Cementos Molins Industrial / Productes / Ciment portland / DRAGÓN AL N\nEl nostre DRAGON-AL-N és un ciment d’una resistència mitjana-alta pensat principalment per al sector del formigó preparat i del morter sec.\nResistències finals elevades.\nNecesita poca aigua i és fàcil de treballar.\nMenor risc de fissures.\nCARACTERÍSTIQUES DEL CIMENT\nValor habitual Especificacions segons norma\nCalcària (%) 18 mín. 6 - máx. 20\nSulfat, (SO3) (%) 3,0 máx. 3,5\nClorurs, (Cl) (%) 0,01 máx. 0,1\nExpansió Le Chatelier (mm) 0,5 máx. 10\nInici adormiment (min) 160 mín. 60\nCompressió a 2 dies (MPa) 25 mín. 10\nCompressió a 28 dies (MPa) 49 mín. 42,5 - 62,5\n1) Quines garanties ofereix el nou ciment pòrtland DRAGON AL-N tipus CEM II/A-L 42,5R? EL nou ciment pòrtland ofereix les mateixes garanties que qualsevol dels productes que es produeixen a la nostra fàbrica de Sant Vicenç dels Horts. Per tant disposa del Certificat N de producte, així com el Certificats de Constància i la Declaració de Prestacions.\n2) Quin seguiment de Qualitat se li dona a la fabricació d’aquest producte? Com a tots els Ciments Pòrtland obtenim mostres horàries durant la producció, mostres que són analitzades en el nostre Laboratori Central pel robot i diàriament en el Laboratori de prestacions. També s’agafen mostres d’expedició, 2 per setmana, (autocontrols), amb els resultats de les mateixes emetem mensualment els Certificats de Qualitat d’aquest producte i també les segueix AENOR que posa a la vostra disposició el Certificat Trimestral de la marca N d’AENOR.\n3) On puc obtenir la fitxa tècnica d’aquest producte? Les fitxes tècniques de tots els nostres productes estan disponibles a través del nostre web cmi.cemolins.es\n4) Quina és la formulació d’aquest nou ciment respecte al DRAGON-AL (CEM II/A-L 42,5R)? El nou ciment presenta la mateixa finesa, el mateix tipus d’addició (calcària), el mateix additiu de molta i menys clínquer.\n5) On puc obtenir els Certificats d’aquest producte? Els certificats de tots els nostres productes els podeu obtenir a través de l’aplicació ESPAI CLIENT del nostre web, www.cmi.cemolins.es Us cal disposar dels corresponents permisos d’accés, per obtenir-los podeu contactar amb el vostre comercial o sol·licitar-ho a traves del correu electrònic sac@cmi.cemolins.es\n1) Quin avantatge mediambiental té aquest ciment? Comparat amb el R, el N és un ciment amb menys dosificació de clínquer i, per tant, amb menys emissions en la seva producció, entre aquestes, menys emissions de CO2.\n2) Quin percentatge de reducció de CO₂ té respecte a d’altres ciments? Un 4% menys que el R i un 14% menys que el CEM I 52,5 R.\n1) Què diu la nova normativa respecte a la dosificació de ciment en els formigons? La normativa vigent EHE-08 indica des de la seva entrada en vigència els continguts mínims de ciment en els formigons en funció de la classe d’exposició a la que hagin d’estar sotmesos durant la seva vida útil (taula 37.3.2.a.) Continguts mínims de ciment que són obligatoris.\n2) Quan va entrar en vigor la nova normativa? Es vigent des del 2008, si bé el RD-163/19 obliga als formigoners a certificar el seu control de producció i amb això els autòmats de les centrals de formigó hauran d’indicar a l’albarà el contingut real de ciment en cada una de les amassades. Aquest RD és d’obligat compliment per a tots els fabricadors de formigó des de l’1 d’Abril del 2021.\n3) Quina és la principal diferència en l’ús d’aquest nou ciment respecte al DRAGON-AL CEM II/A-L 42,5R? La diferència és que amb aquest nou ciment, si es dosifica el contingut mínim de ciment establert a la EHE-08, les resistències a compressió que s’obtenen estan amb línia amb el que a la mateixa instrucció es contempla a la taula 37.3.2.b (resistències de formigó en funció de la relació A/C i contingut mínim de ciment).\n4) Quina és la principal diferència en l’ús d’aquest nou ciment, respecte al SUPER DRAGON CEM I 52,5R? Assegurant el contingut mínim de ciment, les resistències assolides són congruents amb les indicades a la taula 37.3.2.b.\n5) Com poden influir els diferents tipus d’àrids en la fabricació de formigó amb aquest nou ciment? Evidentment, la pròpia Instrucció a l’article 28 indica la qualitat dels àrids per tal de ser aptes per a la fabricació de formigó, si la qualitat dels àrids es qualifiquen com aptes, no hi ha d’haver cap problema en usar el ciment CEM II/A-L 42.5 N.\n6) Quin canvi s’ha de produir en la relació A/C? La relació A/C és l’altre paràmetre que ha de quedar reflectit a l’albarà, i aquesta dada ha de coincidir amb el resultat del quocient entre l’aigua real i el ciment real dosificats. Per tant en aquest sentit no hi ha d’haver cap canvi respecte dels formigons fabricats amb el ciment DRAGON AL CEM II/A-L 42,5R.\n7) Quin es el comportament de les resistències en aquest nou ciment? Treballant amb el contingut mínim de ciment, la relació aigua ciment inferior o igual a la màxima establerta, àrids de qualitat i additius convenientment dosificats, les resistències del formigó fabricat amb aquest nou ciment son correctes.\n8) Com poden afectar les temperatures d’estiu en la fabricació de formigons amb aquest nou ciment? El fet de que en la composició d’aquest nou ciment hi hagi un major percentatge d’addicions calcàries beneficia el seu comportament front a temperatures elevades.\n9) Com poden afectar les temperatures d’hivern en la fabricació de formigons amb aquest nou ciment? En aquest sentit es recomana modificar el mix d’additius per tal de reduir el temps d’adormiment del formigó.\n10) Cal fer algun canvi en la utilització d’additius per a la fabricació de formigó amb aquest nou ciment? Sí, a l’hivern o amb baixes temperatures es recomana reduir el percentatge de plastificant per reduir el temps d’adormiment.\n11) Quina és la relació A/C idònia? La que els components del formigó (absorció d’aigua dels àrids, contingut i qualitat dels fins de les sorres, coeficient de forma dels àrids, mix d’additius,...) ens permetin disposar d’un formigó treballable i sempre inferior o igual a la indicada a la taula 37.3.2.a. (EHE-08)\n12) Amb que es supleix la disminució de l’aigua? En teoria no hi ha d’haver disminució de l’aigua respecte dels formigons fabricats amb l’anterior ciment, el que s’ha de complir estrictament és la relació A/C màxima, per tant, si anteriorment a la implantació del RD-163/19 no es complia, evidentment amb aquest canvi s’ha de reformular els formigons bàsicament actuant sobre el mix d’additius si estem en valors de relació A/C propers al límit establert a la EHE-08.\n13) Hi ha canvi de color amb el formigó fabricat amb aquest nou ciment? Gairebé no s’aprecia canvi en la tonalitat del formigó endurit.\nDisponible a doll.\nL’emmagatzematge de ciment a doll ha de fer-se en sitges estanques.\nRECOMANAT ESPECIALMENT PER A:\nFormigó armat o en massa. Formigó projectat. Prefabricats no pretesats. Pavimentació i ferms de carreteres.\nNO INDICAT PER A:\nFormigó pretesat. Elements estructurals prefabricats o posttesats.\nPRECAUCIONS DE POSADA A L'OBRA:\nÉs important posar atenció en les operciones de curat del producte final posat en obra, sobretot en climes calorosos, secs i eventualment amb vent.\nEn aquest producte la disminució del contingut de Clínquer li suposa una reducció del 15 % respecte als de la seva mateixa categoria resistent.\nCiment pòrtland amb calcària\nCiment pòrtland tipus I de categoria resistent molt alta 52,5 R.\nCiment pòrtland resistent a sulfats.


L'Ajuntament adjudica la primera fase de l'execució de les obres de Ca l'Agapito - Tottarragona.cat :: Diari digital independent d'informació i d'opinió de Tarragona\nL'Ajuntament adjudica la primera fase de l'execució de les obres de Ca l'Agapito\nL’Ajuntament de Tarragona ha adjudicat l'execució de les obres de la primera fase de restauració de Ca l’Agapito. Aquesta convocatòria comprèn la recuperació estructural de la volta romana i restauració de la façana de la Plaça del Pallol de l’edifici del beateri de Sant Domènech, dit Ca l’Agapito, a l’empresa Rècop Restauracions Arquitectòniques S.L. un cop resolta la convocatòria, en la que s’hi havien presentat 5 empreses en total.\nAquest projecte, les obres del qual es preveu que puguin iniciar en breu, tindran una durada de 8 mesos i s’han adjudicat per 1 MEUR, exactament 1.031.524,13€ IVA inclòs. El projecte compta amb una subvenció de 600.000€ de l’1,5% Cultural.\nL’objectiu d’aquesta primera fase és d’una banda la rehabilitació estructural i eliminació de patologies constructives de la volta romana, tant en planta baixa com en plantes superiors; així com la consolidació estructural i restauració parcial de les diferents façanes que donen a la Plaça Pallol, donant-li una imatge de façana única i de conjunt arquitectònic, donat el seu valor històric, estètic i patrimonial.\nAquesta primera fase servirà a més, per a posar de relleu les diferents èpoques constructives presents a l’edifici: romana, medieval i barroca; així com integrar-lo en el projecte de Porta Tàrraco, com un dels espais emblemàtics a visitar quan s’arribi a la ciutat.\nRedacció TT - 30/06/2021 - 22:10h


Reivindicant el talent sènior | Fulls d'Enginyeria\nReivindicant el talent sènior\nPer Redacció, 30 abril, 2021\nPerdre la feina sempre és un maldecap però quan aquesta situació es dona passats els cinquanta anys es converteix en un problema. I malgrat que les crisis són sempre més lleus entre els professionals de l’enginyeria, perquè tenen més sortides laborals que en altres àmbits, el sector tampoc se’n salva. La política de moltes empreses és prioritzar la contractació de personal més jove, un fenomen que es coneix popularment com a ‘edadisme’ i que acaba sent una discriminació més, per raó d’edat.\nAixí ho veu, Montse Pichot, directora general de Talent Senior, una consultora dedicada precisament, a posar en valor els i les professionals de més edat que, a més de trobar-se amb l’impediment de poder participar en alguns processos de selecció, els fa ‘’certa vergonya’ reconèixer que s’han quedat sense feina. En aquesta consultora tenen una base de dades amb uns 800 currículums de persones amb perfils intermedis i alt que tenen ganes de canviar de projecte o que, per les circumstàncies que siguin, han de buscar-ne de nous.\nPichot compara aquesta situació amb la que podien viure les dones en edat fèrtil anys enrere, i per exemple, reconeix que algunes companyies argumenten que agafar algú amb més de 50 anys implica poder-lo tenir ‘’només 15 anys treballant’’. Des de Talent Senior, en canvi, defensen que, sense voler deixar de banda la importància d’ocupar els més joves, cal donar l’oportunitat als sèniors a continuar desenvolupant la seva trajectòria professional, passada certa edat. A més, l’excusa dels requisits salarials per a persones més grans de 50 anys, diu Pichot, tampoc té base, ja que explica que moltes persones, a certa edat, prefereixen renunciar a una part de la retribució, sempre que la feina els compensi.\nPer aconseguir revertir aquesta situació, Talent Senior treballa amb empreses, a qui vol sensibilitzar sobre la importància que hi hagi ‘’diversitat’’ d’edats entre els treballadors i també amb les persones que busquen nous projectes professionals. Per això, han engegat la campanya ‘Anem molt en sènior’, on reivindiquen que ‘’l’edat no ens defineix, ho fa la nostra experiència’’ que a la recollida de firmes d’altres entitats com Savia, que reclamen que el 30 d’abril sigui el Dia del Treballador Sènior.


