El palau Salort, conegut popularment per Can Salort, es troba al carrer Major, en el centre històric d’Alaior. Ocupa tota una cantonada de dit carrer i té la façana principal orientada a sud-oest.\nAquest edifici, que fou habitatge de la família Salort des del segle XVII, va ser comprat per l’Ajuntament l’any 1995 per destinar-lo a ús públic.\nÉs un edifici format per l’agregació de diferents cossos, els quals l’any 1893 foren reordenats pel mestre d’obres Manuel de Los Ríos i unificats sota una façana unitària d’estil neoclàssic. La tipologia és la tradicional a l’illa de Menorca: parets de pedra de marès amb forjats de volta també de marès als soterranis i planta baixa, i bigues de llenya amb quarts de marès i estucs de calç a les plantes superiors. La coberta és de teules i la fusteria de llenya amb finestres de guillotina d’estil anglès. (En la reforma per destinar-lo a seu universitària es van perdre les vidrieres de guillotina estil anglès)\nLa Biblioteca Pública Municipal ocupa la planta baixa i l’entresol des de l’any 1995.\nEntre els anys 1996 i 1998 es van executar les obres de rehabilitació, amb la recuperació dels espais representatius, la consolidació de l’estructura i la racionalització del conjunt per tal que el seu ús multifuncional fos possible i fluid. També es va dotar l’edifici d’ascensor i de serveis públics a les diferents plantes, es van substituir diversos forjats i les teulades, i es va fer un nou accés a la segona planta de la qual es van recuperar espais més amples. La intervenció a la façana fou mínima.\nDurant el 1999 es van dur a terme les obres de recuperació dels soterranis per convertir-los en dues aules.\nEl mes d’octubre de 1998 es va inaugurar l’edifici rehabilitat i fou destinat a seu de l’extensió universitària de les Illes Balears. El curs anterior (1997-1998) ja s’havien impartit cursos de la U.I.B. a l’institut Josep M. Guàrdia d’Alaior, degut que a l’edifici de Can Salort s’estaven realitzant les obres.\nInformació extreta de l’expedient projecte de Rehabilitació de Can Salort, l’autor del qual és D. Enrich. Maó 1996.


WATERPOLOMATARO: CONVOCATÒRIES CATEGORIES DE FORMACIÓ\nCONVOCATÒRIES CATEGORIES DE FORMACIÓ\nMica en mica van començant els equips de base les seves respectives lligues.\nPels nouvinguts, informar-vos que podeu consultar els calendaris i convocatòries de cada partit per diferents vies:\nA la dreta de la pàgina trobareu l'AGENDA de partits. Allà figuren tots els partits dels equips de la Secció, amb el seu horari i piscina. I si entreu i cliqueu a més informació, podreu consultar també la convocatòria del partit.\nTambé podeu subscriure-us al calendari d'un equip en particular, rebent automàticament, al vostre dispositiut, les actualitzacions o modificacions que es puguin donar al llarg de la temporada. Trobareu les adreces de subscripció "iCal" a la pàgina permanent de CALENDARIS, visible sota del títol del blog.\nUna mica més avall de l'AGENDA, trobeu una secció de CONVOCATÒRIES t.2015/16.\nAquí trobareu enllaçada la convocatòria del partit de cada equip, només clicant-hi.\nDins la secció DOCUMENTS, trobareu l'enllaç de Calendaris t.2015/16, des d'on us podreu descarregar el quadrant de partits de totes les categories, el mateix que podeu consultar a la cartellera de WP (a la planta dels vestuaris del Centre).\nSi sou dels que consulteu el blog des de dispositius mòbils, assegureu-vos d'estar visualitzant en mode escriptori, ja que la versió optimitzada per a mòbils, per defecte, només mostra les notícies.\nVinga doncs, esperem que us sigui ben senzill estar informats del dia a dia dels equips de competició del Centre.\nARA SÍ QUE SÍ, FOTOS PER L'ANUARI\nHI HAURÀ NOVA DATA PER LES FOTOS DE L'ANUARI\nDIUMENGE CANVIEM L'HORA\nTOTS BEN PENTINATS, QUE SORTIM A L'ANUARI\nNOVAMENT LES PLUGES\nARRANQUEN ELS CAMPIONATS\nDISSABTE FARCIT, DILLUNS DESCANS


Hora i data actual: Diumenge 17/01/2021 19:22\nDimarts 24/11/2020 15:41\nquè aporta això a més de marketing per a ells? "Pingües beneficios", company. Antigament -> reutilitzar ("devolver en tienda/supermercado los cascos vacíos") tenia un retorn immediat (dels diners que havies avançat per si no els retornaves) Actualment -> reciclar ("posar allà els envasos buits") en...\nDijous 12/11/2020 14:54\nDijous 12/11/2020 12:33\nDimarts 03/11/2020 12:22\nManteniment predictiu a FGC\nBon dia, L'altre dia vaig veure això a twitter: https://twitter.com/ffe_es/status/1321785565352730627 [youtube]https://youtu.be/5l638G9qz3E?t=3876[/youtube] Al minut 49 surt l'Albert Tajada, director d'infraestructures de FGC que parla de manteniment predictiu basat en dades, en un moment determinat...\nHome, hi ha bastant de soroll, a més tingues en compte (si ho he entès bé) que en aquell tros ja comença la via en corba i per tant encara fan més soroll... Crec que es refereixen a aquesta zona que he pintat en blau: https://imgur.com/a/a6DUOvo (La etiqueta de la imatge no funciona amb imgur... dis...\nDivendres 08/05/2020 14:53\nDimarts 18/02/2020 9:07\nRe: Apple Maps incorpora el transport públic\nHan trigat molt però finalment ja està disponible, jo he provat i funciona. Encara poden incorporar alguna funcionalitat com posar en temps real a on està el tren/bus que estàs esperant, però tot arribarà suposo. Crec que d'aquí poc Apple també treurà els seus nous mapes amb el seu "Street View".\nDiumenge 16/02/2020 16:18\nHola, Potser s'ha parlat d'això però ho he buscat i no ho he trobat. És tècnicament possible fer circular cotxes de dos pisos a la línia? He llegit en algun lloc que això fa que el tren trigui molt a carregar i descarregar, però amb la situació actual crec que molta gent pagaria per poder seure a ca...\nDivendres 17/01/2020 20:07\nAmb això sembla que descartin la famosa cua de maniobres i tampoc sembla que es preparin per engrandir les andanes perquè hi puguin caber 5 o 6 cotxes pel que podrien estar passant dues coses: O no se n'adonen de que va la cosa i la visió de futur és inexistent. O donen per segur que es farà un nou ...\nDilluns 06/01/2020 14:08\nTema: Nova Xarxa Wi-Fi FGC Barcelona-Vallés\nBona tarda, Aquest Nadal he estat per Barcelona i he fet servir unes quantes vegades la línia B-V, em vaig adonar que han desplegat a totes les estacions una nova xarxa de Wi-Fi, buscant he trobat una licitació a on es parla ( enllaç ). Sembla que han renovat tot el sistema de CCTV per un de nou bas...\nDissabte 14/12/2019 17:21\nJo conec gent que podria fer servir aquesta línia i no ho fa perquè és impracticable a nivell d'horaris. El que jo crec que és prioritari per millorar-la és augmentar les freqüències, he llegit en diferents llocs que hi ha problema de material (i potser també de personal). Jo crec que aquesta millo...\nJo conec gent que podria fer servir aquesta línia i no ho fa perquè és impracticable a nivell d'horaris. El que jo crec que és prioritari per millorar-la és augmentar les freqüències, he llegit en diferents llocs que hi ha problema de material (i potser també de personal). Jo crec que aquesta millor...\nDivendres 29/11/2019 9:45\nHola Aeduh, Quan vas publicar el TFG el vaig llegir i em va semblar molt interessant! Molt bona feina! Em van agradar molt els mapes que has fet que ajuden molt a entendre el que proposes. Segueixo amb molt d'interès tot el tema de la línia FGC B-V. Per cert molt encertades les entrevistes amb els c...\nDivendres 29/11/2019 9:34\nBon dia! Com l'Oscar anteriorment ha comentat jo també porto uns anys llegint però no ha estat fins fa poc que he decidit apuntar-me. Sempre m'han apassionat les infraestructures i els trens especialment, aprofito per agrair la feina als creadors del fòrum! Em presento una mica, sóc enginyer de Tele...


