Clonatge comercial i desertització de l’activitat urbana | El Perfil de la Ciutat\nClonatge comercial i desertització de l’activitat urbana\nPublicat per Xavier Muñoz Torrent\nPublicat el 5 abril 2019\nEn un primer estudi integral sobre comerç de Terrassa (que va substanciar, el 1998, el primer programa per a l’orientació dels equipaments comercials) posàvem de relleu aleshores la funció essencial del comerç per a la generació de ciutat. Dèiem que calia “considerar el comerç no com una corporació d’interessos particulars, sinó com un bé públic, que no només compleix la funció de proveïment de la ciutat, sinó que, en essència, dóna origen al fet urbà, que no és res més que la consolidació d’activitats d’intercanvi en un lloc determinat. Amb la qual cosa ens és fàcil concloure que la xarxa comercial dóna vida a la ciutat, i que el grau de diversificació de les activitats comercials determina la cohesió i el nivell desenvolupament urbà. En altres paraules, el comerç és un factor de centralitat, en tant que centre és aquell punt del territori on es produeix una concentració d’activitats d'intercanvi, o, si es vol, un espai de concentració de les ofertes per tal de respondre a una demanda”. Això ens du ara a recordar, doncs, que sense comerç no existiria la ciutat i que de la densitat i la diversitat comercial depèn en gran mesura la pròpia rellevància del fet urbà. El comerç junta, reuneix persones i concentra l’activitat humana, i, a més, és un element principal en la configuració del paisatge urbà i, per tant, en la percepció de la ciutat.\nAuca del comerç tradicional i el seu lligam social: la botiga es reforma per un naixement. Rajoles de ceràmica catalana del s. XIX conservades en la façana d'un establiment del Carrer Cremat de Terrassa. Font: Servei d'Estudis i Observatori de la Ciutat de Terrassa, Ajuntament de Terrassa.\nEn el últims anys s’ha posat de manifest, a banda, en sintonia amb els processos de globalització de l’economia, també a nivell local, la tendència generalitzada a la repetició de determinats comerços, principalment de caràcter no quotidià, de determinades marques o ensenyes (franquiciats o formant part de grans cadenes sucursalistes), per a la majoria dels eixos comercials urbans centrals, fins al punt de considerar-se clònics, almenys eventualment, de forma que en la majoria es pot arribar a trobar les mateixes marques i els mateixos productes, fet que presumptament atempta contra la singularitat dels eixos comercials locals i, per tant, dels centres urbans, del seu paisatge i també de la seva percepció. Difícilment el comerç tradicional d’un determinat sector (sovint lligat amb la producció local) pot competir en oferta i preu amb les grans firmes comercials, que juguen en una altra lliga, que esdevenen internacionals, globals, fent-se presents en eixos i centres comercials de les principals ciutats europees. Per tant, sovint es presenta el clonatge comercial com a un element marcadament negatiu, forani, imperialista, per tal com aparentment ha arribat un punt que a qualsevol ciutat important àdhuc les internacionals pots trobar el mateix que a la teva, i, per tant, minvant la idiosincràsia de l’oferta local.\nA la irrupció d’aquesta competència, de caire globalitzant, s’atribuïa el detriment de botigues petites “de tota la vida”, que, a marxes forçades, es van haver d’afanyar a diversificar l’oferta, a l’inversió en marca i en imatge, a emfasitzar el tracte de confiança i l’assessorament als clients (aspectes clau de la supervivència) o, fins i tot, a esdevenir una firma amb suficient implantació (fins i tot emprant franquiciats) com per a situar-se en un mateix nivell empresarial (no en falten exemples). A això hi acompanyava també, a finals de segle XX, la irrupció dels centres comercials a les perifèries de les ciutats adoptant una figura indoor, plagada de marques però seguint un ordenament gerencial, coordinat, i acompanyada o liderada per una gran superfície generalista, un hipermercat. Això suposà tancaments del petit comerç en els eixos urbans, però també resistències i adaptacions, de forma que s’arriba a la configuració a final del primer decenni que, malgrat presentava una presència preeminent de comerç clonat, també es combinava amb comerç singular propi del lloc, repetit o no, adaptat a la nova situació o, simplement jugant amb una oferta en producte o en qualitat que no era precisament suplantada per l’oferta de cap cadena de retail. El resultat, ha estat la d’un equilibri entre els dos tipus de comerç, esdevenint en essència les grans marques clòniques con elements tractors, generadors de massa crítica o asseguradors de l’atracció de consum als eixos, i, per tant, permetent salvar l’essència d’allò urbà que confereix la trama comercial a la ciutat.\nL'eix del Carrer Major de Terrassa, una combinació d'establiments de grans marques clòniques, banca i botigues autòctones i singulars. La concentració de gent a l'esquerra de la imatge correspon a la cua pels saldos pel pròxim tancament de la botiga de la cadena H&M a la ciutat. Font: Servei d'Estudis i Observatori de la Ciutat, Ajuntament de Terrassa.\nMolt recentment la xarxa El Perfil de la Ciutat ha presentat un estudi, Clonatge comercial, que facilita una primera “foto fixa” de l’estructura dels eixos comercials urbans a 15 ciutats catalanes mitjanes, en el qual es destaca la definició metodològica per determinar el caràcter clònic dels establiments (d’una forma encara força elemental que es basa en la imatge exterior de les botigues) en contraposició a allò no clònic o singular, permetent un benchmarking entre aquelles ciutats i el seu posicionament al respecte de les mitjanes que es poden determinar, xifrant-se la proporció de botigues clòniques que tenen cadascuna d’aquelles. En la seva presentació, malgrat guardar exquisida asèpsia, també es tornà a traslluir el debat sobre la presumpta “negativitat” del clonatge, però també les bondats d’aquell, enaltint, d’una banda, la utilitat i recurrència per al consumidor (en tant que el clonatge li facilita la compra en el territori, li fa més entenedor l’accés als productes que necessita), que, a la vegada, es combina amb la singularitat d’altra oferta comercial d’alt interès que, potser, sense l’atractiu exercit per les botigues clòniques no tindria ni de bon tros tant públic potencial i, per tant, tanta visibilitat en el mercat. Així, per tant, es posa de relleu un contrapunt positiu a la “ingerència” dels comerços clònics, en benefici de l’augment de la competitivitat dels singulars, per tal com participen d’un mateix entorn comercial alimentat en volum de vendes, molt probablement, per les botigues de marca.\nAixí doncs, allò que es denunciava com a negatiu, a la llarga ha resultat força positiu per al manteniment i reconversió de l’estructura comercial central i, per tant, per a la revivificació dels centres urbans de les ciutats mitjanes, com les estudiades de la xarxa El Perfil de la Ciutat. A aquesta consideració s’hi arriba, a més, amb més coneixement de causa, quan per altres motius ara algunes d’aquelles firmes clòniques estan optant per desertar dels eixos comercials urbans, atiant una nova alarma, que amenaça la rara aliança, el rar equilibri de forces al que s’havia arribat. Ara, doncs, esdevé un notable canvi en entendre les bondats de l'aterratge de grans firmes per assegurar els eixos i mantenir de passada determinades singularitats.\nTanmateix, el debat que es desprèn de l'estudi posa l’accent no només en la consideració del creixent clonatge en els principals eixos comercials, sinó en destacar també l’aparició d’un alt percentatge de locals tancats, amb tota probabilitat per efecte de les lògiques gentrificants del mercat immobiliari, molt en especial els moviments especulatius al respecte dels preus de lloguer dels establiments, més enllà de les lògiques pròpies de la competència comercial i de la irrupció de noves estratègies basades en aplicacions tecnològiques, i més enllà de la proporció de locals buits que es podrien quantificar habitualment per rotació (que se xifra normalment al voltant d’un 7% del total). Aquesta és una circumstància que ara també afecta l’estabilitat dels establiments franquiciats o de les grans marques o cadenes comercials (avui mateix, quan posàven en ordre aquestes ratlles, la premsa es feia ressò del tancament del H&M de Terrassa per a mitjans de mes, un establiment que ocupa 1.800 m2, al vell mig de l’eix central de la ciutat). Aquest és un fenomen que es comença a observar a totes les ciutats estudiades i amenaça a mig termini amb la desertització dels seus centres, i, amb això, atenent al que dèiem, al caràcter pròpiament urbà que essencialment es desprèn de la vitalitat comercial per a les ciutats, per tant, contra l’essència mateixa de la vida urbana i la pròpia idea de ciutat tal i com l’entenem ara.\nRànking sobre una mostra de les milles d’or comercials dels municipis de la xarxa El Perfil de la Ciutat. Font: CULLERÉ, R., et al., Clonatge comercial, Terrassa, xarxa El Perfil de la Ciutat, 2019, p. 31\nLa mostra de l’estudi, en relatiu, ens permet observar com gairebé la meitat dels eixos comercials estudiats se situen per sobre de la mitjana pel que fa al nombre d’establiments sense activitat, i que tan sols quatre estarien per dessota o al mateix nivell del què és considerat habitual per rotació.\nCues pels saldos de tancament de la botiga de la cadena H&M, en l'eix del Carrer Major de Terrassa. Font: Servei d'Estudis i Observatori de la Ciutat, Ajuntament de Terrassa\nNo disposem, encara, d’una sèrie que ens permeti dibuixar l’evolució ni tampoc sobre els temps mitjans de rotació, malgrat s’intueix un increment del guaret de locals. Tampoc no es disposen de dades en profunditat per a tots els municipis sobre la titularitat dels negocis contrastada amb la propietat dels locals que ocupen, i que poden determinar el manteniment nítid de les biografies comercials, així com l’impacte d’aquells negocis sobre l’economia local. Però aquella foto fixa apunta a perspectives de trontoll profund, extrem que esdevé preocupant si tenim en compte que el comerç resulta a hores d’ara per a molts municipis l’activitat econòmica principal, ocupant al voltant d’una mitjana del 25% del total dels llocs de treball, representant respecte del sector serveis més d’1/3 de les empreses ocupades i dels autònoms i al voltant del 20% dels assalariats.\nDe fet, per als barris no centrals de les ciutats, en virtut de la gran quantitat de locals tancats (el percentatge aleshores supera en escreix el 20%) i a la vista de la baixa demanda comercial, alguns municipis ja s’han plantejat la modificació de la normativa urbanística pel que fa a usos, per a permetre dedicar aquells espais de planta baixa a habitatge, que atendrien a necessitats específiques creixents atès per exemple l’envelliment de la població o la cura de persones dependents.\nEl grau de maniobrabilitat en la localització dels negocis comercials pivota ara, en més gran mesura, sobre el mercat immobiliari, de forma que un factor clau de l'èxit és el grau de control que les empreses comercials tinguin sobre el lloc on estan establertes (conseqüentment no resulta tan fàcil fer viables els negocis mitjançant l’elecció del lloc). El factor del preu dels locals (amb un règim de contractes que pot ser canviant en pocs anys) és, doncs, un element determinant que està afectant més directament al manteniment del comerç urbà que, potser, la irrupció de la competència per mitjans digitals (absència de superfície de venda), que sembla al que aboca l’increment de preus dels locals dels centres urbans. Estem pensant, per tant, en ciutats amb absència de comerç directe, o en les que les botigues s’han reconvertit en mers apartats postals on els clients recullen els objectes comprats per internet? Desapareixerà la funció del comerç com a forma d’animació o d’entreteniment urbà? On queden les transaccions que constitueixen l’essència de la ciutat com fins ara l’hem entès? On queda el concepte de ciutat? Totes les tendències preveuen canvis substancials en les formes de comerciar i de consumir, associades a les noves formes de relació social. Però, malgrat tot, serà únicament el tracte personal expert, directe i pròxim, la feina ben feta de servei i assessorament al client l’anclatge esperançador del comerç urbà, que asseguri la supervivència de l’activitat dels eixos urbans? Quin és el paisatge urbà que de tot això en resultarà? Com redundarà en la percepció que residents i visitants tindran de la ciutat? Què poden fer al respecte autoritats i associacions de comerciants per mantenir uns eixos quotidianament actius, més enllà d'implementar fires i diades assenyalades i campanyes de màrketing? Fora stocks, renovades botigues, evolució del paisatge urbà...: la dicussió, de nou, torna a estar servida i el debat obert!\nXavier Muñoz Torrent, Servei d'Estudis i Observatori de la Ciutat, Ajuntament de Terrassa\n Vegeu OEST, El desenvolupament de les activitats comercials i de la distribució en el marc de la diversificació econòmica de Terrassa, Terrassa, Foment de Terrassa-Ajuntament de Terrassa, 1998, 170 pp. + anexos.\n Com s’ha posat de manifest en estudis recents, de caire parcial, com el que s’està desenvolupant en el marc de la col.laboració entre l’Ajuntament de Terrassa i l’Associació Terrassa Centre (que aglutina botigues i altres negocis de serveis del Districte 1 d’aquell municipi).\nMitjana de valoració: 3.9 (29 votes)\npercepció de la ciutat\nFinalment H&M ha anunciat que\nFinalment H&M ha anunciat que no tancarà la seva botiga a Terrassa. L'amo del local s'ha avingut a un preu de lloguer acceptable per la firma sueca, segons ha explicat a MónTerrassa\natur sostenibilitat rubí ocupació estadística mercat de treball Habitatge població registres administratius indicadors activitat econòmica enquesta Demografia Girona perfil de ciutat granollers santa coloma de gramenet Grameimpuls perfil de la ciutat Metodologia