El Motocròs Internacional d´Almenar omple les graelles\nAquest diumenge 14 de febrer s’ha celebrat, a la comarca del Segrià, el Motocròs Internacional d’Almenar. La cursa, puntuable per al Campionat de Catalunya de Motocròs, ha reunit els pilots de les categories MX1, MX2, MX3, MX4, MX5, MX Elit, MX125, MX Sots 18 i MX Femení.\nEl Club Esportiu Circuit el Terré d’Almenar, organitzador de la prova, ha presentat un traçat en perfectes condicions on el corredors, malgrat el fred, han pogut exhibir tot el seu potencial.\nPel que fa als resultats del dia, Guillem Farrés ha sigut el guanyador de la categoria MX2. El pilot del Moto Club Sant Hilari ha vençut amb contundència les dues mànegues de la seva categoria. Al podi l’han acompanyat Mario Lucas i Yago Martínez, segon i tercer, respectivament.\nA MX Sots 18 el triomf ha anat a parar a mans de Víctor Alonso que malgrat empatar a punts amb el segon classificat, Marc Pamias, s’ha enfilat fins a la primera posició del podi. El corredor del Moto Club 3 Turons ha fet segon en la primera mànega i primer en la segona, un resultat calcat al de Pamias, tot i que en l’ordre invers. L’altra gran destacada de la categoria ha sigut Jana Sánchez, que ha aconseguit una meritòria tercera posició.\nEl francès Brice Maylin s’ha adjudicat el triomf en la categoria MX Elit, seguit de Nil Arcarons i Èric Tomàs. Arcarons ha guanyat amb solvència la segona mànega, però s’ha vist penalitzat per una accidentada primera cursa on no ha pogut passar de la cinquena posició.\nEnric Vendrell ha sigut el protagonista de la categoria MX1. El pilot del Moto Club La Pobla de Mafumet ha vençut amb gran contundència després d’imposar-se en totes dues mànegues. Aleix Canals, amb dues segones posicions, i Daniel Garralón, tercer per partida doble, han completat els calaixos del podi.\nRamon Brucart s’ha mostrat intractable en la categoria MX3. El corredor del AMV Torroella ha sigut el més ràpid en totes dues mànegues. Al podi l’han acompanyat Aleix Díaz i Lluis Sanz, segon i tercer, respectivament.\nEl més ràpid de la categoria MX4 ha estat Héctor Gabriel Bazán, que s’ha imposat en totes dues mànegues. Juan Carlos Rey i Pere Mas han completat els calaixos del podi.\nEl pilot del Moto Club Foc i Fuegu, Jordi Salas, ha sigut el triomfador de la categoria MX5, on s’ha imposat per davant de Ladislao Cernadas i Baltasar Planasdemunt, segon i tercer, respectivament.\nPel que a la categoria Femenina, Mireia Badia ha sigut la més ràpida en totes dues mànigues. Mariona Valero, amb dues segones posicions, i Alba Rodríguez, tercera per partida doble, han completat les posicions d’honor.\nFinalment, en MX125, la categoria amb més participants, Raúl Sánchez s’ha endut el triomf després de guanyar els dos assalt de la jornada. El pilot del Moto Club Segre no ha donat opció a cap dels seus rivals directes, com ara Víctor Puig i Unai Aguiló, els quals han completat els calaixos del podi.\nAl final de la jornada de motocròs, la FCM ha lliurat els trofeus corresponents al Campionat de Catalunya de Motocròs 2020.\nImatges de la cursa.


Segells termogravat gravats punxons elèctrodes\nSegells termogravat Els segells per termograbar permeten marcar fusta, pell, plàstic i goma mitjançant el calor.\nEls segells per termograbar permeten marcar fusta, pell, plàstic i goma mitjançant el calor.\nOMELLA GRAVATS realitza des de petits segells perquè els luthiers puguin marcar els seus instruments musicals fins a grans segells per marcar bovins.\nOMELLA GRAVATS també comercialitza una petita màquina de termogravat multiús.\nSegell termogravat IPPC per fusta\nEl certificat IPPC identifica l'origen de la fusta i el tipus de tractament aplicat per a la seva desinfecció.\nEl segell termogravat IPPC per fusta unit a la màquina elèctrica manual de termogravat o pirograbar, permet el marcatge de les fustes de forma ràpida i indeleble.\nSeal for woodburning cylindrical pieces\nSegell grabat sobre radi per termogravar peces cilíndriques, realitzat a mida segons les necessitats del client.\nAquest segell va adaptat a una màquina elèctrica manual per al seu ús.\nSegell termogravar per escalfar al foc, pirogravat\nOmella Gravats realitza segells per termogravar en el material més adequat, bronze,llautó, coure o acer, segons el requeriment de cada termogravat o termomarcado. Els segells també poden fer en qualsevol mesura i forma.\nDisposa d'un mànec de fusta llarg per escalfar el segell al foc, un bufador, fogonet, etc.\nTambé es pot adaptar el segell a una màquina manual per termogravar.\nMàquina elèctrica per termogravat amb segell, pirogravat\nOmella Gravats comercialitza màquines manuals per termogravar, amb el segell en bronce preparat per fer les seves termogravats o termomarcats. Els segells són intercanviables i es poden fer en qualsevol mesura i forma.\n- doble resistència de 400W,\n- temperatura de 600 :\n- ideal per a treballs en fusta o cuir.\nPunxó o segell de luthier\nPunxó o segell de luthier amb espàrrec roscat i mànec de fusta, que s'escalfa al foc per marcar instruments musicals de fusta, guitarres, violins, mandolines, bandúrries, ukeleles ... amb la signatura del luthier creador de la peça.


La IV edició del Cosmògraf convoca experts nacionals i internacionals a reflexionar sobre el futur del planeta des de Manresa · Manresa cultura\nEl programa de pensament Cosmògraf afronta aquest any el debat que plana a tot el planeta en un moment en què la pandèmia ha aguditzat les incerteses sobre el futur la vida i, també, sobre el control de l’individu. El Centre Cultural El Casino ha convidat —amb el Grup de Professors de Filosofia de la Catalunya Central, la Demarcació Catalunya Central del Col·legi de Periodistes de Catalunya, el Cercle Artístic de Manresa i Cine Club Manresa— onze veus destacades, d’àmbit nacional i internacional, i de diferents disciplines, perquè reflexionin sobre el present i el futur a partir de la pregunta: “Cap on anem?”.\nL’organització ha preparat un programa 100% virtual que permetrà seguir totes les sessions a través d’Internet. L’objectiu és aconseguir, en moments de restriccions de mobilitat i de limitacions de la vida social, acostar la reflexió i el pensament a tota la ciutadania. El programa s’ha estructurat a partir de la coneguda novel·la de futur-ficció de George Orwell “1984”, que abordava qüestions tan actuals com el conformisme de la ciutadania davant d’un estat omnipresent que controla i anul·la el criteri individual.\nEl Cosmògraf s’inaugurarà el dijous 5 de novembre, a les 19 h, amb una conversa al filòsof i professor de literatura italiana Nuccio Ordine, i el periodista i escriptor Genís Sinca sobre la “Incertesa i seguretat. Reflexió per a la resistència”.\n-Diumenge 8: Emissió de la pel·lícula “Little Joe” . La seva protagonista, Emily Beeckam va ser guardona amb el Premi a la Millor Actriu al Festival de Cannes 2019. El film tracta sobre l’alienació i la pèrdua d’emocions reals.\n-Dimarts 24: “Reflexions sobre els valors de l’arquitectura. Present i futur”, amb l’arquitecta Benedetta Tagliabue.\n-Dijous 26: “Canvi i governança en situació de crisi”, a càrrec de Daniel Innerarity, filòsof.\nTotes les entrevistes del Cosmògraf s’emetran en directe a través del canal de Youtube “Cultura Manresa” a través dels enllaços que apareixen en el programa i quedaran penjades íntegrament perquè tothom qui ho desitgi pugui recuperar-les en qualsevol altre moment. La informació relacionada amb el certamen també es podrà seguir a través de Facebook (Manresa Cultura), Twitter (@manresacultura) i Instagram (@culturamanresa).


Sergio Nasarre Aznar – www.congresadvocacia.cat\nÉs catedràtic de dret civil a la Universitat Rovira i Virgili i director de la seva Càtedra UNESCO d’Habitatge. És doctor europeu en dret i màster en economia immobiliària per la Universitat de Cambridge.\nDes de 2008 és acadèmic corresponent de la Reial Acadèmia de Jurisprudència i Legislació. Li ha estat concedit el Premi ICREA a l’excel·lència de la recerca 2016-2020. Ha sigut consultor en diversos organismes internacionals com la Comissió Europea, la FAO o Amnistia Internacional. Des del 2018, és assessor del Ministeri alemany de l’Interior, la Construcció i la Comunitat per a la implementació de polítiques d’habitatge a Europa durant la presidència europea alemanya el 2020. Durant el període 2020-2021 ha sigut assessor del Projecte de prospectiva “Espanya 2050”, de la Presidència del Govern. Ha estat magistrat suplent a l’Audiència Provincial de Tarragona durant quinze anys (2004-2018).\nÉs autor de cinc llibres sobre habitatge, el mercat hipotecari i de dret de danys. En són una mostra les publicacions recents Los años de la crisis de la vivienda (2020) i La gran apuesta (2021). N’ha coordinat nou més i és autor de 110 treballs científics a 12 països. Paral·lelament, ha impartit més de 200 conferències a 21 països. Ha participat en l’elaboració de cinc normes relacionades amb l’habitatge. És investigador principal o ha participat en més de 40 projectes de recerca competitius, com en alguns de la Comissió Europea i del Parlament Europeu sobre lloguers, desnonaments i sensellarisme, adquisició transnacional d’immobles, consumidors hipotecaris i economia col·laborativa.


Luris - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEls Luris són una branca dels pobles iranians que viuen sobretot al sud-oest de l'Iran. El poble Luri majoritàriament parla la llengua Lori, un idioma del grup iranià, estretament relacionat amb el kurd i el farsi. Són uns 2,6 milions de persones.\nIslam i Yaresan\nIranians, Persa, Mazandaranis, Gilakis, Kurds.\nEl nom lur és probablement preiranià i donat a la regió, i als seus habitants, passant progressivament de ser un terme geogràfic a un terme ètnic.\nLa zona on viuen estava en l'edat mitjana regida per diverses dinasties kurdes.\nEl poble luris ha estat tradicionalment nòmada i en efecte els gitanos els han considerat tradicionalment com a part del seu poble (vegeu lulis).\nAbans del segle xx la immensa majoria eren nòmades encara i hi va haver diferents intents governamentals de sedentaritzar-los. El 1881 el seu nombre s'estimava en 421.000 dels quals 170.000 eren bakhtiyaris (procedents de la barreja amb emigrants kurds i arabs de Síria a l'inici del segle xiii, concretament el 1204), 41.000 Küh-Gïlü i 210.000 Fayli. Llavors les seves grans divisions eren els bakhtiyaris, els mamasani (o mamassani) els Küh-Gïlü i els Fayli.\nEls mamasani (emigrats al mateix temps que els bakhtiyaris el 1204) estaven dividits en 4 tribus principals: Bakash, Djawidi, Dushmanziyati i Rustami.\nEls bakhtiyaris estaven dividits en dos grups, Čahar Lang i Haft Lang\nEls Küh-Gïlü (Küh-Gälu) estaven dividits en 3 tribus principals: Akadjari, Bawi i Djaki que es creu que serien d'origen kurd, àrab i lur pur.\nI els lurs propis estan dividits en Tarhan, Dilfan, Silsila i Bala-giriwa.\nEn els aspectes antropològics els luris tenen un crani comprimit, són més baixos que els laks, i les dones luris són menys maques que les dones laks (no obstant les dones luris tenen més llibertats que les dones d'altres grups ètnics de la zona però menys que les dones kurdes). Els cabells dels luris són castanys i abunden els barbuts.\nEl darrer Shah de l'Iran, Mohammad Reza Pahlavi, va usar la força i incentius econòmics sense aconseguir un èxit complet. A la meitat de la dècada de 1980 la gran majoria del luris estaven assentats en ciutats i pobles.\nLa majoria són de religió islàmica xiïta, una minoria professa la religió tradicional mazdeista persa anomenada Yerevan\n↑ Es diu que Saladí havia fet matar a un grup tribal de Síria, kurds o lurs, per ser habils escaladors de murs, i que això hauria provocat bé l'emigració dels kurds a Luristan o bé el retorn dels lurs de Síria al Luristan concretada vers el 1204 més de deu anys després de la mort de Saladí\n↑ Rabino di Borgomalo els rebaixa a 180.000 dividits en Pish Kuh amb 130.000 i Pusht-i Kuh amb 50.000, però aquesta segona xifra sembla un xic baixa\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Luris\nEncyclopedia Britanica's Entry on Lurs\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Luris&oldid=29225836»\nDarrera modificació: 13 gen 2022 a les 10:03\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 13 gen 2022 a les 10:03.


