intentant explicar el motiu pel qual la correlació entre els ingressos i la felicitat no era tan forta i una de les explicacions que van trobar va ser la renda relativa. La conclusió és que si tothom incrementa la renda de la mateixa manera, la gent està igual de feliç del que estava abans. Articles recents expliquen que des d'un punt de vista econòmic és millor créixer a poc a poc i de manera sostenible perquè, si és fa a l'inrevés, tot el que es guanya es perd en una crisi amb un impacte brutal a través de pobresa, atur… Per tant, és molt millor tenir un creixement petit i sostenible al llarg del temps, que és el contrari del que tenim aquí.\nPer tant, la desigualtat ens fa infeliços.\nViure en societats desiguals, pobres, amb grans taxes d'atur i poca cohesió social té efectes en la felicitat dels individus, s'ha comprovat. Ser més ric no et fa més feliç, però ser més pobre sí que et fa més infeliç. Tots aquests estudis podrien tenir implicacions pel que fa els impostos. Simplificant-ho una mica: si el meu veí es compra un cotxe de luxe, això provocarà un efecte d'externalitats negatives i farà que jo me'n vulgui comprar un. Per tant, si volem que la gent es compri molts cotxes, només cal subvencionar-ne uns quants i la gent ja se'n comprarà més. D'altra banda, si creiem que comprar un cotxe de luxe té un efecte negatiu, se'n podrien apujar encara més els impostos. Nosaltres vam intentar descobrir quins grups de personalitats es veien més afectats per aquestes comparatives, perquè no per tothom té el mateix impacte el cotxe o el sou del seu veí.\nEl locus of control és un tret de la personalitat que fa referència a si les persones creuen que tenen, o no, el control sobre la seva vida. La gent interna pensa que ells tenen el control sobre la seva vida i que les decisions que prenen són les que la impacten. La gent externa, en canvi, son els que pensen que son els altres qui prenen decisions i que les coses passaran de la manera que hagin de passar independentment de les seves accions. El que vam veure va ser que la gent externa reacciona pitjor a la desigualtat perquè la considera una desgràcia del destí.\nEstàs definint la personalitat o la ideologia de les classes mitjanes i de la classe obrera?\nAquesta mesura se suposa que és de personalitat, però si llegeixes les preguntes que fan els psicòlegs t'adones que s'assemblen una mica a la ideologia. Però de la manera que ells ho plantegen és un tret de la personalitat i que no depèn tant del teu entorn. Seria interessant intentar buscar la correlació entre personalitat i ideologia. Caldria descobrir a partir de quina edat es fixa aquest tret de la personalitat i mirar si la ideologia també es fixa a partir d'una edat, o si la ideologia depèn més de variables externes que no pas la personalitat. Això voldria dir que hem trobat una variable de la personalitat que determina la ideologia.\nAllò que determina el benestar és el que tens, el que aspires a tenir i finalment la personalitat\nHi ha d'altres factors laborals que influeixen en la felicitat?\nPer resumir-ho, el que determina el benestar és el que tens, el que aspires a tenir i finalment la personalitat. El que aspires a tenir depèn del teu passat. Depèn de factors com la renda que tenien els teus pares, perquè això et va generar unes aspiracions i expectatives. Depèn també del nivell de vida del teu grup de referència, depèn de l'educació que hagis tingut… L'educació, per exemple, és una variable que fins abans de la crisi sortia negativa a molts països europeus. Es deia que la gent quan estudiava agafava unes aspiracions del tot irreals que no es corresponien amb les oportunitats que hi havia. En canvi, a Espanya, l'educació ja aleshores era positiva, perquè tot i que podia ser veritat que les aspiracions no es corresponien amb la realitat, et donava accés a un treball estable. I ara, cada vegada més, l'educació és un factor positiu.\nPer tant hi ha correlació entre major nivell educatiu i felicitat. Creus que s'hauria de promocionar la formació professional per poder garantir un ajustament entre aspiracions i perfil laboral?