Patronat Barcelona Clúster Nàutic\nJunts, enfortim el sector nàutic\nEl Barcelona Clúster Nàutic posa en marxa l’any 2017, tres anys i mig després de la seva creació, el nou patronat, un club d'empreses patrocinadores que gaudeixen d'avantatges exclusius.\nLa Cambra de Comerç de Barcelona, Jotun, Marina Vela Barcelona, MB92, OneOcean Port Vell, Varador 2000 i Vilanova Grand Marina Barcelona són les primeres companyies que esdevenen patrons del Clúster.\nEls patrocinadors del Barcelona Clúster Nàutic són empreses compromeses amb la nàutica com a motor econòmic de la ciutat i amb la mar com a element identitari i cohesionador de Barcelona. Creuen ferventment en el treball del clúster com a dinamitzador del sector i treballen activament per atraure la flota de grans eslores a la ciutat, com a tractor de la resta de la indústria.\nCom a patrons, gaudeixen de tot un seguit de beneficis, entre ells accés exclusiu a alguns esdeveniments, la participació en un sopar anual amb autoritats i personalitats del món de la nàutica i altres avantatges.\nLes empreses patrocinadores\nLa marca Costa Brava Yacht Ports uneix a diferents institucions públiques per l’objectiu comú de promocionar la destinació de la Costa Brava i els seus ports en el marc del sector nàutico-turístic. Aquestes institucions són Ports de la Generalitat, el Patronat Turisme Costa Brava Girona i els ajuntaments de Sant Feliu de Guíxols, Palamós, Roses i l’Estartit.\nJotun Ibérica és la filial espanyola de la multinacional Jotun A/S. L'empresa s'ha especialitzat en pintures de decoració, construcció, industrial, marines, nàutiques i per a grans iots. L'aposta de Jotun per a la innovació constant i una elaboració de productes d'alta qualitat, tecnològicament avançats i respectuosos amb el medi ambient ha convertit la companyia en un dels referents en el mercat mundial de pintures.\nMarina Barcelona 92 és una empresa dedicada a la reparació, manteniment i condicionament de grans iots. Es tracta d’un servei únic ubicat en el Port de Barcelona, espai estratègic i de pas en la ruta que uneix el Mediterrani i el Carib. Amb una superfície de 76.000m², les seves instal·lacions compten amb equipes de gran capacitat i amb l’última tecnologia, que converteixen a MB’92 en un dels principals drassanes del Mediterrani i un dels pioners a nivell mundial dedicat exclusivament al sector dels megaiots.\nEl port esportiu Marina Port Vell es va inaugurar el juny de 1992 en motiu de la celebració dels Jocs Olímpics i es convertia en la primera marina de Catalunya amb capacitat per acollir embarcacions de gran eslora. En els últims anys, Marina Port Vell ha iniciat una completa remodelació per posicionar-se com una de les marines de luxe líders en el Mediterrani.\nFundada en el 2004, Nova Bocana Barcelona obté el 2006 la concessió per a la gestió, desenvolupament i construcció i explotació del “Pla Especial de la Nova Bocana del Port de Barcelona”, atorgada per l’Autoritat Portuària de Barcelona, a través de la construcció d’un hotel, el W Barcelona, un aparcament subterrani i la urbanització de l’entorn. L’empresa també col·labora en activitats relacionades amb la vela oceànica d’alta competició, com la Barcelona World Race, a través de la FNOB.\nVilanova Grand Marina - Barcelona és la primera marina del Mediterrani concebuda i dissenyada exclusivament per a megaiots. Des del 2009 compta amb unes instal·lacions especialitzades en grans eslores i és considerada com un referent en el sector. Amb el compromís de la preservació de l’entorn, Vilanova Grand Marina-Barcelona es regeix amb un programa integral de medi ambient que es desenvolupa en totes les àrees de la Marina.


El Badiu dels Micacos: Democràcia a l'espanyola\nI el PSOE mai ha condemnat els GAL. Uns altres que també podrien ser il·legalitzats.\nLa democràcia espanyola és una gran farsa. I tenim uns mitjans de comunicació tan covards que encara fan la gara-gara a aquesta gent. Molt trist.\n12 de febrer, 2011 12:21\nPel que veig, és que tu no entens gaire la política. Sort que hi ha gent com jo que te la pot explicar!\n- si n'hi ha una llei que diu que els poders dins l'estat estan separats, doncs això vol dir que si el poder executiu es decideix paralitzar una petició política sense que hi hagi un acte judicial que avali aquest fet, llavors a tu no et pot semblar que els poders estatals estiguessin actuant en conjunt perquè la llei diu que són separats,\n- si n'hi ha un sospitos de la cosa que sigui i una llei que diu que mentre no es demostri res el suspitos no és culpable, doncs suposar que algú pressuposa que el suspitos és culpable és un gran error perquè la llei diu clarament que no ho és,\n- tenir el dret a un judici just vol dir que si a algú se li aplica un judici, aquest ha de ser necessariament just perquè així està decidit per la llei\n- el dret a la igualtat davant de la llei existeix justament per evitar els casos on es podria pensar que a certa gent se li tracta de manera diferent/parcial, cosa que evident no pot passar perquè la llei et diu clarament que no passa.\nMés o menys, és com a la física, t'ho dic perquè sé que ets de formació tècnica i fent una analogia ho entindràs. Per exemple, per molt que a un boig li sembli que pugui volar, al llençar-se des d'un edifici de 10 pisos arribarà rapidament al terra fet pols gràcies a la llei de la gravetat. Posem pel cas que la llei de la gravetat no existís, què passaria? Doncs que de cop tot tipus de bojos podrien llençar-se tranquil-lament des de tot tipus d'edificis i volar com si res... Imagina't el caos i l'impracticabilitat del tal món on aquesta cosa seria permesa. Totalment inadmisible!! Per això n'hi ha una llei, que es diu de la gravetat, que va regulant la situació i impedeix que aquestes coses passin. Amb la política és igual, les lleis existeixen per evitar l'impracticabilitat dels desastres. Ara ho hauràs entes, oi?\n13 de febrer, 2011 00:20\nAlbert: Realment trist\nAhSe: O sigui, m'estàs demanant, tu, que no creus en Déu, que faci un acte de fe 'judicial' ??????\nRealment el problema amb la llei de gravetat no és el vol en si, és més aviat que durant el vol la selecció de trajectòria és força reduïda, que el moviment és sobretot en l'eix Z i no pas en el X i en el Y, i que l'aterratge no es pot realitzar mitjanament bé\n14 de febrer, 2011 00:45\nGraaaaan post Carquinyol!\nL'Estat espanyol que inicialment es va crear per a gestionar les diferents realitats socials, culturals i polítiques que hi havia a part de la Península Ibèrica s'ha acabat convertint en una màquina de poder amb un únic objectiu que tenen al pap des de fa centenars d'anys... anorrear qualsevol cosa que no soni castellana (espanyola li'n diuen) i qualsevol altre pensament que no sigui el d'una, grande y libre.\n14 de febrer, 2011 10:44\nJo només t'explicava com van les lleis, eh? Tot això que he dit és la veritat. Ja veuràs el dia que l'estat espanyol decideixi que la llei de la gravetat no és necessaria i la treuran... :-D\n15 de febrer, 2011 07:44