Setmana del 21 al 27 de gener | Bienve Moya\nSebastià i Vicent\n●En la iconografia cristiana, Sebastià és presentat com un bell jove, de rostre extasiat pel dolor, travessat per les fletxes d’uns sicaris que gaudeixen del martiri. L’equívoca imatge de la sofrença de Sebastià, amb el cos nu i travessat per les fletxes dels seus botxins, sovint ha estat causa d’escàndol entre el puritanisme o calvinisme, actitud que no tant sols trobem en el protestantisme, sinó també dins el catolicisme. Cal entendre, però, que aquesta subtil imatge, que pot despertat sentiments entre pietosos i sensuals, correspon als paràmetres d’una percepció d’emotivitat antiga, la qual caldria entendre per comprendre el caràcter de la nostra afectivitat a través de la història: la pietat, la compassió, la tendresa, sensacions i sentiments que han encarnat passions no sempre coincidents. ●L’etimologia de caràcter popular sol ser molt liberal; Jaume de Varazze (segle XIII) en Llegenda Àuria http://ca.wikipedia.org/wiki/Llegenda_%C3%A0uria,, exhaustiu tractat de sants i altres atribolats personatges ─d’on la vena popular ha pouat la major part de la informació que sobre ells posseïm─ per justificar el nom de Sebastià, ens dona pintorescos indicis, entre ells: Se bast iannus de bast, sella de muntar; o de sebe palissada… Etc. De la mateixa manera que ho fa l’heràldica popular que en la circumstància d’atorgar segells d’antigor a les ciutats que no en tenien, o els semblava no tenir-ne prou amb les senzilles barres catalanes reblades per algun castellot solitar al seu escut municipali: van guiar-se per la semàntica directa: a Sabadell, una ceba, un corn a Cornellà, un moll(peix) a Mollet del Vallès i una gralla (au) a Granollers, i… resolt el problema dels títols ciutadans. ● Vicenç Ferrer, el predicador que es feia entendre per totes les nacions, malgrat que ell es dirigís arreu en català, no fou el primer Vicenç valencià. De fet ell porta el nom del primitiu heroi (sant) Vicent màrtir, contemporani de sant Cugat i santa Eulàlia de Barcelona (segle IV). ●Al Sud-oest de la vella Balansiya, a extramurs de la ciutat, pels volts de l’actual temple de sant Vicent de la Roqueta, s’alçava el raval de la Boatella, que durant tota la etapa musulmana conservà, atès pels mossàrabs valentins, el remot santuari vaix-romà on la llegenda diu que s’hi venerava el cos del sant preislàmic. ●En l’actualitat una entitat de devots del sant ha preparat un camí que des d’Osca, la vila on és tradició que va néixer, porta a València, la ciutat on fou martiritzat http://www.caminodesanvicentemartir.es/. En entrar a l’antic regne d’Aragò, el camí ens condueix per les garrotxes del Mestrat, de Cantavella al Forcall, a Morella, a Traiguera, baixant a la plana cap a Vilanova d’Alcolea i d’aquí a Sagunt i a la Balansiya musulmana, on haurien d’entrar-hi per l’andalusina porta de la Boatella, Bab Baitala, pels volts del modernista mercat central. ●Per cert, que, en honor a sant Antoni Abat, en totes aquestes viles, del Forcall a Vilanova d’Alcolea, per aquestes dates s’hi celebren les santatonades, amb la plantà i la cremà del “maio” (l’arbre maig), i l’eixida de dimonis o botargues pel carrer.


AMB NENS A L'ENGORGAT DE LA FOU - Sortir amb nens\nSortir amb nens a Catalunya » Sortir amb nens a Barcelona » AMB NENS A L’ENGORGAT DE LA FOU\nEl Saltant de La Fou – La Cova del Diable – La Font de la Fou\nA la comarca de l’Anoia, a prop d’Igualada, hi ha el petit poble de Sant Martí de Tous on hi trobem l’Engorgat de la Fou.\nPer allà hi ha la riera de Tous, i al seu pas es crea un paisatge espectacular ple de boscos i espais humits que sorprèn enmig d’un paratge de secà.\nAquesta gran àrea està emmarcada dins l’Espai Natural Protegit de la Serra de Miralles-Queralt.\nDeixant enrere el poble de Sant Martí de Tous, seguirem el camí cap a la hípica d’aquesta població. Quan veiem la indicació de la hípica, haurem de seguir pel camí de l’esquerra i continuar fins que arribem a una zona especialment pensada per deixar el cotxe.\nLa nostra caminada comença aquí, resseguint el camí principal per on hauríem continuat amb el cotxe (no us perdeu el paisatge impressionant que ens envolta, amb uns majestuosos singles a ma esquerra), fins que veiem la indicació de La Fou.\nAgafarem el camí que baixa cap a La Fou.\nEl primer que trobarem és el SALTANT DE LA FOU:\nLa Fou és un saltant d’aigua de la riera de la Roqueta (afluent de la riera de Tous) que va creant en el seu recorregut una sèrie de tolls, entre els quals destaca el Toll Gran (amb un salt d’aigua de gairebé 20 metres), i rierols que tots junts formen un paratge humit enmig d’una població de secà com és Tous.\nUna esplanada ens espera just davant del toll. Si hi aneu en època d’aigua (primavera) el soroll del saltant produeix una sensació de “naturalesa en estat pur”.\nTornem enrere, just on hem trobat el cartell del saltant, i continuem pel camí de baixada, que ens conduirà fins a la COVA DEL DIABLE. Una majestuosa balma amaga a sota una petita i estreta escletxa per on un s’hi pot esmunyir … però t’ho repenses quan et ve al cap el nom de la cova!\nContinuem baixant pel camí (atenció que en aquesta part el camí es torna una mica més dificultós per les pedres).\nAl cap d’una estona de caminar enmig d’una vegetació densa i poblada arribarem a la FONT DE LA FOU, on podrem fer-nos una refrescada per, quan ho decidim, tornar a agafar el camí de tornada, que és tot pujada.\nSi hem fet l’excursió durant tot el matí, i ara és l’hora de dinar (en el cas que el portem preparat), us animem a agafar el cotxe i anar a menjar-lo al SANTUARI DE SENTFORES. Continuem per camí principal que havíem pres a l’inici. El paisatge que anirem veient val la pena de recorre’l.\nSeguim les indicacions que anirem trobant i que ens conduiran fins el Santuari. Allà les vistes de l’entorn tornen a ser molt boniques i, a part, hi ha unes taules amb bancs que ens permetran menjar molt còmodament i envoltats de naturalesa.\nEngorgat de la Fou amb nens\nDes d’Igualada, agafar la carretera C-241 en direcció a Santa Coloma de Queralt. Des d’aquí agafar la carretera que ens portarà a Sant Martí de Tous. Un cop al poble, a la mateixa Plaça de la Font Nova, veurem una indicació a ma dreta que ens conduirà cap a l’Hípica que mencionem a l’inici de les explicacions.\nPorteu calçat adequat i aigua. També us recomanem que porteu alguna cosa de menjar o dinar si voleu aprofitar tot el dia.\nDe cara a poder veure aquesta contrada amb tota la seva esplendor, és millor visitar-la a la primavera (època de pluges)\nÉs sorprenent el paisatge humit i verd que ens envolta en tot moment.\nPer tota la zona de la Fou hi ha moltes coves que l’aigua ha anat creant amb el pas del temps. I amb aquest pas del temps, també s’han anat creant moltes llegendes que situen l’acció en aquests indrets. Un cartell enmig del camí ens en recorda una:Per les balmes de la Fou hi ha la cova del Diable, on diuen que s’esdevingué una gesta memorable.Un noi per heure’n l’amor la Blanca Cérvola seguia, se l’hi esmunyia en la nit, i la perdia de diaMaleint la mala sort, el dimoni amb veu magnànima li diu: si vols el seu amor te’l canviaré per l’ànima,Quan la cérvola ferida, amb sang marcava el camí arribava a una gran balma que un salt d’aigua fa coixí.Ran, la noia ja l’espera, per dur-los a uns altres móns, i aigua i terra els engolia, fins el fons, del fons, del fons.El vint-i-quatre d’agost si a la Fou a veure’ls neu, a les dotze de la nit, en pedra us convertireu.\nsortides a la natura excursions per fer amb nens rutes per fer amb nens SANT MARTÍ DE TOUS


Vols barats de Tenerife a Burgos a Iberia\nVols barats Espanya Burgos Tenerife-Burgos\nVols barats de Tenerife a Burgos (RGS) de Tenerife a Burgos Tenerife-Burgos, Espanya\nConsulta l’oferta de vols de Tenerife a Burgos i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Tenerife a Burgos.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Tenerife a Burgos fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


Notícies - S'anul·la la representació de l'obra 'Un home amb ulleres de pasta'\nS'anul·la la representació de l'obra 'Un home amb ulleres de pasta'\nCartell de l'obra / Foto: Flyhard\nel 30/des/13 Núria Juanico Cultura PDF\nLa representació de l'obra 'Un home amb ulleres de pasta', prevista per al 24 de gener, s'ha anul·lat després de la dissolució de la companyia Flyhard, encarregada del muntatge. L'espectacle s'havia de representar al Casal de Mira-sol a les nou del vespre.\n'Un home amb ulleres de pasta' és una obra de Jordi Casanovas que s'ha representat a les sales barcelonines Flyhard i a La Villarroel. El muntatge explica la història de tres amics que extreuen el pitjor d'ells mateixos després de conèixer un poeta sinistre i convidar-lo a sopar.\nLa companyia Flyhard s'ha dissolt a finals de novembre després que Casanovas, fundador i director de la formació, abandonés el projecte per desavinences amb la resta de socis. Les persones que ja hagin adquirit l'entrada per a l'espectacle es poden adreçar a la Casa de Cultura perquè se'ls retornin els diners.