\nSí. El sistema educatiu d'aquí em sembla totalment equivocat si el que volem és que la gent pugui desenvolupar al màxim les seves capacitats i ser feliç. Gràcies a la crisi hi ha més gent que s'ha apuntat a la formació professional i ha baixat el fracàs escolar. De totes maneres, Catalunya té un fracàs escolar molt gran, però a la vegada té molta gent a la Universitat. No té un punt entremig i està en una situació molt polaritzada. El mateix passa amb la feina, perquè hi ha molta gent amb feina i molta altra que no en té. El que veiem és que estudiar et dóna accés a feina. Potser no et dóna accés a un salari molt alt, però és important per trobar feina.\nObservem que la satisfacció de treballar a temps parcial és més elevada en les dones que en els homes, i això és per les diferents aspiracions que solem tenir\nPodem aplicar els estudis del benestar a les desigualtats entre homes i dones?\nUna diferència molt clara entre els homes i les dones és la satisfacció amb la feina. Observem, per exemple, que la satisfacció de treballar a temps parcial és més elevada en les dones que en els homes, i això és per les diferents aspiracions que solem tenir. Del que nosaltres estudiem les diferències són molt socialitzades i institucionals. Segur que n'hi ha de moltes altres però que s'emmarquen en altres disciplines com la Psicologia, la Biologia, etc..\nHi ha més dones en Economia ara que abans?\nDoncs és al contrari. Hi ha preocupació perquè el percentatge de dones que estudien Economia està disminuint, és més baix del que ja era abans. Economia mai ha sigut una disciplina que ha atret gaires dones.\nPensava que sí.\nAdministració i Direcció d'Empreses sí, però Economia no. La gent relaciona l'economia amb la macroeconomia, les matemàtiques, les finances… I aquests són temes que no solen atraure gaire dones. Dins els diferents camps de l'Economia, hi ha molts més homes fent macroeconomia, finances i matemàtiques, i moltes més dones fent temes d'educació, de salut, de comportament, mercat laboral, igualtat de gènere… En definitiva, les dones tendeixen a decantar-se per temes més socials.\nAixò és un patró general, no només passa en l'Economia.\nExacte, però com que la gent té una visió de què és l'Economia que no es correspon, nosaltres creiem que si la gent tingués més coneixement del què és l'Economia i veiés que un percentatge molt gran d'aquesta matèria és la seva dimensió social, hi hauria més dones que voldrien fer aquesta carrera.\nDOSSIER «Investigadores», ECONOMIA, renda, polítiques públiques, felicitat, Covid-19, feminisme, pandèmia, desigualtats, confinament, interdisciplinarietat


Uzuki Kyoto Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nShimogyo-ku Maruyacho 418-7, Kyoto Centre, Kyoto, Japó, 600-8037 - Veure al mapa\nMés informació sobre Uzuki\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Kyoto, Uzuki és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Uzuki, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Uzuki.\nCal que informeu el Uzuki de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (33) Parelles (2) Famílies amb infants petits (19) Famílies amb infants grans (4) Grups (8)


«L’1-O també vam descobrir, a la força, com de potent pot ser la nostra força»\nJa som a l’altra banda. Hem resistit, resistim, ho vivim, ho veiem en directe. I, malgrat tot, avui és l’endemà, encara. Perquè l’endemà de l’1-O està durant més de vint-i-quatre hores, de la mateixa manera que la vigília de l’1-O va durar setmanes. Mirant enrere, als fets que hem viscut sota el setge i fins a l’explosió de diumenge, n’hi ha que encara no ens n’hem fet a la idea. En aquest moment del temps, de la història, volem ser tan conscients de què se sent, què sentim ara, que els cinc sentits són pocs.\nMentre escric això, ara mateix, als carrers i les carreteres del país, l’endemà de l’1-O corre i no espera. Des d’aquestes línies, i abans d’unir-m’hi físicament, he de dir que encara no em sé avenir de la magnitud de la gesta de diumenge. Perquè va ser tot tan gros que no voldria que em passés l’article sense entretenir-m’hi com a introducció. Tan gros que vam fer el referèndum d’autodeterminació davant del nas dels que s’han passat mesos dient que no el faríem i els que encara diuen que no l’hem fet. Vam votar amb un estat en contra, contra un estat en contra, entre la indolència dels seus còmplices i aliats. Vam votar contra un exèrcit policial i militar enviat expressament per impedir-ho al preu que fos, que serà molt més alt que els trenta-un milions d’euros de cabal públic que diuen els diaris. Si això no és tenir força com a poble, no sé de quina altra manera es pot qualificar.