9 de novembre, 1998\nEls dies 21,22 i 23 de maig va tenir lloc a Barcelona el 1r Congrés de l'Educació Física i l'Esport en edat escolar. Aquesta ha estat la primera vegada que professionals de l'àmbit de l'ensenyança, l'esport i l'administració s'han trobat sota el mateix sostre per reflexionar i debatre diversos aspectes sobre l'activitat esportiva dels nois i noies en edat escolar.\nL'esport és una de les activitats més importants de les practicades pels nois i noies de 6 a 16 anys, molt per sobre de les acadèmiques i les d'oci\nL’esport constitueix una de les activitats més importants de les practicades pels infants i els adolescents.\nAixí ho constata un estudi realitzat a partir d'una mostra de 673 individus de Barcelona entre 1 i 17 anys, on l'esport apareixia com una de les activitats més importants realitzades pels infants i pels joves (un 42%), molt per sobre del percentatge de les acadèmiques i les d’oci.\nUna altra de les moltes conclusions d'aquest treball dirigit pel catedràtic de la Universitat de Girona, Ignasi Vila, és que la part de la infància que realitza més esport pertany a la franja de 6 a 16 anys, la que passa més temps a l’escola, i que a partir dels 16 i els 17 anys els joves deixen, majoritàriament, de fer-ne.\nL'estudi demostra, doncs, que existeixen dues realitats -esport i escola- que van molt lligades. Però també és veritat que no sempre s’aconsegueix interrelacionar-les bé per la manca d'espais de debat i reflexió on s'agrupin tots els agents implicats en els dos àmbits.\nPer primer cop ha tingut lloc aquest espai de debat: el 1r Congrés de l’Educació Física i l’Esport en edat escolar a la ciutat de Barcelona s'ha organitzat els dies 21, 22 i 23 de maig a l’Institut Nacional d’Educació Física de Catalunya (INEFC). Un congrés sense precedents i que era necessari perquè esport i escola poguessin compartir i discutir punts de vista. Com deia la segona tinent d’alcalde de l’Ajuntament de Barcelona i presidenta de l’Institut Municipal d’Educació de Barcelona, Eulàlia Vintró, en l’acte d’inauguració del congrés "en anys de tradició i existència del Consell Escolar Municipal i del Consell de l’Esport de l’Ajuntament de Barcelona mai havíem fet una sessió conjunta. Ha estat necessària la convocatòria d’aquest congrés perquè aquests dos móns que tenen tants punts en contacte entressin realment en un treball de col·laboració per obtenir una escola més esportiva i un esport més educatiu".\nInculcar millors valors\nLa pràctica de l'activitat física cada cop té més pes a la nostra societat. Poc o molt, tothom hi està vinculat, ja sigui com a practicant o com a simple observador. L'esport ha aconseguit, sobretot pel que fa a la vessant professional o a l'alta competició, un estatus envejable.\nHi ha una sèrie de valors que són inherents a l'esport, uns són positius, d'altres negatius i, sovint, aquests últims són els que més arriben als joves. La competitivitat, la competència desmesurada, l'agressivitat i fins i tot la violència posen en perill l'esport escolar, on haurien de predominar altres valors com la participació, el treball en equip, l'autoconfiança, el coneixement d'un mateix, l'equilibri, l'esforç, en definitiva, la formació i el creixement personal dels infants i els joves. L'Alcalde de Barcelona, Joan Clos, així ho afirmava en la sessió inaugural del congrés: "Vivim en una societat que té molt clarament identificats uns valors predominants com l'èxit i la competitivitat, però si volem una ciutat on la solidaritat i la convivència vagin essent idees més importants, les idees d'èxit i competitivitat han d'estar compensades amb les de participació, solidaritat i amb els aspectes més lúdics de l'esport".\nPerò, com potenciar tots aquests valors? Com aconseguir un esport més educatiu? Com introduir l'esport dins l'horari lectiu i com fer un seguiment de l'esport que es practica fora de l'escola? Es pot prescindir de l'educació física en una ensenyança de qualitat? Com es pot millorar la participació de les associacions de pares i mares? Com es poden aprofitar millor els espais esportius de les escoles? Com resoldre el problema de la manca d'espais i equipaments esportius?...\nPer ordenar la gran quantitat de qüestions per parlar, debatre i solucionar han estat necessaris dos ingredients bàsics: una bona preparació prèvia al congrés i la participació del màxim nombre de persones vinculades al món de l'esport i l'educació.\nPer això es van difondre, durant l’últim trimestre de 1997, més de 7.000 guies de debat en tots els àmbits de Barcelona on es treballa l’esport escolar.\nLa Guia va ser elaborada per les institucions i entitats que configuraven el comitè organitzador del congrés (la Direcció d'Esports i l'Institut Municipal d'Educació de l'Ajuntament de Barcelona, la Diputació de Barcelona, la Generalitat de Catalunya, la Universitat de Barcelona, l'INEFC i la Federació de Mares i Pares d'Alumnes de Catalunya (FAPAC), entre d'altres). La Guia de Debat va intentar mostrar els principals problemes i temes clau de l'esport i l'educació física en l'edat escolar a Barcelona perquè tots els sectors de la comunitat educativa i esportiva hi participessin enviant les seves propostes després d'un període de reflexió.\nL'objectiu central, aconseguir la màxima participació possible per fer del congrés un treball de col·laboració, va ser aconseguit amb escreix.\nAbans del congrés van tenir lloc 43 sessions de debat en centres escolars de primària i secundària i 41 més en diverses entitats acadèmiques, clubs, federacions, associacions esportives i centres de recursos pedagògics. Es van rebre moltes propostes i comunicacions que van ajudar a completar les ponències, que van quedar perfilades en cinc blocs temàtics: esport i educació; l'educació física al sistema educatiu; l'organització de l'activitat fisicoesportiva fora de l'horari lectiu; els tècnics responsables de l'educació física i l'esport en edat escolar: formació i sortides professionals, i l'ús i gestió dels espais esportius en els centres docents.\nPel que fa a la participació, les persones inscrites van ser més de 400, provinents de diferents àmbits. Del total, un 40% eren professorat o docents del camp de l'educació física i un 30% eren professionals diversos, com psicòlegs, pedagogs i directors de centres educatius. Entre la resta de participants hi havia estudiants, membres de les administracions públiques, entitats associades i personalitats diverses.\nPerò un congrés d’aquest tipus no tindria tant mèrit si només es tractés d’una conversa "de grans". El que fa més que positiu un primer balanç de la situació és la participació dels nens i nenes, dels nois i noies que també hi van dir la seva. El programa anomenat Audiència Pública, de l’Institut Municipal d’Educació de Barcelona (IMEB) ho va fer possible amb la difusió de més de 4.500 enquestes que van ser repartides entre alumnes de diverses escoles.\nEl programa consisteix en proposar un tema que, aquest any ha estat "Educació física, esport i salut: un dret d’avui i per a tothom" i de fer sessions de presentació i trobades interescolars per acabar demanant una Audiència Pública al Saló de Cent de l’Ajuntament de Barcelona.\nEnguany, el manifest llegit a la III Audiència Pública es basava en tres capítols (maneres de veure i viure l’esport, l’esport amb els altres o contra els altres i l’esport on i com), on els nois i noies explicaven el que creien sobre l'esport, el que volien. Reivindicaven aspectes com el dret a practicar esport sense discriminacions, gaudir-ne i practicar-ne per plaer més que per competició i tenir més llibertat per utilitzar més i millor els espais públics.\nA la III Audiència Pública van assistir 280 nois i noies dels més de 600, provinents dels 15 centres docents i dels 5 centres de lleure inscrits al projecte.\nLes conclusions de la III Audiència Pública i dels tres dies de congrés seran presentades el 18 de juny al Saló de Cent de l’Ajuntament de Barcelona. Les decisions i plantejaments que d'allà surtin s'hauran de combinar amb els resultats del congrés internacional que tindrà lloc a la tardor per fer realitat que l’esport es converteixi en una eina més educativa per als nois i noies en edat escolar i que l’escola sigui un instrument per iniciar els alumnes en la pràctica esportiva i en els valors més positius que se'n desprenen.\nMés de 7.000 Guies de Debat van ser repartides per recollir el màxim nombre d'opinions de persones relacionades amb l'esport en l'edat escolar\nCongrés sobre escola i esport\nDurant els tres dies que va durar el congrés es van desenvolupar nou ponències que tractaven els cinc grans blocs temàtics.\nPer mostrar la situació actual de l'esport en l'edat escolar es va presentar l'estudi realitzat per Ignasi Vila, catedràtic de la Universitat de Girona, sobre "L'ús del temps de la població infantil i juvenil: Els hàbits esportius".\nUna de les entitats que més participació va tenir al congrés va ser el Consell de l'Esport Escolar de Barcelona. Membres del CEEB van presentar ponències: "Esport i Salut en edat escolar" (Josep Maria Casasa, pediatre), "La competició esportiva a l'escola. El CEEB" (Joan Durà, president) i "Les activitats fisicoesportives en horari no lectiu als centres docents" (Armand Just, membre del CEEB).\nAltres conferències van ser:\n"Els tècnics responsables de l'educació física i l'esport en edat escolar: formació i sortides professionals" (Joan Carles Burriel, professor de l'INEFC, i Francesc Ricart, membre de la Secretaria General de l'Esport de la Generalitat de Catalunya)\n"L'oferta dels clubs i de les federacions esportives per a la població en edat escolar" (Ferran Domínguez, membre de la junta directiva de la Unió de Federacions Esportives Catalanes)\n"Esport, educació i diversitat" (Antoni Petrús, catedràtic de la Universitat de Barcelona, i Milagros Garcia i Consuelo Asins, totes dues professores de l'INEFC)\n"Situació de l'educació en el sistema educatiu" (Xavier Chavarria, inspector d'ensenyament de la Delegació Territorial d'Ensenyament de Barcelona. Generalitat de Catalunya)\n"L'ús i la gestió dels espais esportius en els centres docents" (Pere Manuel, professor de l'INEFC, i Josep Maria Torres, membre de la junta directiva de la Federació d'Associacions de Mares i Pares de Catalunya).\n17 hores 28 minuts ago.\n3 dies 25 minuts ago.


Inici » Actualitat » Notícies » La Fundació Fluidra i Sant Joan de Déu impulsen un projecte de recerca sobre els beneficis en la salut mental de l’activitat física a l’aigua\nMés de 200 persones amb problemes de salut mental, ateses al Parc Sanitari Sant Joan de Déu, es veuran afavorides per un projecte que millorarà aspectes com la seva autonomia i capacitat relacional a través de la practica d'activitats aquàtiques.\nEl projecte 'Esport i salut mental. La pràctica d’activitats esportives en piscines com a eina d’inclusió social' és fruit d’una aliança entre la Fundació Fluidra, Fluidra, l’Obra Social Sant Joan de Déu i un dels centres referents de la institució: el Parc Sanitari de Sant Joan de Déu. A més, compta amb el suport de la Fundació de Recerca Sant Joan de Déu. Amb aquesta acció es vol demostrar com la pràctica d’esport en piscines contribueix a millorar la qualitat de vida i el benestar de la població general i, especialment, d’aquelles persones que conviuen amb un trastorn mental sever. Es tracta d'un conveni de col·laboració que desenvoluparà un estudi assistencial i de recerca durant els pròxims tres anys.


Titular: CLUB SEGLE XXI\nAdreça: VILADOMAT, 174 (08015 BARCELONA)\nCLUB SEGLE XXI, no es fa responsable dels continguts, ni de les dades que es puguin recollir, als enllaços a tercers que apareixen a la seva web. La finalitat d'aquests és la de permetre la recerca de la informació de la forma més ràpida i efectiva possible i és per això que es faciliten, sense cap altra pretensió que l'estrictament informativa.\nA continuació apareixen els termes de l'acord legal que s’estableixen entre l'usuari i CLUB SEGLE XXI. En accedir, navegar i/o utilitzar aquest lloc web, l'usuari manifesta haver llegit, entès i estar d’acord en aquests termes i complir totes les normes aplicables.\nLa reproducció, còpia, ús, distribució, comercialització, comunicació pública o qualsevol altra activitat que es pugui dur a terme amb la informació continguda en aquesta pàgina web i que es realitzi sense l'autorització prèvia de CLUB SEGLE XXI constitueix una infracció castigada per la legislació vigent.\nCLUB SEGLE XXI no es fa responsable de la mala utilització dels continguts d’aquest web i es reserva el dret a actualitzar-los, eliminar-los, establir limitacions o restringir el seu accés en qualsevol moment, de manera temporal o permanent.\nCLUB SEGLE XXI no es fa responsable dels continguts, ni de les dades que es puguin recollir, als enllaços a tercers que apareixen a la seva web. La finalitat d'aquests és la de permetre la recerca de la informació de la forma més ràpida i efectiva possible i és per això que es faciliten, sense cap altra pretensió que l'estrictament informativa.\nDe conformitat amb el que disposa l'article 5 de la LO 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal, s'informa a les persones que emplenin les butlletes contingudes en aquest lloc web que les seves dades personals quedaran incorporades en un fitxer, comunicat al Registre General de Protecció de Dades, amb la finalitat de poder satisfer la vostra sol·licitud i fer-vos arribar la informació sobre els nostres serveis per correu electrònic o ordinari. El responsable d'aquests fitxers és CLUB SEGLE XXI, domiciliada al carrer Viladomat, 174, 08015 de Barcelona, davant la qual podeu exercir, en els termes establerts en l'esmentada normativa, els drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició respecte de les dades incloses en els fitxers, adreçant-vos a @.org\nCLUB SEGLE XXI us informa de que té implantades les mesures de seguretat tècniques i organitzatives necessàries per garantir la seguretat de les vostres dades de caràcter personal i evitar-ne l'alteració, pèrdua i tractament i/o accés no autoritzat .


L'Espai la Magrana de Valls acull una xerrada sobre les emocions infantils i una narració | EL PORTAL NOU\nHome Societat L'Espai la Magrana de Valls acull una xerrada sobre les emocions infantils i una narració\nL'Espai la Magrana de Valls acull una xerrada sobre les emocions infantils i una narració\nPortalNou Valls dijous, d’abril 27, 2017 Societat\nAquest divendres, 28 d'abril, a dos quarts de 6 de la tarda, a l'Espai la Magrana de Valls, Anna Comabella, educadora infantil, explicarà què són les emocions, com treballar-les amb els infants a casa i a la llar d'infants. També explicarà el conte 'El Monstre dels Colors' i ensenyarà recursos per utilitzar. La trobada acabarà amb l'elaboració d'una ampolla de la calma que cada família podrà emportar-se cap a casa.\nEs tracta d'una activitat gratuïta per les famílies sòcies de l'Associació El Niu Valls i que costarà 5 euros a la família no sòcia. Amb aquesta aportació es cobreixen les despeses de lloguer de la sala i les assegurances de Responsabilitat Civil i Accidents del que disposa l'Associació. L'activitat està organitzada per l'Associació familiar El Niu.