Independentistes: ni abduïts, ni fanàtics, ni delinqüents - Diari La Veu\nEscriba el número 802493\nIndependentistes: ni abduïts, ni fanàtics, ni delinqüents\nEls murs de les xarxes socials i els fils de conversa dels digitals espanyols s’han convertit sense distinció en un autèntic pou cec on van podrint-se i sedimentant els comentaris de la vella catalanofòbia ara, però, vinculada a l’independentisme. En nom de la democràcia, de la Constitució, de la unitat d’Espanya i no sé de quantes coses més, una autèntica legió de patriotes anònims igual fa comentaris sinistres sobre el destí dels dirigents sobiranistes que demana l’extermini de tots els seus seguidors en les cambres de gas. És impossible entrar en una d’aquelles teranyines digitals amb la intenció d’exposar el punt de vista contrari sense eixir-ne escaldat o esquerdat. Ho sé perquè ho he intentat. Haig de dir, amargament, que salafista i hutu (dels del matxet, és clar) són només alguns dels elogis amb els quals se m’ha obsequiat.\nLa premsa espanyola, coautora juntament amb uns centenars de reaccionaris del ‘a por ellos’, té bona part de la culpa d’aquesta tempesta d’odi del tot invisible per a jutges i fiscals. Parle dels mateixos mitjans que s’han cansat de dir que la culpa de l’auge independentista la tenia una TV3 que havia manipulat els catalans (només amb un 10% de share i fins a quatre controls professionals i polítics dels continguts) o d’una escola que adoctrinava els xiquets com si Catalunya fos un remot país de l’antic bloc de l’Est o l’Espanya mateixa dels anys setanta, sense anar més lluny. Un adoctrinament que l’aristòcrata Méndez de Vigo fa només uns dies ha rebaixat a uns quants casos anecdòtics que cal estudiar amb deteniment. Per cert, els guardes de la Constitució i de la pàtria s’han preguntat mai si l’escola espanyola adoctrina? Si TVE, Antena 3, Tele5, La Sexta, manipulen?. Segurament, no. El nacionalisme banal és incapaç de veure en un mateix els monstres que projecta en el seu adversari.\nMalauradament, la demonització de l’independentisme ha tingut èxit en el sentit que ha eliminat la possibilitat de generar fora de Catalunya un ambient ciutadà crític basat en una informació fiable –com passa en qualsevol país democràtic–. També ha reeixit en l’efecte atemoridor que ha provocat en una part de la societat catalana reforçat per l’actuació de l’exèrcit de policies que ha ocupat tot el territori. Volien fer por i relativament ho han aconseguit.\nAltrament, en el relat de l’espanyolisme més ortodox –ahir franquista, avui furibundament constitucionalista– hi ha només, inequívocament, una sola classe de catalans: els que no són independentistes. Els independentistes –una minoria que pel cap baix volta el 50 % de la població de Catalunya– no se’ls pot considerar ja catalans sinó gent abduïda –fiscal Maza, dixit–, fanàtics a la caça de dissidents, delinqüents, pobletans, colpistes... El lamentable i terrorífic discurs d’octubre del rei, dies després de les càrregues policials de l’1 d’octubre que van deixar més de mil ferits i que van convocar quasi tres milions de persones a les urnes, només ha fet que confirmar aquesta imatge dual, maniquea, de bons i dolents. En poques paraules, el que va dir el rei és que als catalans bons, assimilats i conformats amb l’ordre establert i, per tant, espanyols, se’ls vindria a defensar, però, ai!, dels revoltats.\nPer comprovar fins a quin punt s’ha fet mal amb aquest discurs, només cal veure l’escàs entusiasme amb què arreu d’Espanya es va manifestar el dol pels atemptats gihadistes a Catalunya del mes d’agost. Tinc familiars que viuen fora de Catalunya que contínuament em telefonen per comentar-me angoixats les coses que es diuen dels catalans, les coses que els farien. Passa tristament cada dia. Fora de Catalunya no s’ha entès res i són molts els que volen que continue regnant la confusió.\nAmics i coneguts suposadament llegits, progressistes, alguns amb una certa projecció pública, han caigut en el parany enduts per l’emoció i per un nacionalisme que no reconeixen en la seua pell. Parlen dels independentistes com si fossin marcians o terroristes, bojos que viuen en una realitat màgica, com si foren una minoria perillosa i amenaçadora a la qual cal eliminar en un sentit metafòric o no. Els segreguen de la resta dels catalans amb el sobreentès que els autèntics catalans només poden ser i sentir-se espanyols amb tots els ets i els uts.\nRealitat màgica és, però, la que ha creat la judicatura, el PP, Ciutadans i el PSOE, retorçant la llei fins a escanyar-la, inventant delictes i muntant una causa general contra Catalunya d’aplicació impossible després de menysprear obsessivament les possibilitats de la política. O, encara, recorrent a un relativisme irresponsable que, a la última, fa impossible l’anàlisi de la realitat. Realitat màgica és sobretot no voler veure la violència simbòlica i no simbòlica de l’espanyolisme que aquests dies vol salvar Catalunya. No publicar, posem per cas, fets com el protagonitzat l’altre dia en el Born per set policies de paisà beguts com un bocoi que van apallissar uns cambrers italians perquè es pensaven que parlaven català... Amagar l’atac violent contra la seu de Catalunya Ràdio de l’altra nit, també contra un centre cívic ple de xiquets que celebraven activitats de xiquets.\nAquesta perillosa demonització l’hem patida molts, els nostres fills inclosos, però la veritat és que alguns s’han dut la pitjor part per allò que representen. I així les coses, els líders civils Jordi Cuixart i Jordi Sánchez, tancats injustament, han estat convertits per la premsa espanyola en uns autèntics monstres, en uns tipus d’origen bastard, renegats de la seua nissaga espanyola que ara es comporten a la presó com uns covards. Del president Carles Puigdemont s’ha dit que estava influït per les fetilleries de la seua dona romanesa, de la qual s’afirma que és una bruixa. Al major dels Mossos, Josep Lluís Trapero, se l’ha convertit en la icona de la traïció per excel·lència, a ell i a tot el cos de 17.000 agents que professionalment ha comandat fins ara... ‘A por ellos’...\nEn el relat de la demonització desapareixen o es transformen les dades demoscòpiques, les raons històriques, el context, la veritat en l’únic sentit en què es pot entendre aquesta en un clima civilitzat de llibertat... res de tot això importa... els jueus són unes rates, ‘a por ellos’...\nEls independentistes, però, no són terroristes violents, ni membres d’una tribu caníbal, ni bojos perillosos, ni fanàtics, ni victimistes compulsius, ni un moviment xenòfob alimentat per l’odi a Espanya, ni una turba manipulada per l’odiada burgesia catalana. Els independentistes són gent normal i corrent, ubicada en totes les classes socials, gent de dreta, d’esquerra, de centre, bons, dolents. Ciutadans que s’han articulat civilment i política, de forma pacífica per a defensar una idea del seu país, del tipus de societat que volen. Entre tants milions hi ha d’hispanòfobs? Possiblement, com hi ha també de partidaris de l’avortament i contraris, simpatitzants d’Israel i propalestins, rics i pobres, alts i baixos, llestos i estúpids. No hi ha més misteri.\nTot plegat, l’estat espanyol, l’espanyolisme més ranci, hegemònic des d’Alacant passant per Baracaldo i Don Benito, fins ara només ha demostrat a tots els catalans, al món, que la seua és una feblesa commovedora i el seu estat de salut gravíssim. Sobretot i, en definitiva, han demostrat que ni volen ni tenen res a oferir.\nEscriba el número 294933


OPINIÓ - Víctor Alexandre: Pere Calders, veu incòmoda per a certes elits - CATzona\nSempre he escrit que si Pere Calders hagués nascut al Regne Unit, en comptes de Catalunya, ara mateix seria un escriptor mundialment conegut i reconegut. Però sabem que ser ciutadà de nació i llengua oprimides comporta, llevat d’algunes excepcions plàstiques o musicals, no pas literàries, la invisibilitat sistemàtica, cosa que no acabo d’entendre del tot. Sí, perquè després dels molts segles en què l’ésser humà ha perseguit el do de la invisibilitat, no m’explico que el món no reti homenatge al poble català per la troballa d’un do tan cobejat.\nA Catalunya, per sort, Pere Calders és un autor reconegut i estimat; és un d’aquells autors que, com Miquel Martí i Pol, dibuixen un somriure de simpatia en les persones tan bon punt senten el seu nom, ja sigui perquè n’han estat lectors o per la humanitat que traspuaven. Qui estimi Calders, o qui en tingui un coneixement parcial i vulgui aprofundir-hi, té ara oportunitat d’apropar-s’hi a través d’un llibre elaborat per Diana Coromines, la seva néta, titulat Pere Calders; sobre el feixisme, l’exili i la censura (Rosa dels Vents, 2019), que recupera un bon grapat d’articles periodístics que ell va escriure entre els anys 1933 i 1994, a més de sis contes.\nVal a dir que no és casual que aquest llibre aparegui en un moment polític com el que ara mateix viu Catalunya, assetjada per un Estat espanyol que li ha declarat la guerra, guerra governamental, reial, jurídica, policíaca i mediàtica, amb l’objectiu, sempre perseguit i mai no assolit, d’anorrear-la nacionalment, culturalment i lingüísticament. Calders, que somiava amb la llibertat de la seva pàtria, va poder tastar no només l’opressió del règim de Franco, en tornar de l’exili el 1962, també va haver-se d’empassar la fel del règim posterior, fal·laçment anomenat democràtic, que mantenia i manté en ple segle XXI les mateixes estructures feixistes en tots els òrgans de poder de l’Estat.\nLa Catalunya del segle XX va ser molt més submisa que la del XXI, i un dels obstacles amb què es trobava Calders, com a lliurepensador, era la censura que molts catalans situats en llocs influents s’autoimposaven, cosa que estenien a tot allò que els arribava escrit per plomes menys pusil·lànimes. En aquest sentit, Diana Coromines, en la seva introducció, diu: “L’allau de crítiques sostinguda en el temps i la pressió del grup que remena les cireres a Serra d’Or perquè escrigui més esporàdicament i sobre altres temes, fan que al cap d’uns mesos abandoni la revista”. I hi afegeix: “Perquè és difícil d’acceptar que algú, en un país ocupat, tingui la barra de parlar lliurement. […] La Catalunya ocupada pel franquisme, com la del post-155, no pot tolerar les veritats. Perquè el dia que ho faci, tindrem la llibertat pràcticament guanyada”.\nRecomano, doncs, la lectura d’aquest llibre, Pere Calders; sobre el feixisme, l’exili i la censura, que ens ofereix Diana Coromines, perquè com ella mateixa diu, “tots els debats que ara tornen són terreny trepitjat, viscut i travessat per Calders durant el segle XX”. Això deia Pere Calders, des del diari Avui, el 9 de febrer de 1992: “La idea d’instal·lar el Senat a Barcelona la trobo fatal. […] Crec que més que no pas portar-nos institucions cap aquí, se n’haurien d’emportar unes quantes cap allà”.\nComença el judici a l’Audiència Nacional contra Trapero i l’excúpula d’Interior pel paper dels Mossos l’1-O i el 20-S\nAssemblea per una Escola Bilingüe denuncia professors de l’Institut El Morell per “adoctrinament independentista”\nLa policia espanyola discrimina lingüísticament\nPassola sobre el cinema català: “Aquest any malauradament hem tocat fons”


(S'ha redirigit des de: Anpait Basean)\n40° 23′ 00″ N, 44° 57′ 00″ E / 40.383333°N,44.95°E / 40.383333; 44.95\n11.536.590.635,827 $ (2017)\n3.936 $ (2017)\n2.314.113.951 $ (2017)\nEl mot original per aquest país, en armeni era Hayq, després Hayastan, que es pot traduir com a 'la terra d'Haik', i consisteix en el nom Hayq i el sufix persa -stan que significa 'terra, nació, país'. Segons la llegenda, Haik era descendent de Noè (fill de Togarmah, que era fill de Gomer, fill d'un dels fills de Noè, Jàfet) i, segons la tradició cristiana, el pare de tots els armenis. Hom diu que s'instal·là sota el mont Ararat, i que viatjà per ajudar en la construcció de la torre de Babel i després del seu retorn, derrotà els assiris i llur rei Nimrod prop del llac Van, situat en el que avui en dia és Turquia.\nAragadzotn (Արագածոտնի մարզ)\nProvíncia d'Armavir (Արմավիրի մարզ)\nKotaiq (Կոտայքի մարզ)\nSyunik (Սյունիքի մարզ)\nVaiots Tzor (Վայոց Ձորի մարզ)\nFa vint-i-cinc milions d'anys, una agitació geològica empentà l'escorça terrestre per formar l'altiplà armeni, creant així la complexa topografia d'Armènia. La serralada del Caucas Sud s'estén des del nord del país, seguint cap al sud-est entre el llac Sevan i l'Azerbaidjan, passant per la frontera fins a l'Iran. Així situada, les muntanyes fan que el viatge nord-sud i sud-nord sigui molt dificultós. El procés geològic continua encara avui dia, i les seves manifestacions més grans són en alguns casos terratrèmols i sismes d'escala menor. El desembre de 1988, la segona ciutat més gran del país, Gumru, anteriorment coneguda com a Leninakan, patí danys seriosos a causa d'un terratrèmol que deixà més de 25.000 morts.\nEl seu territori ocupa una superfície de 29.800 km², pràcticament és la mateixa extensió territorial que Bèlgica. Aproximadament la meitat es troba a més de 2.000 msnm i només un 3% està per sota dels 650 m. Les zones de menor elevació es troben a les valls dels rius Araks i Debet, al nord del país, amb altituds entre els 380 i 430 msnm respectivament. L'altitud del Caucas Sud varia entre 2.640 i 3.280 msnm; al sud-oest d'aquesta serralada, es troba l'altiplà armeni, el qual té petits turons i volcans, alguns d'ells inactius. El més gran, el mont Aragats, de 4.095 msnm d'altitud, és també el punt més alt del país. La majoria de la població viu a la zona oest i nord-oest del país, on es troben les dues aglomeracions urbanes més grans, Erevan i Gumru.\nEl 97,9% de la població és d'origen ètnic armeni. Els iazidistes constitueixen l'1,3% i els russos el 0,5%. D'altres minories inclouen els assiris, ucraïnesos, grecs, kurds, georgians i bielorussos. També hi ha petites comunitats de vlacs, morduïns, ossetes, udis i tats. Durant l'era soviètica, els àzeris foren històricament la segona població més gran del país (al voltant del 10% el 1939). Tanmateix, a causa de les hostilitats amb el veí Azerbaidjan en la disputada regió de l'Alt Karabagh, pràcticament tots ells emigraren d'Armènia. En canvi, Armènia rebé una gran afluència de refugiats armenis de l'Azerbaidjan, creant així una població més homogènia.\nArmènia té una diàspora molt gran (8 milions segons algunes estimacions, que supera amb escreix els 3 milions d'habitants de la mateixa Armènia), amb comunitats existents per tot el món. Les comunitats més nombroses es poden trobar a l'Argentina, Austràlia, Canadà, Xipre, Xile, Colòmbia, Rússia, Estats Units, França, Geòrgia, Iran, Israel, Líban, Síria, Turquia (la majoria prop d'Istanbul), Uruguai i Ucraïna.\nLa religió predominant a Armènia és el cristianisme. Les arrels de l'Església Armènia comencen al segle I. Segons la tradició, l'Església Armènia fou fundada per dos dels apòstols de Jesús: Judes Tadeu i Bartomeu, qui predicaren el cristianisme a Armènia entre els anys 40 i 60. A causa d'aquests apòstols, el nom oficial de l'Església Armènia és Església Apostòlica Armènia. Armènia fou la primera nació a adoptar el cristianisme com a religió d'estat, l'any 301. Prop del 93% dels cristians armenis pertanyen a l'Església Apostòlica Armènia, una forma d'ortodòxia oriental, com les esglésies copta i siríaca. Aquesta església es considera ortodoxa (encara que no es pot confondre amb l'Església Ortodoxa de bressol grec) per haver mantingut l'ortodòxia de la doctrina cristiana en conformitat amb els pares de l'Església. Armènia també té una població de catòlics de ritus armeni d'uns 180.000 membres i de protestants i evangèlics. Els kurds de Yazidi, que viuen a la part occidental del país, practiquen el iazidisme.\nArmènia se sosté en part per una diàspora molt gran: a Rússia 2,5 milions, a Amèrica del Nord 1,5 milions, a Àfrica 15.000, a Síria i Líban 120.000, a la Unió Europea 500.000 (sobretot a França), a Amèrica del Sud 125.000.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Armènia&oldid=22557000»\nDarrera modificació: 30 des 2019 a les 16:19


CÓRRER SENSE POR *. CATOZZELLA, GIUSEPPE. 9788494235030 Llibrería Horitzons\nLa Samia sent a les cames les ganes de viure. És la més ràpida d'entre els infants que corren pel laberint de carrers polsegosos de Mogadiscio. Tots han conviscut amb la guerra des que van néixer. Però la Samia ja no li té por. Amb només vuit anys comparteix amb l'Alí, el seu amic i confident, el somni de participar als Jocs Olímpics. No ho tindrà gens fàcil. Tot i així, es classificarà per a Pequín 2008. Arriba última, molt lluny de la resta de corredores. Però la imatge de la seva tenacitat la converteix en un símbol. De tornada a casa tractarà de preparar-se per superar nous reptes. Fins que se li complicarà el més important: sobreviure a la immigració clandestina.\nEdició de butxaca d'aquesta commovedora novel·la que narra amb una sensibilitat brillant la història real d'una jove somali que va veure abocada a emprendre una perillosa odissea fugint de la violència, la pobresa i la falta d'oportunitats per a les dones. Traduïda a una vintena de llengües i guanyadora del Premi Strega Giovani, ha estat seleccionada per al Premi Protagonista Jove 2016.