Incendi en una nau abandonada de la Bisbal • Ràdio Capital de l'Empordà\nIncendi en una nau abandonada de la Bisbal\nS’han incendiat dues habitacions d’una nau abandonada de la Bisbal. L’incendi s’ha produït aquest divendres al migdia en un local situat a la part posterior del Museu Terracotta, al carrer Sis d’Octubre de 1869.\nEl foc ha afectat dues habitacions d’oficines i ha cremat runes, matalassos i deixalles. Els Bombers de la Generalitat han extingit l’incendi amb quatre dotacions.\nNo hi havia ningú a l’interior.\nArticle anteriorLa reivindicada pancarta pels presos polítics ja penja a l’Ajuntament de Sant Feliu\nArticle següentEls infants bisbalencs decidiran el destí de 5000 euros\nCastell - Platja d'AroGerard Escaich Folch - 29 de maig de 2020 0\nLa Bisbal d'Empordà Redacció - 29 de maig de 2020 0\nCultura Redacció - 27 de maig de 2020 0\nLa Bisbal d'Empordà Agnès Santos - 27 de maig de 2020 0


Técnico/a Sistemas Linux Web - Ofertas de Empleo\nTécnico/a Sistemas Linux Web\nDes de Zemsania Global Group estem seleccionant un/a Técnic/a de Suport de xarxes LAN/WAN per incorporar-se en un projecte estable ubicat a Barcelona capital.\nDescripció General: L´empleat estarà integrat a un equip d´Operacions a ubicació de client directament donant suport remot al projecte de revisió d´actius. Aquest projecte pretén donar gestió remota, extreure informació, documentar i etiquetar tota la l´electrònica de xarxa (LAN i Wireless) de les seus petites i mitjanes empreses.\nEls horaris de treball podran ser de 8:00 a 17:00h o de 9:00 a 18:00h. Les principals tasques a realitzar són:\n· Suport tècnic remot als tècnics de camp desplaçats a les seus que realitzaran les tasques de revisió d´actius, substitució de l´electrònica de xarxa i identificació dels plans de millora.\n· Suport remot funcional de les activitats a realitzar pels tècnics de camp desplaçats a les seus (indicació i resolució dels dubtes que puguin tenir els tècnics).\n· Generar anàlisis previs personalitzats per cada seu (Identificació de dades tècniques de la seu, l´adreçament de xarxa, electrònica de xarxa existent, tipologia / escenari de la mateixa i pla de millores).\n· Identificació i documentació prèvia de les tasques a realitzar pels tècnics de camp a cadascuna de les seu i projectes relacionats (substitució d´equips, reconfiguracons, passwords recovery, upgrade de IOS,…).\n· Més de 1,5 anys d´experiència gestionant tècnicament equips de xarxa LAN i Wifi Requeriments Tècnics\n· Coneixements de Comunicacions: TCP/IP, xarxes LAN, WAN, WIFI. · Coneixements en processos i eines d´Operacions (Monitorització, Reporting, CMDB, etc.)\n– Formació de Cicle Superior, Mig o formació equivalent. ·\n– Idioma català (parlat i escrit)\n– Skills desitjables: · Certificacions Cisco (CCNA), ITIL Foundation\nQuè estàs esperant? Et volem conèixer!\nDescubre más: https://www.tecnoempleo.com/tecnico-a-sistemas-linux-web-barcelona/linux/rf-aaaflccfc723dl754267


ALP2500: Programa d'Ajuda Viure al Poble.\nEl poble d'Alp juntament amb els pobles d'Esterri d'Aneu i vilaller formen part dels 26 municipis catalans que han estat seleccionat per el nou programa viure al poble, que vol finançar equipaments que ajudin els habitants de nuclis de població petits a quedar-s'hi i a fixar població,\nEl pla està finançat en bona part pels fons Feder de la Unió Europea, i serà gestionat pel Departament Català de Governació. Alp rebrà per aquest concepte 483.000 euros per a un projecte de millora urbana i turística i per vitalitzar econòmicament el municipi.\nBé a veure si els polítics municipals entenen els de Viure al poble i no el confonen per Viure del Poble.\nPerò el municipi ha de presentar projectes de 600.000 a 1.300.000 euros i s'han de fer càrrec com a mínim de finançar el 45 % del cost de l'actuació.\nAixò de subvencionar la meitat de una obra vol dir que s'han de fer obres de coses necessàries realment sinó estem llençant el 50 % de una cosa que no es prioritària, i nosaltres de fer coses no prioritàries per gaudir de subvencions en tenim el cul petat, només ens hem de dirigir al famós palau de Congressos i que la veritat allí vàrem enterrar mig poble.\nPublicat per ALP2500 a 21:45


Pere Millet – Associació d'Amics de Cristofor Aguado | Picassent\nPicafoto posa en marxa el seu grup de conferències anomenat Sobrefotos, amb una periodicitat mensual i en què un destacat fotògraf farà una xarrada des del seu punt de vista personal.\nLínia de conferències que s’ha inaugurat amb la participació de Pere Jaume Millet, per tots més conegut com Pere Millet.\nL’acte d’inauguració fou dilluns 6 de juny. La taula presidencial va estar formada pel president Vicent Albert de l’Associació d’Amics de Cristòfor Aguado, Pere Jaume Millet en qualitat de professional convidat a Sobrefotos i Pascual Cebrián com a membre de Picafoto i encarregat de dirigir l’acte.\nTal com esperàvem, Pere Millet ens va delectar amb la seua fàcil paraula, explicant el com i el perquè de les seues fotos, experiències viscudes en els seus viatges per Cuba, Senegal, Togo, etc.\nTambé va parlar de la seua vida i la seua passió per l’art inclosa la fotografia. Pere és una font d’entusiasme quan parla d’art i, sobretot, de fotografia.\nDes dels seus començaments en aquell magatzem de productes fotogràfics fins als seus últims treballs, Pere Millet respira amor i respecte per la fotografia.\nEn el sopar va seguir delectant-nos amb la seua amena conversa sobre art. Sabem que podem comptar amb ell per a més xarrades, i així ho farem!\nGràcies, Pere, per ser un més de Picafoto!


Reestructuracions i insolvències Archivos - Fieldfisher JAUSAS\nComptem amb una àmplia experiència en el disseny i implantació de processos de reestructuració empresarial i refinançaments, incloent, entre altres actuacions, els procediments preconcursals i concursos de creditors. També abordem totes les actuacions previstes en la Llei Concursal.\nPlanificació fiscal de les situacions de crisi i de la reorganització d’empreses i grups empresarials.\n“Flexibles, ràpids i orientats a solucions. Els socis són ben coneguts pel seu expertise i els resultats que aconsegueixen, i aquesta reputació es valora realment en un món en el qual el networking compta”. Chambers 2014.\n“L’equip funciona ràpid i compleix terminis. Sempre estan disponibles per parlar per telèfon. Va ser una experiència agradable treballar amb la firma”, assenyala una font consultada. Chambers 2014.\nAgustín Bou té tant una brillantor tècnica com una aproximació pràctica als assumptes. Destaca en les negociacions, en les quals es treu de la màniga estructures creatives. Té una excel·lent comprensió del negoci i treballa amb les contraparts per trobar la millor solució possible, diuen clients impressionats”. Chambers 2014.\nLa successió d’emrpeses en les vendes d’unitats productives (Madrid) 15/02/2018\nLa successió d’empreses en les vendes d’unitats productives (Barcelona) 07/02/2018\nJornada processal RJC 2016 24/11/2016 -\nJornada sobre el Dret a la segona oportunitat de la persona física 14/11/2016 -\nI Congrés de l’Advocacia de Barcelona 30/06/2016 -\nLos concursos de empresarios se tramitarán por vía diferente al de los particulares29/07/2015\nRestructuring and insolvency in Spain: overview (en anglès)28/05/2015\nEl mecanisme de segona oportunitat09/03/2015\nEmpresas en concurso: una reforma insatisfactoria para garantizar su futuro09/09/2014\nNuevas medidas en materia de refinanciación y reestructuración de la deuda empresarial: el preconcurso10/03/2014\nEls concursos decreixen en els dos darrers anys, coincidint amb la millora de l’economia espanyola11/02/2019\nUnipost reclamarà 170 milions a Correos per abús de competència12/11/2018\nUnipost, el perquè de la “caiguda” del principal competidor de Correus27/04/2018\nLa prescripció de la reclamació de les despeses, un capítol inacabat17/12/2020\nLa prescripció de les accions, el nou cavall de batalla de la litigació bancaria08/05/2020\nGuia Comparativa per països de The Legal 500 sobre Reestructuracions i insolvències – Q&A16/05/2018\nReformes de successió d’empreses a Espanya (en anglès)10/05/2018\nQuina és l’estratègia fiscal i mercantil més convenient per a un grup d’empreses03/11/2017


ca corticotropina, n f\nca hormona adrenocorticòtropa, n f sin. compl.\nca ACTH, n f sigla\nes hormona adrenocorticótropa\nes ACTH sigla\nfr hormone adrénocorticotrophe\nfr ACTH sigla\nen hormone adrenocorticotropic\nen ACTH sigla\nHormona de naturalesa peptídica secretada per l'adenohipòfisi, la secreció de la qual és regulada per factors hipotalàmics i per nivells perifèrics de corticoides, i que actua en les glàndules suprarenals estimulant la secreció de mineralocorticoides i, sobretot, de glucocorticoides.\nVeterinària i ramaderia > Malalties > Malalties bacterianes\nca actinobacil·losi, n f\nMalaltia bacteriana infecciosa que afecta els cavalls, les vaques i les ovelles, causada per diverses espècies del gènere Actinobacillus (Actinobacillus lignieresii i Actinobacillus equuli) i caracteritzada per l'aparició de granulomes i proliferacions conjuntives als teixits tous de la pell, a la hipodermis i als òrgans interns.\nGènere de bacteris patògens per als animals, amb forma de bacil o de coc i disposició aïllada o en parelles, gramnegatius, immòbils i anaerobis facultatius.\nLes espècies més importants d'aquest gènere són Actinobacillus equuli (agent d'actinobacil·losi en els cavalls, principalment els poltres), Actinobacillus lignieresii (agent d'actinobacil·losi en les vaques i les ovelles) i Actinobacillus pleuropneumoniae (agent de la pleuropneumònia porcina).\nca actinomicosi, n f\nen lumpy jaw\nMalaltia bacteriana que afecta les vaques, els porcs i una gran varietat d'animals domèstics, causada per Actinomyces bovis i caracteritzada per una osteomielitis dels ossos del cap, especialment de la mandíbula, que també pot presentar un procés inflamatori granulomatós supuratiu.\nactinomicosi pulmonar canina actinomicosi pulmonar canina\nca actinomicosi pulmonar canina, n f\nes actinomicosis pulmonar canina\nfr actinomycose pulmonaire canine\nen canine pulmonary actinomycosis\nMalaltia bacteriana que afecta els gossos, causada per Actinomyces viscosus i caracteritzada per una pleuritis crònica i granulomatosa i, en algunes ocasions, per lesions subcutànies.\nGènere de bacteris patògens per als animals, amb forma de bacil recte o lleugerament corbat, que pot formar filaments fins ramificats, grampositius, immòbils i anaerobis estrictes o facultatius.\nLes espècies més importants d'aquest gènere són Actinomyces bovis (agent d'actinomicosi en les vaques) i Actinomyces viscosus (agent de l'actinomicosi pulmonar canina).\nca actitud, n f\nDisposició del cos d'un animal.\nPropietat que tenen els medicaments de produir un efecte.\nactivitat d'aigua activitat d'aigua\nca activitat d'aigua, n f\nes actividad de agua\nfr activité de l'eau\nen activity of water\nen water activity\nRelació entre la pressió de vapor d'aigua d'un aliment i la de l'aigua pura, que indica la quantitat d'aigua de què disposen els microorganismes per dur a terme les seves funcions metabòliques.\nGènere de nematodes paràsits de l'ordre Spirurida, de cicle indirecte, localitzats -en l'estadi adult- a la part anterior de l'aparell digestiu dels ocells, preferentment al proventricle i al pedrer, transmesos per la ingestió de diversos insectes que actuen com a hostes intermediaris, i agents d'espiruridosi gastrointestinal.