Escuts i Banderes Segarra - TERRA CATALANA\nSegarra, escuts i banderes de les poblacions catalanes\nCatalunya // Segarra // Escuts i Banderes\nTotal 16 a Segarra\nEscut caironat: d'argent, un món de gules cintrat d'or i creuat d'una creu llatina potença...\nEscut caironat: de sinople, una garba d'or. Per timbre una corona mural de vila.\nEscut caironat: d'or, 3 faixes ondades abaixades d'atzur acompanyades al cap d'una creu gr...\nEscut caironat: d'atzur, dues torres d'argent tancades de sable. Per timbre, una corona de...\nEscut caironat partit: 1r de sinople, 3 palles d'or posades en pal i en barra i en banda; ...\nEscut caironat: d'or, una torre de gules oberta acompanyada de 2 cards de 3 flors de gules...\nEscut caironat partit: al 1r de sinople, una torre oberta d'argent; i al 2n d'argent, una ...


2 jul. 2014 - 00:00\nLa firma catalana Custo Barcelona ha tancat la tercera jornada del 080 Barcelona Fashion, que se celebra des del passat dilluns i fins divendres al Recinte Modernista de Sant Pau. Els germans Dalmau han presentat, en el marc de la passarel·la catalana, la seva col·lecció per a la primavera-estiu 2015.\nLebor Gabala ha obert les desfilades de tarda amb la col·lecció "Un estiu amb onades". Situant-se en un jardí al costat del mar, la dissenyadora Maite Muñoz ha presentat una proposta que aposta pels maxi-vestits i maxi-faldilles d'inspiració retro amb detalls de volants, els pijames, tops de tirants i els pantalons de raió suaus i amb caiguda.\nPer la seva banda, la creadora Txell Miras ha presentat "Present" una col·lecció estructurada en dos blocs diferenciats i complementaris. En el primer, proposa una línia basada en drapejats, on la caiguda es converteix en la protagonista principal, amb peces de punt de cotó molt fi o seda, que transmeten comoditat i frescor. En el segon bloc, la dissenyadora ha concebut una silueta molt més rígida basant-se en un esquema aparentment generat per patrons idèntics que evolucionen, amb petites modificacions, a mesura que es van repetint.\nEl dissenyador Josep Abril, guanyador de la passada edició del 080 a la Millor Col·lecció, ha pres el relleu de la passarel·la per presentar les seves propostes per a home per a la primavera-estiu. Amb el títol "Sakura" (en japonès, flor de cirerer, símbol de l'efímer), Abril ha presentat una col·lecció dominada pels colors blaus, verds, negres, grisos i aigua amb peces realitzades en lli i cotó.\nAixí mateix, la dissenyadora Miriam Ponsa ha presentat la proposta "Dones Mula". En aquesta ocasió, Ponsa s'ha inspirat en les dones mula o portadores de Melilla que transporten càrregues pesades a través de la frontera d'Espanya cap al Marroc. Amb aquesta font d'inspiració, la dissenyadora ha presentat una col·lecció on la cinteria juga un paper important, treballant -com teixit i també com a detall per subjectar parts de peces. El patronatge està treballat a partir de càrregues i motxilles, alhora que segueix la línia de peces oversize, i els dissenys es caracteritzen per la superposició de capes.\nAl matí ha estat el torn de Bóboli, CND by Còndor, Naulover, Aldomartins, Who i Yerse.\nLa firma Bóboli, amb la col·lecció de moda infantil "Passeig per la Toscana" aposta pels temes florals, amb grans estampats de cretones, els colors dolços en la gamma dels roses i liles per a nenes, i de colors àcids per a nens.\nCND by Condor ha pres el relleu a la passarel·la 080 per presentar també la col·lecció de moda infantil "Fruits & Cream". La marca s'ha inspirat en les sensacions de menjar fruita fresca i el sabor dels gelats per presentar una col·lecció de formes senzilles, còmodes i pràctiques amb peces en cotó, creps i texà, i colors vius com el taronja papaia, vermell síndria, vainilla o maduixa.\nPer la seva banda, Naulover ha presentat la col·lecció "Spicy Candy" dominada pels colors i els estampats. La firma tèxtil ha apostat per la seda, la viscosa i el raió. Peces de línies rectes, amb faldilles llargues i volums suaus que flueixen des de les espatlles.\nAldomartins ha presentat la col·lecció "Geometrical Blossom", inspirada en la naturalesa de l'art oriental. Aprofitant les possibilitats de les noves tecnologies en el punt, la signatura reinventa els motius asiàtics tradicionals amb sofisticats estampats jacquards, i intarsies per dissenys frescos i estiuencs.\nSota el títol "Sky & Sand", la dissenyadora Laia Roca de Who ha presentat una col·lecció de colors naturals -el blanc trencat, beix i sorra- contraposats al blau amb teixits que representen aquesta dualitat entre la fragilitat de sorra, representat en les transparències, i la força dels materials tècnics.\nFinalment, la marca Yerse ha tancat la jornada del matí amb la col·lecció "Escape Land" inspirada en "un instant paradisíac per escapar de la rutina". Amb aquest punt de partida, la firma ha presentat una col·lecció que revisa els clàssics del punt gràcies a les textures tecnològiques, apostant pels teixits inspirats en estovalles i hamaques de vacances, resituant les ratlles i els quadres en un context modern.


Casa / Vil·la de 333m² en venda a Sant Josep, Eivissa\n€1,150,000 Casa / Vil·la Venut/uda\nDimensions del terreny 4,972m²\nVila de 332 m² en excel·lents condicions situada en un recinte de 5.000 m² amb piscina i fantàstiques vistes al camp, en venda a Benimussa, Eivissa.\nVila tradicional situada a pocs minuts de la petita localitat de Sant Agustí, en una zona molt ben comunicada d'Eivissa. La propietat està envoltada de plantes, flors i el bosc natural de la magnífica zona de Benimussa, amb increïbles vistes al camp ia la muntanya.\nAquesta vila es va construir el 2006 i es presenta en excel·lents condicions, així que no requereix de cap reforma. Disposa d'una àmplia parcel·la amb piscina i un porxo amb menjador, a més de places d'aparcament a l'entrada i al garatge.\nL'habitatge compta amb una distribució ideal per a una família o per compartir-la amb amics, ja que les zones comunes són molt espaioses i les zones independents ofereixen molta privacitat.\nA la planta baixa es troba un espaiós saló-menjador amb una cuina oberta, 2 dormitoris i 1 bany. La primera planta ofereix un segon saló de planta oberta, 2 dormitoris més, un altre bany i una terrassa.\nA més, la propietat és respectable amb el medi ambient gràcies al fet que tota l'electricitat es genera mitjançant plaques solars i un generador, també disposa d'un sistema de recuperació de l'aigua de la pluja.\nUna vila excel·lent que ofereix l'oportunitat de viure en l'autèntic camp d'Eivissa, a prop dels principals punts d'interès en el sud-oest de l'illa.\nTraster amb rentadora\nÀmplia zona de piscina\nGran porxo amb menjador davant de la piscina\nGaratge al final de la parcel·la i places d'aparcament a l'entrada\nEs troba entre les localitats de Sant Josep i Sant Antoni, a pocs minuts de la petita localitat de Sant Agustí, en una zona molt ben comunicada d'Eivissa.\nCasa / Vil·la de 163m² en venda a Sant Josep, Eivissa


Notícies - Izah i els Pearson presentaran els seus primers LP al festival Strenes de Girona\nIzah i els Pearson presentaran els seus primers LP al festival Strenes de Girona\nLa santcugatenca Izah participarà al festival Strenes el 25 d'abril / Foto: Izah\nel 9/feb/15 Redacció Cultura PDF\nEl festival Strenes de Girona incorpora en el seu cartell els santcugatencs Ivan i Marc Narvaiz de Pearson i Izah. La cantant santcugatenca actuarà el 25 d'abril per presentar el nou disc i primer llarga durada (LP). També presentaran el seu primer LP els Pearson, que pujaran a l'escenari el 12 d'abril.\nLa princesa del soul, com alguns anomenen a l'Izah, presentarà el seu primer LP, que està acabant. Ho farà a la plaça de Sant Fèlix dins la nova secció 'El que vindrà', un espai del festival pensat per promocionar figures musicals emergents. L'artista santcugatenca ha explicat a Cugat.cat que l'espai on actuarà és una aposta d'Strenes per donar a conèixer nous talents encara no coneguts per al gran públic, independentment del seu estil musical.\n'El que vindrà' recull un grup d'artistes, entre els quals em trobo amb el meu projecte, i també la Judit Neddermann. Aquesta és una aposta d'Strenes per la nova música i estils musicals que estan sorgint.\nDe la seva banda, els Pearson, amb els germans Ivan i Marc Nalvaiz, també presenten el seu primer llarga durada.\nA banda de l'espai 'El que vindra', el festival musical tindrà 11 espais més, on una trentena d'artistes presentaran noves creacions. De fet, aquesta és precisament la filosofia el festival, que vol acollir els nous treballs. La 3a edició d'Strenes, que es desenvoluparà de l'11 i al 25, portarà en cartell músics com Gerard Quintana, Lax'n'Busto i Delafé y las Flores Azules, entre d'altres.


Un medi favorable sana - La Resclosa d'Arbúcies\nUn medi favorable sana\n14 d'abril de 2015 gass@\t2 comentaris\nArran dels 100 anys de l’aprovació de la llei Harrinson (1914), base de totes les lleis internacionals i nacionals sobre com abordar les drogues. John Hari, un periodista i escriptor anglès, va publicar un llibre anomenat Chasing the Scream, analitzant diferents qüestions i històries de vida relacionades amb les drogues i l’abordatge que s’ha fet en aquest centenari.\nDestaca un anàlisis de com als anys 60 es va construir la teoria de l’addicció química, com a condicionant definitiu per a destruir la voluntat i encaminar cap a la malaltia i la mort, com una sort de força gravitacional molt difícil d’evitar una vegada s’entra a la seva òrbita. Aquest constructe es basava en un experiment en el que tancaven a una rata en una gàbia , on hi havien dos bevedors, un d’aigua i un altre d’aigua amb cocaïna. Els científics miraven què feia la rata. I l’observació va ser que la rata acabava prenent només l’aigua cocaínica fins que moria. L’experiment es va replicar amb idèntics resultats, concloent que l’addicció química era més forta que el propi instint de supervivència. Aleshores les campanyes de “La droga mata” es van emetre per tot arreu, quedant en l’inconscient col·lectiu.\nUna dècada més tard, Bruce Alexander, un professor de la facultat de psicologia de Vancouver, Canadà, va qüestionar l’experiment: la rata estava en un medi desolador, sola i sense expectatives. Què passaria si es construia un Rat Park, amb menjar de primera qualitat, altres rates companyes, jocs, caus on sentir-se segura, etc., a la vegada que es posaven els dos bevedors de l’anterior experiment? Cap rata va morir i van prendre un 70% menys d’aigua cocaínica. La conclusió va ser que el medi és més determinant que la química. Si les rates no es sentien soles ni en un medi desfavorable, simplement feien la seva vida.\nAquest experiment es va confirmar també en humans. El 95% dels soldats nord-americans enganxats a l’heroïna a Vietnam es va desintoxicar sense ajuda terapèutica quan van tornar a casa. És a dir, que en un medi de soledat, por i altament desfavorable s’enganxaven a l’heroïna, però en un medi favorable, segur, de connexió amb éssers estimats, s’abandonava l’hàbit, inclòs sense ajuda professional.\nNo només hi ha medis desfavorables com una garjola o una gàbia o una guerra, també hi ha altres medis desfavorables a nivell emocional, familiar, escolar, laboral, social, etc., on les persones es senten soles, tristes, amb traumes o ferides no sanades, aleshores pot sorgir la inclinació a buscar en les drogues una mica de desconnexió de la realitat, tal com algú que perd una cama també vol desconnectar de la realitat del dolor amb un anestèsic. En conclusió, per prevenir i ajudar en temes de drogues s’hauria de posar l’accent en millorar el medi, no tant en el consum de substàncies, sinò més aviat en coses com millorar la vivència del sentiment de soledat, facilitar la re connexió amb si mateix i amb els altres, la vida, l’espiritualitat, etc. Optimitzar les condicions de vida d’una comunitat és fer prevenció en estat pur.\naddiccióchasing the screamJohn HariMediMiradesQuímicaVietnam\nEntrada anteriorRemissió de les sancions administratives amb tractamentSegüent entradaFraccionament de la multa\n2 pensaments a “Un medi favorable sana”\nRetroping: L’origen de l’addicció | La Resclosa d'Arbúcies\nRetroping: El control dels impulsos | La Resclosa d'Arbúcies