\nPerquè l’1-O també vam descobrir, a la força, com de potent pot ser la nostra força. Parlo de la mena de força amb què es guanyen les batalles del segle vint-i-u respecte dels mètodes violents d’èpoques passades. Parlo de la lluita democràtica per uns drets que, dins de la UE, alguns ens havíem cregut que eren inalienables; parlo de l’organització de tantíssima gent a través de les xarxes per defensar-los; parlo de l’inefable enginy col·lectiu que va ser capaç d’esquivar els mecanismes de tot un estat, amb els seus serveis d’intel·ligència i les seues forces d’ocupació, perquè l’1-O hi hagués urnes, paperetes i un cens inatrapable volant pel ciberespai. No van valdre prohibicions, ni multes, ni requisacions, ni detencions preventives. L’estat i els seus esbirros, sabent-se derrotats i humiliats, es van llançar a fer l’única cosa que han sabut fer fins ara: reprimir els dissidents, acarnissar-s’hi criminalment i assaltar els col·legis per acabar esgarrapant quatre urnes –figuradament, a l’espera de les xifres oficials– com el gran trofeu per al públic de les seues televisions.\nI, amb tot, l’estat repressor va perdre. Davant de la dignitat d’un poble, davant dels ulls esbatanats del món. La fera, doblement humiliada i ferida, ara serà capaç de tot. L’objectiu pretès, que els experts en tarannà hispànic expressen eufemísticament com ‘guanyar per cinc a zero’, el voldran aconseguir en temps de descompte. En aquest punt, doncs, és oportú de recordar la frase que els catalans només ens tenim a nosaltres mateixos, i els independentistes per extensió. Estem sols, ja ho sabem, i la bona notícia és que tots sols hem estat capaços de deixar un Primer d’Octubre, amb totes les seues vigílies i sota un setge brutal, per a l’orgull de les pròximes generacions. Tots sols, amb un mòbil a la mà, com aquell qui diu, estem fent i retransmetent la nostra història, amb la diferència que els ‘equidistants’ per fi han parat de dir-nos, a mode d’acudit, que ‘el món ens mira’, perquè ni la propaganda de l’estat no ho pot amagar.\nContinuem caminant sols, doncs, amb el món mirant-nos i amb tota aquesta força col·lectiva que ens hem descobert per aprofitar. I ens n’adonem tant, de la seua potència, si més no fins al moment que acabo l’article, que mentre baixem al carrer no parem de cridar-nos els uns als altres per Twitter, per Telegram, per WhatsApp, que estiguem alerta, que vigilem les trampes, que no caiguem en provocacions, que ja sabem com ho hem de fer, que és com ho hem fet fins ara. Perquè som conscients que mai no havíem tingut tanta força a les nostres mans.\n15:44Creix el nou escàndol dels Borbons, arran la vaccinació a Abu Dhabi de les germanes de Felipe VI\nCreix el nou escàndol dels Borbons, arran la vaccinació a Abu Dhabi de les germanes de Felipe VI


Llum verda al pla d'autoprotecció d'Alguaire\nActualitzada 03/12/2020 a les 09:38\n© Un nou avió va estacionar ahir a l'aeroport d'Alguaire.\nLa Comissió permanent de Protecció Civil de la Generalitat va aprovar ahir el pla d’autoprotecció (PAU) de l’aeroport de Lleida-Alguaire. Durant la sessió també es va aprovar el PAU de l’aeroport de Reus i els d’una desena d’instal·lacions industrials en diferents punts del territori català.\nL’aprovació d’aquest pla d’autoprotecció va coincidir amb l’arribada a l’aeroport d’un nou avió de la companyia Swiss International Airlines, que estacionarà a les instal·lacions d’Alguaire durant els mesos d’hivern.\nEl recinte aeroportuari acull actualment un total de catorze aeronaus estacionades, mentre que una altra ha estat desballestada. Per la seua part, Aeroports de Catalunya ha tret a concurs la compra i la instal·lació d’un nou hangar desmuntable de vint metres d’ample i vint de llarg per dur a terme activitats industrials a Alguaire per més de 120.000 euros.