El GOB reclama a Ensenyat acabar amb el «model obsolet» del PP i UM amb les carreteres - Diari Jornada\nProjecte de la variant d'Artà (ARXIU)\nCritiquen al president del Consell de Mallorca per les «declaracions lamentables» contra els ecologistes\nEl GOB reclama a Ensenyat acabar amb el «model obsolet» del PP i UM amb les carreteres\n| 20 de set, 2018 - 12:02\nAturar el «model obsolet» de carreteres que van engegar el Partit Popular i Unió Mallorquina el 1998 amb les carreteres. Aquesta és la reivindicació amb què el GOB ha insistit aquest dijous al Consell de Mallorca, presidit per MÉS per Mallorca. «El president Ensenyat ha de rectificar l'execució de més carreteres del vell model si vol ser coherent amb el discurs de les sigles del partit que lidera».\nEl GOB critica que Ensenyat «no s'ha atrevit a qüestionar» el model de les dretes\nEl GOB detalla que el Consell té a exposició pública projectes de rondes i variants a diversos municipis que responen al model que van impulsar les dretes i que «no s'han atrevit a qüestionar». Els ecologistes adverteixen que es plantegen grans carreteres en sòl rústic. L'argument de l'administració és que es pretenen solucionar problemes de mobilitat a Campanet, S'Alqueria Blanca i Artà.\nAra bé, l'organització ecologista considera que «es tracta de pretendre abordar la mobilitat creant només noves infraestructures pel transport de carretera». És a dir, més cotxes, més consum, més pèrdua de sòl rústic i fragmentació del territori, denuncien. Es reclama al Consell que paralitzi aquests projectes fins que no s'aprovi el Pla de Mobilitat del Govern balear, que aposta per minvar la presència de vehicles a les carreteres.\nPer altre costat, han titllat de «lamentables» les declaracions d'Ensenyat damunt dels ecologistes. El president de la institució va assegurar que «estan de vacances» quan mana el PP. Unes declaracions que van ser ràpidament contestades pel sector de l'ecologisme amb fets i hemeroteca i que tampoc van caure bé a alguns sectors de MÉS per Mallorca.


CATALUNYA LOGÍSTICA: La logística urbana\nLa logística urbana\nLes plataformes de distribució\ndels operadors logístics permeten optimitzar la gestió dels fluxos\nde mercaderies en el àmbits urbans.\nA la imatge, operacions de càrrega\nde vehicles de l’operador MRW.\nLa distribució urbana de mercaderies és el tram final de la cadena de transport. La seva finalitat és proporcionar un servei d’aprovisionament i distribució a les empreses i al consumidor final. És un fet que el creixement de la població i l’activitat econòmica estan directament relacionades amb l’increment de la complexitat logística i la mobilitat, en un marc determinat per l’augment progressiu dels volums de trànsit, la pressió urbanística i la necessitat de preservació del medi ambient.\nPel que fa al trànsit, les dades de l’Ajuntament de Barcelona relatives a la mobilitat l’any 2010 són prou il·lustratives de la magnitud del repte. A l’àrea metropolitana de Barcelona, amb només 628 km2 de superfície, es produeixen més de sis milions de desplaçaments diaris, incloent moviments interiors i desplaçaments que provenen i van cap a l’exterior de la ciutat. Si tenim en compte que més d’un 32 % dels desplaçaments es realitzen amb vehicles privats, és fàcil explicar els col·lapses que dia a dia es produeixen a l’entorn de la ciutat.\nTambé cal considerar que la concentració de l’activitat relacionada amb la distribució comercial és especialment significativa al voltant de Barcelona, atès que més del 60 % de la població catalana es concentra en una àrea de 25 km, xifra que puja al 73 % si es consideren els 50 km al voltant de la capital. Cal tenir en compte que la corona metropolitana agrupa el 66,78 % de la població catalana, té el 61,74 % dels establiments en règim d’autoservei i un 61,53 % de la seva superfície comercial, alhora que s’aprecia una tendència a l’augment dels establiments comercials al llarg de la franja costanera, entre el municipis de Mataró (30 km al nord) i Vilanova i la Geltrú (50 km al sud).\nEn l’àmbit de les mercaderies, els desplaçaments urbans estan protagonitzats per proveïdors (fabricants, distribuïdors, operadors logístics, transportistes de paqueteria...) i per establiments detallistes que practiquen l’autoaprovisionament. Ambdós agents es poden relacionar amb tres motivacions:\n– L’aprovisionament de productes als punts de venda i la recollida de residus.\n– La prestació de serveis relacionats amb la realització o el condicionament d’instal·lacions (telecomunicacions, electricitat, fontaneria) i les mudances.\n– Accions de venda directa de productes, reunions comercials, etc.\nA més dels que demanen serveis logístics dins l’àmbit urbà (cadenes d’establiments, botigues tradicionals, establiments de restauració i hostaleria, particulars…) i les empreses que els atenen, també l’Administració té un paper important a l’hora d’optimitzar els fluxos urbans de mercaderies.\nCal destacar que Catalunya, l’any 2003, va ser la primera comunitat autònoma que es va dotar d’una reglamentació específica per a la gestió d’aquests fluxos: la Llei de la Mobilitat. Aquesta normativa estableix els principis i objectius als quals ha de respondre una gestió de la mobilitat de les persones i el transport de mercaderies sostenible i segura.\nLes zones per a vianants guanyades\nal trànsit rodat són perfectament compatibles amb l’aprovisionament\ndels establiments, procés per al qual s’acostumen a reservar les primeres hores del matí.\nUn dels instruments d’aquesta llei, el Decret de mobilitat generada, incideix en aspectes relacionats amb la planificació urbanística i comercial. Així, per exemple, especifica que per a reduir l’impacte de les operacions de càrrega i descàrrega, els locals comercials han de destinar a aquestes operacions el 10 % del seu sostre o de terrenys edificables al seu propi solar, o bé han de disposar de molls de càrrega integrats en la instal·lació en el cas d’establiments grans o mitjans.\nUn estudi elaborat per l’Institut Cerdà publicat el 2009 definia les línies d’actuació que cal impulsar per a una millora substancial de la logística urbana, en les quals les normatives municipals tenen un paper essencial com a expressió de les «bones pràctiques» i per a constituir el marc legal regulador de l’actuació dels agents implicats.\nL’Administració també ha de dur a terme accions informatives, en temps real, tant a la via pública com a través d’internet, que resulten imprescindibles per a la planificació de rutes de distribució urbana, la localització d’aparcaments per a vehicles pesants o el coneixement de les normes per a càrrega i descàrrega d’una zona determinada, per exemple. Sense oblidar que també són competència de l’Administració les accions de seguiment de la normativa, com ara l’aplicació de la disciplina viària.\nDins l’àmbit urbà resulta prioritari reduir la pressió sobre les infraestructures en hores punta. Per aquest motiu, la franja horària nocturna s’està utilitzant per nombroses empreses per a l’aprovisionament dels seus establiments: Mercadona, Condis, Lidl, El Corte Inglés, cadenes de fruiteries... Aquesta opció és particularment beneficiosa per a cadenes que mouen grans volums de càrregues, ja que es produeix una reducció considerable del temps de distribució i del consum de combustible i, per tant, també de les emissions contaminants i dels seus costos mediambientals.\nAltres experiències de gestió de la xarxa viària urbana són el pagament de peatges per a poder circular, especialment en el centre de les ciutats, i la regulació i restricció d’accessos. En aquest sentit, les zones per a vianants guanyades al trànsit rodat són perfectament compatibles amb l’aprovisionament dels establiments, procés per al qual s’acostumen a reservar les primeres hores del matí.\nPel que fa als vehicles, l’aprofitament del factor de càrrega per part del transportista, i la utilització de vehicles menys contaminants i amb menor impacte acústic, són tres factors que redueixen de manera significativa els aspectes negatius dels mitjans de transport.\nFinalment, pel que fa a accions d’infraestructura, el mateix estudi de l’Institut Cerdà assenyala l’articulació de zones de càrrega i descàrrega que permeti aquesta operativa sense interferir en la mobilitat de la resta d’usuaris de la via pública, i la creació de centres de consolidació urbana dedicats a la concentració i distribució de productes per a un municipi, un barri o una zona urbana específica.


Tarragona explica a Madrid que els Jocs del 2017 avancen amb pas ferm\nTGN explica a Madrid que els Jocs del 2017 avancen amb pas ferm\nTarragona ha presentat a Madrid el moment actual del projecte dels Jocs Mediterranis del 2017. Ho ha fet a la seu del Comitè Olímpic Espanyol (COE), a Madrid, on, a més també s'hi ha celebrat la primera reunió oficial de la Fundació Tarragona 2017 i tots els seus membres, i que ha servit per establir les bases de treball de la Fundació a partir d’ara.\nA la presentació s’ha subratllat, a més, l’empenta que ha suposat la consideració dels Jocs com a “Esdeveniment d’Excepcional Interès Públic” als Pressupostos Generals de l’Estat, un fet que permetrà que les empreses interessades en ser donants o patrocinadors dels Jocs puguin beneficiar-se’n a nivell fiscal. Així mateix, s’ha parlat de projectes concrets que s’estan treballant actualment com el programa cultural vinculat als Jocs Mediterranis o el projecte educatiu, previst perquè comenci el curs 2014-2015.\nPer altra banda, demà dimarts dia 4 de febrer, una delegació tècnica de Tarragona 2017 es reunirà amb les 28 federacions esportives que representen els esports que es duran a terme durant els Jocs Mediterranis de Tarragona per explicar l’estat actual del projecte i l’Anella Mediterrània. Així mateix, es posarà damunt la taula la necessitat de donar prioritat als Jocs Mediterranis, que es treballi per a la tecnificació dels esportistes amb projecció i possibilitat de competir l’any 2017 a Tarragona i establir els criteris de col·laboració entre l’organització i les federacions per tal de promocionar els esports que representen a les ciutats seus de Tarragona 2017.\nUna imatge de l'arribada de la bandera dels Jocs l'estiu de l'any passat. / circdetarragona.com


REFLEXIONANT SOBRE EDUCACIÓ I PERSONES REFUGIADES AMB LA INTERNACIONAL DE L’EDUCACIÓ A LA SEU DEL SENAT – Colegio Santa Cruz\nREFLEXIONANT SOBRE EDUCACIÓ I PERSONES REFUGIADES AMB LA INTERNACIONAL DE L’EDUCACIÓ A LA SEU DEL SENAT\nEl dilluns 27 de novembre, la Internacional de l’Educació (IE) i la Federació d’Ensenyament de CCOO van convidar l’escola a l’acte “Educación: los derechos de las niñas y los niños refugiados en España”, en el qual es donà a conèixer la recerca “Right to education for refugee children”. L’acte va tindre lloc a la Sala Clara Campoamor de la seu del Senat, a Madrid.\nA l’acte es van presentar alguns dels resultats del projecte “Si yo fuera una persona refugiada, me gustaría…”, promogut per la IE i en el qual alumnes del nostre centre van participar durant el curs 2016-2017.\nLa representació de l’escola en aquesta activitat ha estat protagonitzada per Alba M. Valle Martín, Esther Torrijos Arribas i George D. Tobosaru, els tres alumnes de CFGM que van participar activament en aquest projecte, i Clara Pérez i Miquel Ruiz, professors del centre.\nL’acte ha inclòs una visita a la seu del Senat, lloc de celebració de l’activitat. A més a més, hem compartit viatge i activitat amb alumnes i professorat de l’IES la Moreria de Mislata, qui també van participar el curs passat en el projecte de la IE.\nEl projecte APS de la ESO, finalista en la 3a edició dels Premis Estatals.