Les tonyineres surten a la mar - 16/05/2011 » La Cala RTV\nLes tonyineres surten a la mar\n16 . Mai, 2011 a les 14:04 | 00:01:35\nTot està a punt perquè les sis barques de l'Ametlla de Mar, que porten una mi-jana de 14 pescadors, surtin a la mar. Aquests darrers dies els tonyinaires han condicionat les embarcacions tant pel que fa maquinària, xarxes, neteja com a queviures per emprendre aquest mes de pesca que tenen per davant. I és que\nels tonyinaires podran pescar la quota establerta fins al 14 de juny com a data límit.\nEnguany la temporada es presenta amb bones perspectives segons Pere Vicent Balfegó, President del Grup Balfegó i Patró de l'embarcació Tio Gel ja que els plans de recuperació de l'estoc comencen a donar fruit. " La temporada comença amb bones perspectives. Ens han arribat bones notícies respecte el pla de recuperació; segons l'avistament de tonyines i les almadraves. Per tant, esperem poder complir amb el total de la quota", ha explicat Pere Vicent Balfegó.\nLa campanya del 2011 es veu afectada per una nova retallada de la quota. Tot i que enguany s'ha reduït un 4,5 % la quota total de pesca de la tonyina roja, s'ha permès la compra de quota. D'aquesta manera, per exemple, les dos embarcacions del Grup Balfegó, més dos embarcacions de l'Ametlla i una francesa que s'han associat podran pescar 600 tones aquest any.\n0 respostes a "Les tonyineres surten a la mar"\nDescarrega'l (8,80 MB)\nmar, quota, surida, tonyineres


McQueen viu en teles - Regió7\nMcQueen viu en teles\nLa firma britànica distribueix teixits sense fer servir entre estudiants de disseny que preparen la seva graduació\n04·03·20 | 11:26\nModels de McQueen\nSarah Burton, directora creativa d'Alexander McQueen, ha tingut la brillant idea de distribuir entre estudiants de disseny els teixits de la casa que han quedat arraconats. La valuosa donació es materialitzarà en desfilades de graduació d'escoles de disseny com la de la Universitat de Westminster i la Central Saint Martins.\n«Jo vaig ser molt afortunada, a mi em van ajudar donant-me teles per a la meva col·lecció de final d'estudis quan vaig començar a treballar a McQueen», assegura Burton.\nAls arxius de la casa anglesa s'atresoren centenars de metres de chiffon, tweed, teles per a camises, teixits de tons de l’arc de Sant Martí i quilos de seda. Des que Burton va començar a treballar per a McQueen el 1996, mai no s'han llençat els gèneres que sobren. Catorze facultats de tot Anglaterra, Escòcia i Gal·les han rebut aquests materials, de manera que els estudiants poden accedir a teixits de luxe de manera gratuïta, una cosa que les mateixes institucions educatives no els poden facilitar. Si avui existeix aquesta possibilitat és, en part, per la pràctica habitual de la indústria de la moda d'encarregar més teixit del necessari. La tradició d'arxivar i guardar meticulosament cada retall de recerca, cada patró, drap i mostra de tela ha estat la tònica habitual de Sarah Burton des dels seus inicis.\nBurton també va posar en marxa exposicions a la botiga d'Alexander McQueen que permeten descobrir els secrets del disseny i el treball en equip, una iniciativa que ha acabat desembocant en un programa educatiu que porta els estudiants a la botiga per impartir sessions formatives. Alexander McQueen, mort el 2010, va ser dissenyador en cap a Givenchy del 1996 al 2001 i després del seu propi segell. La marca segueix sent una de les preferides per les més elegants del Regne Unit.


Concert de Primavera de l’Entusiasta de Benifairó de la Valldigna - Nuestras Bandas de Musica\nEl proper dissabte 25 de maig a les 19h se celebrarà a l´Auditori Municipal de Benifairó de la Valldigna el II Concert de Primavera dirigit pel mestre titular de la banda, Carlos Sancho.\nEl citat concert està organitzat per la directiva de la SM l´Entusiasta i compta amb la col·laboració de l´Ajuntament de la localitat i de diverses empreses patrocinadores.\nEn aquest concert s´interpretaran obres com 'Centenari musical' de Ramón García, 'Brassbound five' de Carlos Pellicer, 'Excursions' de G. Fritze, 'Huapango' de José Moncayo, 'Salón México' de Aarón Copland i 'Mexican Pictures' de F. Cesarini, acompanyades pel quintet de metall Back to Brass.\nEl quintet de metall Back to Brass va nàixer al 2009 a la seu del Conservatori Superior de Música “Joaquim Rodrigo” de València.\nDes de els seus inicis han estat premiats amb diversos concursos musicals com II Concurs de quintets-metall 'Valeriano Machí Esparza' de Benimodo, el VII Certamen Nacional de Música de Cambra de Albox en Almería. Han participat en concerts, gales benèfiques i festivals a València, Tarragona, Gran Canaria, Montserrat o en terres de Galicia i també l'estranger a la Selva Negra en Alemania.


#Tuestale 11: El conservatori tenia una màgia que no sabia explicar | Carles Mayol i Ricart\n21 de Març de 2017 21 de Març de 2017 / Històries, Tuestale\nAquesta setmana el penjo tard, però no puc estar a missa i a repicar. Perdoneu que vagi tard: com sempre el tuestale també a Instagram.\nEl conservatori tenia una màgia que no sabia explicar. Treballar-hi de conserge li havia canviat la vida. Quan hi va entrar per primera vegada el Gonzalo devia tenir uns quaranta i llargs i no sabia res de música. Vivia en un pis petit, amb un empaperat passat de moda i on l’única música que sonava era la dels anuncis de la mitja part dels partits de futbol.\nEl pare del Gonzalo sempre li havia ensenyat que la música i la lectura eren una pèrdua de temps: no et feien més fort, no et donaven diners i a sobre costaven un ronyó. No tenia cap sentit gastar en coses com aquelles. Els pocs diners que tenien havien de servir per alimentar la seva família.\nBé, i per baixar al bar després de treballar. El pare del Gonzalo deia que havia de desconnectar. Que tenia massa feina, massa problemes. Com per arribar a casa i haver d’aguantar els crits de tres criatures i una dona histèrica. La Marisa no donava l’abast i acabava perdent els estreps. No era tan difícil: només havia de tenir la casa neta, plegar i planxar la roba, assegurar-se que els nens fessin els deures, preparar el sopar, banyar els nens, posar-los a dormir… El pare del Gonzalo sempre li deia que si ella sabés el que havia d’aguantar perquè ella i els monstres poguessin menjar i dormir no es queixaria tant.\nEl pare havia posat a treballar el Gonzalo al taller del senyor Maurici tan aviat com va fer els dotze anys. L’escola era com la música i els llibres: només servia per perdre temps i diners. En canvi l’experiència laboral li donaria tot a la vida. “Algun dia m’ho agrairàs, Gonzalo“.\nAmb el temps el Gonzalo va descobrir que li agradaven més els mecànics que els cotxes. I havia hagut d’amagar aquell impuls intern. Quan la gent del taller va començar a sospitar i a mirar-lo diferent va canviar de feina. I així fins que va anar a petar al conservatori.\nNingú dels alumnes l’havia jutjat mai amb la mirada. Els sorprenia que no conegués Beethoven o Mozart. I amb l’excusa de portar-li un croissant o un cafè li explicaven història de la música, o que el professor d’armonia era un pesat, o que el de solfeig era un perepunyetes… El conservatori tenia una màgia que no sabia explicar.


CONCURS FOTOGRAFIC. CURSA INTERCOL·LEGIAL\n2018-04-14\t(\tLes inscripcions comencen el 2018-03-21\t).\nSi t'agrada córrer, no deixis de fer clic!\nLa Secció de Fotografia del Col·legi de Farmacèutics de Barcelona (FotoCofb), convoca aquest concurs per a tots els farmacèutics col·legiats i llurs familiars de primer grau.\nzona de la Mar Bella de Barcelona\ndel 2018-03-21\tal 2018-04-13\nEls col·legiats o familiars que vulguin participar en el concurs s'han d'inscriure gratuïtament entre el 26 de març i 12 d'abril, ambdós inclosos, enviant un correu electrònic a mcortes@cofb.net (Maribel Cortés). Assumpte: Concurs Cursa\nData, horari i lloc de la cursa\nDissabte, 14 d'abril a les 9 del matí.\nLa cursa tindrà lloc a la zona de la Mar Bella de Barcelona, amb el punt d'arribada i sortida situat al Moll de Mestral del Port Olímpic.\nEl tema del concurs és la novena edició de la Cursa Intercol·legial Sabadell Professional, en interpretació lliure.\nLes fotografies s'han de presentar en suport paper i s'han d'introduir en un sobre tancat.\nCada participant pot presentar fins a 4 fotografies, 2 fetes amb càmera i 2 amb mòbil.\nL'admissió acaba el 27 d'abril de 2018. Els sobres que es presentin o arribin més tard d'aquest dia no seran oberts, quedaran refusats i es tornaran als autors.\nHi ha un premi per a la fotografia guanyadora feta amb mobil i un premi per a la fotografia guanyadora amb càmera.\nSi vols participar és important que llegeixis atentament les BASES del concurs