Šarqu l-Andalus = شرق الاندلس: Rahola o el súmmum de la hipocresia mediàtica\nRahola o el súmmum de la hipocresia mediàtica\nLa intenció és desviar l'atenció sobre la neteja ètnica que està succeint a Gaza\nAutor: Oscar Martínez - Font: Webislam\nNens manifestants amb "estètica jihadista", segons Rahola.\nEn un debat televisat al programa Matins de TV3 (1) entre Pilar Rahola i Francesc Tubau, portaveu de la plataforma Aturem la Guerra, una de les organitzacions convocants de la passada manifestació del 10 de gener a Barcelona en protesta per la massacre israeliana a Gaza, vam poder comprovar el baixíssim nivell moral que regna en els mitjans de comunicació per tenir en plantilla algú com Rahola, i ara explicaré per què és així.\nLa raó del debat va ser que Rahola es va sentir al·ludida en aquesta manifestació per un article publicat en una revista que va ser repartit en el transcurs d'aquesta on se la criticava a ella i a cinc personalitats més de la societat catalana per la seva fèrria defensa d'Israel, malgrat les atrocitats que ha comès i està cometent contra el poble palestí. Va ser tal el seu enuig que va anunciar públicament que anava a presentar a la fiscalia una querella contra la plataforma. El que és xocant és que, just abans del debat esmentat, Rahola va donar la raó als autors d'aquest article en donar proves sobre de les seves simpaties cap als representants d'un estat que, ara mateix, està cometent una operació de neteja ètnica a Gaza.\nVam poder veure com Rahola lloava l'ambaixador d'Israel a Espanya, que va ser entrevistat durant el programa pel presentador Josep Cuní. Rahola va dir de l'ambaixador israelià que "és un home molt ponderat" i que "està molt esparverat", referint-se, segons Rahola, al supòsit clima antiisraelià que hi ha ara mateix a Espanya.\nRahola es va atrevir a negar que l'atac d'Israel tingui res a veure amb les properes eleccions a l'Estat israelià, com si les enquestes no demostressin que la popularitat del govern ha crescut de manera clara des que va donar inici a les operacions militars a Gaza, com es va encarregar de recordar el propi Cuní a l'ambaixador.\nRahola no té pèls a la llengua en afirmar que l'atac -ella fa servir la paraula "defensa"- està plenament justificat i cito textualment les seves paraules: "s'ha arribat a un punt d'inflexió en què s'havia d'actuar militarment ". Rahola passa llavors a repetir el que diu la propaganda israeliana per justificar els seus atacs: que existia la possibilitat que els palestins compressin míssils de llarg abast a la Xina i a l'Iran i per això Israel va decidir actuar, i que havia d'impedir l'entrada d'armes pel sud de Gaza.\nPerò llavors, per què Israel està arrasant tot Gaza, no sols el sud? Per què el seu objectiu són civils, dones i nens, com s'ha demostrat prou, no sols els militants de Hamàs? Això Rahola no ho explica. Després es fica amb Zapatero, amb Saura (el conseller d'interior de la Generalitat de Catalunya) i amb el ministre d'Exteriors, Moratinos, per les seves tèbies crítiques a Israel, cosa que ni el propi ambaixador s'havia atrevit a fer.\nRahola estira els seus arguments fins al límit, dient que el debat polític sobre un país s'ha de limitar als que hi viuen, encara que aquest país sigui l'autor d'una massacre com aquesta i encara que les seves actuacions hagin rebut molt greus crítiques per part de la comunitat internacional i les Nacions Unides.\nLa verborrea de Rahola no s'atura en el seu afany de defensar i justificar Israel pel que està fent davant els ulls de tot el món. Torna a la càrrega contra Joan Saura, al qual ataca per suprimir un acte commemoratiu que s'havia de celebrar a Catalunya en honor de les víctimes dels camps d'extermini. La menció de l'Holocaust jueu dels filosionistes figura sempre en el guió i és inevitable, com si servís per a cobrir tots els crims que comet Israel, siguin de la naturalesa que siguin.\nNo cap en la ment d'aquesta senyora que, per al govern català, pot significar ficar-se en un embolic dels grossos, el fet de deixar-se fotografiar amb representants de la comunitat jueva en un moment com aquest, i que ja han rebut bastants crítiques pels seus recents viatges a Israel. Rahola està suggerint molt sibil·linament que Saura és un antisemita? En fi, que per a Rahola són qüestions de summa importància coses com aquesta, que se suprimeixi un petit acte públic que s'ha fet ja repetides vegades i no la mort de persones innocents -la mort de persones innocents, repeteixo- una cosa que per a Rahola no mereix el més mínim comentari. Jo em pregunto: què hauria dit si el govern de la Generalitat hagués anunciat que trencava tota relació amb Israel com li ha reclamat que faci la comunitat palestina a Catalunya?\nI arribem al debat entre ella i Tubau, en el qual -com he dit adés- Rahola va anunciar la seva intenció de presentar una querella contra la plataforma Aturem la guerra per l'article esmentat. Tubau va respondre que la seva organització estava també pensant presentar una altra querella contra Rahola pel que ell va qualificar de "insults" d'aquesta a la plataforma i a les organitzacions de suport a Palestina. Tubau es va queixar que Rahola els acusa de fer "apologia del terrorisme" (2), o de ser uns "micos" (3). A propòsit d'aquesta darrera desqualificació, m'agradaria fer un breu comentari. Però primer citaré el fragment de l'article de Rahola en què diu aquesta barbaritat:\n"Hem assistit a l'auge del fonamentalisme islàmic, que ha sembrat de morts els pobles i ciutats del món, especialment del propi món musulmà. I aquesta esquerra cridanera, èmuls dels micos de Gibraltar, s'ha mantingut sorda, cega i muda davant d'aquest mortífer i totalitari fenomen. "\nRahola mostra aquí la seva profunda capacitat per a la calúmnia en dir sense cap escrúpol que l'esquerra contrària als crims d'Israel és favorable a l'anomenat "terrorisme islàmic", com si criticar Israel pels seus crims suposés estar automàticament d'acord amb la mort d'innocents a mans d'organitzacions com Al-Qa'ida. Que a gust que es queda Rahola quan deixa anar aquests exabruptes! Gaudeix utilitzant aquests simulacres d'indignació que tant li agraden per emular Bush en la seva cèlebre frase: "si no estàs amb mi, estàs amb els terroristes".\nTubau, a continuació, va intentar passar pàgina i parlar de la manifestació del dia 10, cosa que Rahola no li va deixar fer amb les seves contínues interrupcions i amb el seu acaparament del temps del debat. Però li va donar temps a dir alguna cosa com això: "estem molt orgullosos que assistís tanta gent de la comunitat àrab i islàmica perquè aquesta gent vol quedar-se a viure a Catalunya i, per tant, forma part de la societat catalana".\nTubau es va queixar que Rahola els acusava a tots de ser "jihadistes" pel fet de ser musulmans i es va queixar també perquè la premsa ha destacat un incident que, en altres circumstàncies, tothom hauria passat per alt. Un dels manifestants anava cobert amb un passamuntanyes i va ser fotografiat empunyant una pistola, pel que sembla, de joguina.\nTubau va dir que el servei d'ordre de la manifestació li va dir que es llevés el passamuntanyes i que se n'anés d'allà i no descarta la possibilitat que es tractés d'un provocador del Mossad. Però, per a algú com Rahola, l'important és que en una manifestació en què tothom demanava que es fes complir el dret internacional que, en teoria, ha d'obligar Israel com a potència ocupant i Estat agressor a posar fi a la matança d'un poble pràcticament indefens, l'important, dic, és que hi hagués un manifestant vestit amb un passamuntanyes i portant una pistola, pel que sembla, falsa. L'important per a Rahola és que hi hagués manifestants amb "estètica jihadista", no que siguin ja més de mil les persones assassinades per Israel aquests dies, el 40% de les quals són dones i nens.\nJo vaig estar en la manifestació d'aquell dia, i si per "estètica jihadista" Rahola interpreta que molta gent portés la "kufia" palestina o tingués pinta d'àrab-musulmà i cridés en el seu idioma, l'àrab, que és el que jo vaig veure i fotografiar, Rahola hauria de ser presentada com un exemple de persona tendenciosa i maliciosa en la seva forma d'exercir el periodisme, a més de fregar el racisme per equiparar terrorisme amb islam o amb la cultura àrab.\nL'important per a Rahola no és que Gaza sigui un camp de concentració en tota regla, un camp de concentració on viuen -i moren a mans del Tsahal- un milió i mig d'ànimes dependents en tot del que decideixi Israel: si concedir el dret a la vida obrint la frontera perquè rebin ajuda humanitària, o negar-los aquest dret en deixar-los morir per manca de medecines i material quirúrgic.\nL'important per a aquesta dona és que la seva foto sortís en un diari en el qual es criticava la seva defensa pública de la política de l'Estat israelià cap a Palestina (li va amollar a Tubau: "tu has vingut a parlar de Gaza, jo he vingut a parlar de la revista "). Aquest diari publicat ad hoc denunciava el que cap altre publica ni denuncia, per desgràcia: que a Catalunya hi ha persones que emparen amb les seves paraules un genocidi en tota regla, ni més ni menys.\nAquest diari, per cert, també denunciava una cosa encara més greu, a saber: que el propi govern de la Generalitat de Catalunya ha potenciat durant l'últim any les seves relacions comercials, culturals i empresarials amb un Estat que vulnera de forma notòria dels drets humans des fa moltíssims anys.\nRahola va ser tan malèvola que va acusar la plataforma Aturem la Guerra d'incitar a l'odi cap a ella i les altres cinc persones (que no citaré aquí, per cert), sense adonar-se que és ella la que incita a sentir odi de forma diària cap la comunitat musulmana que viu i treballa al nostre país, sembrant contínues sospites sobre la seva presumpta vinculació amb el terrorisme, igual que fa gent tan poc recomanable com els locutors de la COPE, com es va encarregar de recordar el propi Tubau.\nRahola va fer una acusació tan greu al seu interlocutor -Francesc Tubau- com la de fer "apologia del terrorisme" i tot perquè és Israel el denunciat per la plataforma Aturem la Guerra i no Hamàs. Aquesta senyora no ha tingut en compte en les seves aparicions públiques en la televisió catalana que el dany infringit per Hamàs a Israel és infinitament menor que el comès per Israel sobre -no ja Hamàs- sinó sobre el mateix poble palestí.\nPer a ella, els palestins no compten en les seves lamentacions, només en les seves diatribes. És gairebé tant com dir que Israel té raó en considerar-los a tots terroristes. Perquè si s'argumenta de manera tan clara com fa Rahola que Israel té dret a defensar-se ("Israel té dret a defensar-se i a existir"), el corol·lari és que Israel té dret a matar tants palestins com vulgui, si amb això s'està "defensant ". No hi ha límit al mal que Israel pugui cometre sobre el poble palestí, perquè Israel sempre s'està defensant quan ho fa. Es defensa perquè la seva existència depèn de la no existència de palestins en el que aquest estat considera el seu territori.\nAquest és l'argument feixista que justifica qualsevol crim que cometi, o pogués cometre en el futur: el sagrat dret a l'existència. Però, quin sagrat dret és aquest si passa per l'extermini d'un poble que es considera que "sobra", que no té dret a habitar la terra dels seus avantpassats, mentre que qualsevol jueu que visqui en qualsevol altre racó del món sí que té dret a ocupar una terra en la qual no ha nascut, pel sol fet de ser jueu? Què farien els catalans si un dia algú els expulsés de les seves terres i de les seves cases per la força de les armes i els condemnés a no tenir lloc a on anar o els reclogués en un gueto anomenat "camp de refugiats"? Resistir, per descomptat. I tindrien tot el dret de fer-ho. No els caldria recórrer a la violència si existís una cosa tan utòpica com unes Nacions Unides que poguessin aplicar el dret internacional per igual en tots els casos, no sols en aquells que convé a la superpotència que tots coneixem.\nReconèixer aquest dret a la resistència -segons Rahola- és fer "apologia del terrorisme". Rahola, llavors, per coherència, hauria de fer la mateixa acusació als que van redactar la Carta de les Nacions Unides, en lal qual es reconeix el dret a la resistència a l'ocupació. Com que vénen al cas, citaré aquí les paraules del president de l'Assemblea de les Nacions Unides en referència als atacs d'Israel a Gaza:\n"Els palestins, com a població que pateix una ocupació il·legal, tenen dret a la resistència, sempre que respectin les limitacions establertes pel dret internacional humanitari. És il·legal que els palestins llancin coets contra localitats israelianes. Ningú, ni a Sderot ni a Ashkelon, ni a Rafah ni a Beit Hanoun, hauria d'haver de viure amb aquesta por.\nResulta terriblement paradoxal que l'ofensiva que s'està lliurant a Gaza, el que Israel anomena la seva "guerra contra el terror", hagi causat la mort, fins ara, de 13 israelians, deu d'ells soldats, dels quals almenys quatre van morir per "foc amic". (4) És una terrible paradoxa, perquè durant els cinc mesos que va durar la cessació del foc l'any passat no va morir ni un sol israelià. "(4)\nIsrael no necessitaria recórrer, segons el president de l'Assemblea de l'ONU, a l'extermini de palestins per "defensar-se", si acatés aquesta Carta, redactada per regular el comportament de les nacions civilitzades. Però es comporta com un perdonavides conscient de la seva força i que menysprea a qui se sotmet, mentre l'humilia, abans d'aixafar-lo amb la seva gran bota farcida de claus d'acer (i d'urani empobrit). Tanmateix, ja se sap que els imperis mai s'han comportat així -civilitzadament- perquè estan basats en el domini violent de pobles sencers, ni tampoc es comporten així els fidels servents dels imperis, com Israel. No els convé, si volen continuar exercint el seu domini sobre els altres.\nCom sempre, la violència exercida pels febles és el més terrible dels crims, mentre que per a persones com Rahola la violència dels poderosos està plenament justificada. A diferència de Rahola, com ja he dit, jo sí que vaig estar en la manifestació del 10 de gener. Vaig poder veure cares crispades per l'odi, per la ràbia, per la impotència de saber que només se'ns reconeix el dret de picar de peus i poc més (segurament, si les manifestacions tinguessin més incidència política de la que tenen, estarien prohibides).\nPerò també vaig veure cares d'alegria, de felicitat per estar allà, per poder-se expressar lliurement. I aquestes cares no les vaig veure entre els ciutadans catalans nascuts aquí que van anar a la manifestació. Aquests, més aviat, estaven tristos perquè pesava el mal record de les manifestacions per l'Iraq i el nul cas que van rebre per part del seu govern. No Les vaig veure en les cares dels altres catalans, els àrabs del Marroc, d'Algèria, de Síria, de Palestina, els musulmans del Pakistan, de Bangladesh, de l'Afganistan. I eren cares de felicitat perquè s'estaven manifestant lliurement, cosa que en els seus països d'origen els costaria possiblement la presó o una bona pallissa a mans de la policia. Però no sabien, quan ho feien, que algú com Rahola els acusaria de "jihadistes" per proclamar el seu amor a Al·là o per recitar l'Alcorà, mentre deien a Israel "assassí". Sort que no ho sabien, perquè potser llavors modificarien la seva opinió que Catalunya, el seu país d'acollida, és un país solidari amb ells i amb els que són com ells.\nA manera de conclusió m'agradaria dir que Tv3, amb aquest "debat" tan tendenciós en què amb prou feines se li va donar l'oportunitat d'expressar-se a Tubau, va aconseguir una cosa que em sembla gravíssima. I és desviar l'atenció sobre la neteja ètnica que està succeint a Gaza i tacar la imatge dels que estem en contra de la persecució que pateix el poble palestí des de fa 60 anys. Un servei que Israel, sens dubte, apreciará moltíssim, però que jo lamento profundament sent català com sóc. Em sembla senzillament una infàmia que s'arribi a aquests extrems en una televisió pública que paguem tots amb els diners dels nostres impostos.\n1. Televisió de Catalunya. Vídeo: "Aturem la Guerra respon a Pilar Rahola". Http://www.tv3.cat/videos/972089/Aturem-la-Guerra-respon-a-Pilar-Rahola.\n2. La Vanguardia. Pilar Rahola. "Apología terrorista en Barcelona". Http://www.lavanguardia.es/lv24h/20080514/53462840830.html.\n3. La Vanguardia. Pilar Rahola. El relativisme ètic. Http://www.lavanguardia.es/politica/noticias/20090107/53612533730/el-relativismo-etico-miquel-iceta-joan-tarda-antoni-puigverd-jose-saramago-albert-camus-paul- Eluard-.html.\n4. Declaració del President de l'Assemblea General de les Nacions Unides en la 32a sessió plenària del desè període extraordinari de sessions d'emergència sobre les mesures il·legals israelianes en la Jerusalem Oriental ocupada i en la resta del Territori Palestí Ocupat, 15 de gener de 2009. Http: / / www.un.org/spanish/aboutun/organs/ga/63/president/63/statements/palestine15jan09.shtml.\nTraducció: Google + Salvador Jàfer\nPublicat per Salvador Jàfer Sanxis el/l' 1/20/2009 11:16:00 a. m.\nEtiquetes: Aturem la guerra, debat, Francesc Tubau, Pilar Rahola


