Ponents | Jornadas Educación Emocional\n09 Mar 2011 - 27 May 2016\nMaterial d’edicions anteriors\nRosa Casafont Vilar\nCatedràtic de Psicobiologia a l’Institut de Neurociència i la Facultat de Psicologia de la Universitat Autònoma de Barcelona. Ha Realitzat Estudis i Treballs de Recerca en les Universitats del Ruhr (Alemanya), d’Oxford (Regne Unit) ia l’Institut Tecnològic de Califòrnia (Caltech, EUA). Imparteix classes de Psicologia Fisiològica i Realitza Investigació experimental Sobre Potenciació i Recuperació de la memòria per Estimulació elèctrica cerebral en rates Normals i amb Dany cerebral. Premi Extraordinari de Llicenciatura (1976), Premi de la Societat Espanyola de Psicologia (1982, tesi doctoral), Premi Divulga (1985) del Museu de la Ciència de Barcelona i Premi Atlas (2014) d’articles de Divulgació Científica Sobre Neurociències. Va ser degà fundador de la Facultat de Psicologia i director del Departament de Psicobiologia i de Metodologia de les Ciències de la\nSalut, a la Universitat Autònoma de Barcelona. És Membre de la Societat Espanyola de Neurociència (SENC) i ha Estat Membre del comitè executiu de la Cervell i Comportament Societat Europea (EBBS). Director ACTUALMENT és del Màster en Psicobiologia i Neurociència cognitiva de la Universitat Autònoma de Barcelona. Ha Realitzat Assessories Científiques paràgraf Editorial Ariel (Grup Planeta) i Cosmocaixa de Barcelona. És autor del Bloc A les entranyes de la ment (en Investigació i Ciència, l’edició espanyola de Scientific American), i de l’ONU centenar de Treballs Sobre Psicobiologia i neurociència cognitiva, publicats en revistes i llibres Nacionals i Internacionals. Ha publicat tribunes i Articles Científics i d’Opinió és diària Com El País i La Vanguardia. Les seves Principals obres de Divulgació Científica fill Emocions i Intel·ligència Social: Les claus Per Una aliança Entre els sentiments i La Razón (Mina 2006 catalana edició i Ariel, 2007 i 2010 edició castellana), percebem de Com El Mundo: 1 Exploració de la ment i els Sentits (Ariel, 2012), Aprendre, Recordar i oblidar: claus cerebrals de la memòria i l’Educació (Ariel 2014) i La Fàbrica de les il·lusions: conèixer Més paràgraf Millors Ser (Ariel, abril de 2015).\nLlicenciada en Medicina i Cirurgia per la Universitat Autònoma de Barcelona, Màster en Neurociències i Màster en Salut Laboral per la Universitat de Barcelona. Estudis superiors de música en el Conservatori de Música de Barcelona i estudis de direcció PPD a ESADE.\nCom a professional de la salut tinc la sort d’exercir la meva vocació, la medicina, i alhora la meva passió, les Neurociències. Formadora en àmbits hospitalari i educatiu, part del equip formatiu del postgrau de neuroeducació de la UB i autora dels llibres: Viatge al teu cervell i Viatge al teu cervell emocional.\nDoctora en Filosofía i Ciències de l’Educació i Llicenciada en Pedagogia per la Universitat de Barcelona. Entusiasmada per l’educació. Em dedico a tot el que tingui a veure amb la humanització, en seguir creient en el gènere humà, o en fer més humana la nostra vida, per tant: l’educació social, la resiliència, la neurodidàctica. Co-directora del postgrau de neuroeducació de la UB i coautora de llibres com: Descubrir la Neurodidàctiva; Neuromites en Educació.