El Mercat de la Patata del Bufet d'Orís - Retalls de Cuina\nIniciproductesEl Mercat de la Patata del Bufet d'Orís\nAnna Pigarda • 15 d’octubre de 2020\nEls diumenges del mes d'octubre es celebra a Orís (Osona) el Mercat de la Patata del Bufet. Les paredes dels productors les trobareu a la Plaça de la Rectoria d'Orís, pertanyent a una església del segle XVIII, que actualment allotja un petit restaurant. La patata del Bufet és una varietat de patata de muntanya que ha arrelat a la comarca d'Osona, gràcies al seu clima i a la seva terra. La seva producció és molt limitada i quasi tota es ven al mercat d'Orís.\nLa patata del Bufet és una varietat molt antiga, provinent de la Bretanya francesa. De fet, és una varietat de patata de muntanya que es conrea al Pirineu i al Prepirineu. La zona de producció comprèn les comarques d'Osona, la Garrotxa, el Ripollès, la Cerdanya, l'Urgell i el Solsonès.\nLa patata del bufet és una varietat tardana amb una temporada curta de comercialització, degut a la seva producció limitada. Malgrat que té una aparença irregular i amb molts ulls, té una textura que la fa única. A més, és perfecta per qualsevol tipus de cocció, fregida, bullida, en puré, al forn...És una patata cremosa i molt aromàtica, amb un toc dolç que, segons els entesos, recorda la castanya.\nHi han dues varietats de patata del bufet, la blanca, que és la que més es produeix, i la violeta o negra, nascuda d'una mutació de la primera i conservada per alguns agricultors locals.\nEl Mercat de la Patata del Bufet d'Orís arriba aquest any a la seva 26a edició. Un mercat que va néixer arran d'una iniciativa dels pagesos productors d'aquesta varietat i l'ajuntament d'Orís.\nA banda de les patates, també podreu trobar al mercat altres productes artesanals com melmelades, formatges, pans i coques, i també verdures conreades a la zona.\nDesprés d'omplir el cistell, us recomano una petita passejada fins a les ruïnes del castell d'Orís, -l'inici del camí es troba al pàrking que hi ha uns metres abans d'arribar a la Rectoria-, i des d'on podreu gaudir d'unes vistes esplèndides de la plana de Vic.\nactivitats mercats patates productes


Col·legiar-se - Col·legi Oficial d'Infermeres i Infermers de Tarragona\nAdreça’t al col·legi\nPassos per col·legiar-se\n1 fotografia mida DNI\nEl teu DNI original\nTítol de diplomat / graduat en infermeria, compulsat o original.\nEn cas de no estar en possessió del títol:\nResguard del títol de diplomat / graduat en infermeria, compulsat o original\nSi el títol és Estranger:\nS’ha de portar l’Homologació o Reconeixement atorgada pel Ministeri d’Educació, original.\nApropa’t al col·legi amb tota la documentació original per a que puguem validar-la.\nEt facilitarem els impressos necessaris per acabar el tràmit.\nSi vols agilitzar aquests tràmits, clica el següent botó per accedir a la pàgina des d’on pots fer-nos arribar tota la documentació necessària per la teva col·legiació.\nUn cop enviada, dirigeix-te al Col·legi amb la documentació original per a que la poguem validar.\nIngrés de 148,00 € al nostre núm. de compte: ES43 0182 1238 61 0200390743 BBVA\nO també pots fer el pagament amb targeta al mateix Col·legi\nI amb això hem acabat!\nJa podràs gaudir de les instal·lacions i serveis que ofereix el Col·legi


SIGNANTS DE BENEDITO DEMANEN TRANSPARÈNCIA - El triangle\nHan posat a disposició de la Junta Electoral les seves dades per fer comprovacions\nLa possible revenda de signatures està des d’aquest matí focalitzat en el procés de validació que la Junta Electoral del FC Barcelona en el Auditori 1899 on es realitza sota l’atenta supervisió dels interventors de cadascuna de les quatre candidatures que han arribat a la final d’aquesta fase. També els equips del club, empleats hàbils en el maneig de dades i cal·lígrafs prestigiosos, s’han unit a aquesta operació que, està previst, finalitzi com a més tard aquest divendres amb la proclamació oficial dels candidats.\nSota la lupa està el precandidat eliminat Agustí Benedito, qui ahir no es va presentar al club amb les seves signatures donant peu a moltes especulacions sobre el salt d’Emili Rousaud al llarg de les últimes hores del diumenge. Les informacions apuntaven, com ell mateix va reconèixer, al fet que avançat el cap de setmana estava a més de dues-centes signatures del mínim. El diumenge va assegurar que esperava un paquet de signatures i finalment després d’un llarg silenci va dir haver obtingut fins a un petit coixí per a passar el tall.\nPer part seva, Agustí Benedito, que s’ha passat els últims anys demanant transparència en tots els àmbits del club, s’ha mostrat com veritablement és ocultant el que ha fet amb les seves signatures. En definitiva, s’ha convertit en un altre d’aquests personatges de l’entorn barcelonista sinuós, fosc i sota sospita d’haver emprat tot aquest temps electoral en benefici propi. Una situació que ja molts socis comencen a denunciar com a alarmant a la vista de tant de precandidat que acaba deixant un sentiment de preocupació per les males arts emprades en l’obtenció d’avals i per la publicitat encoberta afegida al fet de demanar al club la condició de precandidat, completament gratuïta.\nPer aquest motiu, desenes de socis signants de Benedito s’han posat a la disposició de la Junta Electoral per a acarar les seves dades per si fos necessari discernir i comprovar que les seves paperetes han anat a per a una altra candidatura si fos el cas. En general, ha creat un fort mal estar entre ells el fet de no rendir comptes davant el club com és preceptiu segons el mandat de la Junta Electoral de recollir vots amb l’única finalitat de participar activament en el procés de validació dels precandidats. Encara que no és obligatori lliurar-les si ha de ser un compromís ètic i de transparència amb els votants i amb el club.\nPrevDiversos barris de municipis catalans pateixen talls de llum en plena onada de fred


Iniciem cursos adreçats a formar i acompanyar en la inserció laboral a joves de 16 a 29 anys – Osonament\nIniciem cursos adreçats a formar i acompanyar en la inserció laboral a joves de 16 a 29 anys\nOsonament ha iniciat un curs d’ajudant de cuina i un altre de cambrer/a adreçats a formar i acompanyar en la inserció laboral a joves de 16 a 29 anys amb problemes de salut mental i addiccions que actualment es troben desocupades i no integrades en el sistema d’educació o formació. Aquests cursos s’emmarquen en el Projecte Singulars de Garantia Juvenil que promou el Servei Públic d’Ocupació de Catalunya. Ambdós tenen una durada de 100 hores, teòriques i pràctiques.\nEl cursos compten amb diferents sessions on es treballa la manipulació d’aliments i les tasques bàsiques de cambrer, atenció al client i resolució de conflictes, coneixements i tècniques de preparació de bar i la sala per al servei, coneixements i tècniques de servei d’aliments i begudes, coneixement i aplicació de tècniques d’atenció a la clientela, coneixements i tècniques de control, aprovisionament i emmagatzematge, seguretat alimentària, etc. A més, es visiten diferents establiments perquè els joves coneguin in situ com treballen els cambrers i els ajudants de cuina. Es tracta d’una formació que ajudarà als participants a millorar la seva ocupabilitat i a tenir més oportunitats d’incorporar-se al mercat laboral.\nDes d’Osonament s’estan realitzant altres accions amb el col·lectiu de joves per afavorir l’equilibri ocupacional, potenciar la participació social, fomentar hàbits de vida saludables i entrenar les habilitats personals.\nDurant l’any 2018, l’entitat va atendre a 69 joves a través de diferents línies d’intervenció que tenen per objectiu implicar-los de forma activa en la definició i posada en marxa d’un projecte vital propi basat en els seus interessos i competències. Així mateix, es pretén millorar el seu benestar personal, dotant-los d’eines per ser persones més autònomes i actives.\n← Programació d’activitats per commemorar el Dia Mundial de la Salut Mental a Osona\nExposició “Diverteix-te pintant”al BioArtCafè →


Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria - Página 14\nAnar a pàgina : 1 ... 8 ... 13, 14, 15 ... 18 ... 22\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dj Ago 24, 2017 6:11 pm\nAquesta màquina és una xulada!\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dj Ago 24, 2017 6:14 pm\nSegurament en la realitat mai veurem una dièsel del cremallera de Núria remolcant una composició del Harz...\n... o ves a saber, potser si perquè també la hem vist remolcant uns vagons del Furka, i un tractor Naval de Catalans remolcant un mercaderies de la Baia de Somme...\nPer que no fer-no dons? Només ca una mica d'imaginació. I de fet queda molt bonica, no?\nI perquè no dir-ho? : la màquina fa molta patxoca.\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dj Ago 24, 2017 9:08 pm\nJa veig que el nou furgo del Hartz ha comencat a fer servei.....\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dj Ago 24, 2017 11:29 pm\nSi. De fet l'hem estrenat.\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dv Ago 25, 2017 11:07 am\nUna de les coses que vam comprovar va ser el gàlib, ja que és una màquina que aprofita al màxim l'espai disponible.\nTot i passar justet, passava, però em vaig quedar preocupat perquè dalt del sostre hi va una pila de coses, entre caixes elèctriques i la gàbia de resistències.\nHe estat remenant les normes NEM i hi ha un gàlib d'obra per a via estreta i un gàlib de material, que imagino que és per a via ampla, escala II.\nEntre un i l'altre, m'he fet un gàlib ben restrictiu, amb l'alçada i l'amplada del d'obra i amb la part inferior del de material. Són les mides més petites que permeten els gàlibs.\nUn cop dibuixat, he fet el muntatge.\nPel que es veu, passar, passa, tot i que justet. Estic pensant a reduir una mica l'amplada de la gàbia. Les caixes les puc col·locar una mica més endins si cal.\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dv Ago 25, 2017 6:21 pm\nAquesta és la norma de gàlib de via estreta, però presenta el gàlib d'obres de fàbrica:\nEl material òbviament ha de ser més petit, però malauradament no hi ha un gàlib de material per a via estreta. Aquesta norma de gàlib de material és per via de 64 mm és a dir per via normal:\nJo vaig arribar a la conclusió de que qualsevol gàlib real (FC Olot-Girona, Catalans, etc) reduït a escala pot ser un gàlib perfecte, que superposat al gàlib d'obres NEM no ha de donar cap problema.\nEn el teu cas seria interessant aconseguir el gàlib de material mòbil de FGC o del Cremallera de Núria. Malauradament els autors de llibres sobre trens solen oblidar-se'n del tema dels gàlibs i no és fàcil trobar-los publicats en algun llibre. En qualsevol cas això només seria una prova de comprovació, perquè l'altre teoria meva és que si fas el material perfectament a escala, sempre estarà dins del gàlib. Ara, que llavors convé no sobredimensionar res, i no cometre cap error d'alçada, o d'amplada.\nPer aquesta màquina que està tant ajustada de gàlib convindria esmerar-se en no sobredimensionar les peces del sostre, i si cal, potser fer-les un pel més petites del que tocaria.\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dv Ago 25, 2017 9:14 pm\nPer a fer el gàlib, he utilitzat aquests dos que anomenes. A les formes que coincideixen he utilitzat la cota més petita i, per tant, més restrictiva.\nPrecisament, la feina que vaig estar fent ahir a la nit va ser reduir una mica les dimensions de la gàbia, en amplada i alçada. Vaig aprofitar també pet millorar uns aspectes del disseny que havien quedat massa simples.\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dg Ago 27, 2017 6:14 am\nUna xulada de màquina\nAi el gàlib. Jo també m'he mirat normativa i em sembla que el meu furgó es pasa d'ample... sort que és expositiu i de dos eixos.\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dt Ago 29, 2017 12:13 am\nHa quedat francament preciosa... espero poder veure-la en directe algun dia...\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Ds Set 02, 2017 11:05 pm\nAquests dies, tot i no fer gran cosa, alguna n'he fet. He imprès la gàbia amb les petites reduccions que he fet per si de cas.\nA la part superior, he provat a fer la reixa d'una sola peça, adaptant-la a cadascun dels forats. Un cop feta la forma, ho he enganxat amb superglue.\nUn cop sec, he anat enganxant els laterals.\nLa base no l'enganxaré fins al final, quan hi hagi posat les resistències a dins.\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dg Set 03, 2017 2:37 am\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dg Set 03, 2017 9:01 am\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dt Set 05, 2017 10:01 am\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dc Set 06, 2017 6:19 pm\nAquests detalls fan molt al resultat final\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dj Set 14, 2017 11:20 am\nHe estat força dies fent miquetes i posant trossos de reixa. Avui, per fi, ho he acabat i he pogut pintar la gàbia de platejat.\nTambé he imprès les resistències i els he fet una passada de negre.\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dv Set 15, 2017 4:29 am\nI un cop tancada la gàbia... no es veuen..!\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dv Set 15, 2017 7:49 am\nEl que es veu es una feina brutal .\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dv Set 15, 2017 7:50 pm\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Ds Set 16, 2017 1:40 am\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Ds Set 16, 2017 11:58 pm\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dg Set 17, 2017 1:31 am\nJa he començat a instal·lar els altres trastos que van al sostre i he acabat també la il·luminació, amb els llums de das i un interior. Tot funciona segons el sentit.\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dg Set 17, 2017 2:25 am\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dg Set 17, 2017 11:28 am\nCables de diferent mida i brides fetes amb paper d'alumini enganxat amb cinta de doble cara. Una mica de super glue per aquí i per allà i ja té una altra pinta.\nEm queda pendent posar-hi els llums taronges del sostre, que crec que faré amb uns leds de 10mm de color taronja. Si a més, trobo la forma que facin pampallugues...\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dg Set 17, 2017 7:58 pm\nNo puc dir mes que Excelent .una pesa envegatble.Felicitats Joan !!!\nAssumpte: Re: Locomotora dièsel DM6 del Cremallera de Núria Dg Set 17, 2017 9:42 pm\nHi ha un leds que son intermitents, no?\nPàgina 14 de 22 Anar a pàgina : 1 ... 8 ... 13, 14, 15 ... 18 ... 22