València engega la campanya 'Independència per canviar-ho tot' - VilaWeb\nDissabte 20.07.2013 06:00\nValència engega la campanya 'Independència per canviar-ho tot'\nAposta per un procés de ruptura a tots els Països Catalans respecte als estats espanyol i francès i al sistema socioeconòmic imperant\nArran d'una iniciativa d'organitzacions polítiques, socials i culturals i d'activistes de l’esquerra dels Països Catalans, avui es posa en marxa a València la campanya Independència per canviar-ho tot. L'objectiu de la primera fase, que es clourà el 19 d'octubre amb una manifestació nacional a Barcelona, és 'socialitzar la idea que és possible començar una dinàmica política a tots els Països Catalans de ruptura amb els estats espanyol i francès i, alhora, amb el sistema socioeconòmic imperant'.\nPels promotors, 'la plena sobirania només és possible si hi ha un canvi de model socioeconòmic que situï les decisions que realment afecten la societat en mans del poble'.\nL'activista independentista i sindical Aitor Blanc, portaveu de la campanya, afegeix que també es vol potenciar la idea que el carrer ha de recuperar la iniciativa 'en la defensa i exigència de l’autodeterminació dels Països Catalans', perquè creu que 'CiU no serà capaç d’afrontar les conseqüències d’un sí al referèndum, és a dir, el procés de desobediència que se'n deriva.'\nPrimer acte a València\nDesprés de presentar-se dimarts passat al CAP de la Guineueta de Nou Barris a Barcelona, protagonista d’una lluita intensa contra les retallades en sanitat, i de passar per Sabadell, el primer acte nacional de la campanya es fa avui a les set del vespre al Teatre Micalet de València.\nHi intervindran representants d'uns quants moviments populars europeus, com el sindicalista irlandès Hugh Corcoran, el membre de Radical Independence Campaign d’Escòcia Jonathon Shafi i el sindicalista andalús del SAT Javier Sánchez, a més de la diputada de la CUP Isabel Vallet.\nL’objectiu de l’acte és assenyalar la importància de lluitar per la plena sobirania, és a dir, 'el dret d’un poble de decidir democràticament sobre el seu model polític i econòmic sense imposicions ni xantatges dels estats, la Unió Europea o els mercats internacionals'.\nConferència de premsa a Barcelona.


CÀCERES: EL PRIMER PARTIT DEL PLAY-OFF SEMPRE COSTA MOLT DE JUGAR | IGUALADA HOQUEI CLUB\n← CAMPIONAT B DE CATALUNYA\nDANI LÓPEZ, NOU FITXATGE DE L’IHC →\nCÀCERES: EL PRIMER PARTIT DEL PLAY-OFF SEMPRE COSTA MOLT DE JUGAR\nPublicat el 17 Maig 2005 per ihc\nEls jugadors de l’Hormipresa Igualada tornen avui als entrenaments per preparar els dos primers partits de l’eliminatòria de quarts de final contra el C.P. Vic a les Comes. En principi s’espera que David Busquets es reincorpori avui a la preparació d’aquests enfrontaments després d’haver estat de baixa tota la setmana passada pel cop que va rebre en un ull. La plantilla de l’IHC s’entrenarà avui i demà. Dijous farà festa. I divendres i diumenge els dos primers partits del play-off.\nEls jugadors de Folguera són conscients de la trascendència d’aquesta eliminatòria. De fet han estat treballant dur tota la temporada per arribar als play-off amb aventatge de pista i ara és el moment d’intentar treure’n el benefici.\nP- David, som davant dels partits decisius de la lliga, no?\nCÀCERES- Està clar que és l’eliminatòria més important, la que et dóna tranquilitat i també l’accés a Europa. El primer partit sempre costa molt de jugar, hi ha nervis i a més juguem contra el Vic que sempre és molt difícil.\nP- Tant difícil com que aquest any encara no l’hem guanyat.\nCÀCERES- Si. És veritat. És un equip que sempre ens costa molt. Però l’any passat ja li vam prendre la mida i el vam poder eliminar. Esperem que aquest any també puguem fer-ho.\nP- David, com arriba l’equip a aquest play-off?\nCÀCERES- Amb confiança. Després d’haver rebut moltes crítiques hem acabat tercers i l’equip confia en ell. Malgrat les crítiques hem fet una bona lliga regular i per això l’equip està ple de confiança i amb ganes d’arribar a la final.\nP- Com a capità algún missatge per l’afició?\nCÀCERES- Home, sempre és molt important l’ajuda del públic a les Comes. És molt important que estigui ple. De fet ara és un moment que hem d’estar tots units. També demano això als mitjans de comunicació. Que ara estiguin amb nosaltres. Que deixem enrere tots els problemes que hi hagi pogut haver. Que estiguem tots junts per poder ser més forts.


Contractar treballadors. Canal Empresa\nEl procés de selecció i contractació d'un nou treballador és un dels moments més crítics en el procés de creació i expansió de l'empresa. En aquest context, us oferim informació de les etapes prèvies i posteriors a l'arribada d'una nova persona a l'empresa: des dels criteris per a redactar una bona oferta de treball i la contractació del millor talent, fins els tràmits per a la formalització del contracte. Aquest procés es produeix en un context en el qual intervenen les relacions laborals i sindicals i que pot beneficiar-se dels ajuts i subvencions a la contractació de determinats perfils de treballadors.\nQuan i com s'han de contractar treballadors?\nConegueu les variables que us ajudaran a decidir quin és el moment més adequat per a contractar i tot allò relacionat amb el procés de contractació: la selecció de personal, els tràmits de contractació, els salaris i els ajuts i subvencions a la contractació.\nL'empresari ha de tenir en compte en la seva relació amb els treballadors un seguit de fets i informació relacionats amb la gestió de les relacions laborals. Des dels horaris i calendaris de treball i les mesures per a conciliar la vida laboral i familiar, fins els principis de la negociació col·lectiva i les relacions sindicals.\nTota la informació sobre la formalització, validesa, període de proves i durada dels contractes de treball. També us oferim un recull dels drets i deures de l'empresa i els treballadors que es desprenen de la signatura d'un contracte.\nContractació de treballadors estrangers\nInformeu-vos dels tràmits i les limitacions en la contractació de treballadors estrangers, del procediment per a contractar estudiants estrangers i de la renovació de les autoritzacions de treball.\nLa vostra empresa es pot beneficiar els ajuts, subvencions i bonificacions en les quotes empresarials de la seguretat social per la contractació de persones amb discapacitat, alhora que afavoreix la igualtat d'oportunitats entre les persones de la seva comunitat.\nEls joves d'entre setze i divuit anys poden treballar si compten amb l'autorització de la persona que ostenta la seva representació legal. Els menors de setze anys poden treballar, de forma excepcional, en espectacles públics, sempre que els seus tutors i l'autoritat laboral competent ho autoritzin amb caràcter previ.\nContractació de joves majors de 18 anys\nEls contractes de formació, de pràctiques, per al foment de l'ocupació, de suport als emprenedors, de becaris, per a investigadors o per a estudiants predoctorals són algunes de les modalitats contractuals a disposició de les empreses que volen contractar joves majors de 18 anys.\nModels de contracte de treball per descarregar


Els fumadors illencs gastaren 414 milions d'euros l'any passat\n17 abril 2021 16:00\nFins el setembre d'enguany s'han venut 137 milions de paquets de cigarretes\nPilar Ripoll | 18 desembre 2002\nEls fumadors de les Balears invertiren en la seva addicció 414 milions d'euros durant el 2001 (69.000 milions de pessetes), quantitat que destinaren a l'adquisició de les diverses ofertes legals d'aquesta substància: cigarretes, cigars (havans), tabac d'embolicar i de pipa, segons les dades facilitades ahir a Palma per la Unió d'Associacions d'Estanquers d'Espanya.\nEn concret, es vengueren 193 milions de paquets de cigarretes, quasi 40 milions de capses d'havans, vuit milions de bosses o llaunes de tabac d'embolicar i 283.000 de paquets de tabac de pipa. Aquestes xifres no es refereixen només a la població resident, sinó que inclouen les vendes realitzades entre els turistes, el que distorsiona la incidència real del tabaquisme a les Illes.\nEl col·lectiu d'estanquers, juntament amb el Comissionat per al Mercat de Tabacs i membres de la Guàrdia Civil, analitzaren la legislació de venda legal de tabac i de repressió del contraban, una pràctica que minva any rere any i que, en el cas de les Balears, només ha arribat fins el setembre del 2002 al 0'31% dels 137 milions de paquets venuts als estancs.\nEl president de la Unió d'Associacions d'Estanquers, Manuel Fernández, manifestà que el contraban és avui «testimonial» per la intensificació de les actuacions de la Guàrdia Civil i el Servei de Vigilància Duanera en contra de l'entrada il·legal d'aquest producte a tot l'Estat.\nFernández també destacà la major conscienciació dels polítics, «ja que només fa sis anys el frau arribava als 200.000 milions anuals i suposava el 22% de la venda total de tabac a tot Espanya i el 18% a les Illes». Segons Fernández, «el contraban s'havia d'eradicar ja que resultava paradoxal demanar fons de cohesió a la UE quan es deixaven de recaptar molts de milions per la venda il·legal».


Les projeccions es faran el març al teatre Principal, el Xesc Forteza, el Mar i Terra i l'Aljub d'Es Baluard\n2 min. Palma 17/02/2020 13:13\n651x366 La mostra s'ha presentat aquest dilluns a la Conselleria de Medi Ambient i Territori. La mostra s'ha presentat aquest dilluns a la Conselleria de Medi Ambient i Territori.\nL'11a Mostra de Cinema de Muntanya de Palma, de la qual és mitjà col·laborador l'ARA Balears, projectarà 12 documentals de referència en el sector del 3 al 25 de març, els quals es podran veure a quatre espais de Ciutat: el teatre Principal, els teatres municipals Xesc Forteza i Mar i Terra i l'Aljub d'Es Baluard.\nEl programa de la mostra té una selecció de pel·lícules que han format part del palmarès de festivals tan importants com el Festival de Cinema de Muntanya de Torrelló, a Catalunya. Entre els 12 documentals que s'hi exhibiran hi ha dues produccions balears, cinc d'internacionals i cinc espanyoles.\nA més, el Certamen de Curtmetratges Documentals de Muntanya i Natura de Palma arriba a la segona edició, amb un total de 64 curts de 18 països diferents. Quatre dels projectes que s'hi han presentat són de les Illes Balears. Una altra proposta paral·lela a la programació cinematogràfica seran els Premis de Fotografia de Muntanya. Les obres seleccionades i premiades s'exposaran a la Misericòrdia de l'11 d'abril a l'11 de maig.\nAquesta edició inclourà la participació del cineasta menorquí Toni Escandell, especialitzat en documentals de natura i autor de Menorca, reserva de la biosfera; el fotògraf català Oriol Alamany, fotògraf especialitzat en la natura, amb deu llibres i nombrosos articles sobre fotografia i biodiversitat; el realitzador, alpinista i muntanyenc català Albert Naudin, que ha duit a terme expedicions a diferents indrets del món i és autor d'una filmografia que abasta vuit títols; el biòleg català Bernat Gasull, autor de diversos llibres sobre la muntanya; el realitzador freelance lleonès Jaime Murciego; el muntanyenc mallorquí Tomeu Rubí, especialitzat en alpinisme d'exploració; l'alpinista i corredora de muntanya mallorquina Cati Lladó; el californià Chris Sharma, qui és considerat el millor escalador en roca del món, i l'alpinista basc Alex Txicon, qui ja ha fet cim a 11 dels 14 vuit mils.\nEl conseller de Medi Ambient i Territori, Miquel Mir; la vicepresidenta del Consell de Mallorca, Bel Busquets; el tinent de batle de Cultura de l'Ajuntament de Palma, Antoni Noguera; el director de Relacions Institucionals de Colonya Caixa Pollença, Juan José Caldés, i el coordinador de la Mostra de Cinema de Muntanya, Bartomeu tomàs, han presentat la programació aquest divendres a la Conselleria de Medi Ambient.