Forcadell, entre Castellà, Rufián i una butaca guardada simbòlicament per Junqueras\nLa número quatre de la llista d’ERC al 21-D i presidenta del Parlament, Carme Forcadell, ha aprofitat la seva participació al míting dels republicans a Mataró per criticar les declaracions de la vicepresidenta espanyola, Soraya Sáenz de Santamaría, sobre la responsabilitat del PP i del govern de l’Estat en “l’escapçament de l’independentisme”. “Ja sabíem que Junqueras, Forn i els Jordis són presos polítics. Però ahir Soraya ens ho va confirmar. Ens va confirmar que en aquest país no hi ha separació de poders, que és el govern espanyol el que diu que han de fer el tribunals. Gracies, Soraya, ens ha confirmat el que ja sabíem”, ha sentenciat.\nDe la mateixa manera, Forcadell ha carregat contra el sistema judicial i polític espanyol per vincular l’acció del Govern destituït i dels líders de l’ANC i Òmnium a la possibilitat que provoquin accions violentes. “El que més ràbia em fa és que diguin que estan a la presó per provocar violència. L’única violència la vam veure l’1-O i no la vam provocar nosaltres. L’única violència és la dels grups feixistes que campen impunes pel carrers”, ha afegit.\nSobre les mateixes paraules de Santamaría, el líder de Demòcrates de Catalunya i número 15 de la llista d’ERC, Antoni Castellà, també ha volgut dir la seva per carregar contra l’Estat. Segons Castellà, la vicepresidenta espanyola “va reconèixer orgullosa finalment que M. Rajoy és el responsable d’escapçar els líders de l’independentisme, sense complexes”. “I va dir més, va dir que seguiran en aquesta línia donant instruccions fins liquidar l’independentisme. Diem-li que no podran posar i empresonar a tot un poble tossudament alçat que voldrà guanyar la llibertat el 21-D”, ha comentat davant el miler de persones que ha assistit al míting de Mataró.\nForcadell, molt aclamada a Mataró\nRufián, a Borrell: “El millor desinfectant és la calç viva; i cal escoltar els experts”\nCascada de dures crítiques d’ERC a l’exministre socialista i militant del PSC, Josep Borrell, pels seus comentaris en campanya sobre la presó del candidat republicà, Oriol Junqueras, i la necessitat de “desinfectar” Catalunya per la “ferida” de l’independentisme. Al míting d’Esquerra a Mataró, el diputat al Congrés Gabriel Rufián ha carregat contra el socialista per “mofar-se” de Junqueras, i ha criticat que “parli de desinfectar Catalunya”. “Li hem de dir que el millor desinfectant és la calç viva. I cal escoltar sempre els experts”, ha etzibat, deixant anar la vinculació entre els socialistes i els GAL, fent referència a algunes de les pràctiques que es van atribuir al grup terrorista. A més, Rufián ha desitjat que aquest Nadal que ve Borrell, “quan mengi gambes en algun reservat d’un restaurant de Madrid amb els fills, recordi que Junqueras estarà a Estremera sense els seus”. “Miserable sou”, ha afegit, contundent.


27 febrer 2021 23:29\nEl director general d'IB3, Andreu Manresa, ha lliurat aquest dijous l'informe de l'estudi encarregat a la consultora 'Price Waterhouse & Cooper' sobre la internalització de serveis en l'ens públic als grups parlamentaris.\nEn finalitzar la comissió de control sobre la radiotelevisió de les Balears, Manresa ha lliurat aquest informe que realitza una anàlisi jurídica-laboral de les diferents contractes i adjudicacions en relació amb l'empresa i que conclou com resoldre-les.\nDurant la seva intervenció en la comissió, Manresa ha avançat que l'informe fa una anàlisi del cost hipotètic que tendria per a les Balears la integració de les diferents contractes que haurien de resoldre's «o bé mitjançant subrogacions o mitjançant proves de concurs oposició per a adequar-se al model laboral públic».\nManresa ha dit que no hi ha hagut «cap intenció de dilatar» la presentació d'aquest informe, que s'esperava per a finals d'any, sinó que la seva elaboració ha estat «molt complicada».\nSegons ha ressaltat Manresa, amb la hipòtesi «màxima» en la qual totes les empreses subcontractades s'internalitzen «es donaria un plus» sobre la plantilla actual de 364 persones i s'aconseguiria un cost de personal de 14,3 milions d'euros, 2,4 milions d'euros més.\nD'altra banda, la diputada del PP, Maria José Ribas, ha criticat que IB3 és la cadena amb «pitjor audiència d'Espanya i ha batut tots els rànquings negatius».\nDavant això, Manresa ha dit que «no és cert» que IB3 sigui la cadena amb menys audiència. «És la primera indústria cultural i informativa de les Balears», ha reivindicat per a afegir, a tall d'exemple, que «de cinc hores de programació diària en directa s'ha passat a fer pràcticament 13 hores».\nA més, ha dit que l'índex d'audiència ha pujat un 30 per cent en l'últim mes i un 34 per cent en l'anterior, segons les últimes dades proporcionades per Forta.\nPer part seva, el portaveu de Podem, Alberto Jarabo, ha celebrat que l'informe sobre la internalització estigui llest i ha dit que espera que s'utilitzi «amb diligència per a aconseguir d'una vegada la necessària internalització dels serveis».