» Compliance Compliance – Experts Associats\nRègim de Responsabilitat Penal de la Persona Jurídica\nDesprés de l’aprovació i entrada en vigor de la Llei de Societats de Capital i més concretament de la Llei Orgànica 1/2015 de 30 de març, resulta del tot necessari dur a terme una autèntica labor d’actualització de la manera en el qual han de gestionar-se totes les actuacions dels consells d’administració. En l’actualitat les empreses demanden de serveis amb un elevat grau d’especialitat tècnica però també d’acompanyament en la presa de decisions. És per això que resulta determinant comptar amb la presència i immediatesa de professionals que advertint prèviament de la repercussió jurídica i fiscal de determinades decisions, que sàpiguen preavisar de l’impacte jurídic i econòmic de les actuacions empresarials.\nLa imputació penal que planteja la reforma per a les societats, no exclou l’eventual imputació dels seus administradors, responsables legals, empleats o depenents de manera que podria imposar-se condemna a ambdues per uns mateixos fets delictius.\nPer a evitar el risc de la Responsabilitat Penal de les persones jurídiques és necessari acreditar que els gestors i administradors han exercit el ‘degut control’ sobre els col·laboradors sotmesos a la seua autoritat.\nPrevenció de Delictes en l’Empresa\nEn aquest nou context legal, amb l’objecte d’exercir el degut control sobre els directius, empleats i altres col·laboradors, és no solament convenient sinó necessari que les societats establisquen programes o plans de prevenció de delictes per a evitar ser subjectes actius de delictes, així ho ve a exigir l’article 31 bis del Codi Penal (introduït per la L’1/2015), de la mateixa manera en què s’han establit mesures de prevenció en matèries com els riscos laborals, el blanqueig de capitals, o la protecció de dades, per exemple:\nPrograma de prevenció de delictes hauria de configurar-se com un sistema de gestió de riscos penals de l’empresa\nSistema de gestió de riscos penals: conjunt d’elements (polítiques, responsabilitats, mesures de control, reunions de seguiment, etc.) que s’estableixen per a planificar, implementar, monitoritzar, revisar i millorar de forma contínua les activitats que es desenvolupen\nOBJECTIU: prevenir, detectar i, si escau corregir, els delictes que eventualment puguin produir-se en la companyia i que puguin donar lloc a la responsabilitat penal de la persona jurídica\nServeis de Experts Associats en matèria de Prevenció de Delictes\nÉs per açò de la necessitat de dissenyar i implantar en les empreses Programes o plans de prevenció de delictes (PPD) així com la seua supervisió i compliment posterior. Apareixent en aqueix moment la figura del Responsable de compliment normatiu penal o “controller jurídic”. Que seria la persona encarregada en l’empresa d’exercir, de manera autònoma, la supervisió del funcionament i del compliment del model de prevenció implementat.\nSent conscients des de EXPERTS ASSOCIATS d’aquesta necessitat, hem dissenyat dos tipus de serveis que oferir-los als nostres clients, tots dos independents entre si però també complementaris:\nDefinició i disseny d’un Programa o Pla de Prevenció de Delictes (PPD) que pugui eximir o atenuar la possible responsabilitat penal de la persona jurídica. Elaboració de dita Manual.\nIdentificació de riscos penals per a la persona jurídica, d’acord amb la legislació espanyola actualment en vigor.\nEstabliment de les oportunes polítiques i procediments, d’acord amb la cultura i model organitzatiu de la pròpia empresa.\nDisseny i ajuda en la creació de models de gestió dels recursos financers adequats.\nDisseny i ajuda en la configuració dels canals de denúncies adequats així com en la forma d’establiment de les labors de recerca de frau intern.\nEstabliment d’un sistema disciplinari que sancioni adequadament l’incompliment de les mesures que estableixi el model.\nAssistència tècnica a el “Controller Jurídic” designat per l’empresa. No oblidem que el mateix és el responsable del funcionament i compliment del model així com la vigilància i control del personal sotmès a ell.\nPer a complir amb tal fi, cal una formació contínua i actualització de continguts. La qual cosa es duu a terme a través de la nostra assistència tècnica al mateix. Aquest servei prestat per EXPERTS ASSOCIATS pot incloure:\nLa Capacitació als professionals de l’empresa per a mantenir el Programa de Prevenció de Delictes, una vegada aquest s’engegui.\nAssistència per a Pla de comunicació i formació sobre la prevenció de delictes.\nMantenir informat al client sobre sentències i novetats jurídiques que puguin anar sorgint en el futur, en relació amb la responsabilitat penal de la persona jurídica.\nDe la mateixa manera EXPERTS ASSOCIATS pot plantejar-li un altre tipus de serveis que no són ni l’elaboració d’un PPD ni l’assistència tècnica a el “controller jurídic” o fins i tot la externalizació si escau (en professionals de EXPERTS) de la figura de el “controller jurídic”, però que estan íntimament relacionades i formen part de la nostra carta de serveis complementàries a els Programes de Prevenció de Delictes:\nDissenyar i implantar sistemes i polítiques corporatives en matèria mercantil. Més concretament compliment de transparència i bon govern (Llei 3/2013) en matèria de retribució d’administradors i resta de deures i obligacions d’aquesta norma per a les societats de capital.\nServeis de “implant” al consell d’administració de societats de capital o empresari, altament personalitzat:\nServei de “Controller financer” o d’auditoria interna\nServei de “Controller laboral”


Javier Gutiérrez Asensio - DAE\nJumilla / 1984\nEl seu interès i amor per l’art neixen en la seva infància gràcies a la influència del seu pare, gran amant de la pintura. Conscient del seu interès per l’art i tot el relacionat pel disseny, va provar amb el disseny gràfic, estudis que va abandonar sense tenir clar quin seria el seu destí.\nLa casualitat i les ganes de trobar el seu camí el van portar fins el disseny de producte trobant en ell la seva veritable vocació.\nAixí i Xavier no és només un dissenyador de producte. La seva eterna curiositat i inconformisme li han fet arribar a totes les branques del disseny, fotografia, disseny gràfic, 3D, sketching, etc. No hi ha res que se li pugui resistir a aquest dissenyador multidisciplinari amb ment inquieta, que no és capaç de deixar de crear ni tan sols amb els ulls tancats.\nEl 2015 va fundar conjuntament amb Pere Boj l’estudi ACHODOSO, dos dissenyadors amb perfils oposats que han sabut treure-li partit a les seves diferències. Com a resultat del seu treball han rebut diversos reconeixements, com són: primer premi en la categoria de disseny de la setena edició del Cosentino Design Challenge 2013, primer premi en la modalitat de disseny de bany del concurs CevisamaLab 2014.\nTambé han exposat les seves col·leccions al Salon Nude de Fira Hàbitat València 2015 i 2016, i al Salone Satellite Milano 2016 i 2017.


Wikiloc | Ruta Arbolí - Siurana - Gallicant\nArbolí - Siurana - Gallicant\nItinerari circular a l’extrem sud-oest de les muntanyes de Prades, prop del punt d’intersecció amb el Parc Natural del Montsant, que hem començat al petit poble d’Arbolí, punt en el que finalitza la carretera local TV-7012, que prové del coll d’Alforja, situat a la C-242, entre les Borges del Camp i Cornudella de Montsant, del que el separen poc més de quatre quilòmetres. Hi ha dues zones per aparcar, una abans de travessar el pont sobre el riu d’Arbolí i la segona a la placeta on es troben els antics safarejos i una font. Sortim del poble per un carrer costerut, seguint inicialment les marques del G.R. 7 i del P.R. C-87, que és el que ens guiarà una bona estona. A poc, trobem un rètol indicador, per on a la dreta marxa el sender de gran recorregut en direcció a Gallicant, que és per on tornarem, mentre que ara toca enfilar-se per un sender empedrat i amb marges, fins a l’ermita de Sant Pau, situada en una balconada sobre el poble. El camí ens porta al maset del Nadal i d’ell a la restaurada casa del mas Salín, que acull un establiment d’agroturisme, situat al capdamunt del cingle, des d’on tenim una àmplia panoràmica sobre el pantà, el poble i els cingles de Siurana, així com sobre el vessant oriental de la serra de Montsant. Seguim la pista fins a un trencall a l’esquerra per on comença el descens del grau del Vincabrer, que tot i ser a estones dret no presenta cap dificultat, passant arran de balmes i alguna torrentera. Arribem a una mena de cabana on hi viu l’Amador González, un curiós personatge instal·lat en aquest indret, amb les seves eugues, amb les que va donar la volta la península ibèrica en carro-barca.\nTravessem la llera del riu Siurana, al costat de les restes d’un molí paperer, i encarem un dels trams més destacats de la ruta, la pujada al grau de les Marrades, que ens portarà fins a Siurana, per l’anomenat camí de la Trona. Abandonem el P.R. C-87, que marxa vers la Febró, i seguim ara el P.R. C-7, amb un traçat excel·lent, que a trams conserva el vell empedrat i els seus marges. Passat un sector de curtes ziga-zagues, arribem a un sector més planer, que a flanqueig avança a estones força penjat de la cinglera, deixant a la dreta la canaleta del grau de la Tornera, per la que pujarem més tard, arribant a la curiosa formació de roca, la Trona, que travessem per sota, per arribar a un feixanc que ens durà a les restes del castell musulmà de Siurana i al camí d’accés a aquest preciós poble, perfectament conservat, amb un reduït nucli empedrat i a l’església romànica de Santa Maria, en la que destaca la seva portalada, amb un timpà esculpit, que representa la imatge de Crist crucificat, el sol i la lluna, dos lleons amb representacions florals, amb dos grups de quatre apòstols sota arcs de mig punt. Val la pena voltar pel camí que voreja el cingle, entre l’església i el castell, per obtenir les millors i més conegudes imatges de l’indret.\nTornem pels nostres passos fins al grau de la Tornera (tot i que podríem anar també per la carretera T-3225, ja que la recuperarem), passant de nou per sota la Trona, tractant-se d’una curta grimpada, per un terreny trencat, on hi ha instal·lada una cadena, que ens deixa a l’esmentada carretera, a l’alçada del càmping, per la que seguirem uns set-cents metres, fins arribar a una cruïlla a la dreta, on veiem el corral de l’Isidret. Cal seguir la pista i cercar en un nou encreuament, a tocar d’una cabana de pedra, un sender fitat que ens porta a l’entrada del camí del grau dels Masets, corriol a estones empedrat que ens baixa directament al marge dret del riu de Siurana, poc després del mas d’en Candi. Estem en un punt de coincidència dels P.R. C-7 i C-87, que seguim a l’esquerra fins al molí de l’Esquirola, on els dos senders es bifurquen, seguint en el nostre cas el 7, travessant el riu, per començar el camí dels Gorgs, seguint unes marques de pintura groga i blava, que ens guiaran pel bon lloc. Ens apropem al primer dels salts d’aigua que trobarem, el de la Gorguina, que veiem a la dreta mentre travessem per unes pedres el barranc o riu del Gorg. Un cop situats a la seva llera dreta orogràfica, el camí s’enfila dret, una mica separats del torrent, fins trobar el trencall en el que ens unim al G.R. 7, a l’alçada del Gorg dels Mas dels Frares, que sol ser el salt d’aigua més espectacular del recorregut, tot i que en el nostre cas l’hem trobat completament sec. Hi ha un mirador amb unes baranes de fusta, des d’on es pot contemplar millor aquest indret, del que avui no hem pogut gaudir, per la manca d’aigua. Seguim uns metres el G.R. 7 en direcció a Gallicant i Arbolí, parant compte a un trencall a la dreta, que ens duu a un nou salt, el Gorguet. Recuperem el sender principal, grimpem per un corriol que passa per sobre de l’anomenada Canaleta, per on s’esmicola el torrent, fins arribar a una pista, que abandonem fem drecera, seguint les marques blanques i vermelles del G.R., amb una visió del puig de Gallicant, inconfusible per la seva forma piramidal, completament emboscada.\nTornem a recuperar la pista, que deixem, passat el collet de la Bassa, per visitar el nucli despoblat de Gallicant, agregat a Arbolí, format per mitja dotzena de cases en estat total de ruïna, ja que van quedar abandonades després del 1.939. Travessem els prats herbats de la plana del Manuel i recuperem de nou el traçat del G.R. 7 (en el punt més elevat de la ruta, a 885 mts. d’alçada) que ja no deixarem, avançant en lleugera pujada per un camí carreter que ens porta al collet dels Colls, cruïlla de camins, seguint en el nostre cas el sender vell d’Arbolí, que davalla directe fins al poble, fent llaçades, passant gairebé al final pel punt per on de pujada ens hem enfilat a Sant Pau. Ja tan sols ens queda entrar al poble, pels seus carrers més elevats, acabant a la plaça de la font aquest recorregut una mica trencacames, que suposa combinar tres trams de pujada amb altres tres de baixada, però sempre per camins variats, fresats i ben senyalitzats.\nTezt de xrs1959\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Arbolí - Siurana - Gallicant https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/arboli-siurana-gallicant-26873685 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món