Jerusalem, capital Jerusalem Capital\n05/12/2013: El camí de Betlem\nSi els Reis Mags volguessin seguir, avui, l'estrella que els guiava fins al portal de Betlem, tindrien moltes dificultats per fer-ho. D'entrada haurien de saltar el mur, o esperar que els israelians n'obrissin una porta i els donessin els corresponents permisos per passar.\nA Betlem hi ha un carrer conegut com el de l'Estrella, que no és res més que la ruta que, segons la tradició, van seguir els tres Reis Mags per anar a adorar el Messies. Aquest carrer abans del 2002 era un dels més importants de la ciutat, ple de botigues i gent. Ara, com que neix mort amb el mur, està buit de gent i continguts. Només per Nadal s'anima una mica amb els pelegrins estrangers i els palestins als quals Israel dóna la corresponent autorització.\nAquests dies Betlem és ple de forasters, que omplen tots els hotels (3.800 habitacions), però la majoria, es queixen els agents turístics palestins, vénen d'Israel. "Allà fan totes les consumicions. Fins i tot l'ampolla d'aigua que porten a la bossa és israeliana. Aquí no fan cap despesa", diu la ministra palestina de Turisme, Rula Ma'aya, que recorda que són ells els que s'han de fer càrrec del manteniment dels edificis més emblemàtics, com l'església de la Nativitat, declarada patrimoni de la humanitat per la Unesco, però que no rep prou diners per tapar les goteres que espatllen el sostre de fusta. I la ministra fa una denúncia: els israelians construeixen hotels en els assentaments jueus pròxims a Betlem i els promocionen com a llocs sagrats del cristianisme.\n21/11/2013: Sol davant el perill\nTercera reunió en cinc setmanes. L'Iran i sis grans potències busquen un marc negociador que permeti neutralitzar les activitats nuclears iranianes sospitoses i, a canvi, es puguin aixecar les sancions contra aquest país. Però es faria d'una forma limitada, temporal i reversible. És el que intentava fer entendre el president Barack Obama als seus senadors, per impedir que imposin sancions contra l'Iran i facin fracassar les negociacions.\nMolts senadors nord-americans es consideren pròxims a Israel, país on l'oposició a les Converses de Ginebra s'ha convertit en causa nacional. El ministre d'Afers Estrangers israelià, Avigdor Lieberman, deia que les relacions amb els Estats Units s'estan deteriorant tant, que hauran de buscar altres aliats que comparteixin els objectius d'Israel, mentre el primer ministre Benjamin Netanyahu arribava a Moscou per pressionar, sense èxit, el president rus, Vladímir Putin, perquè no accepti un acord amb l'Iran. "Seria un gran error -repeteix sense descans Netanyahu- capitular davant l'Iran, quan ells tenen ara tots els motius per haver de respondre a les pressions que els han imposat. En comptes de rendir-se a la seva sobtada calidesa, és l'Iran el que ha d'assumir la pressió que els ha de portar a abandonar el seu programa d'armament nuclear. Que no ens enganyin com ja va fer en el seu moment Corea del Nord."\nPerò a Israel hi ha la impressió que les paraules de Netanyahu se les emporta el vent. La seva pressió va funcionar a la segona reunió entre l'Iran i les sis grans potències (Rússia, els EUA, França, la Gran Bretanya, la Xina i Alemanya), impedint que s'arribés a un acord. Ara potser ho tindrà més difícil. Uns i altres volen anar ràpid en l'entesa, per impedir que els "falcons" iranians i israelonord-americans el facin fracassar.\nEl govern israelià se sent abandonat pels seus més ferms aliats, a part dels Estats Units, com Itàlia i la Gran Bretanya. Tots dos països han iniciat tímides relacions amb les autoritats iranianes que a Israel es consideren una traïció i el trencament de l'aïllament internacional de Teheran.\nLes presons israelianes estan plenes de palestins condemnats per terrorisme; alguns hi són des d'abans dels acords d'Oslo, l'any 1993. Precisament, 104 d'aquests seran excarcerats quan s'acabin els 9 mesos que s'han donat israelians i palestins per negociar un acord de pau, o, si més no, per posar les bases per fer-ho. Així ho va prometre el primer ministre israelià, Benjamin Netanyahu, al secretari d'Estat nord-americà, John Kerry.\nÉs una mostra de bona voluntat amb la contrapart palestina, diuen a Israel, d'intenció seriosa de negociar. "Si no, no posaríem en perill el govern", em diu un alt funcionari de l'administració de Netanyahu. I és que el govern està totalment trasbalsat per aquest tema, sobretot després que Casa Jueva, el partit de l'ultranacionalista Naftali Bennett, intentés aturar l'alliberament dels presoners fabricant una llei d'urgència que ho impedís.\nTraïcions dins el govern. O potser no, perquè les traïcions formen part de l'idiosincràcia d'un govern on ningú es refia de ningú, on conflueixen partits d'orientacions molt diverses; com la mateixa Casa Jueva, que representa els colons sionistes i religiosos, contraris a negociar amb els palestins i fins i tot a l'existència d'un estat palestí, o el partit laic de Yair Lapid, passant pel de la ministra de Justícia, Tzipi Livni, líder de les converses i totalment partidària de la negociació i de la coexistència dels dos estats, un al costat de l'altre, convivint en pau i garantint la seguretat.\nNetanyahu diu que ho fa tot a contracor, que, si per ell fos, no alliberaria els presoners palestins, però que l'obliga la realitat del món en què viu. Un món que no agrada gens a la ultradreta israelana, que intentarà impedir de totes les maneres possibles que les negociacions arribin a bon port.\n15/10/2013: Túnels i talps\nViuen sota terra, cavant forats. Les seves potes estan proveïdes de fortes i grans ungles que utilitzen per cavar galeries que poden arribar als 150 metres de longitud. Són els talps, però si hi fem un petit canvi a la descripció, ben bé ens podríem estar referint als milers d'homes de la franja de Gaza que dediquen la seva vida a viure sota terra, cavant forats.\nLa feina els dóna un salari, res de l'altre món, i molta, molta perillositat. Els túnels que ells caven, ara s'enfonsen, els enderroquen, els bombardegen, els neguen. No importa si hi ha algú a dins o no. El fet que Hamas actués de germà petit dels Germans Musulmans egipcis, els va deixar amb el cul enlaire quan els islamistes van ser expulsats del govern al juliol passat. Des de llavors els militars egipcis han destruït centenars de túnels que comunicaven Gaza amb Egipte, i per on passaven el 80 per cent de les mercaderies, de tot tipus, que es consumien a la franja, a més de persones i armes.\nEls talps de Gaza continuen cavant i refent el que s'ha destruït. Però comencen a faltar productes a la franja i els que arriben des d'Israel són molt més cars que els que venien de contraban des d'Egipte; la majoria, "made in China".\nDes de la franja també es caven túnels cap a Israel. Aquest mateix dimarts se n'ha enderrocat un de molt sofisticat, d'1,7 quilòmetres de longitud i gairebé 2 metres d'alt, construït amb plaques de ciment i un sostre en forma de volta del mateix material. Un túnel semblant va servir per atacar una unitat de l'exèrcit israelià i endur-se, segrestat, el soldat Gilat Shalit, al juny del 2006.\nIsrael considera l'existència d'aquest túnel, dissenyat, diuen, amb finalitats terroristes, com un trencament de l'alto el foc firmat amb Hamas ara fa un any després de l'operació batejada per Israel com a "Pilar Defensiu".\nMés de 40.000 persones viuen sota terra en aquesta zona del Pròxim Orient, cavant i cavant, en totes direccions.\n04/10/2013: Curar-se a Israel\nPlou a Nahariya. La tardor truca a la porta d’aquesta part de la Galilea. La tempesta ve de l’Est, dels Alts del Golan. D’aquella zona n´arriben jeeps militars israelians, dia sí i dia també, carregats amb sirians ferits de guerra. Trets de franctiradors, explosions de bombes, atacs indiscriminats de l’exèrcit, han provocat fins ara més de 100.000 morts i desenes de milers de ferits. Des del mes de març, gairebé 300 han vingut a curar les seves ferides a Israel.\nLa discreció és absoluta. No hi ha dades oficials ni relat sobre els fets. Com arriben els ferits a la frontera amb Israel? Qui els passa a l’altre costat? Qui els recull quan estan curats? Hi ha coordinació entre els rebels sirians i l’exèrcit israelià per recollir i entregar ferits? Com que Israel no ha volgut prendre posició en la guerra civil siriana –descomptant, esclar, els atacs de la seva aviació, mai reconeguts ni negats, a magatzems d’armament sirià-, ara no vol que es publiciti massa l’acollida de ferits del país veí. No volen ni poden absorbir una allau de gent que vulgui entrar a Israel i no desitgen , tampoc, enfrontaments directes amb el règim de Damasc.\nMolts dels ferits arriben en condicions dramàtiques, amb traumatismes cranials, articulacions que s’han d’amputar, i totalment inconscients. “Quan es desperten i veuen on són, alguns entren en un atac de pànic”, explica el jove neurocirurgià, Samuel Tobias. “Israel? No pot ser. Però si ès l’enemic? Criden, atemorits, la majoria.” Però la feina dels metges avança, com la cura de les ferides dels sirians. Amb l’ajuda del personal àraboisraelià de l’hospital, a poc a poc, es van moderant les pors i va canviant també “la visió hostil que aquests homes i dones tenien d’Israel.”\nPerò Israel continua sent considerat l’enemic de Siria. Quan aquests sirians, ja restablerts, puguin tornar als seus pobles, hauran d’amagar la seva història. Ningú ha de saber que van ser tractats a Israel.\nLa ciutat de Jerusalem ha estat, des de fa segles, la més disputada del món. Israelians i palestins la volen com a capital. Cristians, musulmans i jueus la veneren. El que passa aquí transcendeix a tot el planeta. Per a tots és capital.\nEn aquest blog es tractarà sobre les religions, les cultures, les polítiques, la divisió, el dolor, la riquesa i també el dia a dia de Jerusalem, Palestina, Israel i el Pròxim Orient.\nAlbert Elfa és corresponsal de TV3 a Jerusalem des de l'agost del 2009. Abans havia estat corresponsal als Estats Units (2005-2009), on va veure emergir la figura política del president Barack Obama. Amb Obama van renèixer les esperances d'una intervenció decidida de la gran superpotència que ell representa per aconseguir la pau al Pròxim Orient. Però passa el temps i el conflicte es continua eternitzant.\nPor i autocensura a Egipte\nQui ens pressiona avui morirà per nosaltres demà?\nEl camí de Betlem\nTúnels i talps\nCurar-se a Israel\nLa normalitat de les màscares antigàs\nTot és negociable\nHelen Thomas. Periodista\nRàbia i derrota


Polítics independentistes donen suport als CDR davant l'Audiència Nacional - Diari de Terrassa\nPolítics independentistes donen suport als CDR davant l'Audiència Nacional\nEFE 27.09.2019 | 04:00\nParlamentaris de partits independentistes com ERC, JxCat, la CUP i EH-Bildu han acudit aquest dijous a les portes de l'Audiència Nacional per donar suport als set membres dels CDR detinguts dilluns pels suposats delictes de rebel·lió, terrorisme i tinença d'explosius.\nEn declaracions als periodistes, la diputada d'ERC, Marta Rosique, ha denunciat que s'estigui intentant "silenciar" el moviment independentista amb una operació policial presumptament orquestrada per l'Estat.\nDes de JxCat, Miriam Nogueras ha criticat que s'intenti vincular l'independentisme català amb el terrorisme quan, segons ella, ha demostrat que és un "moviment pacífic". "No ho deixarem passar", ha alertat.\nPer la sea banda, la terrassenca María Sirvent, de la CUP, ha assenyalat que es tracta d'una nova operació "repressiva" i d'un "muntatge policial" orquestrada pels poders de l'Estat amb un relat construït "a base de mentides i sense cap mena de proves".