IVAM - Institut Valencià d'Art Modern | POSAR EL COS. Pràctica/Taller amb la ballarina Ola Maciejewska\nPOSAR EL COS. Performance “Loie Fuller: Research” d’Ola Maciejewska\nDIJOUS, 19.30 H. HALL PRINCIPAL\nEn aquesta peça Ola Maciejewska reprén els experiments formals de Loie Fuller, els insereix en l’espai del museu i apel·la els paral·lelismes que aquests experiments puguen tindre amb la pràctica escultòrica.\nPOSAR EL COS. Pràctica/Taller amb la ballarina Ola Maciejewska\nDIMECRES, 18.00 H.\nPosar el cos dona nom al programa d’arts vives de l’IVAM que té com a premissa fonamental situar el cos i totes la seua potencialitats i implicacions en el centre de la investigació i de l’experimentació del museu, així com la relació amb els altres cossos que conviuen en el museu.\nAmb motiu de la presentació en l’IVAM de la performance Loie Fuller: Research, l’artista Ola Maciejewska realitzara una pràctica/taller dirigida a estudiants i professionals del món de la dansa.\nNascuda a Polònia i actualment resident a París, Ola Maciejewska és una ballarina i artista de performance. Els seus treballs es distingeixen per una forta interdisciplinarietat. En 2012 es va graduar del Màster en estudis de teatre i dansa contemporanis de la Universitat d’Utrecht. Va crear la seua primera peça: Loie Fuller: Research en 2011 i s’ha presentat en institucions internacionals, com en Art Space TENT Rotterdam, CND de Pantin, 14a edició de la Biennal de Lyon, Fundaçao de Serralves, Kanal- Centre Pompidou i Museo Reina Sofía, per nomenar alguns. En la tardor de 2015, Ola Maciejewska va estrenar Bombyx Mori a París en el Ménagerie de verre en el marc del Festival Les Inaccoutumés. De 2016 i fins a 2018 va ser artista associada del Centre Chorégraphique National de Caen en Normandie.\nLa pràctica es realitzarà en anglés.


Mostra de València 2020: Dia #6 – Egoisme Soluble\nEn aquest darrer dia de Secció Oficial de la 35na edició de La Mostra de València he visualitzat la pel·lícula representant d’Algèria: Autumn Landscapes (Merzak Allouache, 2019).\nEl perill de la paraula escrita\nA les nostres societats actuals, la corrupció de les principals institucions i representants sembla un fet no solament probable, sinó gairebé garantit. D’això n’és conscient Houria: la protagonista de la pel·lícula algeriana Autumn Landscapes, una periodista ―interpretada per Salima Abada― que tracta de destapar una xarxa de prostitució de menors que ja ha donat lloc a la mort de cinc joves. El que en principi sembla un cas més de crim organitzat esdevé una estructura jerarquitzada i basada en el tràfic d’adolescents que involucra la cúpula de l’star system televisiu i religiós algerià.\nEl gènere de la pel·lícula ―el thriller policial més convencional― resulta tota una alenada d’aire fresc a la Secció Oficial d’aquesta edició de La Mostra en la qual hem gaudit d’un elevat nombre de drames i comèdies negres, sense perdre de vista l’eix central de la programació: la mirada femenina. I és que Autumn Landscapes suposa una nova reflexió al voltant de quin és el paper de la dona ―i els atributs que la societat li exigeix com inherents― en un món dominat quasi al complet per hòmens. Houria, i la seua novell companya, hauran de fer front per igual uns cossos de seguretat i un sistema pervers que mercantilitza i, en última instància, acaba per mutilar el cos femení.\nMalgrat l’agraïda frescor del thriller a la Secció Oficial, Autumn Landscapes no gaudeix d’un desenvolupament narratiu considerablement ferm. El creixement exponencial de la tensió que podríem exigir a un film d’aquesta temàtica no està gaire present a la representant algeriana. El resultat és un final abrupte i precipitat, en el qual la xarxa de tràfic d’esclaves sexuals cau més pel seu propi ―i inestable, cal dir― pes que per un seguiment coherent dels fets.