Joan Pons Alzina 03/07/2015\nL'estima per la música clàssica ha anat a més en els darrers anys. Encara no és present i viva com a Àustria o a Alemanya, països on és autènticament viscuda, com l'aire que alenem, però, sense cap mena de dubte, la situació actual en la que es troba ara en el nostre país no és com la que es trobava fa uns cinquanta anys, en què eren quatre moixos els qui escoltaven discos de vinil i anaven als pocs concerts que s'organitzaven. Per açò és de justícia fer memòria i recordar els esforços dels qui en el desert, i amb discreció, molts des de l'anonimat, van anar sembrant per millorar les coses. Els joves que actualment poden gaudir de les ensenyances musicals que imparteixen escoles municipals i conservatoris han de saber que malgrat encara hi ha camí a fer, s'ha avançat molt i que res ha caigut del cel.\nEl passat dissabte de sant Joan ens va deixar després de patir una infecció fortuïta en un procés degeneratiu de parkinson una d'aquestes persones que va viure per a l'ensenyament musical, fent front sempre a les adversitats i la precària salut; una persona que, malgrat va ser molt estimada, també s'ha de dir, va tenir mala sort i els seus coneixements van ser en gran mesura malaguanyats per la precarietat i el nivell intel·lectual en el que es trobava fins fa poc el país. Pocs joves, ben pocs, saben que va fer estada a Menorca i va sembrar llavor a Ciutadella.\nEl musicòleg barceloní Joan Bofill i Soliguer, nét del poeta noucentista Guerau de Liost i fill del filòsof Jaume Bofill i Bofill, va néixer el 1947. Va estudiar Filologia Clàssica a la Universitat de Barcelona i simultàniament va cursar estudis de piano amb Jordi Torra i Mercè Roldós, instrument amb el qual va obtenir el títol de professor el 1971. Amb l'ajuda de diverses beques, va estudiar musicologia durant nou anys a la Universitat de Munich. Retornat a Catalunya, el 1976 va aconseguir per oposició una plaça de professor agregat de música d'Ensenyament Secundari, la qual dedicació però no va ser obstacle per seguir investigant. Es va doctorar a la Universitat de Barcelona amb un estudi sobre la música tardana per a piano i de cambra de L. V. Beethoven, el 1990. El títol de doctor li permetia accedir a la carrera universitària, però en unes oposicions a una plaça de professor d'universitat, el tribunal, tot reconeixent-li els mèrits, no accedí a donar-li el lloc perquè, en paraules textuals, «estava massa preparat» pel nivell de coneixements que hauria d'impartir. Aquella oposició estava ben fermada d'antuvi pel tribunal i no va tenir res a fer.\nEs va entregar completament a difondre i donar a conèixer els seus coneixements d'una manera totalment altruista. Va dirigir el Cor de la Universitat Autònoma de Barcelona entre 1983 i 1986. El 1999, amb el suport de la Coral Canticela i el seu director, Gabriel Miralles, va impartir cursos d'introducció a la musicologia a les diferents seus de la Federació Catalana d'Entitats Corals (FCEC) i de l'Associació de Mestres Directors de Catalunya (AMMDD). El 2005 va donar a conèixer el seu treball «La musicología, tareas y herramientas», estudi únic en el món de la musicologia...\nAfectat pel parkinson, es va instal·lar amb companyia de la seva esposa a la finca de la seva família, el Mas Rusquelles de Viladrau, on seguí, però, fins els darrers dies, estudiant i escrivint. Obrí les portes del mas a tothom i passà a organitzar amb l'ajuda d'un bon seu amic que exercia de secretari vetllades musicals amb joves intèrprets un diumenge de cada mes, en les quals eren nombrosos els veïns de Viladrau que hi assistien.\nJoan Bofill va visitar Ciutadella per primera vegada l'estiu de 1972. Ben segur ho devia fer en un parèntesi de vacances en el període en què estudiava a Alemanya. Fent estada a la ciutat menorquina de ponent, va aconseguir aglutinar prou gent interessada per fer un cor, el Cor de Sant Esteve, que va dirigir. Al marxar de l'Illa, va passar el relleu de la direcció de la coral a Joan Juaneda Anglada, també malauradament traspassat i que enyorem. L'estiu de l'any següent, aquell cor, que havia passat a anomenar-se Cor Reduït, va tornar a rebre el mestratge del musicòleg. A l'agost va donar un cop de mà a les Joventuts Musicals de Ciutadella i, en el marc del I Festival de Música d'Estiu, va donar un concert de piano. Uns dies després, dins el mes de setembre, va dirigir una part del programa d'un concert del Cor Reduït. Els cantaires que participaren en les vetllades d'assaig i estudi recorden l'estima i coneixement amb la qual tractava la música del Renaixement i del Barroc. Per motius de salut, a partir dels anys vuitanta del segle passat, va deixar de visitar Menorca, però ben segur és recordat encara per tots els ciutadellencs que en les dècades dels seixanta i setanta van treballar i lluitar perquè el gaudi de la música fos un fet plenament normalitzat. Estigui on estigui, desitjo que pugui seguir gaudint de les sonates de Beethoven que tan va estimar.