Aplicació de vídeos a la docència d’economia per a no economistes | Programa de Recerca, Innovació i Millora de la Docència i l'Aprenentatge\nAplicació de vídeos a la docència d’economia per a no economistes\nCalero Martinez, Jorge\nJosep Oriol Escardibul Ferra, Alvaro Borja Choi de Mendizabal\nEl present projecte proposa la introducció de material complementari per a les assignatures, on la novetat vindria determinada pel format d’aquest material. En concret, es proposa la utilització de pel·lícules de vídeo de diferent durada. Els vídeos educatius constituïxen un mitjà didàctic que facilita el descobriment de coneixements i l'assimilació d'aquests per part dels alumnes. Aquesta forma de transmissió d'informació pot motivar l'alumnat, ja que la imatge en moviment i el so permeten captar millor la seva atenció. Segons l'estudi de comScore, Inc, empresa capdavantera en els mesuraments en el món digital i l'informe 2010 de la Fundació Telefònica, els joves veuen actualment més vídeos en YouTube que en la televisió. El segment de joves de 15 a 24 anys (30,7%) i el de 25 a 34 anys (23,8%) sumen el 54,5% de les visites a YouTube. Es tracta per tant, d'una generació altament consumidora de vídeos, fonamentalment de curta durada. En definitiva, es tracta de motivar als alumnes a través de l'ús de les noves tecnologies, d'una banda, i de materials d'actualitat i propers relacionats amb l'economia.\nDes del punt de vista del professor, aquest projecte té com objectiu subsidiari ampliar i millorar els coneixements del professorat sobre l’ús de noves tecnologies, desenvolupant competències com: preparació de guions per debats i discussions posterior, treball posterior amb els guions a l’aula, establiment de relacions entre els vídeos i altres materials (articles, per exemple), etc. Amb això, es pretén explorar una nova via d'introducció de noves tecnologies en la docència, en un aspecte encara poc explorat en el cas de les assignatures de la Facultat de Dret, si bé altres especialitats sí venen utilitzant el material audiovisual com complement a les classes magistrals (sobretot en Psicologia o Medicina, per exemple).\nEl paper d'aquest projecte en el procés d'aprenentatge dels alumnes s'emmarca en la Teoria de l'aprenentatge significatiu (veure els treballs de David Ausubel), que es basa en les connexions entre els conceptes rellevants ja assimilats per l'estudiant i la nova informació a la qual accedeix. En el marc d’aquesta Teoria, els cinc aprenentatges concrets, per part dels alumnes, que es pretenen assolir amb el present projecte són els següents:\n1) aprenentatges referits a la situació institucional real en diferents moments de la història recent (s. XX i XXI) i vincles entre aquesta situació i les estructures teòriques treballades prèviament en classe.\n2) aprenentatges relatius a l'expressió oral i a l'estructuració del discurs oral en els debats posteriors a la projecció.\n3) aprenentatges col·laboratius, basats en l'intercanvi crític d'idees i en la integració en el discurs propi d'idees alienes, que es fomentarà mitjançant els debats posteriors a la projecció.\n4) aprenentatge relacionat amb la cerca de fonts addicionals d'informació, necessàries per redactar el treball personal dels alumnes.\n5) aprenentatge sobre com integrar les diferents fonts (informació de la pel·lícula, explicacions teòriques prèvies, idees de la resta dels alumnes i fonts addicionals d'informació), per tal d’aconseguir, amb una línia argumental sòlida, unes conclusions que tinguin un component personal important.


CiU i ERC comencen a parlar de les condicions d'un pacte - VilaWeb\nCiU i ERC comencen a parlar de les condicions d'un pacte\nArtur Mas diu que 'el referèndum es farà' i obre la porta a pactar amb el PSC · Junqueras: 'Hi ha un mandat democràtic sobre la necessitat d'un referèndum'\n'Hi ha una gran majoria en favor del referèndum a Catalunya. I és clar, el referèndum es farà. Mantenim el compromís', va dir ahir Artur Mas en una valoració del resultat electoral. Però, per a poder-lo tirar endavant, CiU haurà de trobar un suport estable per a gestionar el dia a dia governamental, sia amb ERC, sia amb el PSC. 'Aquest país necessita un govern fort i estabilitat parlamentària. Sense això, no es podria governar una situació tan complicada com la que tenim: amb una austeritat imposada, havent de superar una crisi econòmica duríssima i dirigir un procés de consulta i amb un govern del PP a Espanya', va precisar.\nMas ha explicat la situació des de la perspectiva de CiU: 'Tenim una posició de lideratge que exercirem. No amagarem el cap sota l'ala. Però passa que no n'hi ha pas prou amb el resultat de CiU. Assumirem la responsabilitat parcialment. No ens han confiat un lideratge únic, sinó la part que ens toca, que és la principal.' I demana a les altres formacions (i Duran i Lleida ha concretat ERC o fins i tot el PSC) que assumeixin la corresponsabilitat.\nPer Mas, un govern fort 'pot ser dirigit i format per nosaltres, amb un suport clar, o bé per un govern de coalició. Si el govern no és fort, no podrà fer-se càrrec de la situació. La geometria variable ara no és possible. Això vol dir que els altres són corresponsables de la situació. Aquest és el mandat del poble català.'\nAra, el president d'ERC, Oriol Junqueras, està disposat a arribar a acords amb CiU, dins el govern o bé fora, 'sempre que hi hagi una agenda nacional clara, precisa, amb dates precises, que expressi la voluntat de fer un referèndum'. De fet, Junqueras remarca que 'hi ha un mandat democràtic que avala la necessitat d'un referèndum i que els ciutadans decideixin el seu futur'. Les condicions que posa per a prestar aquest suport, doncs, són el compromís clar amb la consulta, d'una banda, però també un canvi de política econòmica, d'una altra.\n'Insistim en la necessitat d'un canvi de política pressupostària. Cal una fiscalitat més justa i rebaixar la pressió sobre les nostres famílies i consumidors. I calen mesures com la d'eliminar l'euro per recepta; rebaixar l'IRPF del tram català, i que la pressió s'apliqui a uns altres àmbits, com ara els sectors amb més recursos i beneficiats per la crisi --per exemple, els bancs', diu Junqueras.\nSegons el punt de vista d'Oriol Junqueras, els resultats electorals demostren una majoria pel dret de decidir al parlament, i considera que el bloc sobiranista s'ha desplaçat cap a l'esquerra, mentre que el bloc de centre-esquerra s'ha desplaçat cap al sobiranisme i que ERC n'és el 'punt de confluència'.\nOriol Junqueras també diu que el pròxim president de la Generalitat ha de ser Artur Mas perquè és l'únic candidat que té una majoria àmplia, però no ha dit si ERC votaria favorablement la seva investidura o no. Per Junqueras, 'no tindria sentit' cercar un candidat alternatiu perquè 'no es pot vestir una majoria alternativa i no farem coses rares, ni cal fer ballar l'aigua a ningú'. Ara, la decisió d'aquest suport l'ha de decidir el partit, ha manifestat.\nMés informació: 'Les dades del triomf sobiranista' (anàlisi dels resultats electorals respecte del procés independentista, del director de VilaWeb, Vicent Partal)\nRAC-1 revela les apostes electorals dels candidats\nEditorial de Vicent Partal: 'Un govern plural per a fer el referèndum'


El blog de Gabriel Bibiloni » Goëlls\n12 maig 2007 | Categoria: Llengua\nAntoni Martiàñez - 12 maig 2007 10:43 am\nNo trob que tengui tanta d’importància, Biel. Devien frisar una mica i s’han equivocat de botó per mor dels nervis. No n’hi ha per tant.\nJavi - 12 maig 2007 8:19 pm\nBé, com sempre depèn del nivell de permisivitat que tenin els parlants envers la correcció de la llengua. Em pens que una errada d’aquest tipus seria durament castigada en un diari en espanyol.\nManel - 14 maig 2007 12:43 am\nA mi em varen corregir més d’una carta al director en el Balears; però sovint no ho fan amb les faltes ortogràfiques, sinó mots o terminacions verbals que consideraven més “illencs”, doncs jo escric en català central per la meva naixença. Per exemple, em substituïren “feu” per “faceu”.\nLa veritat és que no m’importa, i de fet poden fer el que vulguin amb les cartes enviades tal com avisen d’antuvi; però correccions com aquestes són innecesàries, al meu entendre. Sóc molt primmirat per no cometre faltes (la meva cultura és castellana), i que em corregeixin coses així crec que és fer un gra massa. Poser sóc massa “central”; o “català”?


Amb el pretext de la ciència - Empordà\nAmb el pretext de la ciència\n"En el centre d’experimentació Vivotecnia, sota el pretext de la ciència, poden maltractar, mutilar, intoxicar i matar tots els animals que vulguin"\nCastelló d'Empúries | 24·11·21 | 10:16\nÉs un dijous al matí. Repasso les notícies a la premsa, res de nou. Obro el Twitter i el primer que veig és un post de Stop Camarles – un moviment contra l’empresa criadora de micos per a experimentació a Tarragona, per cert, gran subministrador de primats per a laboratoris europeus i nord-americans – explicant una mica més del que fan a Vivotecnia. El mes d’abril passat hi va haver un fort moviment contra aquesta empresa per les imatges de maltractament i crueltat que van aparèixer a les xarxes socials gràcies a una treballadora.\nDoncs bé, aquest post de Stop Camarles explica que Vivotecnia ha sigut contractada pel Parc Científic de Barcelona per a experimentar amb gossos Beagles. Diuen que han invertit 211.280 euros per esbrinar quina dosi de toxicitat mata el 50% dels gossos en 28 dies.\nQue hipòcrites que som els humans! Ens posicionem en contra que els animals facin circ, que els utilitzem per passejar turistes o per la sanguinària tradició de torejar-los, ni molt menys la compravenda d’espècies exòtiques. Els nostres representants legislen sobre els nostres animals domèstics: han d’estar xipats, s’han de tenir en bones condicions, s’han de portar al veterinari, vaja, que has de tenir cura d’ells.\nEls ajuntaments, per la seva banda, també han de complir la llei: si estan al carrer, s’han d’acollir a un centre –assumir els costos que representa–, han de buscar el propietari, obrir expedient sancionador si aquest se’n desentén, i buscar una acollida i finalment una adopció. I si són colònies de gats, també hi ha obligacions, perquè els animalons estiguin sans i no pateixin. En canvi, en aquest centre d’experimentació, sota el pretext de la ciència, poden maltractar, mutilar, intoxicar i matar tots els animals que vulguin.\nAixò sí que és construir un gran país, ben coherent tot plegat!


Recordareu que el trimestre passat vam visitar el col·legi d'arquitectes on van fer unes activitats relacionades amb el projecte.\nAbans vam fer un itinerari pel centre de la ciutat: vam visitar el mercat de Santa Caterina, que s'ha reformat i ha obtingut un premi d'arquitectura, també vam anar a la plaça Sant Jaume i vam veure les restes del temple romà de Barcelona. Després de passejar per les paradetes de la fira de Santa Llúcia vam arribar al col·legi d'arquitectes. Mentres realitzàvem les activitats, BTV ens va gravar i hem sortit per la tele!!\nPer últim, després de dinar, vam tenir temps de jugar a la plaça de Sant Felip Neri.\nPublicat per Escola Eulàlia Bota a 8:43 Cap comentari:


EL NOU 9 N - ALBERT CORTES MONSERRAT\n14 d'octubre de 2014 a les 5:21 pm\n“I sabent [que] la DUI no serviria de res.”\nCom ho saps? Pots explicar perquè va servir per a Kosovo i no pot servir per a Catalunya. Que som menys? T’has llegit la sentència del Tribunal Internacional i les raons que dóna per donar per bona la DUI? Si tens A un pam de la independència la hi pots llegir.\nEl que no serveix és no preparar la DUI amb el suport d’una Hisenda Catalana que Mas va prometre tenir enllestida abans de l’estiu (era a l’abril, em sembla) i d’allò no se n’ha sabut res. Sense diners, res no pot funcionar.\n15 d'octubre de 2014 a les 3:29 pm\nHola Narcís, crec que hem de ser realistes, la situació de Kosovo, no es la nostre. Per arribar a una DUI i podem arribar amb unes eleccions que les fem plebiscitàries i crec des del punt de vista internacional tot serà molt més assumible. Jo entenc les ganes i la pressa, jo el primer, però oportunitats com les que vivim no se sap si es tornaran a repetir i cal tenir el cap molt fred per fer els passos segurs.