L’objectiu dels tallers és reduir la producció de residus\nActualitat | 8 de setembre de 2020\nEl Servei Educatiu de Residus de l’Ajuntament ha organitzat un nou cicle d’EcoTallers en clau de Re per als mesos de tardor. La nova programació inclou diversos tallers en línia i vídeotutorials, a través dels quals es donaran eines per aprendre a aprofitar els recursos i a prevenir la generació de residus. Les inscripcions als cursos del mes de setembre ja estan obertes i es poden fer a través del web www.rubi.cat/ecotallers.\nUna de les accions més destacades és la que es realitzarà entre el 14 i el 18 de setembre, un curs dedicat a la confecció de mascaretes reutilitzables per tal de reduir els residus. El curs consistirà en tutorials en format audiovisual en els quals diverses costureres de la ciutat mostraran trucs per confeccionar mascaretes higièniques reutilitzables: “La creació d’aquests vídeos respon a la voluntat de promoure les alternatives reutilitzables i reduir l’impacte ambiental de la situació sanitària actual”, ha explicat el regidor de Medi Ambient i Transició Ecològica, Andrés Medrano.\nA partir del 22 de setembre i fins a mitjans de desembre, les activitats continuen amb una gran varietat de temàtiques per aprendre a prevenir residus a la llar. Moltes d’aquestes propostes estan relacionades amb la reparació d’electrodomèstics. L’oferta també inclou la reparació i reacondicionament de mobles i un taller de cosmètica natural per poder fer una bona higiene bucal sense residus.\nTambé es publicaran tres vídeotutorials més: un sobre reparació tèxtil i dos de temàtica nadalenca per prevenir residus i reutilitzar materials.\nEl curs vol promocionar l'ús de les mascaretes reutilitzables. / Ajuntament


Blog de l'Eloi Aymerich: 3 weeks: this is the party, c'est la vie\n11 de febrer de 2005\n3 weeks: this is the party, c'est la vie\nAvui fa poc més de tres setmanes que vaig arribar a Dinamarca. Ara ja puc certificar que mai en tota la meva vida havia estat tants dies seguits gaudint de la nocturnitat i l'ambient dels locals.\nPotser perquè ens sentíem sols, potser perquè necessitàvem coneixe'ns més, la qüestió és que les festetes a pisos i apartaments, i les xerrades en anglès, francès i italià a les tauletes de bars, pubs i cafès han estat quantioses. Però han valgut molt la pena. Tot i que aquí una cervesa costa entre 10 i 30 corones (entre 1,3 i 3,9 euros) i l'ampolla de vi se´n va als 5 euros, si et controles pots sortir i no hi ha problema. Tinc amics que en una sola nit s'han gastat 200 i 300 corones... mare meva! No és casualitat que es digui que el poder adquisitiu i el nivell de vida català està per sota de l'europeu... el sou d'un rentaplats a mitja jornada a Dinamarca és el sou d'un funcionari a plena jornada a Catalunya.\nEl que són les coses. L'Abbas, un estudiant de Ciències Ambientals de Tanzània treballa cada nit de dues a set de la matinada repartint diaris. El nano s'està traient més de 1500 euros al mes treballant cinc hores al dia, de dilluns a divendres. Jo ja estic comensant a donar veus per a trobar alguna coseta. Em sembla que donar classes de castellà, cuidar nens, rentar pisos, jardins o plats o fer de cambrer semblen les opcions més factibles. Tot i això continuo cercant una guitarra espanyola o acústica de segona mà-el mercat és super limitat, no hi ha manera- per a poder tocar pels carrers "spanish songs". Aquí la rumba, el flamenc rascat i els tumbaos provoquen la sorpresa dels vianants, i no és gaire complicat fer-se 7 o 8 euros la hora. Potser prefereixo això a rentar plats. Ja veurem. Ara bé, el que és claríssim és que ens tracten com a immigrants del sud. Fa una setmana vam anar amb les dues catalanes a preguntar a l'oficina de treball municipal de Roskilde. Ens van dir que sense saber danès no podríem trobar gaires feines, i que el fet de ser estranger rebaixava els sous substancialment. Cullons. Però que no érem tots de la mateixa Europa?\nPer altra banda, demà al matí marxo d'excursió dos dies al nord de l'illa de Sealand, a Helsinborg, una zona agresta i ventosa on es conserva el castell medieval més bonic de tota Dinamarca. Ho organitza l'International Club, una espècie d'associació d'estudiants que aglutina estudiants d'arreu del món. Som ni més ni menys que trenta-cinc. Em sembla retornar a l'època quan anàvem de rutes amb l'Esplai Garbí. Ens allotjarem en un alberg, i hi viatgem amb furgonetes de la Universitat (és curiosíssim, la RUC disposa d'un grapat de furgonetes de set places per als quefers de la comunitat educativa, per a excursions, visites guiades, projectes, treballs acadèmics...). El preu que paguem és ridícul, unes 230 corones, poc més de 30 euros. Quina sort, alguna activitat a Dinamarca que no em suposa gaires diners!\nPublicat per eLOI a 06:59\nLes habitacions buides\nEls cors taronges


Comunicació oral_escrita i digital (26)\nGestió de la informació i TIC (42)\nSeminari (2n Semestre) (1)\nSetmana de pràctiques (6)\nInstituto Cervantes. Servei de traducció automàtica interactiu\nbitàcola, bloc de mestra\nSara Olmo Alonso\n10:35 | Publicado por Sara Olmo Alonso | Editar entrada\nAhir, dia 27 de Gener vam iniciar la sessió de Seminari del segon Semestre amb la nostre tutora Imma Gómez.\nPrimer de tot vam realitzar les presentacions de cada company, inclosa la tutora. Explicant quo som, quina edat tenim, on vivim, les nostres aficions, etc.\nTot seguit ens va explicar moltes de les activitats que realitzaríem al llarg del semestre. Aquestes van ser les següents:\nActualitat educativa: En el meu cas faré aquesta activitat el dia 4 de febrer.\nLectura en veu alta: S'ha de portar preparat un text i llegir-lo ho millor possible davant dels companys. En el meu cas, aquesta activitat la faré el dia 15 d'abril.\nEscriure al blog: s'han de seguir les pautes que ens va donar el full. En definitiva, s'ha d'escriure al blog cada dia que hi hagi seminari.\nLlegir dos llibres: El primer que haurem de llegir serà el llibre que es titula "Educació i vida quotidiana. històries breus de llarga durada" de l'autora Eulàlia Bosch. Aquest treball s'haurà d'entregar el dia 3 de març havent seguint el guió que ens va entregar la tutora. El segon, serà un llibre de Carmen Riera, el llibre que nosaltres vulguem, però com a mínim hauran de llegir aquell llibre dues persones, ja que després s'haurà de fer un treball i a classe es farà una tertúlia. Aquest treball s'ha de portar fet el dia 15 d'abril.\nQüestionari per a orientar la primera entrevista amb la tutora\nEntrevista: Es realitzarà una entrevista personal i individualitzada. En el meu cas serà el dia 18 de febrer.\n6h de lletres: El dia de Sant Jordi es realitzarà una activitat que tracta de que els alumnes de Blanquerna vagin llegint durant 6 hores. Per aquest motiu el dia 14 d'abril es dedicarà la sessió de seminari a preparar el dia de Sant Jordi. És a dir, haurem de portar un text que duri uns 2-3 minuts i llegir-lo a Seminari, i la persona que millor llegeixi ens representarà com a Seminari en la Diada.\nA més a més també ens va donar un calendari de la Blanquerna del 2010, les normes per llegir en veu alta i el tríptic de Sant Jordi (per presentar-se a alguns dels concursos).\nEl primer dia de seminari va anar bastant bé. Vaig poder conèixer alguns dels meus companys que coneixia gaire, mitjançant les presentacions.\nPel que he pogut observar tornarem a tenir molta feina, almenys a seminari. Però és el que toca ara mateix. Estudiar i esforçar-se.\nEtiquetas: Seminari (2n Semestre) | 0 comentarios\nTANCAMENT DEL BLOC PERSONAL\n23:05 | Publicado por Sara Olmo Alonso | Editar entrada\nQuan vaig iniciar aquesta assignatura vaig pensar que seria avorrida i poc dinàmica, és a dir, molt estudiar. Però amb el pas del temps ha estat una de les assignatures que més m’agraden.\nEn un principi, jo ja tenia uns coneixements previs d’informàtica, no obstant amb les classes he après programes i pàgines webs que crec que en un futur em serviran de molt. Un dels exemples seria el CMaptools, que ara mateix l’estic fent s per estudiar pels exàmens. Un altre programa que m’ha agradat moltíssim ha estat el “Pinacle Studio Plus”, perquè quan era més joveneta tenia un amic que sempre em feia aquest tipus de vídeo i ara mateix no necessito pas la seva ajuda. Trigo més, però així faig un autoaprenentatge.\nA l’iniciï de curs no s’havia que era un blog i la veritat que em feia molta mandra escriure, però amb el pas dels dies he pogut veure que ha estat una eina molt important per a mi per poder expressar les meves idees i al mateix temps mostrar als demés tot el que he après. A més a més, els blogs dels meus companys han tingut el mateix efecte sobre mi.\nPer últim m’agradaria comentar, que totes les pràctiques m’han costat molt de realitzar, algunes més que d’altres. N’hi ha que m’he passat entre 4 i 5 hores fent-les. Però totes han estat al dia, no hi ha cap no que hagi estat a la data indicada.\nSobre el manteniment del blog, crec que aquest tema no he fallat gaire. Excepte les últimes 3 setmanes. A principi de curs el que feia era quan arribava a casa, primer dinava i tot seguit actualitzava el blog amb el resum de la classe, per així tenir-lo al dia. Però, últimament ho feia tot el cap de setmana, que en veritat era el doble de feina. També m’agradaria esmentar que he fet la setmana de pràctiques ha últim moment, a vegades tenia en ment fer-ho i després no me’n recordava, d’altres dies em passava casi tot el dia a La universitat i quan arribava a casa només volia descansar. Crec que això ha estat un error molt greu per part meva. Espero que el següent semestre no em torni a passar el mateix. Una de les coses positives del meu blog ha estat el disseny personalitzat. He trigat unes tres setmanes cercant un programa compatible amb el blogger, “Artisteer 2.3”.\nIntervencions més significatives:\n1. Sessió 5: que està composta per dos pràctiques. Per a mi la part que més m’agradria comentar és el mapa conceptual. El programa CMaptools, no el coneixia, ni l’havia sentit mai. Quan el professor ens va ensenyar a utilitzar-lo, em vaig sorprendre molt, ja que era molt fàcil d’utilitzar. I tens un gran ventall de possiblitat, com per exemple posar-hi color per els aspectes més rellevants o pels títols; també es poden crear hipervíncles, per si trobes alguna pàgina d’Internet important relacionat amb el tema.\nA més a més, és molt fàcil d epenjar al blog, cosa que em va treure molta feina.\nCom he dit abans, jo aquest programa l’utilitzo per fer-me els esquemes que em serveixen per l’examen. Segons el meu parer el CMaptools més molt més fàcil que fer-ho a mà.\nDesprés també hi ha dos articles que crec que són molt interessants: “Actualitat literària sobre l’hipertext a lletra: “Hipertext”” i “Internet cambia la forma de leer...¿Y de pensar?”. El primer, la veritat que em va agradar molt, però no va ser un tema que m’impactés gaire perquè ja tenia prous coneixements. En canvi, en el segon, em va sorprendre molt els diversos punts de vista que hi ha. Vaig estar reflexionant i no em vaig poder oposicionar en cap bàndol, perquè estic d’acord en alguns dels aspectes de cadascú.\n2. Sessió 4: És la que més m’agrada. Primer de tot perquè el tema era lliure, així que vaig decidir agafar una de les meves passions, l’art. A més a més vaig tenir l’oportunitat de penjar unes fotografies espectaculars, ja que feia relativament poc havia anat a la convenció de tatuatges de Barcelona.\nCom que jo ja tenia bastants coneixements sobre el PowerPoint perquè l’he fet servir en moltes ocasions, com per exemple en el Treball de Recerca. Només vaig haver de recordar. Així que vaig posar tot tipus d’imatges, les vaig retallar, vaig fer moure només una part, vaig insertar música, les lletres es movien de diferents maneres i el canvi de diapositiva també estava animat. Tot aquests detalls van fer que el treball s’allargués molt, però la veritat que les hores passaven i jo ni m’adonava. No obstant, vaig tenir un petit problema, que va ser en el moment de penjar-ho en el blog. Dues hores de rellotge per pujar el PowerPoint al blog, ja que l’únic que em funcionava era el Slideboom. Però un cop ja ho tens penjat, veus que és molt fàcil. Suposo que va ser per la novetat, ja que cap dels tres programes per pujar el PowerPoint al blog, l’havia sentit.\nEtiquetas: Gestió de la informació i TIC | 0 comentarios\nMy Playlist : I (L) Matinée