La 7ª Nit de l’Esquí, el pròxim 21 de febrer\nLa Federació Andorrana d’Esquí celebrarà el pròxim divendres 21 de febrer la 7ª edició de la Nit de l’Esquí. Aquest acte està emmarcat en el treball de recaptació de fons per al millor funcionament de l’ens, sempre pensant en el benefici de les seues i els seus esportistes.\nLa Nit de l’Esport 2020 serà el 21 de febrer, a les 20:00 hores, en el Restaurant Borda Pairal d’Andorra la Vella. Amb aquest acte, es pretén recaptar fons per als nostres esportistes. A més, durant el sopar tindrà lloc un sorteig amb importants premis, un viatge a la República Dominicana, forfaits, esquís i molts més regals.\nEl preu del sopar serà de 75 euros (IGI+5 tiquets del sorteig inclosos). A més, en cas de no poder assistir s’ha obert un número de compte a Crèdit Andorrà per poder fer l’aportació solidària que es consideri oportuna. El número és: AD28 0003 1101 1112 5701 0104.\nFederació Andorrana d'Esquí ©\t2020


Obertura del Curs Acadèmic 2007-2008. Oficina del Rector\nObertura del Curs Acadèmic 2007-2008\nAlacant, 28 de setembre de 2007\nAl febrer d'enguany, el Consell de Govern va aprovar el Pla d'Ordenació Integral de la Universitat d'Alacant que substitueix l'anterior Model de Plantilla que ha vingut aplicant-se des de la seua aprovació el 1995. En el nou Pla s'arrepleguen totes les activitats universitàries que un professor pot i ha de desenvolupar, amb l'objectiu d'elevar el nivell d'excel•lència docent i investigadora de la nostra Universitat i contribuir a la seua projecció cap a la societat. El Pla d'Ordenació Integral conté el pla docent, el pla d'investigació i els diferents plans i programes de millora de la Universitat, convertint-se així en l'instrument intern d'assignació de recursos de professorat i d'incentivació de la qualitat.\nEn tots dos processos les universitats intervenim decisivament. Així, les universitats ens encarreguem de la formació superior dels joves i, d'altra banda, l'activitat investigadora de les universitats crea nou coneixement que hem de procurar que siga transferit a l'activitat productiva.\nPer tant, les universitats participem en la creació i la transmissió del coneixement, i ocupem un paper econòmic i social fonamental. A més, aquestes funcions que les universitats realitzem són reconegudes pels nostres ciutadans i, així, les famílies ens confien els seus fills perquè els proporcionem la formació que, en el futur, els farà més productius i els permetrà disposar de millors nivells de vida.\nInvertir en universitat, això és, invertir en formació superior i en generació de nous coneixements és, per tant, una manera excel•lent de beneficiar les generacions futures.\nEls últims 15 anys la societat valenciana ha sigut molt conscient de l'alta rendibilitat econòmica i social que proporcionen els recursos invertits en la universitat pública. Els plans plurianuals de finançament impulsats per la Generalitat Valenciana durant aquest temps han contribuït de manera molt important a millorar la qualitat de les universitats públiques valencianes, que, en aquests moments, tenen un gran reconeixement i prestigi dins del conjunt de les universitats espanyoles.\nSr. Conseller, els rectors de les universitats públiques valencianes som coneixedors de la vostra voluntat de promoure un nou pla plurianual de finançament que siga operatiu a partir de gener de 2009. També coneixem de la vostra voluntat de subscriure una pròrroga de l'últim acord sobre finançament de fa un any, que confiem que mantinga el pes relatiu de la despesa universitària sobre el PIB valencià. En tots dos punts comptarà amb tot el nostre suport per a arribar a aquests objectius.\nEl nou mecanisme d'acreditació estableix que els aspirants a integrar-se en els cossos docents han de, com a pas previ, sotmetre a avaluació tota la seua trajectòria acadèmica. Un sol•licitant estarà acreditat quan supere l'estàndard de qualitat establit per les comissions d'acreditació, que, per la seua banda, no podran establir restriccions quantitatives al nombre de certificacions d'acreditació que puguen concedir. Amb aquest nou procediment, per a poder concórrer als concursos d'accés als cossos docents universitaris els aspirants necessitaran complir dos requisits: disposar del títol de doctor i tenir acreditada la trajectòria acadèmica realitzada.\nAra bé, les universitats no som els únics agents en aquest procés. El nou marc regulador de la LOMLOU posa en mans de les comunitats autònomes una capacitat d'intervenció superior a la que, fins al moment, tenien. Sr. Conseller, el futur de les universitats valencianes es beneficiarà notablement de la col•laboració entre les universitats públiques valencianes i la Conselleria d’Educació. Sabem molt bé —perquè us coneixem— que sou una persona dialogant, però voldria aprofitar aquesta ocasió per a oferir-vos públicament la nostra màxima col•laboració.


El petit comerç s’imposa a les grans marques a Sol i Padrís - Diari de Sabadell\nEl petit comerç s’imposa a les grans marques a Sol i Padrís\nEl comerç d’autor continua encara per davant de les grans cadenes comercials al carrer de Sol i Padrís, la principal artèria comercial del barri. Pràcticament vuit de cada deu comerços són botigues exclusives d’aquesta zona, mentre que les grans cadenes –fonamentalment empreses de serveis– representen el 20% del comerç. Així, les marques pròpies a Sol i Padrís superen amb escreix les grans cadenes de marca nacional o internacional, segons un estudi de camp realitzat pel D.S. el mes de setembre.\nEls comerços de serveis –bellesa, assessoris, immobiliàries, clíniques dentals i agències de viatge, entre d’altres– són el sector predominant al llarg del carrer de Sol i Padrís i representa el 38,8% del total. Per darrere se situa el sector de l’alimentació (22,4%), l’hostaleria (13,4%) i les botigues d’equipament de la llar i oficina (13,4%). En l’última posició es trobaria el sector dels complements (2,9%) i les botigues de moda (7,4%).\n“Tenim el Centre a un pas, on es concentra gran part de l’oferta de moda. Però ens va molt bé tenir comerços de serveis a prop”, explica Pilar Ramoneda, veïna del barri i clienta habitual d’una perruqueria de Sol i Padrís. Hi coincideix un altre resident de la zona, Paco Muñoz, que destaca que hi ha “molta oferta d’alimentació”, que fa el barri molt atractiu també “per a la gent més gran”.\nEls comerciants en són conscients: “Una gran cadena de roba no tindria gaire sentit al barri. Estan concentrades a la Rambla”, explica la Isabel, que regenta un comerç a Sol i Padrís. De fet, només hi ha cinc botigues de roba i moda a aquest carrer i cap d’elles és una gran cadena comercial.\nLa principal artèria comercial al barri de Sol i Padrís / lluís franco\nLa fisonomia comercial d’aquesta zona de Sabadell és similar a la de l’avinguda de Matadepera, que també conserva la marca pròpia per davant de les botigues clòniques, tot i que el sector de la moda és més rellevant al principal eix comercial de Ca n’Oriac.\nAquesta realitat contrasta amb la milla d’or de Sabadell –Rambla, passeig de la Plaça Major, passeig de Manresa i plaça de l’Àngel–, on predominen les grans cadenes de marca (53%) per davant de la botiga d’autor.\nDos de cada deu, disponibles\nHi ha 67 botigues obertes i 13 locals tancats al carrer de Sol i Padrís. Dels 80 establiments comercials que hi ha, un 19,4% estan tancats i pendents de nova obertura o per lloga. La xifra se situa per sobre dels locals disponibles a Ca n’Oriac (10,2%) i a la milla d’or (7,8%). Els comerciants ho veuen com una oportunitat per dinamitzar la zona.\nTemes:barris, cadenes, comerç, marques, mesciutat1, petit comerç, Sabadell, Sol i padrís\nSabadell-Algesires, la final definitiva pel ‘play-off’


entre somnis i realitats: El nostre llibre\nFa quasi sis anys que vam començar a escriure la nostra història. Fa cinc anys que passàvem el nostre primer Sant Jordi junts, en la que ja era la nostra llar.\nVam començar a crear la nostra pròpia història, on els contes de fades hi tenen cabuda, on els somnis poden ser realitat, on els somriures il·luminen els nostres dies. Aquest és el millor llibre que et puc reglar: la nostra vida, el nostre amor.\nPrimer foren nits robades a l'estiu, a les obligacions casolanes; després vingueren les nits romàntiques en llocs inoblidables, on començàvem a construir els nostres castells; tot seguit de la intimitat d'una llar, els projectes d'una vida en comú, els somnis fets realitats.\nLa nosta història, el nostre llibre. Vull seguir omplint les seves pàgines en blanc amb tu al costat: passejades durant un capvespre, converses davant el caliu del foc, mirades robades, somriures brindats, viatges compartits, caminar per la pròpia vida agafats de la mà...\nI si, potser ningú veurà les guspires de la meva mirada, la calidesa de les rialles que compartim. Però tu ja ho saps, ja saps que és millor que el primer dia, ja saps que el temps pot passar però sense tu al meu costat, res seria igual, res tindria el mateix sentit. T'estimo!\nd'una somiadora: Carme Fortià a les 20:35\nEtiquetes: moments, somiadors\nI aquests sentiments i compenetració ens els transmeteu als altres quan us veiem junts. Enhorabona. Un altre Sant Jordi lluny de casa...\n24 d’abril de 2008 a les 0:21\nCarme, se t'ha desgavellat el blog!\nJust ara que reps un premi! Corre... fes endreça!\n27 d’abril de 2008 a les 15:27\nJo sí que les he vistes les guspires, i també la teva rialla...\nHo guarda tot en els seus ulls. I com li brillen...\n28 d’abril de 2008 a les 21:58\nM'ha encantat el relat que m'has enviat!Genial!\n29 d’abril de 2008 a les 12:08\ntomban tombanbert que el nostre blog porta quasi be el mateix nom!\ni per cert : m'ha agradat\naniré venint per aqui, espero que facis el mateix!\n30 d’abril de 2008 a les 17:08\nDum ha dit...\nmolt bonic... de veritat!\nés un plaer sentir felicitat i amor en cada paraula, en cada lletra...\ndessitjo que sigui així per sempre.\ni m'imagino a mi despertant cada matí al seu costat... jo també crec en ella.\n1 de maig de 2008 a les 1:28\nEt brillen les paraules i tot :)\n1 de maig de 2008 a les 20:42\nCastells de núvols\nMirades al passat\nEspadas y tirachinas\nBetes i films