Èxit rotund del 1r mercat de segona mà del Morell | Aj. El Morell\nMés d’una vintena de parades es van instal·lar, des de les deu del matí, una xifra que supera amb escreix les expectatives inicials de l’organització\nper Albert Fuertes 20/10/2021 14:24h\nEl Morell va celebrar aquest passat diumenge el primer mercat de segona mà. La plaça de l'Era del Castell va acollir al llarg del matí més d'una vintena de parades. Una jornada amb un ambient molt animat i concorregut.\nDes de les deu del matí fins a les dues del migdia, es va poder passar per aquest mercat que s'estrenava al municipi. La gran quantitat de venedors va superar amb escreix les expectatives inicials dels organitzadors. A mig matí es va servir un esmorzar de coca i xocolata desfeta que va resultar ser el complement ideal.\nLa iniciativa de la regidoria de Promoció econòmica de l'Ajuntament del Morell, va esdevenir «un èxit rotund», afirma la responsable, Mònica Casas. «Va ser un dia de germanor, en una ubicació perfecta», continua, «i en què es va posar de manifest les ganes que hi ha de tornar a la normalitat i de participar en esdeveniments d’aquest format».\nLa majoria de persones que van posar parada eren morellenques, però també n'hi havia de municipis propers, cosa que demostra l'interès per aquesta activitat. Tot plegat, mentre s'oferia un ampli ventall de productes usats, però en bon estat, a totes les persones visitants, portant a la pràctica el lema del mercat: 'Ven allò que no utilitzes, troba allò que necessites'.\nEn el mercat de segona mà s'hi podia trobar des de roba i sabates per a totes les edats, passant per joguines, estris de ferreteria, plantes, elements de decoració o llibres, entre molts altres.«Des de l’Ajuntament, contactarem amb totes les persones participants per conèixer les seves valoracions i com millorar de cara a pròximes edicions», acaba Casas.\nÚltima hora Última hora Tarragonès Última hora El Morell Última hora comerç


La comparsa Euskal Runa s’anticiparà a la rua del Carnaval amb el “Txupinazo” | EFMR.cat\nInici Notícies Cultura La comparsa Euskal Runa s’anticiparà a la rua del Carnaval amb el...\nFoto CC: Viajar24h\nEl Txupinazo d’inici de la Setmana Gran Espluguina és l’acte previ a la Rua de les Mil Disfresses que enguany celebrarà la comparsa Euskal Runa.\nLa proposta començarà a dos quarts de vuit del vespre d’aquest divendres a la plaça de la Vila de l’Espluga i comptarà amb la participació d’entitats de l’Espluga, demostracions folklòriques i espectacles diversos. L’acte arrancarà amb el Txupinazo i el pregó a càrrec de “Ferran Andetxaga”. També hi haurà salt de festes amb l’Associació Cultural de Grallers, Gegants i Nans de l’Espluga i l’agermanament amb la colla infantil del Ball de Bastons del municipi.\nLa comparsa Euskal Runa també farà una demostració d’esports tradicionals bascos i acabarà amb l’Encierro de Sant Runín. Finalment, l’organització ha assegurat que “no faltaran els pintxos i els zuritos”.\nAquest acte previ de la comparsa “Runa” ja s’ha consolidat en el calendari del carnaval espluguí. Per exemple, l’any passat es va celebrar al Teatre del Casal el debat electoral entre Donald Trump i Hillary Clinton o, el 2016, l’estrena del remake a l’espluguina de la pel·lícula de Star Wars.\nArticle anteriorAra i sempre del dijous 8 de febrer de 2018\nArticle següentStory Time – “Pocahontas” del 8 de febrer del 2018


Aquesta sèrie estatunidenca va ser llançada al gener de 2016 i és una de les més vistes a Espanya. L’he triada perquè és molt entretinguda ja que tracta d’un dimoni que acaba d’abandonar l’infern. El diable es diu Llucifer Morningstar i té el negoci d’un club nocturn on fan festes.\nNo em sembla bé que hi hagi violència però la resta està bastant bé! Sobretot, el que més m’agrada és quan resolen crims i atrapen al dolent.\nAquesta sèrie té 5 temporades i fa poc que ha sortit l’última de totes. La meva preferida és la segona perquè és quan els protagonistes tenen més confiança i fan més coses junts.\nL’actuació que més m’agrada és la de la detectiu Decker ja que és la seva amiga i companya de treball.\nMarta Franco Vallecillos (3r A)\nNext “Megan is missing”


Xiquets del carrer a l'Estació Victòria (Bombai). Fotografies de Benito Pajares\nInici > Xiquets del carrer a l'Estació Victòria (Bombai). Fotografies de Benito Pajares\nViure la infància en l'Estació Victòria de Bombai\nLa primera vegada que vaig visitar Bombai, o Mumbai com en diuen ara, va ser l’any 2004. Tot i ser el meu tercer viatge a l’Índia no havia tingut oportunitat de conèixer aquesta ciutat, ja que les dues vegades anteriors havia preferit el nord, des de Jaisalmer —al Rakhastan— fins a Calcuta, passant pel Nepal, i alguna zona de l’Himàlaia com Sikkim. Aquesta vegada m’havia proposat recórrer part del país amb tren, eixint precisament de Bombai cap al nord, per passar a Orissa, a l’est; baixar cap al sud-est i creuar després cap a la capital per tornar a Espanya.\nHi vaig arribar a la matinada i, després de la primera nit d’hotel, estava neguitós per emprendre com més aviat l’aventura, de manera que em vaig dirigir a l’estació Victoria per consultar els horaris de trens. A la porta em va cridar poderosament l’atenció la quantitat de xiquets d’aspecte brut i empobrit que vagarejaven en grups pels voltants de l’estació; la veritat, però, és que no va ser una sorpresa perquè, en les meues experiències anteriors pel país havia pogut constatar que era una trista estampa massa habitual gairebé a la major part d’indrets del país. Tanmateix, em va sorprendre també que l’interior estiguera pràcticament envaït per una xicalla que superava amb escreix qualsevol referència a l’horda de pinxos del pati de Monipodio i l’Espanya de la primeria del segle XVII. Xiquets pidolant per les taquilles o a la zona de bars; xiquets que baixaven dels trens de rodalia plens de gom a gom, als quals havien pujat amb l’esperança d’aconseguir una mica de menjar o algunes monedes; xiquets que dormisquejaven estirats als bancs o en terra a la zona interior, on es retiraven els trens que no estaven de servei i podien passar més desapercebuts; xiquets fumant crack o inhalant cola… I tot això a la vista de centenars de passatgers que caminaven amb presses amunt i avall sense prestar la més petita atenció a un drama potser massa vist.\nQuin viatger occidental, del primer món, no hauria sentit l’impuls irrefrenable, o més ben dit, la necessitat imperiosa de fer alguna cosa davant una tragèdia tan esfereïdora? Jo sentia que l’única cosa que podia i havia de fer era difondre aquesta terrible realitat. Em quedaria uns quants dies més a Bombai, encara que haguera d’escurçar el meu recorregut, per passar en aquesta ciutat cinc o sis dies abans de tornar a Espanya.\nNo desconeixia les dificultats del meu projecte, sobretot perquè és prohibit de fer cap mena de fotografia dins l’estació, i per la notòria presència policial. Era ben complicat que un turista, amb la càmera a la mà, passara desapercebut al recinte, per això vaig decidir estar-hi tan poc de temps com fóra possible, mirar que no s’adonaren de la meua presència i evitar qualsevol situació que poguera comprometre tant el meu propòsit com la meua estada o tornada posterior al país.\nPassava el temps voltant, acostant-me a algun grup d’aquests xiquets per parlar-hi i provocar que m’explicaren les seues històries i, sobretot, acostumar-los a la meua presència. Vaig compartir bastant temps amb alguns d’ells durant aquells dies, i quan hi vaig tornar després, fins i tot compartírem banc i terra alguna nit. Quan l’any 2009 em va sorgir l’oportunitat de tornar a l’Índia i passar una setmana a Bombai, no la vaig desaprofitar, ans al contrari, vaig preparar la partida a consciència i vaig agafar un bon nombre de fotografies amb la intenció de tornar a veure aquells xiquets i poder-los-les lliurar.\nPerò no vaig tenir gaire sort en les perquisicions per a trobar-los, i la meua peregrinació pels carrers mostrant les imatges dels xiquets, amb prou feines va donar resultat: eren desconeguts per a la majoria. Aleshores vaig recordar una dona que, des d’una barraca, solia vendre les ampolletes de cola, i sense dubtar-ho vaig anar a veure-la per ensenyar-li les fotos. I sí, ella els va reconèixer gairebé a tots; la majoria havien mort o desaparegut, segons les seues notícies.\nEls dies que seguiren vaig poder per fi localitzar-ne dos; el més gran havia tingut certa sort i es guanyava la vida com a enllustrador per l’estació de Chargate; l’altre, encara vivia al carrer i el seu estat era notablement pitjor que alguns anys arrere.\nAra, la Universitat de València organitza el muntatge d’una exposició fotogràfica del material que vaig aconseguir durant les hores viscudes a l’estació Victoria i als seus voltants. Amb aquesta exposició sent que, en certa manera, pren sentit no solament el temps, l’esforç i els afanys, sinó que, a més a més, comencen a tenir sentit les raons que em van moure a plasmar aquesta història i que mai no han estat altres que sensibilitzar totes les persones que s’acosten a veure la mostra. Tanmateix, sóc conscient que poca cosa es pot fer ja per aquests xiquets retratats i pels que a hores d’ara pul·lulen per les milers d’estacions Victoria d’arreu del món, però potser aconseguirem sensibilitzar, ni siga una petita part de la societat, perquè es puguen emprendre accions conjuntes de denúncia i reivindicació de la millora de vida dels milions d’éssers que, com els esparracats de l’estació Victoria de Bombai, només compten amb un present de misèria i un futur, de més misèria, i a curt termini.\nDe 17 de juny de 2010 a 29 d’agost de 2010\nBenito Pajares, fotògraf de premsa