Hi ha moltes maneres d'acomiadar l'any, dir adéu al 2018 i donar la benvinguda al 2019. Aquí us deixem algunes revetlles populars que s'organitzen a diferents pobles i ciutats del territori: Cambrils, Salou, Altafulla, El Morell, La Canonja... (anirem actualitzant les propostes)\nValls comptarà amb una nova fórmula per viure la Nit de Cap d’Any, protagonitzada per un doble concert revetlla de versions que tindrà lloc al Pavelló Municipal Xavi Tondo, al passeig Josep Tarradellas, al Fornàs. Els grups La Glamour Bandi 7Drockseran els encarregats de portar sis hores de ritme i música, que començaran a la 1 de la nit del dia 1 de gener i es perllongaran durant tota la matinada. Els preus seran testimonials per regular…\nPavelló Xavi Tondo - CEIM Fornàs\nCampanades de Cap d'Any a Tarragona: Tots a la plaça!\nTOTS A PLAÇA! HOLA, 2019! A partir de les 23.00 h Tac12 emetrà en directe l'esdeveniment. Des de les 23.00 h hi haurà coreografies audiovisuals a la Façana del Mercat Central. La gran celebració de Cap d'Any a Tarragona començarà a les 23.40 h. Música fins a les 2.00 h. Celebra l'arribada de 2019 al carrer amb amics i família. Porteu els 12 grans de raïm i ens trobem davant el carilló! En arribar les 12.00 h de la nit menjarem 12 raïms seguint…\n31 Des - 1 Gen\nFesta de Cap d’Any a les 00.30h per a tots els públics, amb DJ’s per als més grans i inflables per als infants. Entrada amb invitació que caldrà recollir a partir del dia 17 de desembre al Punt d’Informació Juvenil de la Masia Tous (c/ Maria Castillo amb c/ Montserrat) de dilluns a divendres de 10 a 13h i de 16 a 20h. Aforament limitat.\nBall de Gala amb l'Orquestra Cimarron\nSopar de Cap d’Any i Ball de Gala amb l’Oruestra Cimarron. Des de les Terres de l’Ebre, els veterans Cimarron, amb gairebé cinquanta anys de brillant trajectòria musical, són un referent ineludible dels balls de Gala\nLa festa se celebrarà des de la 1 de la matinada fins a les 7 del matí a la Sala de Concerts de l’Ateneu Juvenil La joventut de Cambrils estrenarà l’any 2019 al ritme de la Banda Biruji i una Disco Festa Fluor. La festa jove de cap d’any se celebrarà a la Sala de Concerts de l’Ateneu Juvenil (avinguda Horta de Santa Maria, 14) a partir de la 1 de la matinada i fins a les 7 del matí. Un dels objectius de…\nRevetlla de Cap d'Any Hora sopar: 9 del vespre Hora cotilló: 2/4 de 12 de la nit Lloc: Poliesportiu Josep Canadell Veciana Venda d'entrades: fins al 20 de desembre al poliesportiu (aforament limitat) Com cada any, l'Ajuntament de la Canonja organitza la tradicional Revetlla de Cap d'Any al Poliesportiu municipal. Les entrades ja es poden adquirir a partir d'avui 20 de novembre i fins el 20 de desembre al mateix poliesportiu.\nFesta de cap d'any. Donem la benvinguda al 2019 a ritme de la música del grup Zapping!\nFesta de Cap d’Any, sopar i ball amb el grup musical “ Supernova”. Informació a la Casa de Cultura “Cal Cabaler”.\nAmb el lema “Hola 2019” Reus organitza novament un espectacle de benvinguda al nou any des del bell mig de la ciutat, a la plaça del Mercadal. La trobada consisteix en poder seguir les campanades d’inici del nou any enmig de música i llums de colors. L’animació musical de l’acte, que començarà al voltant de les 23:30 h, durarà fins a les 2 h de la matinada i anirà a càrrec dels Dj Florida y Hermoso i Dj Violeta.…\nRevetlla de Cap d'Any Després de les campanades a l'Illa de Saurí ball amb l'Orquestra Tangara i Disco Zona de Baile amb Dj Joanet FM


Jocs de personalització i construcció de cases modulars - ConstruimosTuCasa™\nAlguna vegada has jugat als Sims? Es tracta d’un joc de simulació, originàriament per ordinador i ara disponible per a altres dispositius (Playstation, mòbil …). És un joc de simulació perquè imita la vida real: el jugador dirigeix als personatges (anomenats Sims, que són com a persones de carn i ossos) en el seu dia a dia a casa. No hi ha un objectiu clar en el joc, simplement fer “viure” als Sims seva vida. Així, pot ser que un Sim sigui molt extravertit i les seves metes siguin fer-se molt popular al barri o aconseguir parella i formar una gran família; un altre Sim tal vegada sigui més introvertit i prefereixi fer-se un mestre de la guitarra, de manera que el jugador farà que aquest dediqui la major part del seu temps lliure a tocar l’instrument i estudiar música. La gràcia d’aquest joc és el seu grau de semblança amb la realitat.\nSi bé en el joc es pot crear als Sims a gust del jugador, establint tots i cada un dels trets de la seva cara, cos i personalitat (cosa que no es pot fer a la realitat, un no tria com ser en aquest sentit ni com seran els seus fills), el que també es pot decidir i sí s’ajusta a la realitat és com serà la casa en què viuran els Sims. Es pot triar entre una sèrie de cases ja construïdes o bé adquirir un terreny i construir la nostra pròpia casa. En aquest sentit, Els Sims és un joc que s’assembla molt al procés de construcció d’una casa modular, tant per la possibilitat de personalitzar-la completament en el seu disseny i acabats com pels processos de construcció.\nPer començar, el jugador tria el terreny on construir i construeix les parets a partir de panells del material que prefereixi, amb diversos tipus de revestiment interior i exterior, tal com es fa a les cases modulars. A continuació se situen les finestres i finestrals, la porta principal, els envans (que vindrien a ser els diferents mòduls d’una casa modular) que delimiten cada estada i les portes interiors. Hi ha infinitat d’estils per a tots aquests elements, que van des dels més clàssics i senyorials fins als més contemporanis, passant pels campestres, rústics i sobris. El sòl és el següent aspecte que es tria: de rajoles així o aixà, de linòleum, de parquet, de moqueta … Aquests factors estructurals ja marquen un estil clar a la casa així com la seva funció, destinataris i poder adquisitiu dels mateixos : un grup de joves que comparteixen pis, una parella jove, una família amb tres o més fills, etc. Els acabats pel que fa a l’elecció de la cuina i el bany són la rematada final, acabaran de definir el caràcter de la casa segons el marbre escollit (o un altre material per a les superfícies), les aixetes, el plat de dutxa i les piques, etc. Com en la vida real, de tot això hi ha uns acabats bàsics i altres més luxosos.\nSi bé a la vida real no tenim el truc de creació de diners “del no-res” que hi ha al joc, el que sí podem fer realitat, tant si hem jugat als Sims com si no, és construir la nostra casa de zero de manera totalment personalitzada en el disseny i els acabats. I després, per descomptat, moblar-la i decorar al nostre gust. Una il·lusió que ara pots fer realitat de manera ecològica, ràpida, econòmica i eficient energèticament gràcies a la construcció modular.