Todibo, molt a prop de fitxar pel Barça | We Love Barça\nTodibo, molt a prop de fitxar pel Barça\nEl club blaugrana hauria accelerat les negociacions per tancar la incorporació del prometedor central francès\nEl Barça ingressa 42 milions per Paulinho\nEl golàs de Messi a l'entrenament del Mini\n4 Gener, 2019 - 12:48\nEl Barça està molt a prop de tancar la incorporació del prometedor central francès Todibo. El jugador de 19 anys finalitza contracte el pròxim 30 de juny i el club blaugrana ha accelerat en els últims dies les negociacions per tancar un acord amb el futbolista, segons revela l'Sport. A més, la Gazzetta dello Sport també informa que la Juventus i el Nàpols ja s'haurien retirat de la pugna pel jugador veient que el Barça ho tenia gairebé tot tancat amb el jugador.\nLa feina d'Eric Abidal hauria estat determinant per convèncer el central francès, que està apartat del Toulouse des del mes de novembre perquè no va acceptar l'oferta de renovació. El club el va castigar baixant-lo al filial i el jugador tenia el desig de marxar a un club amb més potencial.\nEn principi, està previst que la incorporació es faci efectiva al pròxim mercat d'estiu a cost zero i no es descarta que el Barça cedeixi Todibo a un altre club perquè gaudeixi de minuts i creixi com a futbolista.


Postgrau en neuroeducació per Educadors/es, PNE a distancia EDUCAMIX GROUP | Emagister\nAquesta formació és per a mi?: Qualsevol persona que desenvolupi la seva activitat professional en l'àmbit educatiu i vulgui millorar i fer més eficient la seva pràctica docent en base als avenços de les neurociències. Especialment està pensat per a mestres, educadors/es socials, tècnics/ques i responsables de formació, psicòlegs/es, pedagogs/es o psicopedagogs/es.\n-La fisiologia del cervell.\n-El cervell del nen/a.\n-El cervell de l'adolescent\n-El cervell alfabetitzat i la comprensió lectora.\n-El cervell aritmètic i l'aprenentatge de les matemàtiques.\n-El cervell masculí i el cervell femení.\n-El cervell amb necessitats especials.\n-Com tranquil•litzar i asserenar el cervell.\n-Com estimular el cervell.\n-El cervell i la concentració.\n-Com dinamitzar el cervell.\n-El repte de la neuropedagogia.\n-Neurodesenvolupament i funcions cognitives.\nMÒDUL III. ESTRATÈGIES DIDÀCTIQUES BASADES EN LA NEUROEDUCACIÓ.\n-Aprenentatge i memòria.\n-Càlcul i matemàtica.\n-Emoció i motivació.\n-Aplicacions pràctiques i perspectives de futur.\n- Neurodidàctica: la neurobiologia al servei de l'aprenentatge.\n-Treball final / Examen final.


---TEMPORADA OSSC 2016-2017\nACTIVITAT PER A SOCIS: Presentació Temporada 2016-2017 & Concert piano / (V)\nPresentació de la temporada a càrec de Flora Puntos, presidenta de la Fundació i concert de piano a càrrec de Ayako Fujiki.\nJosep Ferré: “Tenim la mateixa il·lusió, o fins i tot més, que al començament”\n“Tenim la mateixa il·lusió, o fins i tot més, que al començament”, va afirmar Josep Ferré, director titular de l’Orquestra Simfònica Sant Cugat, en l’acte de presentació de la temporada 2016-2017 d’aquesta formació musical, que va tenir lloc el passat 17 de setembre a l’Aula Magna del Conservatori Municipal de Música Victòria dels Àngels. “Després de molts anys de treball, volem consolidar-nos com una de les orquestres professionals de referència del país”, va emfasitzar Josep Ferré.\nEl director de l’Orquestra Simfònica Sant Cugat va donar a conèixer els principals trets de la programació d’aquesta temporada, que és de les més ambicioses realitzades fins ara, tant pel que fa al nombre de concerts, 16 en total, a Sant Cugat i a d’altres ciutats del país, com al repertori, molt divers, amb peces d’una gran dificultat (vegeu document adjunt). Ferré va destacar especialment els dos concerts per a piano i orquestra que s’interpretaran: el de Schumann (op. 54) i el número dos de Rakhmàninov, que oferirà l’Orquestra, amb els pianistes Ayako Fujiki i Albert Guinovart, respectivament.\nPrecisament la japonesa Ayako Fujiki –“que va venir a Catalunya per estudiar amb Alicia de Larrocha i s’hi va quedar”, tal com la va presentar Josep Ferré-, va assistir a l’acte de presentació i va obsequiar els assistents, que omplien l’Aula Magna del Conservatori Victòria dels Àngels, amb tres peces, de Manuel de Falla, d’Enrique Granados i la darrera composta per ella mateixa.\nPer la seva part, la presidenta de la Fundació Privada Música Simfònica i de Cambra, Flora Puntos, va posar de manifest que a Catalunya hi ha actualment cinc orquestres simfòniques: l’Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya, l’Orquestra Simfònica del Gran Teatre del Liceu, l’Orquestra Simfònica del Vallès, l’Orquestra Simfònica Julià Carbonell de les Terres de Lleida i l’Orquestra Simfònica Sant Cugat. “Sant Cugat és una de les poques ciutats catalanes que té orquestra simfònica”, va subratllar. I la més petita de totes en nombre d’habitants.