Institut Guindàvols | Participació en actes de celebració en Memòria de les víctimes de l’Holocaust\nEl passat 25 de gener l’Institut Guindàvols va participar en la Jornada Escolar en Memòria de les Víctimes de l’Holocaust. El nostre centre va ser participant actiu aportant a l’acte la representació teatral escrita i dirigida per Daniel Gil amb el nostre alumnat de Teatre, amb l’obra “De Animis Mortuorum”. Us deixem els links a la presentació de l’acte des d’on podeu descarregar les fotografies que es van realitzar. Hi va assistir tot l’alumnat de Batxillerat.\nPublicació de la notícia de l’acte al CRP Segrià.\nSumant-nos als actes que es van realitzar arreu de Catalunya, el passat 28 de gener es va celebrar un petit acte d’homenatge en el centre, amb la participació de tot l’alumnat, en que es va fer lectura d’un manifest i de testimonis de la deportació, i el grup de teatre de Guindàvols, Teatre de Motxila, va representar l’obra “De animis Morturoum” per tot l’alumnat d’ESO. Alhora es va penjar al vestíbul del centre un mural amb els coloms de la pau que l’alumnat havia construït.\nAmb aquestes activitats continuem treballant per concienciar sobre l’educació en valors i estimular la conservació de la memòria històrica.


Faran un corredor verd entre el Castell de Can Feu i el Centre - Diari de Sabadell\nFaran un corredor verd entre el Castell de Can Feu i el Centre\nL'espai on es farà el corredor verd, entre Can Feu i el Centre / LLUÍS FRANCO\nEls barris de Can Feu i el Centre estaran connectats amb un nou corredor verd. El Govern portarà al ple d’aquest mes de juny els primers tràmits per fer-lo realitat, encara, però, sense calendari.\nPer fer possible el projecte, el primer que es vol fer és suspendre les llicències a la zona afectada per tal de garantir la renovació urbanística, per la qual cosa s’iniciaran els estudis previs. La superfície afectada és de 41.569 metres quadrats i consta de quatre subàmbits: el Castell de Can Feu, l’antiga estació d’FGC, el passatge de Clavé i el carrer de Joan Plans.\nL’objectiu és regenerar l’entorn dintre del pla de naturalització de Sabadell. Les actuacions també comportaran una revisió de la circulació de vianants, bicicletes i vehicles, aprofitant la continuïtat de recorreguts que dona el cobriment de les vies del tren des del passeig de Can Feu fins a l’estació Can Feu – Gràcia.\nFonts de l’executiu destaquen que la connexió també prendrà sentit amb el projecte del passatge dels Ferrocarrils, que donarà continuïtat de pas entre el carrer de Sant Jordi i la carretera de Terrassa, preservant l’edifici de la Fàbrica Germans Camps, a la cantonera amb la carretera de Molins de Rei.\nTemes:Castell de Can Feu, Centre, corredor verd, mesciutat, urbanisme