Corpus de la cuina catalana - Tradillibreria\nInici / Cuina / Corpus de la cuina catalana\nColumna / 2006\nISBN: 9788466407724 Categoria: Cuina\nl Corpus de la cuina catalana és la bíblia de la cuina catalana tradicional, el receptari més complet que mai s’ha fet de la nostra gastronomia. És un llibre que neix amb la intenció d’esdevenir el gran clàssic de la cuina catalana. Es tracta de l’inventari del patrimoni popular gastronòmic català, una eina pràctica per a tots aquells que vulguin conèixer i continuar fent els plats tradicionals.\nHi trobareu més de 900 receptes entre entrants, primers plats, segons plats i postres; tots aquells que un extens equip de col·laboradors creat per l’Institut Català de la Cuina considera el cànon de la nostra cuina. Els plats estan ordenats alfabèticament -per tal que sigui molt fàcil trobar-los- i explicats amb precisió. Aquest immens treball, fet amb la participació dels cuiners de més de 400 restaurants, està avalat per 5 anys de recerca col·lectiva per totes les comarques. Un llibre imprescindible a totes les cuines de Catalunya.\nLa Fundació Institut Català de la Cuina (FICC) és una associació privada sense ànim de lucre que agrupa professionals de la restauració, des de tres estrelles fins a petits restaurants familiars, amb interessos, necessitats i preocupacions comuns, per tal de gestionar i comercialitzar un mateix o similar producte turisticogastronòmic. L’Institut s’ha convertit, des de la seva fundació l’any 1994, en una eina per a la defensa conjunta de la diversitat i la riquesa dels productes que caracteritzen la cuina dels diversos llocs i territoris que configuren els Països Catalans. Actualment, formen l’Institut Català de la Cuina més de 150 establiments de Catalunya i Andorra, amb l’objectiu d’investigar, aprofundir i divulgar la gastronomia catalano-mediterrània.\nAquest Corpus de la cuina catalana té un preu de 35,00€!


Bon dia 5 de novembre 2019 – Tribus de la Segarra\nBon dia 5 de novembre 2019\nFoto: La Vila, aquest matí. Santa Coloma de Queralt.\nUn dia com avui de 1938, l’aviació franquista bombardeja la ciutat de Tarragona.\n8º a les vuit del matí. Cel amb lleganys que corren empesos pel serè que bufa amb prou ganes; la sensació tèrmica és d’uns quants graus més avall. Farà sol, però no arribarà a escalfar gaire més. Per fi sembla que siguem a la tardor. Al pluviòmetre 6 litres.\nPer molts anys si us dieu Elisabeth, Isabel o Beth.\n“Per Tots Sants olives a les mans.”\nfoto: Joan Margarit. google.es\n“Sóc un munt de contradiccions, per això haig de fer poemes”.\nEsteve Plantada a naciodigital.cat\nSolitari i furtiu, l’home del ram\nva pels locals nocturns buscant parelles.\namb una rosa sense olor de roses\nCom si Cupido ja s´hagués fet vell,\npassa escopint el venedor de roses.\nal fons, talavera, aquest matí\nil·lustració: Stefano Santi. "Cadira buida" Acrílic i oli sobre tela.\nel sant miquel, ahir\nperfil a contrallum\n–Així, vostè coneix Marx?\n– El conec fins on puc conèixer els llibres dels altres. Considero que Marx és molt important. És la utopia del moment. És una utopia enorme, perquè, si com a utopia és una ficció, es presenta com si tingués algun aspecte real. Però el món no té aquest aspecte. L’aspecte que presenta el món d’avui és que tothom vol tenir diners, passi el que passi. Tothom es troba, fins i tot a Rússia, immergit en l’economía del profit, del guany. No podem sortir d’aquest fet. És ineluctable.\nun bocí d’aguiló, ahir\nNovalis Porträt - Kupferstich von Eduard Eichens, Berlin 1845.http://musessquare.blogspot.com/\nA pesar de morir tan jove, només amb vint-i-quatre anys, Novalis fa reflexions, té pensaments i citacions d’una sàvia maduresa. “Cal escriure els llibres com qui compon música”, aconsella. Aquesta nota és un adagio.\ncabana, ahir de matí\nIn your head, in your head, they are dyin’\nIn your head, in your head, they’re dyin’


BARCELOFÍLIA : 30/04/2021\nInaugurat a finals de 1987, en el mateix local que fins al 1984 havia acollit sessions de teatre, cinema i varietats l'Ars tornava a l'actualitat amb afegitó del mot Studio que completava la seva nova denominació. Efectivament l'Ars Studio va incorporar-se amb rapidesa a les intenses nits de la Barcelona preolímpica a través d'un projecte promogut per Albert Freixa i Guillermo Serra, que van crear un espai àmpli i fred (com era habitual en l'estètica i l'interiorisme que triomfava i dominava en aquells anys).\n*1989.- Postal emesa durant el segon aniversari de la Sala.\n*1989.- Revers de la postal anterior\nEl local es va convertir doncs en un dels nius d'obligada visita dels noctàmbuls de l'època fins adquirir una certa fama out-law com a niu generador d'episodis plens d'excessos, disbauxa frenètica i consum habitual de drogues als lavabos, que esdevingueren una mena de reservats o annex alternatiu pels clients habituals on fins i tot s'hi assajava la pràctica d'exercicis sexuals sense massa problemes. Les noticies sobre el consum de drogues, bàsicament cocaïna, van arribar a alertar a les autoritats, fins al punt que va tenir alguns problemes amb la justícia i patir algun tancament temporal per ordre governativa, que encara va contribuir a engrandir més la llegenda de l'Ars Studio com un local trangresor.\nPel que fa a la música l'Ars Studio pot considerar-se un dels primers locals d'acid house de la ciutat amb Cesar de Melero com a mestre de cerimònies. L'Ars Studio va tancar portes a finals de 1992. Un parell d'abans abans, al febrer de 1989, el local havia rebut la visita de l'artista Keith Haring, que va pintar un petit mural en una de les parets de la sala que va persisitir en la següent etapa del local a partir de 1995, que fou quan la sala acollí el Club Billares Ars.\nPublicat per bar.cel.ona.uta a 21:54 2 comentaris:


«El meu repte per a la temporada a l'aire lliure és fer un salt de 13 metres» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\n«El meu repte per a la temporada a l'aire lliure és fer un salt de 13 metres»\nL'atleta del CA Igualada Nora Taher va quedar a només 6 cm del bronze a l´estatal absolut\npol deig | manresa 12.03.2018 | 00:12\nNora Taher, campiona d´Espanya sub-23 en pista oberta. Arxiu particular\nCampiona d´Espanya sub-23 en pista coberta. A l´edat de 19 anys, Taher és una de les joves promeses de l´atletisme català, tal com demostren les seves victòries tant en el català com en l´estatal sub-23 de pista coberta en la disciplina de triple salt. Al campionat d´Espanya absolut en pista coberta de València va finalitzar en cinquè lloc\nNora Taher, una santcugatenca de 19 anys, és una de les joves promeses de l´atletisme català. Enguany, a les files del CA Igualada, està fent un gran inici de temporada, tal com demostren les victòries tant en el català com en l´estatal sub-23 en pista coberta i en triple salt. Pocs dies després, al campionat d´Espanya absolut en pista coberta de València, va finalitzar cinquena i va millorar la seva marca fins als 12,86 metres.\nVaig començar als set anys. Era en uns casals a Sant Cugat, i un dels monitors em va veure capacitada per fer atletisme i va recomanar a la meva mare que m´hi apuntés. Ho va fer i vaig començar al Club Muntanyenc Sant Cugat.\nDurant dos anys va competir a les files del Barça. Com va anar el seu fitxatge?\nEl Muntanyenc i el Barça tenien una mena d´afiliació. Van venir a buscar alguns atletes del club, i jo vaig ser un d´ells.\nPerò aquest estiu va tornar a canviar d´aires i va anar al CA Igualada. Per quin motiu?\nNo estava a gust al Barça, i volia fer un canvi d´aires. Llavors vaig parlar amb una altra santcugatenca que estava a l´Igualada, Cora Salas. Ella em va donar referències positives del club, i vaig decidir anar allà.\nEnguany ha iniciat el curs en forma. El primer èxit va arribar al català sub-23 de Sabadell, on es va imposar tant en triple salt com en llargada. S´ho esperava?\nSabia que arribava en bona forma i podia fer un bon salt, però el que no m´esperava era millorar les meves marques, i a més fer-ho en 20 cm en triple i en 30 a la llargada.\nDues setmanes més tard va tornar a imposar-se, ara a l´estatal sub-23 de Salamanca...\nVaig anar-hi molt concentrada, i això em va permetre fer un bon salt i endur-me la victòria i millorar la meva marca fins als 12,79 m.\nEl cap de setmana següent va arribar el campionat d´Espanya absolut, a València, on novament va millorar la marca.\nNo hi vaig arribar amb tan bona mentalitat com a la competició sub-23. La lluita per les medalles va ser disputada, i vaig ser cinquena. Vaig quedar a sis cm del bronze i a un del quart lloc.\nQuins objectius té per a la temporada a l´aire lliure? Podrà mantenir el nivell de resultats?\nEl meu repte per a la temporada a l´aire lliure és arribar a fer un salt de 13 metres. Pel que fa als resultats, serà complicat, ja que les competicions a l´aire lliure no estan tan condensades en el temps, i això t´exigeix estar en bona forma durant més mesos.\nVa començar a competir en triple salt des del principi?\nNo. A l´inici provàvem totes les disciplines, i després vaig decantar-me pel fons. Més tard em vaig adonar que aquest tipus de curses em posaven nerviosa. Als 12 anys vaig començar a fer triple salt, i als 14 vaig aparcar el fons.\nQuina és la seva rutina d´entrenaments?\nM´exercito quatre dies per setmana a Sant Cugat, amb el meu tècnic, l´Antonio Corgos. Fem sessions de dues hores i treballem aspectes com la velocitat, el salt, les sèries i l´entrenament amb peses.\nSóc una atleta treballadora, tot i que a vegades em queixo del cansament. D´altra banda, em falta força, i estem augmentant les peses per millorar els impulsos.\nLa meva companya Cora Salas.


Creixen les pressions a Espanya i la UE per aturar el projecte MidCat - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nacn 19.11.2018 | 00:06\nEl megaprojecte d'interconnexió gasística MidCat, que pretén construir un gasoducte en territori català per suposadament millorar el subministrament de gas entre Espanya i França, torna al centre de la polèmica. Després de prop de tres anys mig aturat, el pla beneït pel govern de Mariano Rajoy el 2015 és ara una patata calenta per a l'executiu de Pedro Sánchez i, en especial, per a la ministra Teresa Ribera. Amb el canvi de govern a Madrid i davant l'escenari que un dels principals defensors a Brussel·les, l'eurocomissari Miguel Arias Cañete, deixi la cartera d'Energia en els pròxims mesos, creixen les pressions tant al govern socialista com a la UE perquè s'aturi. El pla, una iniciativa privada però que opta a rebre fons europeus (fins ara la Comissió Europea ja ha destinat més de 7 milions d'euros a estudis de viabilitat) és, segons els detractors, «inútil», «poc rendible» i «contaminant».\nEntre els opositors a Catalunya hi ha autoritats, entitats socials i partits, i a Europa també hi ha grups ecologistes i eurodiputats que critiquen l'impacte mediambiental al territori. Per exemple, al començament d'any, la Diputació de Girona va votar una moció en contra del gasoducte a proposta de la CUP. Enagás, però, l'empresa espanyola darrere del projecte, assegura que l'«impuls de les connexions energètiques a Europa sempre és positiu per reforçar la seguretat del subministrament de gas», «sobretot en el sentit de reforçar la competitivitat i la convergència dels preus del gas entre estats membres».