El radar de Sarrià: Podemos i jo\nSovint em pregunto quin recorregut pot tenir el partit polític espanyol Podemos i la seva marca catalana Podem, que no deixa de ser una simple franquícia amb la mateixa autonomia de funcionament que poden tenir altres franquícies polítiques catalanes com, per exemple, la dels populares; és a dir, cap ni una. Si en teniu dubtes només cal que feu una ullada a les webs de Podemos i del PP i ho veureu clar. Però dit això, no em sorprèn gens que sorgeixin ofertes polítiques alternatives fora del que en podríem dir el circuit polític tradicional. Tot plegat té bastant sentit. Veient com actuen els que Podemos anomena els partits de la casta, que són tots, no ens ha d’estranyar que sorgissin fa tres anys les mobilitzacions del 15-M i que, a partir d’aquells experiments assemblearis, ara aparegui una oferta política alternativa com Podemos. Per cert, el passat cap de setmana Podemos ha deixat de ser oficialment un partit assembleari per passar a ser un partit amb estructura jeràrquica i amb un líder únic al capdavant. El detall no és menor i cal deixar-ne deguda constància.\nLa gent n’està fins al capdamunt dels lladres i, molt especialment, dels lladres amb el barret de polític. La gent n’està fins al capdamunt dels que es fiquen a la butxaca diners públics que no els pertoquen, uns diners que són nostres i no pas un manà sense amo caigut graciosament del cel. La gent n’està fins al capdamunt dels que ens roben a plena llum del dia i, quan els enxampen, tenen les galtes d’intentar tapar el seu lladronici explicant uns sopars de duro que ningú amb dos dits de front es pot creure. La gent n’està fins al capdamunt dels polítics corruptes que cobren comissions sota mà a canvi de favors. La gent n’està fins al capdamunt de les empreses privades que paguen sota mà unes comissions informals als polítics, unes comissions que, per altra banda, no els costen ni un ral perquè afegeixen aquests imports al cost del producte o servei que facturen a les administracions públiques. Es miri com es miri sempre paga el poble.\nM’imagino que tot això ho pot compartir molta gent, però jo no podria votar mai un partit com Podemos. I és que, especialment en economia, tinc per costum intentar tocar sempre de peus a terra. Podemos fa una sèrie de propostes molt atractives però que són totalment utòpiques, més que res perquè la festa que ens proposa Podemos s’ha de pagar, i escoltant els seus dirigents no queda gens clar d’on sortirien les misses. Fa pocs dies, preguntat pel programa econòmic de Podemos, un programa ara mateix inexistent, el seu secretari general, Pablo Iglesias, va contestar que estan a l’espera de rebre un important informe que els està elaborant l’economista Vicenç Navarro, un dels experts que els assessoren, per donar-li forma i fer-lo públic. Iglesias es va oblidar de dir, però, que les idees econòmiques neocomunistes d’aquest senyor han fracassat estrepitosament a tots els llocs on s’han intentat aplicar. El mur de Berlín i tot el que representava va caure fa un quart de segle, i a can Podemos sembla que encara no se n’hagin assabentat.\nDeixant a part que si que crec que hi ha altres models econòmics no tant impersonals ni desiguals com l'actual, d'on trauran els diners? doncs dels catalans, com tothom: pura casta espanyola :)\n19 de novembre de 2014 a les 15:08\nEL LENINISME POT FUNCIONAR HORES D'ARA?...I PER CATALUNYA NO LI VEIG CAP BENEFICI...CONTINUA MENTENIN A TOTS ELS "TOVARICH",COM EN "REBELIO EN LA GRANJA"D' ORWELL\n19 de novembre de 2014 a les 20:58\nEl "fenòmen Podemos" l'haurem d'estudiar d'aquí a 5 o 7 anys quan porti rodatge com ara podem analitzar el partit Agrupación electoral Ruiz Mateos o el partit GIL.\nEl problema és que pel mig poden haver trencat molta cristalleria... o pot ser-ne la solució?\n20 de novembre de 2014 a les 11:34\nEn TOTS els sistemes polítics els diners sempre surten de la mateixa butxaca, la del contribuent. Però això res té a veure amb la casta, sinó amb que els diners no ens cauen del cel com si fos el manà bíblic ;-)\nÉs un sistema que, com molts altres, pot ser atractiu sobre el paper, però quan s'ha de posar en pràctica tot comença a grinyolar.\nT'ho compro, però amb els exemples que em poses ja tu mateix et respons. Però quedem emplaçats a l'any 1919/1921 per fer-ne una valoració més acurada ;-)\n20 de novembre de 2014 a les 17:33


Què mengem quan arriba el mes de juny?\nAl mes de juny arriben els albercocs\nHi ha una sèrie d'aliments que esdevenen bàsics en ser de temporada\nRedacció 01 de juny de 2022 04:30\nQuan ja estem a tocar de l'arribada de l'estiu, a Catalunya l'horta s'omple de productes rics en antioxidants i de fruits plens de colors. Arriba el moment de gaudir de les amanides i les cremes fredes per combatre la calor, i la bona fruita, rica amb aigua, per hidratar el nostre cos i fer front a les altes temperatures.\nI recordem una vegada més que gaudir dels productes de temporada, té molts avantatges. El primer és que són els més sans, ja que estan en el seu millor moment i, per tant, en el seu punt àlgid pel que fa a propietats nutricionals. El segon, que són més barats i ecològics, i els podem trobar sense problemes als nostres establiments de confiança.\nEls aliments bàsics del mes de juny:\nPel que fa als productes que neixen de l'hort, el juny és temps d'alls, ruca, bledes, espinacs, api, ceba, ceba tendra, pebrot verd i vermell, tomàquets, carabassó, cogombre, mongeta tendra, ravenet, endívia, patata, i remolatxa.\nSi parlem de fruites, és el moment de gaudir dels nabius, els gerds, la llimona, les maduixes, les cireres, la síndria i els albercocs.\nJa teniu al cap quines receptes posareu a taula durant aquest mes?\nFem una refrescant amanida de síndria i formatge feta\nUnes postres de temporada: Bescuit de cireres i albercocs


Mas no vol tenir cap paper al PDeCAT i insisteix a “recosir” la relació amb Junts Mas no vol tenir cap paper al PDeCAT i insisteix a “recosir” la relació amb Junts – El Món\nMas no vol tenir cap paper al PDeCAT i insisteix a “recosir” la relació amb Junts\nL'expresident rebutjarà responsabilitats a la nova direcció encara que Bonvehí deixi el lideratge en mans de Chacón\nL'expresident de la Generalitat Artur Mas | ACN\nACN 14/03/2021 8:18 am\nArtur Mas no tindrà cap paper en la nova executiva del PDeCAT. Fonts de l’entorn de l’expresident han explicat a l’ACN que es vol limitar a ser un associat més del partit, encara que el PDeCAT renovi els càrrecs de l’executiva aquesta primavera. Així, Mas rebutjarà tenir cap tipus de responsabilitat a la nova direcció, encara que l’actual president, David Bonvehí, en deixi la presidència en mans de la qui va ser cap de llista el 14-F, Àngels Chacón. El PDeCAT sí que voldria comptar amb Mas com un actiu més -segons reconeixen des de la direcció-, però assumeix que l’excap del Govern i del propi partit vulgui mantenir un rol discret. De fet, Mas només s’implicaria per “recosir” la relació amb JxCat, i treballar per la unitat independentista. Després de la desfeta electoral del 14-F, on el PDeCAT no va aconseguir obtenir representació parlamentària, el partit es prepara per una profunda renovació tan orgànica com econòmica i estructural. La formació postconvergent confia en els més de 200 alcaldes que ostenta arreu del territori, i en els quatre diputats que manté al Congrés, de cara a assegurar el futur del partit, almenys a curt termini. Per tot això, el PDeCAT preveu convocar un Congrés Nacional abans del juny, on tot apunta que Bonvehí deixarà la presidència del partit.\nDiverses fonts de l’executiva, així com de càrrecs locals i comarcals del PDeCAT, expliquen a l’ACN que Chacón està cridada a ser la dona forta del partit, tan a nivell orgànic -en lideraria la direcció-, com a reclam electoral. Enmig d’aquesta renovació, la formació nacionalista voldria comptar amb Mas com un actor amb pes i un actiu rellevant. Els demòcrates, però, ja intueixen que el seu expresident no farà cap pas endavant. De fet, en les reunions del partit per valorar el 14-F no s’ha parlat del rol de Mas, ni tampoc en les converses per planificar el futur immediat de la formació.\nEn aquesta línia, Mas ja no va assistir al Consell Nacional del cap de setmana passat -no ho fa des que va deixar el lideratge del partit, el gener de 2018-. El 129è president de la Generalitat es desmarca de qualsevol paper en la presa de decisions del seu partit. Considera que ja va fer prou en interrompre el seu discrecional per entrar en la campanya del 14-F, i donar suport a Chacón.\nMas es va implicar en la segona meitat del calendari amb un discurs discret, institucional, i sempre evitant el xoc contra JxCat -una actitud que ha aixecat força crítiques entre la direcció del PDeCAT. L’exlíder de CDC vol mantenir-se ara fora de la primera i segona línia política. En tot cas, Mas reserva la seva implicació per “recosir” les diferències amb JxCat, segons apunten des del seu entorn. En aquest sentit, té pendent reunir-se a Bèlgica amb el líder de Junts, Carles Puigdemont, -tot i que la prioritat del 130è president passa ara per les negociacions amb ERC i CUP, així com la seva nova situació a Europa després de la pèrdua de la immunitat. Mas manté l’objectiu de reconciliar l’espai postconvergent entre PDeCAT i JxCat, sobretot després que Esquerra obtingués l’hegemonia de l’independentisme el 14-F.\nSituació delicada del PDeCAT\nLa situació econòmica ha deixat el partit molt tocat. El pressupost del 14-F va ser de 690.000 euros, una despesa que la direcció confiava a recuperar amb les subvencions parlamentàries, a les quals ja no hi opta en no haver obtingut representació a la cambra -el PDeCAT va obtenir un 2,72% de vots, a les portes del 3% necessari. La despesa se suma al passiu que ja acumula el partit, amb pagaments pendents a proveïdors i l’ERO a les treballadores.\nLa causa judicial de CDC -en concurs de creditors- pot empitjorar encara més la situació econòmica i la viabilitat del projecte de Bonvehí. El PDeCAT nega ser el successor econòmic de l’autoliquidada Convergència, però la decisió la prendrà l’Audiència Provincial de Barcelona. Una de les possibilitats és que el PDeCAT hagi d’assumir la multa del cas Palau i de les despeses derivades del cas 3% a l’Audiència Nacional.\nJo mateixa 15/03/2021 12:46 am\nEstàs molt equivocat veterà antifranquista. Per al president Mas ha estat molt dolorosa la ruptura, no sols amb Junts sinó amb la resta del món independentista, perquè sap (sabem) que aquest embat no és possible, de cap de les maneres, amb aquesta desunió.\nFRAN BCN 14/03/2021 9:31 pm\nEl PdeCat encara conserva una mica la.essència de.CIU, però Junts ha mutat a una formació d'un fanatisme friki que espanta.....cal una refundació dels.grups catalanistes. Encara hi ha "mercat"...\nRoc 14/03/2021 10:30 pm\nSí hi ha el mercat de Calaf...sinó tbé tens el mercat de la Marta Pascal\nJugar amb foc 14/03/2021 3:51 pm\nA part dels personalismes hi ha qüestions de fons. El PdeCAT ha deixat molt clara la seva ideologia durant la campanya electoral. JxCAT en canvi pot dir una cosa i la contrària sense inmutar-se, i promet coses que no pot complir. El populisme i la demagògia tenen rendiment electoral, però compte amb els efectes colaterals negatius.\njoanka 14/03/2021 3:43 pm\nels independentistes són els que varen treballar per la independencia no els que nomes ho varen fer veure com erñ que la seva feina en les estrucutires d'estat No la vàren fer i a sobre ens varen mentir. Com volies una independencia sense les estrucutures que eren imprescindibles entre les quals algunes dependien d'erñ i que no varen fer i a sobre varen mentir fent veure que si les habien fet... yn partir que es diu indepwndenriste i nomes te el 50% .. unmpartit que es diu undependentiste i en 50 anys mai va aconseguir res de res.. però ara revinduca que son pura sang!!! un partit que col.labira amb l'invasor més que el Pujol que tan denigren tots? penos. Si se els que NO ain independentistes qje nomes ho aon de façana de boquilla.\nSi noi, 14/03/2021 4:34 pm\nMiss Catalunya ens va regalar (pagant nosaltres) una costellada de 3 respostes sense cap efecte. Fuigpelmón va suspendre la DUI en segons i va fugir deixant-ho tot empanegat. El pallasso Torra només va fer el ridícul i crispar tothom fins trencar el vot corruptgent.\nRicard 14/03/2021 1:53 pm\nJunts ja va dir que invita als militants del pdcat a unir-s'hi. És bo que l'espai polític del pdcat i junts estigui representat per un sol partit, mantenint als castellanistes fora.\njoandomenec 14/03/2021 1:51 pm\nRecosir? És molt fàcil, dissolució del partit que ha fet més mal que una pedregada i integració individual en Junts. Si realment són independentistes i honrats és el que han de fer.\nRAMON A 14/03/2021 11:45 am\nNo conteu per ha res.Toca plegar amb dignitat\nEL COMISIONISTA 15/03/2021 8:03 am\nEL COMISIONISTA, no estava en la paperera de la historia ja, Arturet tu vas apostar pel PEDECAT i vas perdre, que et pasa que ara sense ni un diputat NO us arriba la "visa" a final de més?. Per cert Arturet deus estar ben content de la situació economica actual del Barça per tu vas ser un dels convidats del Xalet del Sandro Rossell a la Cerdanya el 2.010 quan veu fer aquell conclave per parasitar el Barça.\nblup 14/03/2021 11:43 am\nMas, jubila't que ja has fet el paperot de la teva vida, malhauradament i per vergonya dels que et vam seguir fins aquestes eleccions. De cosir, res; enterrar el Pdecat. Tots els vostres votants sabem que teniem escons per damunt d'erc, i vosaltres també; per aixó vau fragmentar vots i voluntats, no volieu la victòria. Per què? Algun dia ho hauràs d'explicar.\nSempre estaré agraït a les CUP 14/03/2021 10:16 am\nPer haver enviat a la paperera de la història a aquest processista, Miss Catalunya.\nJo 14/03/2021 10:14 am\nMis Catalunya hauria de tornar a capitanejar el vaixell cap a Ítaca, en sap molt de donar voltes processant cap enlloc sense voler entrar a port quan surt l'oportunitat.\nJoanka 14/03/2021 10:00 am\nLo millor que podeu fer és disoldre unió 2.0.. el personal ja es buscarà la vida. Els independentistes aniran a junts, els altres ja es repartiran en funció de la butaca entre erñ i el psoe. Millor que sigui així pedque tenir gent que rema en contra, com ja has comprovat, és contraproduent a mig termini.\nQuimson els independentistes per tu? 14/03/2021 10:12 am\nEls que van suspendre la dui en segons i van fugir? El pallasso Torra drispador que va trencar corruptgència? Els de Junts pel Sou?\njoanka 14/03/2021 3:42 pm\nSi noi, 14/03/2021 4:38 pm\nper a tu suspendre la DUI en segons i fugir deixant-ho tot empantanegat en mans d'un pallasso és treballar per la independència? Jo tinc un concepte de treball molt diferent...\njoanka 14/03/2021 9:06 pm\nja mentir per tal de col.locar el minyo del cura. esta clar. pactar amb madrit i ajudar a fer madame kolau i aixi us ho han pagat . Això si que es vona feina. Realment mentir no entra en el meu raonament de bona feina potser en els segudor del mossen si es para que per fi tinguin una presidencia si, pee a la resta no esta tan clar. I ara donali al dir per posar 1000 negatius.. un altre cop com les estructures d'estat marca erñ ... fakes\nUn català 14/03/2021 9:41 am\nQuant us heu adonat compte? Doncs ara ja és tard. Els egos només els tenen els curts de ment.\nBot 14/03/2021 9:25 am\nCosta molt de servir a l’amo maçònic i al mateix temps al poble de catalunya.\nJordiP 14/03/2021 9:24 am\nTrop tard, Monsieur.\nJordiP 14/03/2021 9:29 am\nodisea 14/03/2021 9:04 am\nPues esa seria la solucion volver con Junts juntos seriamos la primera fuerza del Parlament no necesitariamos a la Cup que todo lo estropea es lo suyo.\nJordiP 14/03/2021 9:53 am\nMassa tard. El PDCat ha perdut el tren. Les seves exigències l'han apartat de la convocatòria electoral. Com a conseqüència, l'independentisme de centredreta ha perdut (diuen) fins a tres escons, és a dir, per culpa del PDCat no ha augmentat la seva majoria relativa de les eleccions precedents i ERC (l'independència "la puntita nada más") es pot creure que "ha assolit el sorpasso". D'això en diuen fer "el perro del hortelano". Sempre surt algun "gran català" que fa aquesta jugada. Com el Graupera, per exemple. No n'aprendrem mai a remar tots cap la mateixa banda.\nJordiP 14/03/2021 9:28 am\nEl tren ja ha marxat i el PDCat s'ha quedat a l'andana amb la boca oberta de estupefacció. La sopa s'ha de menjar calenta, senyor. I d'aquí quatre anys ja veurem quina és la situació. Igual estem tots calbs.\nDoctor Strangelove 14/03/2021 8:57 am\nTio, jubilat i deixa'ns en pau als catalans, què prou mal ja has fet! De moment, vas ficar a dit al sonat de Waterloo, que per embolicar encara més la troca, va posar aquell titella infumable al cap del Govern! I per acabar de rematar-ho els hi treus vots a JxCash, vots que els haurien fet guanyar, amb els sociolistos segons i ERÑ tercers, la qual cosa hagués provocat, sense voler, la solució del nostre problema: el tripartit. Però no, tu a donar pel sac. Fot el camp i no tornis, meló corrupgent! Doc.\nVeterà antifranquista. 14/03/2021 8:27 am\nSr. Mas, ara que li heu vist el cul digueu que és femella. Perquè vau dividir les forces independentistes i fèreu malbaratar més de 80.000 vots? M'heu decebut. Mai no us he votat, però vaig defensar-vos quan la renegada Anna Gabriel va votar al costat del PP per fer-vos fora. . Potser no anava en el fons. si en la forma, perquè votar al costat del PP és inadmissible.\nJo mateixa 15/03/2021 12:45 am\nRespon a Sempre estaré agraït a les CUP Cancel·la les respostes