\nFlora Puntos va comentar que “l’Orquestra Simfònica Sant Cugat ha fet fins avui 616 concerts, dels quals més d’un centenar han estat realitzats a Sant Cugat”. I va transportar els assistents als orígens de l’Orquestra: “Recordo que, l’any 1990, vam fer un concert al Palau de la Música Catalana quan encara no érem formalment Orquestra Simfònica Sant Cugat, i al currículum dèiem: “No tenim història però sí que tenim un futur prometedor”; han passat 26 anys i ja tenim història, i també un futur prometedor”.\nLa presidenta de la Fundació Privada Música Simfònica i de Cambra també va subratllar al seu parlament el fet que la programació d’aquesta temporada de l’Orquestra Simfònica Sant Cugat creix, en bona part gràcies a la inclusió de sis concerts al Teatre La Massa de Vilassar de Dalt.\n“És un luxe tenir una orquestra simfònica a la nostra ciutat, i també és un repte”, va dir Carmela Fortuny, tinenta d’alcalde de Presidència, Cultura i Promoció de la Ciutat de l’Ajuntament de Sant Cugat. Fortuny va subratllar el caràcter “innovador i pedagògic de l’Orquestra Simfònica Sant Cugat” i va anunciar que “ben aviat passaran més coses al voltant de la música clàssica a la nostra ciutat”. La tinenta d’alcalde va destacar que la música és un dels grans actius de sant Cugat, que l’Ajuntament vol continuar fomentant amb força.\nA l’acte van assistir també l’alcalde de Vilassar de Dalt, Xavier Godàs, el director del Teatre La Massa de Vilassar de Dalt, Josep Fernández, la regidora de comerç de l’Ajuntament de Sant Cugat, Mayte Pérez, el Director del Patronat Municipal d’Educació de Sant Cugat, Carles Miró, el director del Teatre-Auditori Sant Cugat, Pep Tugues, el membre del Consell de Cultura i del Consell de Ciutat, Eduard Jener, músics que participaran en alguns dels concerts de la temporada, socis de l’Orquestra, patrocinadors de l’Orquestra i diverses personalitats de la vida cultural santcugatenca.


Terrassa mi ciudad ... Catalunya mi nación: El Dia, edició dissabte 14 de juliol de 1.934, pàg. 2\nMés detalls de la troballa d'explosius a la nostra ciutat\nAhir prestaren declaració a la Comiasai'ia Genesral d'ordre públic, els 7 detinguts amb motiu de la troballa de dinamita a la casa número 7 del carrer de Manyé i Flaquer.\nDegut a aquestes declaracions, s'han efectuat nous escorcolls domiciliaris que no han donat cap resultat, puix que, segons s'assegura, dos dels principals autors del negoci i dipòsit de la dinamita en veure que era descobert el dipòsit a Terrassa, se n'anaren.\nEs creu, no obstant, que no tardaran a caure en mans de la policia.\nEs curiós saber la manera com es portava aquest tràfic i com els extremistes aconseguien la dinamita per als seus fins criminals.\nPel declarat per algun dels detinguts s'ha sabut que a més del robatori efectuat de prop de cinc-cents quilos, de dinamita d'una expedició a l'estació de Monistrol, els afiliats a certa agrupació extremista tenien l'ordre de proveir-se, com fos de dinamita i a l'efecte un dels llocs on més se n'apoderaven era de les mines de Sallent.\nEls encarregats de procurar-los-la s'amagaven a la faixa cada dia uns cartutxos que s'emportàven i els anaven dipositant i en viatges que feien cap a Manresa els lliuraven a un altre que els amagava a un camp del poble de Sant Quirze de Manresa, a una ermita anomenada "El Feliuet".\nA la teulada de la dita ermita i molt ben dissimulat per les teules hi havia un dipòsit, on, en fer-se un escorcoll, es trobaren seixanta quilos de dinamita.\nD'allí era treta i traslladada a la nostra ciutat a l'efecte de, en petites jornades i viatges traslladar-la a Barcelona per a la fabricació d' explosius.\nEl taxi d'aquesta ciutat 55.205, que abans d'ahir fou detingut, era el que portava amb molta freqüència la dinamita a Barcelona. Cada vegada que tenia un viatge cap a la capital, ho aprofitava per a conduir l'éxplosiu.\nQuan els agents es dirigien a l'ermita per a fer l'escorcoll observaren que un auto anava per aquells voltants, per la qüal cosa procediren a la detenció dels tres ocupants, els quals pogueren demostrar que res no tenien a veure amb el que la policia buscava, per la qual cosa foren posats en llibertat moments després.\nEn poder del detingut Francesc Meroño, inquilí de la casa número 7 del carrer de Manyé i Flaquer, on fou descobert el dipòsit clandestí, la policia trobà també 1.444 pessetes, la procedència de les quals no sabé explicar aquell, suposant-se que la tal quantitat era destinada a la compra de matèries explosives i armes per a les organitzacions extremistes.