Guia de fraseologia aeronàutica en anglès | L'Aeroclub\nGuia de fraseologia aeronàutica en…\nT’ha sonat a xinès aquesta conversa? Tens problemes per mantenir una conversa en anglès a la freqüència? Parles un anglès perfecte, però no saps què has de contestar-li en cada moment al controlador?\nAquí et portem una petita però valuosa ajuda: La Guia de Fraseologia Aeronàutica per a pilots d’aviació general a Europa, editada per l’European General Aviation Safety Team (EGAST), un grup pertanyent a EASA que s’ocupa de promocionar i millorar els factors de seguretat dins de l’Aviació General.\nAquesta guia electrònica presenta un exhaustiu repàs a les comunicacions VFR en anglès, incloent des de consells i bones pràctiques en l’ús de la ràdio, fins a la fraseologia estàndard completa en les diferents fases de vol, pel que representa un magnífic recurs per a qualsevol pilot que vulgui volar en qualsevol país OACI usant l’idioma anglès.\nEstà estructurada en 8 capítols que cobreixen fins i tot les comunicacions específiques per a helicòpters:\nA més, es tracta una guia interactiva, de manera que podràs escoltar les diferents converses prement el botó “play”.\nRecorda que per a qualsevol pilot és imprescindible disposar d’un Certificat de Competència Lingüística d’acord amb el ICAO Language Proficiency Requirements (LPR) de nivell 4 o superior en anglès per poder volar fora d’Espanya, així com l’habilitació de Radiotelefonista Internacional (RTI), que t’habilita per utilitzar legalment una estació de ràdio en aquest idioma.\nUna petita joia que has d’afegir a la teva col·lecció a partir d’ara …\nDescarrègat aqui el PDF\nSi encara no ets un Pilot Internacional, a què esperes? a L’Aeroclub pots obtenir molt fàcilment la teva habilitació de RTI mitjançant els cursos que imparteix regularment, i que a més et prepararan per superar la prova de competència lingüística\nCategories: Blog, NoticiaPer Aeroadmin 21 Abril 2016\nAnteriorPrevious post:Drone 101PosteriorNext post:Volta a la Costa Azahar


ELS #REPTESQUECUIDEN BAIXEN RITME Sortosament aquest maig sembla que portarà amb ell una mica de llum a la situació d’excepcionalitat que hem viscut aquests darrers temps. Gràcies a la col·laboració de tots plegats i a la voluntat de cuidar-nos entre uns i altres, podem encarar un període en què a poc a poc, puguem retornar als carrers i a les nostres activitats. Serà important mantenir la consciència i responsabilitat que hem mostrat entre tots fins ara. Per celebrar-ho, els #reptesquecuiden baixem ritme. Sabem que ara, tots i totes, cada vegada teniu més obligacions de nou. És per això que, després d’un abril molt intens i actiu acompanyant-nos cada dia , els #reptesquecuiden farem propostes setmanals d’ara en endavant . Volem donar-vos les gràcies a tots els què heu participat fins ara, ens heu seguit i heu fet créixer aquesta iniciativa. Són moltes les persones ingressades que es senten acompanyades cada dia per tots els vostres missatges de suport, d’entr\nELS #REPTESQUECUIDEN CELEBREM EL DIA INTERNACIONAL DE LA DANSA En motiu de la celebració del Dia Internacional de la Dansa tenim ganes de tornar a omplir de propostes musicals interessants els #reptesquecuiden. Avui us demanem que compartiu aquelles cançons que, tant bon punt en sentiu les primeres notes, no podeu resistir-vos de començar a ballar . Si algú, a més, s’anima fins i tot a enviar-nos el vídeo de com balla la cançó, serà un plaer compartir una estona de dansa virtual plegats! Recordeu d’enviar-nos els vostres missatges a @educacio_gi amb el hastag #reptesquecuiden. Aneu convertint algun raconet de casa en pista de ball! Recordeu que des de l’Ajuntament de Girona, per motius de respecte a la privacitat, tan sols es compartiran públicament aquelles fotografies o vídeos on es garanteixi que no es poden reconèixer els infants menors d’edat o bé aquelles que s’hagi enviat una autorització expressa a educaciogirona@gmail.com fent-hi constar el nom i\nCARTES AMB COR (XXIV) Com bé sabeu, la iniciativa #reptesquecuiden que aquests dies estem liderant des de l'Ajuntament, a proposta de l'Hospital Josep Trueta, neix per facilitar la participació a la ciutat de Girona en la proposta conjunta del Departament de Salut i el Departament d'Educació de bategar junts per donar suport a les persones ingressades als nostres hospitals i al nostre increïble personal sanitari. És per això que, aquests dies, a més de les vostres respostes als #reptesquecuiden estem rebent un munt de cartes, vídeos, fotografies, dibuixos, etc adreçades al projecte CARTES amb COR promocionat per Salut i Educació. I perquè aquests missatges de suport, ajuda i solidaritat arribin a totes les persones ingressades i a tots els professionals que amb els seus esforços estan tirant endavant una situació fins ara mai viscuda, aquí us els compartim: Avui us mostrem els missatges de suport que ens han fet arribar la Montse, en Narcís i la Dolors. MON\nFEM SENTIR ELS APLAUDIMENTS ALS #REPTESQUECUIDEN Tenim ganes de tornar a sumar-nos als forts aplaudiments que cada dia a les 20 hores omplen els carrers de la nostra ciutat per reconèixer els professionals que aquests dies ens cuiden a tots. Us proposem que ens envieu algun vídeo o fotografia de la celebració al vostre veïnat de l’aplaudiment de les 20 hores. Ens el podeu fer arribar a @educacio_gi amb el hastag #reptesquecuiden. Així omplirem les xarxes d’aplaudiments per agrair la dedicació i entrega de totes aquelles persones que estan treballant per resoldre una situació tan excepcional. Recordeu que des de l’Ajuntament de Girona, per motius de respecte a la privacitat, tan sols es compartiran públicament aquelles fotografies o vídeos on es garanteixi que no es poden reconèixer els infants menors d’edat o bé aquelles que s’hagi enviat una autorització expressa a educaciogirona@gmail.com fent-hi constar el nom i cognoms del tutor/a legal i el seu DNI com a\nELS #REPTESQUECUIDEN S’OMPLEN D’ART Bon dilluns família! Avui volem inaugurar la darrera setmana d’abril compartint peces artístiques. Des de sempre l’art ha estat un bon aliat per evadir-se, viatjar a d’altres cultures, gaudir de la bellesa, nodrir-se i enriquir-se culturalment. I volem, precisament, regalar moments així d’especials a totes les persones ingressades aquests dies en les clíniques i hospitals de la nostra ciutat. Us convidem a enviar-nos a #reptesquecuiden la vostra obra d’art preferida . Tot s’hi val: obres famoses, obres més desconegudes i, per descomptat, obres creades per vosaltres! Recordeu que des de l’Ajuntament de Girona, per motius de respecte a la privacitat, tan sols es compartiran públicament aquelles fotografies o vídeos on es garanteixi que no es poden reconèixer els infants menors d’edat o bé aquelles que s’hagi enviat una autorització expressa a educaciogirona@gmail.com fent-hi constar el nom i cognoms del tutor/a legal i el seu


Neix Macanaz, el gran saquejador borbònic del País Valencià\n16 de febrer de 1670\nBarcelona. Dimarts, 16 de febrer de 2021. 00:00\nTal dia com avui de l’any 1670, fa 351 anys, naixia a Hellín (Corona castellanolleonesa), Melchor Rafael de Macanaz y Montesinos. Segons unes altres fonts, Macanaz hauria nascut dues setmanes abans (31/01/1670). Però, en qualsevol cas, passaria a la posteritat com el principal responsable de l’espoli documental i artístic —en fons públics i privats— més gran de la història del País Valencià. Macanaz va ser destinat al País Valencià pel règim borbònic durant la Guerra de Successió hispànica (1705-1715) immediatament després de la derrota austriacista d’Almansa (25/04/1707) i es va establir a València cap-i-casal per dirigir l’operació que li havia estat encarregada.\nMacanaz era un producte de la classe funcionarial hispànica procedent de la baixa noblesa castellana. Havia arribat a la capital de la monarquia hispànica durant la dècada de 1690, i va exercir com a “amanuense” (una mena d’administratiu amb coneixements jurídics) de la família oligàrquica i cortesana dels Villena, del partit borbònic. Precisament, la clara filiació política dels seus patrons el conduiria a la cancelleria hispànica. Amb la coronació de Felip V (1700) iniciaria una carrera fulgurant que el situaria com un poderós administrador del règim borbònic, i que culminaria amb la seva designació com a “juez de confiscaciones” durant la Guerra de Successió (1705-1715).\nA partir de 1706 va dirigir el saqueig i desballestament dels grans fons documentals i artístics de les zones ocupades per l’exèrcit borbònic. Durant aquesta etapa, Felip V li va encarregar, també, el projecte de reconstruir Xàtiva (massacrada per les tropes borbòniques), amb un nom diferent (San Felipe), que ni tan sols va ser capaç d’iniciar. Però, en canvi, no va fallar en la tasca de saquejar els fons documentals i artístics del país, que va dirigir a Madrid, per ser dipositats a la Biblioteca Nacional d'Espanya, fundada pel primer Borbó hispànic el 1711. També, durant aquest període, va treballar en la redacció i la implantació de la Nova Planta borbònica al País Valencià.


Quan la mort entra a l'aula - Catalunya Ràdio\nUna setantena de professors del Montsià s'estan formant en la pedagogia del dol i de la mort. És una experiència pionera per afrontar la mort quan afecta directament un centre escolar\nSara Cañete / Dani Sainz de Aja 31/10/2021 - 09.30 Actualitzat 31/10/2021 - 13.29\nParlar de la mort continua sent un tabú en la nostra societat i més encara quan es tracta d'infants i adolescents. Per això quan la mort d'un alumne o d'un educador colpeja una escola, els mestres tenen la difícil tasca de gestionar emocions com la tristesa o la ràbia dels seus alumnes.\nCom es pot gestionar el dol a les escoles?\nPer aprendre a lidiar amb aquestes situacions, una setantena de professors de la comarca del Montsià ja reben formació en pedagogia del dol i la mort. És una experiència pionera que promou l'empresa funerària Remsa a través de Pere Clotet, el seu psicòleg especialista en acompanyament del dol. Clotet creu que estem predisposats a no parlar de la mort perquè ens resulta incòmode:\nEstem en una societat que viu d'esquena a la mort. Tot està enfocat de cara a la vida i a passar-s'ho bé. I amb el sistema educatiu passa el mateix: no ens han preparat per entomar la mort del pare, d'un amic o d'algú que estimem.\nCom a societat, vivim d'esquena a la mort i ens calen eines per gestionar el dol\nDe fet, el primer que treballen els mestres és la capacitat d'entendre les pròpies experiències amb la mort i el fet que cadascú viu la pèrdua d'una manera diferent. Per això Clotet insisteix que els alumnes han de poder compartir el que senten en tot moment:\nLa tècnica d'acompanyar el dol no es basa mai en el que sabem nosaltres sobre el dol, sobre la mort, sinó a preguntar al xiquet, als nois, als adolescents què creuen ells que passa quan ens morim, què creuen ells que han de fer com a ritual...\nTambé recomana ser directes i naturals a l'hora de comunicar la mort d'algú.\nEl primer és parlar clar. S'ha de dir que aquella persona s'ha mort. No hem de fer servir eufemismes. L'important en aquests processos és el que transmetem. La tranquil·litat que desprenem és el que percebran els alumnes. I a partir d'aquí, expressar les emocions.\nQuè passa quan la mort pica a la porta d'una aula?\nHo sap bé Rosa Solé. En trenta anys de docència, nou com a directora de l'institut escola Agustí Barberà d'Amposta, ha perdut una estudiant i dos companys professors. Un es va suïcidar i va ser un cop duríssim per al centre:\nPerquè va ser d'un dia per l'altre i l'alumnat va necessitar l'ajuda de les tècniques de l'EAP, psicòlegs, psicopedagogs... També vam haver d'afrontar la mort d'una nena de 10 anys. El fet de ser una nena petita va suposar molt de disgust, malestar i ràbia.\nEls petits entenen la mort amb més naturalitat (Anna Shvets / Pexels)\nLa ràbia i l'agressivitat són les emocions que s'apoderen dels adolescents quan hi ha una mort propera, mentre que la canalla de menys de 10 anys entén la mort d'una manera més senzilla. Solé, que ara coordina el curs des del Centre de Recursos Pedagògics del Montsià, considera que cal tenir eines específiques als claustres per abordar aquestes situacions amb els alumnes:\nEls mestres i les mestres sempre hem fet el que bonament hem pogut. La pandèmia ha generat més necessitat de parlar del dol i de la mort. El fet de tenir més coneixements ens ajudarà a saber com treballar-ho i també a detectar emocions amagades que encara no s'han fet paleses.\nEls psicòlegs, però, apunten que el millor és anticipar-se. Deixar de banda els tabús i educar en la mort de manera habitual, com una etapa més del cicle de la vida.\nDe l'infern a la normalitat\nJuanjo Sáez: "Volia parlar de tot el que s'aprèn en el període de perdre els éssers estimats"\nCom podem consolar o rebre consol quan algú es mor?\nCom es pot tornar a somriure després de perdre una persona estimada\nAcompanyament "virtual" per ajudar les persones a passar el dol