Què cal portar la setmana 3? (13-17 de juliol)\nCom ja us vam informar cada dijous anterior a cada setmana penjarem al bloc tot allò necessari que caldrà dur cada dia en funció de les activitats que es faran.\nDimecres 15: (recordeu que l’horari és de 9h a 17h independentment de quina franja hagueu contractat. Les acollides de 8h a 9h segueixen actives!)\n- Anirem en bus a l'àrea d'esplai del Corredor (no patiu que hi ha espais amb ombra suficient. ).\nDimecres 15: (recordeu que l’horari és de 9h a 17h independentment de quina franja hagueu contractat. . Les acollides de 8h a 9h segueixen actives!)\n- Anirem fins a Masnou en bicicleta pel passeig marítim, també ens banyarem a la platja (ens acompanyaran dos cotxes per fer suport).\n- Cal dur bicicleta, casc, una motxilla còmode (no de cordes que marquen l'esquena) i amb espai per si li hem de posar nosaltres el pícnic en cas que tingueu el menjador contractat, l'infant amb crema solar posada de casa, l'infant amb sabata lligada, esmorzar propi, crema solar etiquetada, tovallola, banyador, gorra pel sol, samarreta del casal (que li donarem als infants al matí als que comencin aquesta setmana), ampolla d’aigua, dinar qui no tingui servei de menjador contractat.\n- Si algun infant considereu que té algun inconvenient real per anar en bicicleta si us plau comuniqueu-nos-ho i mirem de resoldre-ho.\n- Hi ha activitat d'aigua, per tant: l'infant amb crema solar posada de casa, banyador posat, roba de recanvi per quan el banyador estigui mullat, tovallola, xancles i crema solar etiquetada\nS’ESTAN DETECTANT PETITES INVASIONS DE POLLS. SI US PLAU, REVISEU LES ZONES MÉS VULNERABLES I FEU ELS TRACTAMENTS RECOMANATS.\nCasal de Setembre! Inscripcions obertes!\nEl casal de setembre d'enguany continua i consolida la línia educativa iniciada al juliol: la integració de que la diversitat és inevitable, necessària i positiva; que les coses que no ens agraden, quan les explorem amb curiositat i respecte, ens aporten un gran aprenentatge personal, i ens descobreixen parts fosques de nosaltres mateixos que, ben gestionades, ens permetran ser més lliures.\n- Del 31 d'agost al 10 de setembre (2 setmanes)\n- Acollides: de 8h a 9h\n- Matí: de 9h a 13h\n- Menjador: de 13h a 15h\n- Tarda: de 15h a 17h\n- Online: clica aquí per iniciar la pre-inscripció\n- Presencials: 2 i 9 de juliol de 9.00h a 9.30h i de 17.00h a 17.30h a l'Escola Pérez Sala\nVALORACIÓ DE LA 1ra SETMANA - CASAL DE GRANS\nHypàtia, la matemàtica preocupada per la salut dels planetes va iniciar la primera setmana amb una ambientació que ens envolta i ens apropa al món de la diversitat. D'aquesta manera la diversió va poder encetar en el casal, creant en el grup de primer un ambient de reflexió al voltat de la diversitat de cos.\nEl "Circo de les Mariposas" o la visita als tallers de circ a "Cronopis" entre d'altres van iniciar una sèrie de reflexions apropant als infants de primer rècords o emocions que per a ells son familiars. Per altre banda les assemblees han ajudat a canalitzar totes aquelles emocions o propostes que venen per part d'aquest petit grup (Anomenat els "Cracks" per votació popular).\nLa primera setmana començava, ja des de primera hora, ben trastocada: la matemàtica Hypàtia d'Alexandria venia a demanar-nos ajuda per intentar solucionar certs problemes amb les òrbites dels planetes. Ens va explicar que la salut de les òrbites depèn de les energies que enviem des de la Terra, es veu que si reprimim emocions i sentiments reben energies confuses que els fan anar de corcoll. Hypàtia, per guiar-nos, ens va deixar una recepta per fer pols de planeta i així investigar millor què estava passant.\nDesprés de les pertinents anàlisis, vam concloure que el planeta que anava més trasbalsat era Júpiter. Hypàtia ens va explicar que Júpiter s'alimenta dels sentiments relacionats amb el cos i l'aspecte físic, tals com la vergonya o la necessitat d'apropar-se al model. A partir d'aquí vam intentar descobrir quines parts de nosaltres ens avergonyien, així com quins sentiments experimentem davant la burla o els comentaris de l'entorn.\nLa sortida de la setmana va ser a l'espai de Circ Cronopis de Mataró. Allà vam poder veure com les diferències físiques ens fan adequats per executar un o altre paper en una funció, tots igual de fascinants i extraordinaris. Els mateixos acròbates de Cronopis ens van preparar un taller de Circ on vam aprendre a fer malabars, pujar al trapezi, saltar al llit elàstic o passar per la corda fluixa.\nJa a finals de setmana, després del bon treball d'introspecció que havíem fet, vam veure el curtmetratge El Circo de la Mariposa [que aprofitem per recomanar a tot aquell que no l'hagi vist] i va tornar a venir Hypàtia, que ens va felicitar per la bona feina feta i ens va ensenyar a canalitzar les experiències de tota la setmana per restablir l'òrbita de Júpiter. I ho vam aconseguir! La força de les noies i nois del casal de grans és imparable!\nLa setmana va començar amb una aparició d’Hypàtia que ens explicava que alguns planetes del sistema solar estaven malalts i fora de les seves òrbites, perquè s’alimentaven de les nostres energies tant bones com dolentes. Últimament les energies que rebien, no eren del tot bones. Hypàtia ens va demanar ajuda i així va ser com ens vam preparar per escoltar-nos els uns als altres, parlar de les nostres vergonyes i acceptar els altres i a nosaltres mateixos tal com som.\nEl dimecres vam preparar els nostres cossos per anar al circ i allà vam veure que tots nosaltres portàvem dins un artista! Més endavant vàrem detectar parts dels nostres cossos que no ens agradaven i vam trobar avantatges súper potents de ser tots diferents.\nVàrem finalitzar la setmana amb una gran festa dels colors. Vam preparar una pols de planeta que contenia les nostres bones energies. Finalment vam enlairar-la i així va ser com vam ajudar a Júpiter a trobar el camí de tornada a la seva òrbita.\nVALORACIÓ DE LA 1ra SETMANA - CASAL DE PETITS\nA la primera setmana del casal, les nenes i nens de P3 ens hem conegut, hem jugat, ens hem adaptat a la rutina del casal, i sobretot ens hem divertit tots junts. Hem fet manualitats amb les quals hem creat una granja, hem pintat animals de fusta, també hem construït instruments, vam fer-nos un retrat, i vam experimentar amb la música i la pintura per crear un mural que decores la nostra aula.\nHem confeccionat i creat els materials amb els quals ara interactuem en els racons, en els quals ens ho passem molt bé, ja sigui en el de jocs amb disfresses i titelles, en el de construcció amb plastilina i blocs de fusta, o en el d'investigació, amb tota una col·lecció d'elements de la natura amb els que podem experimentar amb els nostres sentits (visual, tàctil i olfacte).\nEl dimecres a la sortida, vam jugar i ens vam divertir mentre buscàvem les pistes que estaven amagades pel poble. I el dimarts i el dijous vam preparar l'esmorzar col·lectiu amb tot el que havíem dut, i vam gaudir molt de l'experiència, i després ens vam remullar al pati mentre jugàvem.\nI finalment gràcies a la tortuga Kanda, la lleona Tala i el pingüí Nidawi, hem descobert com resoldre els nostres conflictes."\nAquesta setmana els nens de p4 hem conegut a un pingüí, una lleona i una tortuga que tenien un problema. No volien jugar els tres junts. Ens van demanar que els ajudéssim i nosaltres els vam ajudar! Vam fer una gimcana pel poble i vam anar trobant pistes per descobrir la solució del problema, al final vam descobrir que la solució la tenim tots!!!\nA més a més, el pingüí ens va portar una orella i una boca i els nens i nenes de p4 ho tenim a la classe. Ho utilitzem per quan ens enfadem, i així intentem solucionar el conflicte.\nUn altre moment que ens ho hem passat molt bé és preparant els esmorzar col·lectius. És molt divertit quan tots portem fruites diferent i cadascú es fa la seva broqueta com vol amb allò que vol provar i amb totes aquelles fuites que més ens agrada!\nNo ens volem oblidar d'explicar-vos les activitats d'aigua! Riem, ballem, juguem i sobretot ens remullem!!!\nAbans de marxar volem explicar-vos una coseta... i és que ja ens hem posat nom de grup. ens diem... les Esponges!!!! us agrada???:)\nLa setmana va començar amb l’aparició de la tortuga Kanda i la lleona Tala, que es barallaven per a jugar amb el pingüí Nidawi. Aquest, que es trobava enmig de la situació i no sabia que fer, ens va demanar ajuda per a resoldre el conflicte.\nEls següents dies van gaudir dels primers esmorzars col·lectius de fruita, fruits secs i cereals, en els que tots i totes vam compartir el que havíem dut. També ens vam remullar jugant a la bomba d’aigua, el transvasament del riu Ebre i amb una ruixada al mig del pati.\nA mitja setmana l’estrella que guia al pingüí Nidawi ens va enviar un missatge que va quedar repartit per varies places del poble. La nostra tasca va ser sortir a buscar els trossets de missatge tot fent una gimcana.\nTambé a les tardes hem construït i començar a utilitzar els racons.\nPer a finalitzar la setmana van tornar a visitar-nos el pingüí, la tortuga i la lleona. Gràcies a les nostres pistes i col·laborant tots junts van poder resoldre el missatge que l’estrella havia enviat al pingüí. Arrel d’això el pingüí va proposar una manera perquè tots els cursos puguin resoldre els seus conflictes. Ens va donar una beca i una orella que nosaltres vam col·locar a la nostra classe. Tot seguit vam muntar el museu per ensenyar a les famílies el que havíem fet durant la setmana.\nReflexió sobre la rigidesa de les condicions de retorn en cas de cancel·lació de setmanes\nFem aquest post perquè hem notat com algunes famílies tenien una certa incomoditat respecte les estrictes condicions de retorn de pagament en cas de cancel·lació de setmanes. Volem explicar perquè és així.\nEl lleure és un sector sovint força precaritzat laboralment: empreses que paguen per sota de conveni, hores que es paguen en negre, ràtios per sota de la legalitat, etc. Nosaltres volem trencar amb aquesta dinàmica i impulsar un lleure legal, ètic i sostenible. Per això els nostres preus són un pèl més cars que la resta, els monitors són els més ben pagats del poble i les nostres condicions de retorn de pagament són força rígides en comparació amb d’altres casals.\nAixò és degut a que contractem als monitors des del maig per a que ells puguin programar totes les setmanes (cosa que pocs casals fan) i fem la previsió de quines setmanes els necessitarem en funció de la inscripcions definitives. Si els infants es comencen a desapuntar pel que sigui el que no podem ni volem fer perquè és il·legal i a banda poc ètic és descontractar a monitors degut a que infants s'hagin desapuntat. És una feina tan seriosa com qualsevol altre i cal preservar les condicions laborals que s'han establert en un principi. A banda de tot això també contractem amb temps els serveis de busos o les sortides on anem, comprem el material pel número de nens que tenim en un principi, etc.\nEn resum, volíem fer-vos partícips de la complexitat de treballar i anar a contra-corrent en un sector que sovint precaritza les condicions laborals dels treballadors i acostuma a les famílies a hàbits que poden promoure un lleure poc ètic (famílies que miren més el preu que la qualitat del que es fa). Us demanem doncs que si creieu en un model de lleure ètic i cooperatiu ens ajudeu a estendre aquest missatge arreu.\nVíctor Jambert, director del Casal\n"El niño debe vivir y, como consecuencia aprender, no al revés"\nQuè és això de l'Educació Viva? és un paradigma educatiu el qual L'Esberla des dels seus serveis de lleure està prenent com a referent i inspiració. Us adjuntem una entrevista molt interessant d'un dels seus referents, Jordi Mateu:\nMillora en l'explicació del que cal dur la setmana 2\nDegut a diferents consells de famílies hem considerat millorar i concretar molt més l'explicació del que cal dur les setmanes. No és que s'hagi canviat res sinó que s'ha millorat l'explicació i la concreció.\nVolem agrair aquelles famílies que ens doneu consells i suggeriments per poder millorar el nostre dia a dia!\nQuè cal dur la setmana 2 (del 6 al 10 de juliol)?\nDimecres 8: (recordeu que l’horari és de 9h a 17h independentment de quina franja hagueu contractat. Les acollides de 8h a 9h segueixen actives!)\n- Anirem en bus al Parc de Francesc Macià de Malgrat de Mar (no patiu que hi ha espais amb ombra suficient. ).\nDimecres 8: (recordeu que l’horari és de 9h a 17h independentment de quina franja hagueu contractat. . Les acollides de 8h a 9h segueixen actives!)\n- Anirem a Calella en tren a fer Caiac i Paddle Surf, també ens banyarem a la platja (no patiu que hi ha espais amb ombra suficient. ).\n- Cal dur una motxilla còmode (no de cordes que marquen l'esquena) i amb espai per si li hem de posar nosaltres el pícnic en cas que tingueu el menjador contractat, l'infant amb crema solar posada de casa, l'infant amb sabata lligada, esmorzar propi, crema solar etiquetada, tovallola, banyador, gorra pel sol, samarreta del casal (que li donarem als infants al matí als que comencin aquesta setmana), ampolla d’aigua, dinar qui no tingui servei de menjador contractat.\n- Anirem a la platja, per tant: l'infant amb crema solar posada de casa, banyador posat, roba de recanvi per quan el banyador estigui mullat, tovallola, xancles i crema solar etiquetada\nCanvis als Esmorzars Col·lectius\nUs informem que a partir de la setmana vinents els esmorzars col·lectius del Casal de Petits passaran a ser els dilluns i els divendres. En canvi els del Casal de Grans segueixen sent els dimarts i els dijous.\nDisculpeu les molèsties però necessitem fer-ho així per poder tenir un bon equilibri en l'horari.


Creu Roja recull mantes i sacs de dormir per combatre la fred - Diari de Girona\nCreu Roja recull mantes i sacs de dormir per combatre la fred\nEl material recollit es repartirà entre les persones sense sostre i la gent que es troba en situació de gran vulnerabilitat\nLa Creu Roja a Girona ha començat una campanya de recollida de material per a l´hivern. Concretament, l´assemblea local recull mantes, sacs de dormir i productes complementaris de cara a combatre el fred intens que arriba durant aquesta època de l´any. Els sacs i les mantes recollides seran posteriorment repartides des del servei d´atenció integral de persones sense sostre, entre el usuaris d´aquest programa i de manera puntual a través de la Unitat d´Emergències Socials, per fer front al fred de l´hivern.\nLa Unitat Mòbil d´Emergències Socials forma part del programa que atén a persones sense sostre que s´ha implementat durant l´any 2012 a la demarcació de Girona, degut a la detecció d´un increment considerable, durant els últims cinc anys, de les persones que es troben en aquesta situació i on s´ha constatat que el perfil d´aquest col·lectiu s´està tornant cada cop més heterogeni. Aquesta evolució s´ha detectat gràcies a que durant els últims quatre anys des de l´àmbit de socors de l´entitat ja es venien realitzant sortides nocturnes amb la mateixa finalitat.\nL'objectiu de la campanya es cobrir amb aquests materials les necessitats bàsiques més immediates d´aquest col·lectiu, sense oblidar que el material és un mitjà d´aproximació a les persones sense sostre, per tal de poder detectar necessitats i demandes més complicades per tal de realitzar un acompanyament posterior a la xarxa d'assistència normalitzada, promovent així la seva inclusió social.\nL´horari de recollida és de dilluns a divendres de 9 a 14 hores. L´entrega del material es pot fer a la seu d´Activitats i Serveis Emili Blanch que té la Creu Roja a Girona al carrer Bernat Boades 6 de Girona. Per qüestions logístiques, des de l´assemblea local es demana que només es faci donació del material indicat, recordant que altres tipus de complements de roba es poden portar als diferents punts de recollida de roba que hi ha a la ciutat.