“El territori no pot caure en l'oblit” - Socialistes | Partit dels Socialistes de Catalunya\nEl president del Grup Socialistes i Units per Avançar i cap de l’Oposició, Salvador Illa, ha visitat aquest matí la zona afectada per l’incendi del Cap de Creus i ha afirmat que “he traslladat el meu agraïment a tots els que van treballar en l’extinció de l’incendi i particularment els alcaldes i responsables municipals, que van actuar amb molt sentit de la responsabilitat”. “He constatat la bona entesa i el bon treball de coordinació entre els diferents nivells d’administració. Vull que una vegada apagat l’incendi el territori no caigui en l’oblit, com ja vaig deixar pal·les ahir també a la zona de l’incendi de la Conca de Barberà i l’Anoia”, ha afegit.\nEl cap de l’Oposició ha indicat que “cal saber fer conviure als espais naturals i forestals amb l’activitat humana, els mosaics agroforestals. He expressat el compromís del govern alternatiu per impulsar aquesta línia de treball, que ajuda en matèria de prevenció d’incendis i que hi hagi una activitat ordenada i equilibrada als camps”. “Combinar l’activitat econòmica amb la preservació natural no és contradictori, tot el contrari, són coses que es complementen”, ha dit.\nDurant la visita, Salvador Illa ha estat acompanyat pels diputats del grup Socialistes i Units per Avançar Silvia Paneque i Ramon Espadaler, així com pel diputat al Congrés Marc Lamuà i el subdelegat Albert Bramon.


Què hi ha de nou amb l'educació a distància? - Kultural Tours\n12 nov. Què hi ha de nou amb l’educació a distància?\nAvantatges i inconvenients de l’educació a distància\nMoltes de les universitats d’Amèrica i Europa han incorporat la modalitat d’educació a distància amb el suport de les noves tecnologies de la informació i les comunicacions.\nEl sistema utilitza mètodes, estratègies i eines que faciliten l’aprenentatge des de qualsevol lloc i moment, per la qual cosa és una excel·lent alternativa de formació acadèmica. Entre els seus principals avantatges podem trobar:\nEducació més econòmica. Els cursos a distància generalment costen menys que els cursos presencials, a causa de l’absència de costos de lloguer, mobiliari i reformes per part de la institució. A més, els alumnes no necessiten gastar diners amb transport ni alimentació fora de casa.\nMillor qualitat de vida. Amb l’estudi en línia l’alumne no perd temps amb desplaçaments ni s’ha d’adaptar a ritmes preestablerts per la institució educativa. El mètode permet conciliar millor la vida personal amb la vida professional i l’acadèmica. El resultat és una millor qualitat de vida.\nPedagogia innovadora. En lloc de rebre les classes magistrals típiques dels cursos presencials, els alumnes dels cursos en línia tenen accés a continguts disponibles en grans bases de dades, per tant el aprenentatge exigeix un paper més actiu de l’estudiant.\nInteractivitat. Per mitjà dels fòrums i espais d’interactivitat, els alumnes tenen l’oportunitat d’interactuar constantment entre si per compartir dubtes i afinitats.\nNo obstant això, de la mateixa manera que ofereix avantatges, l’educació a distància s’enfronta a diversos reptes a superar per realment impactar en la societat i complir amb la seva missió. Atès que implica una alta responsabilitat, dedicació i atenció, s’ha de fer un important esforç perquè aconsegueixi oferir recursos amb alts nivells d’interactivitat per als estudiants. Aquests recursos han d’assegurar que sigui possible fer-la interessant i que permeti assolir estàndards de qualitat d’aprenentatge.\nD’altra banda, el fenòmen de la globalització aporta una multitud de continguts que no sabrem valorar en la seva justa mesura si no som capaços d’establir uns punts de referència que ens serveixin com a indicadors de treball, pel que seria necessari establir una plataforma consensuada de criteris comuns de qualitat.\nQuina és la teva opinió al respecte? Consideres que és un mètode efectiu pel qual hem d’apostar?


L’Ajuntament de València dona resposta a una proposta ciutadana en adequar espais enjardinats d’Algirós | Valencia Extra\nL’Ajuntament de València dona resposta a una proposta ciutadana en adequar espais enjardinats d’Algirós\nLa intervenció es dura a terme en 8 setmanes, als carrers de Josep d’Orga, Xalans i Músic Ginés\n19/12/2020 - València Extra\nLa “plaça” de vianants del carrer de Josep d’Orga comptarà amb 4 jocs bio saludables, a més d’altres elements urbans i fites guarda voreres per evitar l’estacionament de vehicles a aquesta zona de vianants d’Algirós. Aquest districte també serà objecte d’altres intervencions impulsades per la Regidoria d’Ecologia Urbana per donar resposta a una proposta ciutadana per invertir pressupost municipal, en aquest cas un total de 132.428,18 euros de la convocatòria Decidim de 2018. Concretament, l’Ajuntament executarà, en un termini de 8 setmanes, diferents actuacions per adequar els espais enjardinats existents als carrers de Josep d’Orga, Xalans i Músic Ginés. S’intervindrà, principalment, a la jardineria, accessibilitat, paviments i mobiliari urbà.\nEl regidor d’Ecologia Urbana, Sergi Campillo, ha explicat que la superfície d’actuació és de 1.176,98 m2, i ha donat compte de les diferents “accions de millora”. Així, ha explicat que es duran a terme actuacions de poda a l’arbrat existent al carrer de Josep d’Orga, i la plantació d’un Acer monspesulanum a un escocell del carrer de vianants de Josep d’Orga, un Ginkgo biloba-gingo a la jardinera d’accés des del carrer de l’Impressor Lambert Palmar i dos Celtis australis lledoner als escocells del carrer de Xalans, al seu encreuament amb el carrer de Josep d’Orga.\nD’altra banda, a la jardinera amb palmeres del carrer de Xalans es plantaran arbusts d’ombra; Clivias, Acanthus, Liriopes i Polygonum. I tant als dos grans escocells propers al pas de vianants com a la jardinera de les palmeres del carrer de Xalans es realitzarà un paviment alveolar de formigó d’entre 1,00-1,20 metres d’amplària per facilitar el pas a les voreres.\nPel que fa a la “plaça” de vianants del carrer de Josep d’Orga s’instal·laran 4 jocs bio saludables: gir de cintura, eslàlom, esquí de fons i bicicleta estàtica, a més de dos bancs, una paperera i fites guarda voreres per evitar l’estacionament de vehicles a aquesta zona de vianants, sent dos d’ells abatibles per permetre el pas de camions de manteniment. A més, “a petició del veïnat, es col·locarà una placa commemorativa al mur de formigó que recorre el carrer de vianants de Josep d’Orga”.\nA la zona de jocs infantils de la mitjana enjardinada del carrer del Músic Ginés s’instal·larà un joc infantil d’equilibri i trepa que consisteix en entramats de corda penjats de pals d’acer incloent un tobogan també d’acer (amb unes dimensions totals de joc de 1908x492x290cm). A la superfície actual de terra de morterenca es realitzarà un paviment de seguretat de cautxú continu de 10 cm de grossària “i a la graderia existent es pintarà un mural amb un motiu a color que aporte a aquesta zona infantil moviment i alegria”. Per últim, s’adequaran els pendents de les rampes d’accés a aquesta zona de jocs perquè siguen accessibles segons la normativa vigent.