Premi Blanquerna Educació 2016 al Dr. Octavi Fullat | Blanquerna - Universitat Ramon Llull\nPremi Blanquerna Educació 2016 al Dr. Octavi Fullat\nLa Facultat ha atorgat al Dr. Octavi Fullat el Premi Blanquerna Educació 2016 en reconeixement a la seva trajectòria docent personalista; per la seva contribució al catalanisme a través del moviment Escolta en temps de la dictadura; i pel seu combat permanent per una educació oberta a Europa, més justa i més democràtica, entre d'altres molts mèrits.\nL’acte ha començat amb les paraules de benvinguda del Dr. Josep Gallifa, degà de la Facultat, i de la Dra. Anna de Monserrat, vicedegana d'Educació i de Programes Internacionals de la Facultat.\nTot seguit, la Dra. Anna Pagès, professora de la Facultat, ha pronunciat els elogis dels mèrits del Dr. Octavi Fullat. La Dra. Pagès ha començat la seva intervenció plantejant un seguit de preguntes: “En quin sentit un mestre hi és? Com es fa present? Per a qui o per a què?” La resposta a aquestes preguntes, segons Pagès, només es pot fer des de la joia, des de l’entusiasme. Els elogis han estat una sessió de filosofia de l’educació: “L'entusiasme del mestre no es pot ensenyar, però sí encomanar”.\nUn cop finalitzat l’elogi dels mèrits, el Dr. Gallifa ha lliurat al Dr. Octavi Fullat el Premi Blanquerna Educació 2016. El Dr. Fullat ha centrat la seva intervenció en el fet de l’alliberament de la persona a través de l’educació. Un alliberament, segons Fullat, que passa pel Via Crucis de l’acte de consciència per després poder crear, “i crear potser vol dir tornar on era, però no torno igual”. En aquest sentit, el premiat s’ha preguntat “Per què existeix l’educació?” i si aquesta educació “en comptes únicament d’ensenyar-aprendre, pot ser una educació que alliberi” També ha tingut paraules per als mestres i professors: “Un professor de matemàtiques que no transmeti emocions, serà un mal professor”. Els mestres i professors juguen un paper bàsic en aquest procés d’alliberament dels estudiants.\nL’acte ha comptat amb la presència del Dr. Salvador Pié, president de la Fundació Blanquerna; del Dr. Andreu Ibarz, director general de la Fundació Blanquerna; el Dr. Jordi Riera, vicerector de Política Acadèmica i adjunt al rector de la Universitat Ramon Llull; del Sr. Eduard Pini, provincial de l’Escola Pia de Catalunya; del Sr. Antoni Llobet, secretari de Polítiques Educatives de la Generalitat de Catalunya; de la Sra. Irene Rigau, exconsellera d’Ensenyament; de la Sra. Esther Niubó i el Sr. Josep M. Forné, diputats al Parlament de Catalunya i membres de la Comissió d’Ensenyament; del Dr. Lluís Font, president del Consell Escolar de Catalunya; del Sr. Miquel Garcia, director general de Centres Concertats i Centres Privats de la Generalitat de Catalunya; del Sr. Lluís Baulenas, director general de Centres Públics; el Sr. Jordi Miró, director general d’Atenció a la Família i Comunitat Educativa; del Sr. Raimond Blasi, regidor de l’Ajuntament de Barcelona; del Sr. Joan Josep García, alcalde de l’Ajuntament d’Alforja i de la Sra. Mireia Montané, presidenta electa de la WFATE.


Transformació digital i management, el futur de la indústria esportiva - Diari de Terrassa\nL’Euncet Business School aposta pel grau en CTEF, una proposta que uneix formació, tecnologia i management esportiu\nEn els últims anys la indústria de l’esport ha viscut una gran evolució. L’activitat física ha guanyat nous adeptes gràcies a les noves tecnologies que han fet que es tecnifiqui i optimitzi la seva pràctica.\nEl sector esportiu té un gran pes dins de l’economia i la societat, i s’ha reafirmat després de la pandèmia. La indústria de l’esport ha sigut una de les més perjudicades, i només estan sobrevivint aquells sectors que han vist com a oportunitat la transformació digital i han adaptat la gestió esportiva a aquest nou panorama.\nDes de l’any 2018, l’Euncet Business School, centre universitari i escola de negocis adscrita a la Universitat Politècnica de Catalunya, aposta per la tecnologia i el management esportiu amb una proposta única i pionera: el grau en Ciències i Tecnologies Aplicades a l’Esport i al Condicionament Físic (CTEF). Aquesta titulació universitària està avalada per la Unió de Federacions Esportives de Catalunya (UFEC), Leitat i Eurofitness, socis del centre universitari Euncet.\nFa quaranta anys que l’Euncet Business School aposta per la innovació i la transformació digital i amb el grau en CTEF capacita els estudiants per formar part de la revolució tecnològica de la indústria esportiva. És un programa totalment innovador i pioner a Catalunya i Espanya que concep la tecnologia com a motor de canvi i capacita els estudiants per liderar la transformació digital que està vivint el mercat professional de l’esport, tant pel que fa el desenvolupament de productes i serveis com a les organitzacions.\nAra més que mai, la tecnologia juga un paper fonamental i l’esport necessita a professionals formats per a les futures innovacions tecnològiques. L’anàlisi de dades o Data Science és un altre dels reptes que està revolucionant el management esportiu, primer com a disrupció, i segon com a mecanisme per a optimitzar i potenciar els recursos a través de la intel·ligència de dades.\nAmb el grau en CTEF els estudiants optaran a una àmplia oferta de sortides professionals gràcies a la visió integral que ofereix el programa sobre el món de l’esport i tot el que l’envolta des de la preparació física, la gestió esportiva, el disseny de productes esportius fins l’anàlisi de dades.\nFormacions com el grau en CTEF són l’aposta perfecta per a aquelles persones que vulguin formar-se professionalment en la indústria de l’esport des d’un enfocament més innovador i disruptiu, adaptant així el seu perfil a les noves necessitats dels mercats.\nÉs tal el compromís del centre universitari referent al Vallès per apostar pel talent de les noves generacions que ha renovat les instal·lacions on s’imparteix el grau en CTEF per adaptar i fomentar una educació pionera i disruptiva. El Campus de Barcelona, situat al districte de Nou Barris, està equipat amb les infraestructures esportives més grans de Barcelona amb més de 350.000 m² i 3 piscines, pistes esportives per a practicar atletisme, pàdel, futbol sala, bàsquet, i fins i tot hoquei.\nA tan sols dos mesos de començar la quarta promoció del grau, el període de matriculació als estudis universitaris enceta la seva recta final amb les últimes places. Els estudiants interessats a apostar per aquesta visió integral de la indústria esportiva tenen l’oportunitat de formar-ne part d’aquesta nova revolució i convertir-se així, de la mà de l’Euncet Business School, en tecnòlegs de l’esport.


16/11/2010 - 15.02 Actualitzat 23/02/2011 - 13.00\nEntre dues-centes i tres-centes persones s'han trobat aquesta setmana a la plaça Espanya de la ciutat d'Alcoi per denunciar la fi de les emissions de TV3 a tot el País Valencià. I és que la notícia de l'apagada televisiva unilateral que ha aplicat el govern valencià a tot el territori no ha parat de tenir conseqüències entre els ciutadans d'arreu dels Països Catalans.\nEls usuaris d'El meu 3cat24 també han fet sentir la seva veu en aquesta protesta. Enric Sempere, d'Alcoi, ens ha explicat algunes de les conseqüències negatives que està patint pel cessament d'emissions. "Jo estudio català i ara en veuré perjudicat el meu aprenentatge: TV3 és l'únic canal que utilitza la llengua catalana a tota la seva programació", ha lamentat.\nSempere ha explicat que abans de l'apagada televisiva únicament veia els espais informatius de TV3 perquè la resta de canals "expliquen les notícies des d'un punt de vista molt partidista", i ha denunciat que ara tampoc tenen accés als partits de futbol del canal Esport3. Sempere ha explicat que també acostumava a enviar imatges per a la secció "El temps" del "Telenotícies" de TV3 i ha denunciat que als ciutadans del País Valencià se'ls ha denegat de manera unilateral aquesta oportunitat.\nConeixes cap persone afectada per aquesta notícia? N'ets un dels afectats? Tens alguna experiència similar i vols denunciar-la?\nDeixa un comentari i digues-hi la teva!\n. Degradació de la Plaça Reial\n. Expropiacions no notificades\nLes xarxes socials convoquen protestes per l'apagada de TV3