Arxiu d'etiquetes: Fotogrametria\nUrna de dues nanses\n30 de novembre de 2019 objecte3D, ceramica, comuna, Fotogrametria, museu, nansa, Puig Ciutat, romans, urna, vaixella, virtualpuig_admin\nNúm. Inv.: PC13-2130-5\nNom de l’objecte: urna de dues nanses\nDimensions (cm): altura: 21,7; diàmetre màxim: 15,2; diàmetre màxim de la vora: 12 cm.\nCronologia: època romana tardorepublicana\nProcedència: sector 10\nAnàlisi: Recipient destinat a contenir i transportar líquids. Sembla preservar restes d’engalba blanca per les parets exteriors, tot i que s’ha perdut en al major part de la superfície.\nRecorda, en la seva forma si bé és de dimensions més reduïdes, a algunes de les urnes de la producció de ceràmica catalana engalbada de producció indígena de la zona emporitana, tot i que aquelles no semblen distribuir-se més enllà de la plana del Maresme i el Rosselló. La similitud probablement respon a un bagatge comú basat en el substrat ibèric.\n15 de febrer de 2016 objecte3D, arqueologia, bronze, Fotogrametria, ham, model, museu, Puig Ciutat, republica, restauracio, romans, virtualpuig_admin\nNúm. Inv: PC10-2010-70\nNom de l’objecte: hams\nTipus: 1.1.3.3 de Gracia\nDimensions: 2,5 x 3 cm i 1,5-1,7mm de diàmetre\nProcedència: sector 2\nAnàlisi: Els dos hams recuperats tenen el cap pla i de secció rectangular, realitzat per martelleig a la part superior de la tija després de la fundició. El cap es troba perforat per posar el fil de la llinya.\nProjectil de fona\n23 de gener de 2016 objecte3D, arqueologia, Fotogrametria, mediterrani, model, museu, plom, projectil de fona, Puig Ciutat, republica, restauracio, romans, virtual, Vollingpuig_admin\nNúm. Inv.: 539\nNom de l’objecte: projectil de fona.\nMaterial: metall, plom.\nForma: bicònic del tipus 2b de Völling (1990).\nDimensions: 4,1 cm de llargada, 1,6 cm d’amplada. Pes: 45 gr.\nAnàlisi: Projectil de fona de plom elaborat amb un motlle bivalve. Presenta un dels extrems aixafat i una incisió en un dels costat, danys que podrien correspondre a l’impacte rebut contra alguna superfície dura.\nEls projectils de fona de plom són originaris del món grec, on es documenten per primera vegada a finals del segle V aC. Sembla que la seva distribució segueix l’expansió romana i, durant el període romà republicà i imperial, es documenten a tot el Mediterrani.\nPaleta de fricció o cotícula\n23 de gener de 2016 objecte3D, arqueologia, basalt, coticula, ficcio, Fotogrametria, litic, model, museu, paleta, Puig Ciutat, republica, restauracio, romans, virtualpuig_admin\nNúm. Inv.: 190\nNom de l’objecte: paleta de fricció o cotícula.\nMaterial: lític, tova basàltica.\nDimensions: 6 x 4 cm de costat. Gruix: 1 cm.\nCronologia: romana tardo-republicana.\nAnàlisi: Pedra de fricció, de toc o cotícula de tova basàltica de forma rectangular i vores bisellades.\nNúm. Inv.: 516\nEmpunyadura de punya bidiscoïdal\nNúm. Inv.: 191\nPlat ceràmic de vernís negre de cales reparat amb grapes\n17 de gener de 2016 objecte3D, arqueologia, cales, ceramica, Fotogrametria, grapes, model, museu, plat, plom, Puig Ciutat, republica, restauracio, romans, vaixella, vernis, virtualpuig_admin\nNúm. Inv.: 120\nNom de l’objecte: plat reparat amb grapes de plom.\nProducció: vernís negre de Cales.\nDimensions: 33 cm de diàmetre\nCampanya: juliol 2012\nProcedència: sector 7.\nAnàlisi: Gran plat o pàtera de vernís negre procedent de Cales. Es tracta, per tant, d’una importació de vaixella de taula i d’un cert valor. Se’ls considera productes de cert luxe que imiten les vaixelles metàl·liques d’or, plata o bronze d’accés limitat.\nNúm. Reg.: OD-72