Montaner marxa i Pintat lamenta que no deixi l’escó tal com havia acordat | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEls consellers de Terceravia-Unió Lauredia, Josep Pintat, Joan Carles Camp i Oliver Alís.\nDt., 09/03/2021 - 21:15\nMeritxell Prat / Foto: Terceravia\nEl posicionament crític que ha mantingut Carine Montaner en la gestió de la pandèmia, que feia setmanes que havia obert certa fractura amb els seus companys de Terceravia, ha acabat amb la sortida de la consellera del grup parlamentari de la formació. El president del grup, Josep Pintat, ha lamentat la decisió “unilateral” de quedar-se com a consellera no adscrita, ja que tot i que el reglament del Consell General ho permet, ha recordat que els consellers de Terceravia havien signat un acord polític que implicava deixar l’escó si s’abandonava el grup.\nMontaner ha anunciat la decisió mitjançant una carta adreçada a la ciutadania en la qual remarca que “l’assetjament mediàtic i les calúmnies” que considera que ha patit per part d’un mitjà del país preocupen la resta d’electes de la formació, “per l’impacte que pot tenir en la imatge del partit els atacs personals i injustificats que rebo”, motiu que l’hauria portat a deixar el grup i perquè “tinc una visió diferent del que hauria de ser un partit”.\nAmb tot, i escudant-se en el reglament del Consell General, ha decidit quedar-se com a consellera no adscrita. “No puc marxar i decebre els ciutadans. Respectaré el meu compromís perquè em dec als ciutadans i em quedaré fins al final de la legislatura”, ha assegurat en declaracions al BonDia, encara que ha apuntat que és “una decisió que em perjudica a nivell econòmic”, ja que cobrarà la meitat que fins ara. També s'ha compromès a seguir destinant el 10% del seu sou a cobrir les despeses de la campanya electoral del 2019.\nAlhora ha anunciat la voluntat de crear un nou partit polític d’àmbit nacional. “He rebut molts missatges de suport i molt escalf per part dels ciutadans. M’han demanat moltes vegades que fes un partit. Ho he pensat durant molt temps i al final m’he decidit a fer el pas”. Sobre la prioriatitat que tindria “convertir Andorra en un referent internacional, fer una Andorra forta i una Andorra més justa, lluny de la injustícia i els amiguismes”.\nLa marxa de Montaner la ha valorat avui mateix Josep Pintat, que no ha amagat que la pandèmia “ha distorsionat” els plans de totes les formacions que van concórrer als comicis del 2019. “Quan no es comparteixen els fulls de ruta que s’han marcat a conseqüència dels fets que han vingut per la Covid, si un no es troba còmode deixa el partit, no passa res més i Terceravia continuarà el seu camí.”\nAixí ha negat “descoordinació” i ha lamentat que s’havien assabentat per la premsa de la voluntat de la seva excompanya de muntar un nou partit. Ha recordat que durant la legislatura no hi havia hagut cap desavinença a l’hora de votar conjuntament, però ha apuntat que “suposo que quan la senyora Montaner ha tingut culminat el seu projecte de partit és quan l’ha volgut fer públic, i no a la cara, sinó a través de la premsa.”\nSobre el fet de mantenir-se com a consellera no adscrita, Pintat ha afirmat que “el seu escó és d’ella perquè ho marca la legislació, però un dels acords polítics que es van prendre és que hauria de deixar-lo”. Així, ha lamentat la decisió “unilateral” i va admetre que l’acord polític “val el que val, és un tema de paraula de les persones. Res més”.\nEn aquest sentit Montaner ha exposat que el reglament del grup “no posa cap clàusula d’aquest tipus perquè aniria en contra de la llei” i tot i admetre que a l’inici de la legislatura van signar un acord, “si tenia aquesta clàusula no me’n recordo. Són coses que signes en confiança”.\nJosep Pintat ha explicat que aquest matí han tramitat la separació i tot ha estat “correcte”, i tampoc ha volgut entrar a valorar les paraules de Montaner en la carta feta pública on deplorava no haver tingut “el mateix suport dels electes de Terceravia-Unió Laurediana” que de molts altres ciutadans.\nPer últim, el president del grup parlamentari també ha reconegut que en una reunió de fa 15 dies es va valorar la situació de certa tensió pel que fa a les maneres de procedir i que es va decidir que podien continuar conjuntament “sempre que es consensués una posició més adequada i no es donés la imatge que volia anar per lliure”. Segons Pintat, després d’aquella trobada no hi va haver cap altre contacte fins que finalment ahir a la nit va fer-se públic el trencament.\nMontaner demana la nul·litat dels contractes amb Grifols\nMontaner demana per la revisió del pacte amb Grifols


Dimecres 7 de febrer: segon dia de la mesa de contractació del servei de comunicació i xarxes socials | Blog d'Agnès Ferré\nDimecres 7 de febrer: segon dia de la mesa de contractació del servei de comunicació i xarxes socials\nD’avui dimecres destaco la Mesa de contractació.\nA l’Ajuntament de La Bisbal no havíem tingut mai cap de premsa o una persona experta en comunicació i xarxes socials que publicités i informés de tots els acords municipals, esdeveniments municipals o d’entitats, informació important per la Bisbal i que contestés els missatges de les xarxes socials.\nConsiderem molt important transmetre tota la informació i és un pas més cap a la transparència municipal. A part que amb les xarxes socials es fa imprescindible que hi hagi una persona pendent de respondre les consultes i demés que plantegen els usuaris.\nCom que és un perfil que no havíem tingut mai a l’Ajuntament, l’any passat vam fer un contracte menor d’un any per saber què és el que necessitàvem a l’Ajuntament, quantes hores, quin tipus de feina, … Durant aquest any heu pogut comprovar que cada dia hi ha més d’una publicació al Facebook i twitter de l’Ajuntament, així com notícies al web municipal, notícies a la premsa, … a càrrec d’una persona experta en comunicació que, a més, és bisbalenca.\nAmb tot això fa unes setmanes que vam aprovar el plec de clàusules pel servei de comunicació i xarxes socials, especificat tot el que volem i de quina manera. S’han presentat cinc projectes per aquest servei i la setmana passada vamb fer la primera sessió de la Mesa de contractació. Fins avui tots els membres de la Mesa hem estat puntuant els diferents aspectes que vam definir en el plec de clàusules.\nAvui, a quarts d’1 del migdia, ens hem reunit les cinc membres (Maguy, Judith, Leo, secretari i jo) i hem posat sobre la taula les puntuacions que hem fet cadascú. Després el secretari ha obert el sobre B on hi ha les valoracions de caràcter automàtic com són el preu i millores, que tenen una valoració directa en funció del varem del plec de clàusules. Després d’aquestes valoracions ja tenim qui portarà el tema de comunicació i xarxes durant els propers 4 anys.\nUn procés obert, públic i transparent!\nAgnès FerréAl govern (2015/19), Alcaldessa, Treballem per la BisbalBisbal, transparència\nDijous 8 de febrer: 1r aniversari de la Vegueria Penedès, comença el Carnaval amb el dijous gras, reunió de grup de treball i cauen volves a la Bisbal! Dilluns 5 de febrer: dol per l’accident a la N-340 i sopar de dones per Santa Àgata amb l’Associació de Dones la Roca Foradada


O SOM AMB CATALUNYA O AMB ESPANYA, PER AIXÒ VOLEM DECIDIR. - ELS PATRIOTES\nO SOM AMB CATALUNYA O AMB ESPANYA, PER AIXÒ VOLEM DECIDIR.\nDefinitivament, ara ens adonem del peu que calça’n els espanyols. Pactar una constitució, on quedes reflexat que és tancava una etapa i ningú guanyava, van ser les voluntats si més no d’una de les parts. El resultat d’aquell pacte ha estat subvertit i ara la llei de “concòrdia i de reconciliació”, la seva sacrosanta constitució, està segrestada pels de sempre, els espanyols de Madrid. Ells han decidit que ningú esta per sobre de la seva constitució i que ells els espanyols són els que la guarden, la glorifiquen i la interpreten. Ells com sempre han traït les voluntats democràtiques i de convivència dels que fins i tot en algun moment podríem haver estat espanyols.\n23 anys del peix al cove donen per molt. Pactes inconfessables amb el PSOE primer i el PP després, donava patina espanyolista d’encaix, tot i que quan disposaven de majoria absoluta, aquí, no pescàvem peixos i fins i tot el cove n’era foradat.\nEl grup de la minoria catalana, CiU, amb el seu portantveu com estendard espanyol, s’ha posat sempre al costat del govern espanyol de torn, tant si havia peix com si no i quan ni havia no arribava ni ha seitó. En deien responsabilitat de país, espanyol clar. Mentrestant, Catalunya no només no en treia res, sinó que les inversions en infraestructures cada any quedaven aturades pel següent, fins arribar on som ara.\nDe fet, CiU a Madrid s’ha convertit en la coartada política de l’estat. Recolzar la majoria de pressupostos espanyols, els ha donat la llibertat per fer les seves infraestructures i abandonar la que ens calien a nosaltres per ser competitius. Aquest recolzament no era necessari, els governs espanyols haguessin fet exactament el mateix, però fer-ho potser ben ve valia un passaport diplomàtic espanyol i ser president d’una comissió espanyola al Congrés.\nEls espanyols modifiquen la seva constitució quan ho creuen convenient i tenen tot el dret, des de la ribotada de l’estatut de Catalunya al Congrés espanyol i al Tribunal constitucional espanyol, és la seva. Si no hi cap l’Estatut català, a la seva constitució, aprovat pel Parlament català i amb un Referèndum, vol dir que nosaltres els catalans tampoc i cabem.\nEl que és més inaudit i sorprenent, és que després de dir-nos els espanyols del peu que calçant, encara tinguem entre nosaltres representants de Catalunya a Madrid recolzant mesures que després seran utilitzades en contra nostra. El control del dèficit pressupostari va ser la justificació per reformar la constitució espanyola, però la lletra petita ja deia que havia de ser l’estat el que controles el dèficit, doncs el dèficit no era autonòmic era d’estat i amb conseqüència d’Espanya.\nAra en patim les derivades, ells no ens paguen el que ens deuen i ens acusen de gastar més del que tenim, fins i tot de malgastar. Ara ells ens imposen les condicions de dèficit, de com pagar i de com accedir al diner de l’estat que prové de l’espoli de Catalunya. Altra cop el grup Parlamentari de CiU a Madrid ha tornat ha donar legitimitat perquè el govern espanyol ens acolli.\nAra be el que ja és insòlit i no entenible, és que quan estem profundament immersos en una recentralització de competències, quan estem sotmesos a una asfixia econòmica sense precedents, quan estem dins d’un procés per d’Espanya l’única nació, quan tenim un estat capaç de generar insidies, quan se’ns tracta de nazis, encara CiU a Madrid és permeti la gosadia de recolzar un govern espanyol del PP que menteix i que del que en tregui a Europa, segur que Catalunya no en veurà ni un euro.\nNo Srs. de CiU no és compatible recolzar el govern espanyol que ens la esta fen passar magres i al mateix temps recolzar-los. Nosaltres no hem de demostrar absolutament res, són ells els que han trencat el pacte, són ells els que només volen una sola identitat, són ells els que ens menystenen i nosaltres de moment l’únic que podem fer és no donar-los més legitimitat, altrament CiU en cap cas liderarà finalment tot el procés.\nAquest escrit només vol que serveixi de reflexió. El President Mas ens ha demostrat que podem tenir líders que diuen i fan el mateix a\nCatalunya que a l’estat espanyol. De moment CiU A Catalunya fa i diu el que ara ens convé i CiU a Madrid de moment continua fent allò que tant convé a Espanya. Mentrestant a Madrid CiU vol ser part d’Espanya amb consulta inclosa, a Catalunya CiU proposa només la consulta. CiU té un problema en el moment que una part defensa la consulta i s’abona per un resultat espanyol i l’altra només defensa la consulta com eina democràtica i participativa. Tenim un problema i és diu Duran i Lleida.


Google ingressa un 19% més el primer trimestre i guanya 2.500 milions\nEl benefici de la companyia puja un 3,2% tot i incloure 198 milions de pèrdues pel llast de Motorola\n1 min. Mountain View 17/04/2014 17:28\nL'empresa de serveis d'internet Google ha obtingut un benefici net de 2.494 milions d'euros, el primer trimestre d'aquest any. Una quantitat que suposa un 3,2% més que el mateix període del 2013. En xifra de negoci, la companyia ha arribat als 11.142 milions d'euros, un 19% més que fa un any.\nGoogle ha generat un 68% dels seus ingressos a través dels portals d'internet, un 21% més que el 2013. De la mateixa manera han augmentat els ingressos procedents de xarxes socials, amb un increment del 22%. També ha augmentat el percentatge de guanys provinents de fora dels Estats Units, en concret un 57% del total.\nMalgrat que el conseller delegat de l'empresa, Larry Page, ha destacat que la companyia ha registrat un altre "gran trimestre", el balanç econòmic ha inclòs unes pèrdues netes de 198 milions de dòlars a causa dels resultats de Motorola Mobile. Google va acordar per gener la venda de Motorola a l'empresa tecnològica xinesa Lenovo per 2.910 milions de dòlars, tres anys després d'haver-la obtingut per 12.500 milions.