Gas natural. Institut Català d'Energia\nEl gas natural és una font d’energia fòssil que, com el carbó o el petroli, està constituïda per una barreja d’hidrocarburs, unes molècules formades per àtoms de carboni i hidrogen.\nÉs un compost no tòxic, incolor i inodor, en el qual el seu principal component és el metà (CH4), una molècula senzilla formada per 1 àtom de carboni i 4 àtoms d’hidrogen, per bé que conté també altres hidrocarburs lleugers com l’età (C2H6), el propà (C3H8), el butà (C4H10) o el pentà (C5H12) en molta menor proporció. La seva composició química varia sensiblement segons la seva procedència, ja que acostuma a anar associat a altres molècules o elements com l’àcid sulfhídric (H2S), l’anhídrid carbònic (CO2), el nitrogen (N2) o l’heli (He) que cal extreure quan el gas natural és destinat a usos industrials i domèstics.\nPer extreure l’energia continguda en els enllaços químics C-H, s’ha de produir el procés de combustió. La combustió és una reacció d’oxidació exotèrmica d’un cos combustible (en aquest cas, gas natural) amb un altre cos oxidant (aire), anomenat comburent. Aquesta transformació va acompanyada de despreniment de calor i el fenomen acostuma a ser perceptible per la presència d’una flama que constitueix una font de llum i calor.\nProspecció i extracció\nEn un jaciment, el gas, menys pesat, ocupa la part superior de la cavitat, el petroli la part intermèdia i a la part baixa trobem normalment aigua salada.\nA grans pressions, el gas es barreja amb el petroli —gas natural associat- o s’hi dissol, encara que també el podem trobar sol, en bosses a part de les de petroli. Els estrats sota els quals s’acumulen les bosses de gas estan constituïts per roques impermeables com les argiles, les margues o les evaporites. L’acumulació depèn de factors com la porositat de la roca, del volum de gas i de la capacitat de la bossa.\nDes que és extret de les profunditats de la Terra fins que arriba als llocs on es consumeix, el gas natural fa un llarg viatge en el qual a penes experimenta transformacions. Els gasoductes, els vaixells metaners, els camions cisterna o les xarxes de distribució són alguns dels elements que formen part del sistema de transport i distribució del gas natural.\nEl transport de gas natural es pot dur a terme mitjançant:\nGasoductes: es tracta d’una infraestructura formada per conduccions terrestres i marines de centenars de quilòmetres de longitud que comuniquen les regions productores amb les consumidores de gas natural.\nVaixells metaners de gas natural liquat: consisteix en grans vaixells metaners que transporten el gas natural en forma líquida (gas natural liquat, GNL) en el cas que no hi hagi conduccions que comuniquin ambdós punts. Una vegada els vaixells metaners arriben a port, el gas líquid és emmagatzemat en grans dipòsits on roman a l’espera de ser regasificat i introduït a les xarxes de distribució quan l’increment de la demanda així ho exigeixi.\nUna vegada el gas ha estat regasificat o bé ha finalitzat el seu recorregut a través de la xarxa principal de gasoductes, és injectat o derivat a les xarxes de distribució locals perquè arribi fins als punts on s’aprofitarà la seva energia calorífica.\nLa xarxa de distribució consisteix en un conjunt de canonades interconnectades per on el gas circula a pressió. No totes les conduccions tenen el mateix diàmetre, sinó que, a mesura que s’apropa al consumidor aquest disminueix. A mesura, doncs, que el gas canvia d’una canonada principal a una de secundària, la pressió a la qual avança es redueix a fi d’adaptar-se a les característiques de la nova conducció, procés que realitzen les cambres de regulació, un conjunt d’aparells -filtres, reguladors, comptadors, manòmetres- instal·lats a la superfície o a cambres subterrànies.\nEl subministrament de gas natural a l’usuari es pot fer a baixa, mitjana o alta pressió. En els dos darrers casos, en què s’empra per a aplicacions industrials, cal instal·lar una estació de regulació que té per objecte mesurar el gas consumit i adequar la pressió a les necessitats dels diferents equips de combustió. En el cas dels habitatges, el gas natural arriba a baixa pressió, raó per la qual no cal instal·lar cap equip de regulació, només el comptador.\nLa utilització del gas natural, com succeeix amb qualsevol altra font d’energia, ve determinada per la capacitat humana d’enginyar màquines i estris que aprofitin el seu potencial energètic. Tots els sectors de l’activitat humana en treuen profit actualment – principalment el sector domèstic, el comercial i l’industrial -, atès que la seva versatilitat i comoditat d’ús ha afavorit el desenvolupament d’un ampli ventall de tecnologies adaptades a cada ús.\nA nivell domèstic, el gas natural es pot fer servir tant com per obtenir calefacció o aigua calenta sanitària, com també per cuinar, rentar, eixugar o obtenir refrigeració a l’estiu.\nEl gas natural permet escalfar les llars mitjançant les calderes de calefacció o calderes mixtes, les quals, mitjançant un sistema de distribució es connecten a una xarxa de radiadors situats en punts estratègics de l’habitatge. Si les calderes tenen la doble funció de produir aigua calenta sanitària i calefacció aleshores aquestes es denominen calderes mixtes. Per una altra banda, les calderes poden ser individuals —quan donen servei a un sol habitatge- o col·lectives —quan ho fan per a tot un edifici o urbanització.\nEls aparells de la llar que funcionen amb gas natural es coneixen amb el nom de gasodomèstics per diferenciar-los dels que funcionen amb electricitat o electrodomèstics. El fogons, el forn, la rentadora, el rentaplats, la nevera o l’assecadora de roba en són alguns exemples.\nAl comerç i a la indústria\nEl gas natural es pot fer servir en qualsevol procés de generació de calor o fred, tant en aplicacions comercials com en aplicacions industrials. S’entén per ús comercial el consum domèstic referit a espais col·lectius com hospitals, escoles o hotels, el consum del petit comerç com el dels forns de pa o el consum d’altres tipus de serveis com les bugaderies, les piscines climatitzades, les pistes de patinatge, etc.\nEn la indústria, l’absència d’impureses —de cendres o sofre- i l’elevat poder calorífic del gas natural fa que en treguin profit nombrosos sectors. Així, s’ha convertit en pràcticament imprescindible en sectors com el de la ceràmica, el vidre, la porcellana, la metal·lúrgia, l’alimentari, el tèxtil o el del paper. En la indústria química, el gas natural té un doble paper, ja que, a més de servir de font de calor, és una matèria primera per a l’obtenció de diversos productes com el metà, que constitueix el producte base en la producció d’hidrogen, metanol, amoníac o acetilè.\nTant en el sector domèstic i de serveis com en l’industrial, s’està introduint una nova generació d’equips d’alt rendiment que augmenten el seu rendiment energètic global fins a un 90%. La caldera de condensació n’és un exemple. Aquesta caldera permet recuperar la calor latent de condensació del vapor d’aigua present en els gasos de combustió que no s’aprofita en els sistemes convencionals de calefacció a gas, de manera que el consum d’energia es redueix fins a un 40%. Combinant la tecnologia de condensació amb cremadors de baixa emissió de NOx, s’aconsegueix reduir el nivell d’emissions contaminants en els processos de combustió industrial.\nLes polítiques d’estalvi i racionalització del consum d’energia dels estats i la voluntat internacional de reduir la contaminació atmosfèrica estan afavorint la recerca de noves tecnologies que permetin un ús més intensiu del gas. Algunes de les línies en què estan treballant les empreses gasistes se centren en l’optimització dels processos de producció d’energia elèctrica, en el desenvolupament de nous equips de climatització i en l’aprofitament del gas com a carburant en el sector del transport.