Festa Major d'Amer 2021 - La Selva Turisme\nFesta Major d’Amer 2021\nDel 7 al 17 d’agost, Amer celebrarà la seva Festa Major amb activitats per a tota la família!\nA les 9 del matí, a la plaça de la Vila: XV BICICLETADA POPULAR. Inscripcions de 8 a 2/4 de 9 del matí a la Plaça de la Vila (inscripció 2€). Esmorzar a la zona del pícnic de Les Planes d’Hostoles. Fi de la bicicletada a la Plaça de la Vila d’Amer. Organitza: Club Atlètic Hipra amb el suport de la Comissió de Festes.\nA 2/4 de 9 del matí, a la plaça de la Vila: CURSA POPULAR. Inscripcions a partir de 2/4 de 8 del matí. Inscripció a la cursa de 10km, 7€ – Inscripció a la cursa infantil (de 0 a 12 anys) d’1km, 5€.\nDivendres dia 13 d’agost\nA 2/4 de 10 del vespre, a la Plaça de la Vila, 39è APLEC NOCTURN DE LA SARDANA amb la cobla LA PRINCIPAL D’OLOT. Col·labora l’Agrupació Sardanista d’Amer.\nDissabte dia 14 d’agost\nA 2/4 de 7 de la tarda, a la plaça de la Vila, SALUTACIÓ de l’alcaldessa, PREGÓ DE FESTA MAJOR a càrrec de HÁLLDOR MÁR i proclamació de l’Hereu i la Pubilla 2021.\nA 2/4 d’11 de la nit, a la pista de l’estació, CONCERT amb ORQUESTRA MARIBEL que agafen música dels anys 80 fins a l’actualitat i hi posen tres parts de bon rotllo i bon humor. La venda d’entrades és\nanticipada i es poden adquirir al següent enllaç https://entradium.com\nDiumenge dia 15 d’agost\nA 2/4 de 12 del matí, a l’església, MISSA en honor a la Patrona d’Amer, Santa Maria, amb l’acompanyament del Cor Parroquial.\nA 2/4 d’1 del matí, a la Plaça de la Vila, BALL de gegants amb l’acompanyament de la Colla Gegantera d’Amer.\nA les 6 de la tarda, a la plaça de la Vila, animació infantil amb Els Superherois. És un grup d’animació musical per a tota la família. Una barreja d’energia, diversió i il·lusió. Inscripció Prèvia Aquí.\nA les 7 de la tarda, al camp de futbol municipal, PARTIT DE FUTBOL. Veure programes a part.\nA 2/4 de 8 del vespre, a la plaça de la Vila, HAVANERES amb el grup ELS PESCADORS DE L’ESCALA.\nA 2/4 d’11 de la nit, a la pista de l’estació, CONCERT amb ORQUESTRA DIVERSIONES, un grup esbojarrat que ens farà ballar i cantar les “canciones del verano”, intercal·lant els himnes dels anys 60, 70 i 80 amb pinzellades de les cançons de ràdio fórmula dels últims anys. La venda d’entrades és anticipada i es poden adquirir al següent enllaç https://entradium.com\nDilluns dia 16 d’agost\nA 2/4 d’11, a la pista de l’estació, espectacle infantil amb RIKUS, un pastor que ofereix un divertidíssim espectacle infantil als més menuts de casa. Només li cal la guitarra, la barretina i ja tenim la festa muntada! Inscripció Prèvia Aquí.\nA 2/4 d’1, a l’església Santa Maria, CONCERT DE COBLA a càrrec de la COBLA LA PRINCIPAL DE LA BISBAL. Reconeixement a Josep Puigdemont, impulsor del concert de cobla de la festa major. També, la Cobla la Principal de La Bisbal vol dedicar aquest concert al tiblaire Joan Parés amb motiu del seu 75è aniversari. Inscripció Prèvia Aquí.\nA 2/4 de 7 de la tarda, a la plaça del Monestir, CONCERT DE FESTA MAJOR 2021 a càrrec de la COBLA LA PRINCIPAL DE LA BISBAL Entrades al següent enllaç https://entradium.com\nA les 10 del vespre, a la pista de l’estació, CONCERT amb GINESTÀ que són 2 germans andreuencs que juntament amb la seva banda expliquen històries quotidianes mitjançant la música pop, la cançó protesta i el folk català. La venda d’entrades és anticipada i es poden adquirir al següent enllaç https://entradium.com\nLa tradicional SARDANA DE L’ALCALDE, en el moment d’editar el programa, resta pendent a la normativa del PROCICAT COVID-19. Enguany presidida per l’ex-conseller Jordi Turull i la seva esposa Blanca Bragulat.