El falciot pàl·lid, falcillot pàl·lid o falzia pàl·lida a les Balears (Apus pallidus) és una espècie d'ocell de l'ordre dels apodiformes molt difícil de no confondre'l amb el falciot negre.\n«falcillot pàl·lid». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Falciot_pàl·lid&oldid=28260515»


Quina diferència hi ha entre desenvolupament de negoci i operacions comercials?\nPer respondre a això, primer analitzem què signifiquen aquests dos termes.\nDesenvolupament empresarial: Inicialment, aquest va ser un càrrec dirigit pels màxims executius de l'empresa que van dirigir el curs de l'empresa i van ocupar un lloc alt. A mesura que passaven els anys, molts executius de vendes van ser designats com a director / directiu de desenvolupament de negocis per donar al client la impressió que és de la màxima direcció.\nActualment, el terme desenvolupament de negocis s’utilitza per a la generació de plom, de manera que l’equip de vendes es pot centrar en aquests derivats generats per a una millor conversió o s’utilitza com a sinònim de vendes.\nOperacions comercials: significa executar l'empresa. Per simplificar-lo, un cop l’equip de vendes vengui un producte, l’equip d’operacions es faria càrrec de produir-lo i lliurar-lo. El responsable d’operacions empresarials s’encarrega de millorar els processos, la planificació de recursos, la plantilla. Bàsicament per fer qualsevol cosa per assegurar que l’empresa tingui beneficis proporcionant el que va comprometre l’equip de vendes.\nEl que és millor per a tu depèn de les teves habilitats per saber si ets bo en vendre o operar i què significa realment el perfil en una empresa.\nDesenvolupament = Tancament DealsOperations = Increment de l'eficiència\nExecuto una empresa de gestió d’operacions (Polydojo) i em dedico habitualment a desenvolupar negocis. Cadascun és fonamental per al vostre negoci; i cadascun pot impulsar o xocar ingressos de manera independent.\nEl desenvolupament de negocis inclou:\nGeneració d'avantatges de vendes: realització de demostracions de productes, especialment per a grans públics. Mantenir (i assistir) a conferències. Establir programes d'afiliació i distribuïdors. Agrupament de productes. Exemple: agrupament com a aplicació predeterminada d’Android / iOS.Explorar i optimitzar els canals d’adquisició de clients.Monitoritzar i maximitzar el ROI de màrqueting.Entrant en associacions generadores de lideratge.\nLa gestió d'operacions inclou:\nEstablir processos empresarials repetibles. Entrenar nous empleats en els procediments de l’empresa. Minimitzar el temps oci per als empleats i les màquines.Optimitzar l’ordre en què es realitzen els passos d’un procés.Identificar i endollar els colls d’ampolla. Temps de lliurament de productes. Trobant matèries primeres millors i més barates. Gestió de la cadena de subministrament, de fàbrica a client. OPTIMITZAR L’EFICIÈNCIA DE L’EMPRESA.\nEl desenvolupament de negocis, en els termes més senzills, inclou iniciatives o idees amb l'objectiu d'expandir el negoci d'una empresa. L’expansió es pot fer en termes de l’oferta de la demanda, desenvolupant una associació estratègica amb les autoritats interessades, llançant més modes i més productes o pot augmentar la presència, l’atracció i la consciència del negoci a diferents territoris. Per exemple :\nLes responsabilitats dels gestors de desenvolupament de negocis d’Oyo Rooms o de qualsevol altra empresa de la indústria de l’hostaleria inclourien hotels a bord per augmentar les nits d’habitació (costat de l’oferta), crear més productes per a la reserva fàcil d’habitacions per augmentar la demanda i desenvolupar col·laboracions amb altres empreses de co-branding\nBusiness Operations és la direcció general d’optimitzar el mercat per augmentar l’eficiència i l’ús. Per proporcionar una experiència màgica als clients finals, és important eliminar els colls d’ampolla presents durant el flux de servei, on el paper dels gestors d’operacions esdevé important. Per exemple :\nDins del mateix sector de l’hostaleria, la funció de gestor d’operacions seria optimitzar el creixement d’inventaris i el creixement dels ingressos amb l’objectiu de maximitzar els beneficis. A més, per assegurar-se que les habitacions d'hotel no estan massa utilitzades (experiència indesitjable per als clients ja que hauran d’esperar) ni infrautilitzades (experiència indesitjable per a propietaris d’hotels o pèrdua d’ingressos) aconseguint un equilibri desitjable entre oferta i demanda.\nEscric sobre operacions empresarials, aprenentatges d’experiències de la vida real i problemes de vida en general. Segueix-me allà per obtenir més informació: Chanchal Krishna - Medi\nQuina diferència hi ha entre l’edició Mi Band 2 i la Mi Band HRX, o bé Xiaomi la va canviar de nom perquè han disminuït el seu preu des de 2000 ₹ a 1200 ₹?Quina diferència hi ha entre un error i un virus?Quina diferència hi ha entre la taxa d’atur i la no laboral?Quina diferència hi ha entre explicar, analitzar i interpretar en lectura i escriptura acadèmiques?Quina diferència hi ha entre sardines i anxoves?Quina diferència hi ha entre una 'llei' i una 'principi'?Quina diferència hi ha entre un comerciant gamma i un comerciant de volatilitat?


Meliana finalitza unes festes amb actes diversos i per a tota la població - El Meridiano de L'Horta\nCom diu la regidora de Festes, Maria Pilar Asensio: “els veïns i les veïnes de Meliana han pogut disfrutar d’una programació variada pensada per a totes les franges d’edat i, sobretot, pensada per a garantir les mesures sanitàries, especialment els aforaments, el distanciament, l’ús de la careta i la higiene de mans. Això sí, les activitats infantils i musicals hi han tingut un espai destacat”. Així, han sigut nombroses les activitats destinades a la gent menuda com ara mags, contacontes, jocs unflables, tallers de manualitats, teatre… I, pel que fa a la música, han actuat les orquestres de La Figarmònica, amb diversos membres del municipi; La Pato, amb l’espectacle ´Trau la llengua’; els Ramonets; i l’Associació Amics de la Música de Meliana, amb el tradicional concert de festes.\nTags: festes Meliana


A punt de començar un curs escolar marcat per la incertesa - Línia Nord ed. Montserratí\nA punt de començar un curs escolar marcat per la incertesa\nRedacció|2020-09-08T10:00:37+02:008 setembre 2020|Martorell|Línia Nord ed. Montserratí\nLa mascareta, nou complement a l’escola. Foto: Mar Martí / ACN\nIl·lusió, nervis, ganes o potser una mica de mandra són els sentiments que haurien d’acompanyar els nens que estan a punt de començar un nou curs escolar. Però aquest any la paraula de moda és ‘incertesa’. Segurament molts l’han sentit a dir a casa i a les notícies, i també la sentiran a les aules i als passadissos de l’escola a partir del dia 14. I no és d’estranyar: les directrius del Departament d’Ensenyament i del Ministeri d’Educació han anat canviant massa sovint els últims mesos.\nUn dels temes que més maldecaps ha portat als centres educatius ha estat el de les ràtios. “Primer es parlava de grups petits, de fins a quinze alumnes; després van augmentar fins a vint-i-cinc i, finalment, han dit que no hi podran haver més de vint alumnes per aula”, detalla la directora de l’escola Vicente Aleixandre de Martorell, Anna Llopart, en declaracions a Línia Nord. Aquests canvis han obligat a reestructurar grups i horaris diversos cops. Per exemple, un altre col·legi martorellenc, el José Echegaray, ha passat de tenir dos grups per curs a tenir-ne tres. “Espais com la biblioteca o les aules d’informàtica, música i idiomes s’han transformat en aules de grups estables de convivència”, explica el president de l’AMPA d’aquesta escola, Urko Ellacuria. Malgrat els incomptables moviments que s’han fet, la majoria dels col·legis senten que van “justos” de personal, tal com reconeix Llopart.\nSobre la mascareta i la seva obligatorietat a les aules també hi ha hagut moltes converses i poques conclusions. Segons Ellacuria, la darrera informació que han rebut els pares és que, dins dels grups estables, només serà obligatòria de primer a sisè de primària quan el risc de rebrot al municipi sigui alt.\nEl president de l’AMPA del José Echegaray recorda que, entre debats i incerteses, hi ha una qüestió molt important que està passant desapercebuda: “Per als infants el més complicat serà relacionar-se amb les noves normes”, lamenta. Haver de mantenir la distància amb els companys després de tants mesos sense trepitjar l’escola i amb tantes ganes acumulades serà una raresa més d’aquest curs atípic que, malgrat tot, començarà amb força dilluns que ve.


Pau Cunill, del Vallès a la final de l’EHL\nTé 21 anys. Va començar la temporada al Vallès i es va doctorar classificant amb els seus penals l’Atlètic per a la final de l’EHL. Pau Cunill no oblidarà mai aquests dos partits. Tot i la plata i els elogis, segueix tocant de peus a terra. Vol continuar a Can Salas i només pensa a guanyar la lliga.\nAmb molta emoció, però també amb força pressió. No sempre es pot tenir l’oportunitat de jugar una final d’una Copa d’Europa. Va ser un cúmul d’emocions, tant de bones com de dolentes. Hi va haver nervis, però també molta il·lusió. El millor ha estat el caliu de la gent del club. Va ser una felicitat immensa.\nSí. Ara mateix pensem que va ser una llàstima no tornar amb l’or. Segur que amb perspectiva s’acabarà valorant més aquesta plata. Vam tornar amb un gust amarg. El resultat va acabar sent injust per tot el treball que vam fer.\nAmb molta il·lusió. Jo i el meu germà Pepe som molt friquis del hockey. De petits ens ho miràvem absolutament tot. A l’hotel, vèiem passar jugadors famosos d’altres equips, com Florian Fuch o Arthur van Doren, del Bloemendaal. Ens miràvem pensant que eren reals i que jugaríem contra ells. Són gent que has vist sempre de lluny i ara et toca marcar-lo al camp.\nVa sentir molta diferència entre el ritme de joc de l’EHL i la lliga espanyola?\nA semifinals, amb l’Uhlenhorst no vaig notar massa diferència. Mouen molt bé la bola, però físicament no eren tan superiors a nosaltres. Però amb el Bloemendaal sí. Eren molt grossos, molt ràpids, molt forts. Són cossos molt treballats. No només són grossos, sinó també ràpids, explosius, molt coordinats i tècniques. Són atletes gairebé perfectes.\nHo vam viure molt intensament. Quan vam passar a semifinals ens vam abraçar. Ens va saber molt greu a tots dos que ell tornés a recaure a la semifinal i no poguéssim jugar junts la final. Aquesta temporada gairebé no hem pogut coincidir a l’equip. Hem jugat moltes vegades junts en categories inferiors i sabem el que és guanyar coses junts.\nVostè va començar la temporada al Vallès i ara és subcampió d’Europa i tothom parla del seu penal.\nSí. Les coses van venir així. Quan el meu germà Pepe es va lesionar vaig pujar al primer equip i ja m’hi he quedat. Després de Nadal vaig quedar-me ja a la primera plantilla, tot i que ja hi havia debutat.\nVostè va debutar amb el primer equip de l’Atlètic el 8 de novembre de l’any passat amb el Jolaseta i va\nHi ha molta diferència entre la Divisió d’Honor “B” i la Divisió d’Honor?\nA la majoria de partits no massa, la veritat. No hi ha una diferència abismal, però a la Divisió d’Honor es juga molt més ràpid. Sí que és cert que ara em trobo amb jugadors internacionals, de molt talent, que són gairebé professionals.\nSí. Soc la mena de jugador que no es complica. M’agrada parar i passar, fer-ho fàcil. Intento fer bé les coses que sé fer. Fa molts anys que jugo de lateral esquerre i m’hi trobo molt còmode. També he jugat de central o de lliure.\nParlava abans que els holandesos estan molt forts. Vostè, déu-n’hido, també!\nLa veritat és que sempre m’ha agradat cuidar-me per estar bé i donar el millor de mi. Em preparo bé i també cuido l’alimentació. M’agrada sempre estar bé. Si vols rendir a un bon nivell, has de ser constant.\nSí. Un dels tècnics és molt fanàtic i de tant en tant ho mesura. El meu rècord són 121 quilòmetres per hora. Qui tira més fort del món és l’argentí Gonzalo Peillat, amb 145. És un dels meus referents, juntament amb Alexander Hendricks.\nA la darrera “final four” va marcar 3 dels 6 penals que va tenir. Una mitjana espectacular, del 50%. Com ho recorda?\nHo teníem tot molt assajat. Recordo especialment la decepció de quan vam encaixar el 2 a 2. Jo pensava ja en els “shoot-outs”, però l’àrbitre va demanar revisió i va veure que hi havia uns peus.\nVa ser pura intuïció. El primer li vaig llançar arran de pal. Sabíem que el porter tenia problemes al costat de l’stick i vaig tirar per baix. Llavors va arribar la bogeria. És un moment que mai no oblidaré.\nTemes:Atlètic, Ehl, hockey, Pau Cunill\nEl Línia 22 cau per 4 a 0 a Santander i perd el primer assalt per l’ascens