Wikiloc | Percorso Alt del Griu i Pics d’Ensagents i Llops per Pedrusques, Crestes d’Emportona i Gargantillar, Canal Gran i Coma dels Llops\nELS CORTALS D'ENCAMP:Les Pedrusques-Pic de l'Aspra-Alt del Griu-Pic d'Ensagents-Estanys d'Ensagents-Refugi d'Ensagents (Escursionismo)\nLlacs d'Ensagents-Alt del Griu (Escursionismo)\nVisualizzato 3419 volte, scaricato 135 volte\nRuta amb força “ambient” i molt panorámica per un sector encara força salvatge del Pirineu Andorrà en la que remuntarem la Carena de les Pedrusques fins assolir l’Alt del Griu, des d’on resseguirem tot grimpant i desgrimpant la cresta de les Collades Baixes d’Emportona fins coronar el Pic d’Ensagents. Un tram de cresta més fácil seguit d’un tram carener ens portarà al Pic de Pessons O, inici de les Crestes del Gargantillar que ens deixaran al capdamunt del Pic dels Llops. Per tancar la volta davallarem per la costeruda i pedregosa Canal Gran i la solitaria Coma dels Llops. Cal remarcar que el mapa Alpina (2002) marca sender tant en la Carena de les Pedrusques com a la Coma dels Llops, pero no hi ha ni rastre de cap dels dos (en la Coma dels Llops no trobem un corriol fins la cota 2290m).\n***RECORREGUT: Prop dels Cortals d’Encamp-Cami del Bosc del Campeà-Les Pedrusques-Collada d’Entinyola-Alt del Griu (2876m)-Collades Baixes d’Emportona-Pic d’Ensagents (2857m)-Cota secundária (2820m)-Collada dels Pessons-Pic de Pesons Occ (2838m)-Crestes del Gargantillar-Pic dels Llops (2843m)-Cota sendária (2814m)-Cota secundária (2805m)-Canal Gran-Coma dels Llops-Camí d’Ensagents-Prop dels Cortals d’Encamp.\n***CRONICA: Un cop a Andorra anem seguim les indicacions fins arribar a Encamp, on agafem una carretera que, despres d’uns quants revolts, ens deixa a prop de l’area de lleure dels Cortals d’Encamp. Nosaltres aparquem a l’inici d’una pista que surt a l’esquerra cap a les Bordes de Rigoder. Iniciem la ruta anant a buscar la carretera, que seguim de pujada uns pocs metres i aviat la deixem per una pista secundaria a la dreta que tot seguit fa un revolt a l’esquerra, punt on deixem aquesta pista i anem cap a un indicador que veiem uns metres mes amunt. Des de l’indicador seguim per un sender fressat cap a Ensagents (indicat, senyals grocs) al S que es va enfilant dins del bosc. Poc mes amunt trobem una bifurcacio on seguim cap el Cami del Bosc del Campeà (indicat, senyals grocs) pel sender de l’esquerra (tornarem per la dreta) que s’endinsa pel bosc amb tendencia a l’E/SE i pujant. Mes amunt, alrededor de la cota 2133m, trobem una bifurcacio poc evident de corriols senyalitzats amb punts grocs on seguim el de la dreta, que aviat s’orienta al SE i pujant pasant a la vora d’alguns arbres de bon tamany. Poc despres, quan el sender vol iniciar una davallada, deixem el sender i els senyals grocs i anem a l’esquerra (E) seguint una senda d’animals per dins d’un bosc molt net i de bon pasar en busca de la carena. Un cop abastem l’ample carena boscosa l’anem resseguint a l’E/SE sense cami. Alrededor de la cota 2294m trobem una senda que seguim tot pujant (SE) i serpentejant dins del bosc, pero poc mes amunt es difumina quan sortim a terreny mes obert. Continuem remuntant (E/SE) l’ample Carena de les Pedrusques buscant el millor pas, nosaltres em anat escorats al costat dret de la mateixa, on a trams s’endevina alguna senda i alguna fita escadussera. Mes amunt la carena tomba a l’E i seguim remuntant per terreny herbat i grans blocs fins abastar la Collada d’Entinyola, des d’on seguim remuntant l’ample carena a l’E/NE, buscant el millor pas per terreny herbat i amb rocs. Poc mes amunt trobem un caos de blocs on com a molt recolçem alguna ma i despres fem un ultim tram per una amplissima carena i amb pendent mes suau que ens acaba deixant al cim del Alt del Griu (2876m), coronat per un vertex geodesic i una amplia vista de 360º. Des del cim podriem evitar quasi totes les dificultats de la cresta pel canto d’Ensagents per una senda fitada que ressegueix la cresta molt per sota, pero tenim ganes d’aventura i seguim el fil de l’imponent cresta tot davallant al S/SE, ja d’inici fent desgrimpades de IIº. Despres flanquejem per l’esquerra unes puntes molt verticals i despres evitem un tram de cresta molt abrupte per la dreta baixant una mica per una canal (IIº, potser IIº+) i despres flanquejant (vessant Ensagents) una mica fins rependre el fil de la cresta, on trobem grans gendarmes i blocs que anem sortejant amb passos aeris i continues grimpades i desgrimpades de IIº, evitant lo mes dificil per la dreta (vessant Ensagents). A mig cami de les Collades d’Emportona la cresta esdeve molt abrupte i tenim que perdre uns metres pel vessant d’Ensagents fent un flanqueig que aviat ens porta a rependre el fil de la cresta, on anem superant algunes dificultats mes facils (maxim I+º) pero força aeries. Poc abans d’arribar a les Collades d’Emportona trobem un nou tram molt abrupte que evitem perdent alçada pel vessant d’Ensagents i despres flanquejant fins la marcada bretxa de les Collades Baixes d’Emportona, custodiada per uns gendarmes espectaculars. Continuem la cresta pel fil (E/SE) amb algun pas aeri i grimpades de fins a IIº i flanquejem per l’esquerra un nou tram de cresta abrupte, pasat el qual reprenem el fil de la cresta que anem resseguint ara mes facil fins arribar a un collet. Des d’aquest collet remuntem facil (recolçant alguna ma de tant en tant) i, poc abans de coronar el Pic d’Ensagents, fem una grimpada (IIº, evitable per l’esquerra) entre grans blocs i despres un tram mes “comode” ens deixa al cim del Pic d’Ensagents (2857m), coronat per una fita cimera i una gran panoramica de 360º. Des del cim seguim la cresta al S i aviat trobem unes fites que ens conviden a flanquejar-la per la dreta (vessant Ensagents), pero nosaltres continuem pel fil mig-desgrimpant entre blocs i fent algun pas lateral força aeri. Tot seguit fem algunes grimpades facils (Iº, Iº+) pero força aeries i despres seguim davallant recolçant les mans en algun punt fins abastar un collet, on tornem a conectar amb la senda fitada que evita les dificultats de la cresta. Tornem a obviar la senda fitada i, sortejada una primera dificultat força abrupte, ens tornem a enfilar al fil de la cresta i poc despres fem una desgrimpada (IIº) una mica aeria entre grans blocs. Un tram mes facil ens porta fins un nou collet, des d’on seguim (S) facil ara per una carena que forma una mena de prat inclinat amb grans blocs que s’aboca cap a Ensagents. No triguem en assolir una cota secundaria (2820m) on trobem un cartell del Camí de l’Ossa, des d’on continuem al S per una senda (alguna fita) que va travessant l’ample carena tot sortejant grans blocs fins arribar a la cruilla de la Collada de Pessons, on seguim pel Cami d’Ensagents-Madriu (indicat, senyals GR) al S uns pocs metres fins assolir el cim del Pic de Pessons Occ (2838m), des d’on s’ens obre la vista cap a la Vall de Madriu-Perafita. Des del cim seguim sense cami a l’O resseguint l’ample carena i aviat trobem l’inici de les Crestes de Gargantillar, on podem evitar les dificultats per l’esquerra, pero nosaltres anem pel fil de la cresta i aviat començem a desgrimpar (Iº, Iº+) força facil. Arribats a un collet flanquegem diverses puntes que s’aboquen verticals cap al vessant d’Ensagents i seguim sortejant grans blocs pel fil de la cresta i pujant algunes de les puntes fins arribar al collet previ al Pic dels Llops, on enfilem l’ultima i forta pujada (O/SO) per terreny mes ample i “comode” que, despres d’unes facils grimpades (Iº) ens deixa al capdamunt del cim del Pic dels Llops (2843m), un cim ample i aplanat coronat per una fita cimera i des d’on podem albirar tot el recorregut fet fins ara. Continuem per la carena amb tendencia a l’O buscant el millor pas i sense cami definit, a trams saltant entre blocs. Mes endavant el terreny esdeve una mica mes comode i arribem a un collet on ens enfilem recolçant alguna ma entre grans blocs fins una cota secundaria (2814m) prou destacada. Davallem per una curta canal que aviat ens deixa de nou a la carena, cada vegada mes arrodonida i suau, que seguim amb tendencia O/SO sense cami i, despres d’una curta i suau pujada, assolim una nova cota secundaria (2805m), aquesta poc destacada. Seguim l’amplisima carena a l’O/SO uns pocs metres i, tot seguit, deixem la carena i començem a davallar molt fort a la dreta (NO) i sense cami en busca de la Canal Gran (en aquest punt el mapa Alpina marca un sender que davalla, pero no hi es). Poc mes avall es comença a definir la canal i seguim davallant en fort pendent, buscant els costats de la canal, on es menys relliscos. Poc mes avall la canal esdeve molt marcada i rocosa i ens entaforem al fons de la mateixa, a prop de les parets per tenir mes estabilitat. Despres la canal s’obre i baixem pegats al costat esquerra de la canal, entre grans blocs. Acabada la canal baixem cap a l’evident i verd coma que tenim al davant per un mar de grans blocs que ens acaba deixant en l’inici de la Coma dels Llops, des d’on seguim davallant amb tendencia a l’O i sense cami (ni fites) seguint els rierols que neixen en la mateixa coma. Poc despres tombem una mica a l’esquerra cap a una zona de prats mes comode on trobem una pi de bon tamany, pasat el qual davallem a l’esquerra buscant el millor pas cap al fons de la Coma dels Llops. Un cop al fons trobem una zona de mulleres i aigüamolls que seguim davallant al NO i despres al N fins que aquests aigüamolls finalitzen i continua el riu, en aquest punt deixem el fons de la coma i pujem a la dreta seguint una senda d’animals prou marcada que aviat arriba a un collet, el travessem i seguim davallant amb tendencia al N/NO per una petita coma herbada i amb blocs força comode, al costat de rierols i mulleres. Poc despres sortim a terreny mes obert i, alrededor de la cota 2290m, desemboquem en un corriol força abandonat (senyals grocs molt antics) que seguim davallant entre boscos i prats, despres tombem una mica a la dreta (N/NO), travessem una mena de filat (senyals grocs) i seguim baixant pel corriol enmig del bosc que, segons baixem, cada vegada es mes evident. Mes avall el corriol es redreça al N/NE (senyals grocs) i baixa fins creuar el riu d’Enagents, que un cop creuat l’anem resseguint deixant-lo a la nostra esquerra gairebe planejant al NO. Mes endavant travessem el Solà de Rojà i, creuat un collet, iniciem una baixada sempre dins del bosc que desemboca en un sender fressat (Camí d’Ensagents), que seguim entre murs de pedra seca al NO (senyals grocs) gairebe planejant. No triguem a començar a davallar i aviat arribem a la cruilla per on em pasat a l’anada, des d’on desfem el curt tram de cami conegut fins l’inici.\n***NOTA: Gran part de la ruta es sense cami evident, en general la ruta es força evident, pero en la Coma dels Llops cal tenir uns mínims a l’hora d’orientar-se (suposo que aquí el track será de gran ajuda). Durant els recorreguts de cresta anem bàsicament pel fil, nomès deixant-la quan esdevè impacticable sense material, el tram més difícil es entre l’Alt del Griu i el Pic d’Ensagents, amb passos exposats i aéris i grimpades constants de IIº i potser algunes de IIº+, entretingudes i divertides per gent habituada pero poden ser difícils i perilloses per gent poc experimentada o amb vertigen. En el tram de cresta Alt del Griu-Ensagents podem evitar quasi totes les dificultats i passos de grimpada perdent força alçada pel vessant d’Ensagents (dreta) per una senda fitada. El tram de cresta Ensagents-Pessons es evitable per una senda fitada que flanqueja pel vessant Ensagents (dreta). La baixada cap a la Coma dels Llops per la Canal Gran es molt costeruda i dreta.\nCruilla / Camí del Bosc de Campeà\nCarena de les Pedrusques\nCollada de l'Entinyola\nVertex geodesic de l'Alt del Griu\nCollades Baixes d'Emportona\nCota Secundaria (2820m)\nPic de Pessons Occ\nCota secundaria (2814m)\nCota secundaria (2805m)\nDeixem el fons de la Coma\nM'ha agradat la vostra ruta i estic mirant-me-la per fer-la.\nVau dur algun equipament especial (a part de calçat adequat...)\nDuieu motxilla "grosa"\nEs troba fonts o aigua per beure pel camí?\nHola josep-andreu, vam dur motxila de 25litres amb aigua, menjar, capelina, roba per si refresca... la típica per fer alta muntanya estival. Fins arribar a la Coma dels Llops no es troba aigua, i es una zona de mulleres, així que no es molt recomanable d'agafar-hi. Poc més avall ja trobareu el riu d'Ensagents. En la cronica tens informació detallada. Que vagi molt bé!\nHola lamu, coneixen-te segur que t'ho passaràs d'allò més bé fent-la! Salut i muntanya!\nHola johnslenderr, doncs que vagi molt bé la ruta!


Demanen 4 anys per l'acusada d'apunyalar dues noies a Lleida\nper Redacció divendres, 21 de juny 2019 - 13:30h\nImatge d'arxiu | aa\nLes parts han acceptat que l'acusada, a la sortida del local, es va dirigir a dues noies i els va recriminar la manera de vestir d'una d'elles. Posteriorment, l'acusada va clavar una navalla al lateral del pit esquerre d'una de les noies i després va clavar la navalla al coll de l'altre noia «amb la intenció d'acabar amb la seva vida».\nLa defensa i les acusacions han acceptat dos anys de presó\nLa defensa i les acusacions han acceptat dos anys de presó per un delicte de lesions pel primer atac i dos anys i mig per una temptativa d'homicidi pel segon. Està previst que l'acusada reconegui els fets al judici. Segons el document reconegut per les parts, l'acusada pateix un trastorn límit de la personalitat i un trastorn per consum de drogues i alcohol que disminueix les seves facultats volitives i cognitives.\nBusquen l'autor d'apunyalar al coll un home a Lleida\nDecreten presó per l'acusat d'apunyalar un jove a Cervià de les Garrigues


Blog ENFOCA | Enfoca\nMostrar-ho tot Consells Curiositats Manteniment Audiovisual Productes Audiovisuals Productes de ciències Proyectores\nMoltes vegades ens perdem entre les diferents resolucions i les seves sigles. A ENFOCA hem volgut deixar-vos un petit re...\nLa competència entre marques i els avenços tecnològics que es precipiten al nostre entorn, cada cop amb més freqüència, ...\nEls infants d'avui en dia estan molt acostumats a arribar a la informació de manera fàcil i ràpida, a cop de clic. És pe...\nMolts de nosaltres ja coneixem la història del fabricant holandès de monocles, Zaccharias Janssen, que a finals de segle...\nLa làmpada del projector és un utensili consumible, com ho podrien ser els cartutxos de tinta de les impressores. Això s...\nÉs totalment cert, i no és cap retoc de photoshop. Es tracta del Kawah Ijen a Indonèsia, un volcà que treu lava d'un col...