\nDimarts dia 17 d’agost\nA 2/4 de 7 de la tarda, a la pista de l’estació, tradicional TORNABODA AMB BOTIFARRADA i AUDICIÓ DE SARDANES amb la COBLA D’OSONA.\nUn cop acabada l’audició de sardanes, a la mateixa pista de l’estació hi haurà CONCERT amb LO PAU DE PONS (showman i cantautor català) i focs artificials com a fi de festa.\n– Els punts de venda dels tiquets de la tornaboda seran al Forn de Pa – Pastisseria Martori, Forn de Pa Iglesias i Ca l’Àngela des del 03 fins el 13 d’agost. També es poden adquirir a través del següent enllaç\n– Es podrà votar l’elecció de l’hereu i la pubilla a les urnes de les diferents fleques de la vila fins el dia 13 d’agost.\n– L’organització es reserva el dret a modificar la programació en cas que fos necessari.


El ple ordinari de l'Ajuntament de Breda aprova quatre mocions | NacióBaixMontseny\nEl ple ordinari de l'Ajuntament de Breda aprova quatre mocions\nTambé ha donat llum verda de manera definitiva a l'establiment i el reglament regulador del servei de Policia Local\nper Redacció, 2 de juny de 2021 a les 10:47 |\nLa primera sessió plenària presencial a Breda des de la caiguda de l'estat d'alarma | Aj Breda\nL'Ajuntament de Breda va celebrar aquest darrer dilluns 31 de maig un nou ple municipal ordinari. És la primera sessió celebrada de manera presencial i oberta al públic des de la caiguda de l'estat d'alarma. De manera excepcional la sessió es va celebrar a les dependències de l'Espai Jove.\nUn dels acords destacats va ser l'aprovació definitiva de l'establiment i el reglament regulador del servei de Policia Local. La Direcció General de Policia va presentar al·legacions a la versió aprovada inicialment el passat mes de gener, s'han resolt amb un nou redactat. El punt va comptar amb el vot a favor del grup d'Esquerra Republicana, les abstencions de JxCAT i el PSC i el vot en contra de la CUP.\nTambé hi destaca les obres d'ampliació de les instal·lacions de l'institut per la incorporació dels estudis de 4t d’ESO i la seva integració en el futur Insitut-Escola Montseny, que comportarà també obres a l'Escola Montseny. El Ple va aprovar per unanimitat acceptar la sol·licitud del Departament d'Ensenyament d'una bonificació del 95% de l'Impost sobre Construccions, Instal·lacions i Obres de la llicència necessària per dur a terme aquests treballs. Aquesta bonificació ja es contempla a l’ordenança fiscal corresponent, tal i com recull la llei.\nEl Ple de Breda aprovarà de forma definitiva l'establiment i el reglament regulador del servei de Policia Local\nLa sessió plenària ordinària se celebrarà a l'Espai Jove i serà per primera vegada presencial i amb públic des de l'inici de la pandèmia\nLa sessió plenània ordinària va aprovar quatre mocions de diferent índole. D'aquesta manera, per unanimitat es declara Breda com a "Municipi de llibertat LGTBIQ", presentada pel grup municipal d'ERC.\nEl ple també es va mostrar favorable al reconeixement dels drets de les persones trans i en suport d'una llei trans estatal, també presentada per ERC. Aprovada amb el vot favorable de tots els grups excepte el del PSC, que es va abstenir.\nTanmateix es va votar a favor al rebuig del macroprojecte de centrals eòliques i fotovoltaiques previstos a diversos municipis de Catalunya. La moció la va presentar la CUP i aprovada amb el vot a favor dels grups d'ERC i la CUP i l'abstenció dels grups de JxCAT i PSC.\nLa quarta moció va ser de solidaritat amb Palestina i de condemna als atacs a Sheikh Jarrah, AlAqsa i Gaza, també presentada pel grup municipal de la CUP. Aprovada amb els vots a favor de JxCAT, CUP i PSC i l'abstenció d'ERC.\nPolítica, ple ordinari, Ajuntament Breda, ple Breda, policia local Breda, mocions


Que dejen en paz a Ernest Maragall – Foixblog\nTags:Blair Ernest Maragall Robin Cook\n← Una noche en el Patio de los Leones\nProbablemente, el país más elitista del mundo →\n16 comentarios por “Que dejen en paz a Ernest Maragall”\nNo entiendo las prioridades.\nFrancis, creo que esto va así..primero yo, después yo y si queda algo…para mi también…\ncrisis de valores, crisis institucional, crisis de partidos,esta claro donde fallamos…http://transicionsocioeconomica.blogspot.com.es/2012/07/hay-que-retomar-los-valores-del-pasado.html\n31/07/2012 a las 12:07\nCaray, porque funcionan asi los partidos ? todos deben pasar por el aro ? listas abiertas ya !!!\nPingback: Bloc de Pia Bosch » Arxiu del blog » Els partits polítics han d’evolucionar. Ernest Maragall com a símptoma\nTé nassos Sr. Foix que en una democràcia els primers en no respectar-la siguin els propis partits polítics. Totalment d’acord amb vosté. És un despropòsit i una vergonya. Per la meva part el Sr. Maragall ha demostrat coratge i coherència, ja fa temps que tots sabem la seva posició respecte a Espanya. Cada dia el tinc més ben considerat com a polític.\nQuina reflexió més oportuna,realment fa pensar que el nostre pais no és democràtic ni res que s’hi assembli , més be «una merienda de negros» i perdonin l’expressió.\nSr Foix s’ha d’haver viscut en molts indrets del món per conéixer la diferència. Vosté de ben segur que ho deu estar passant molt malament veient com funcionen les coses per aquí.\nSr. Foix: Com sempre una bona reflexió i millor article.\nJa fa molt de temps que el PSC es menys PSC i molt més PSC-PSOE.\nTant el PSC com el PPC de Catalunya només tenen la C a la seva sigles.\nCiU, ERC, i ICV les seves decisions les prenen a Barcelona.\nNo han d´esperar trucades telefòniques, ni instruccions, ni cap vist i plau de Madrid.\nAquesta es la realitat del Sr. Pere Navaro, i de la Sra. Camacho.\nPer tant jo tinc clar qui pot defensar el Pacte Fiscal i qui no.\nSr.Foix: Cada vez está más claro que el sistema de partidos que tenemos forma parte del problema, urge un cambio, una solución, o lo hacen ellos o lo harán los ciudadanos…\nSr. Foix, molt bona reacció d’indignació.\nSi Catalunya va malament i no controla la Caixa propia es culpa única i exclusivament nostre. Perque la necessitat del Pacte fiscal es vital. Pero al PSC/PSOE nomes mira els seus interessos de partit, que son mes crematistics que socials i de cara a la ciutadanía. Igualment fan els altres partits tant d’aqui com els de tot Espanya.\nMentrestant l’atur está arrivant els 6.000.000 de personas. Mes de 250.000 empresaris autonoms han plegat el negoci, taller ó fábrica.\nI altres cents de milers d’empresaris mitjans tambe han plegat ó9 están pensan s’ho. I el 55 % de joves amb estudis i ganes i edat de trevallar no troben feina. I molts d’ells emigrant a l’estranger ó ja hi están en busca de feina.\nAqui amb aquesta política EGOISTA i PANXACONTENTA de desunió s’estan destruin mils de llocs de trevall.Pero mentres Alemania, per exemple n’estar crean milers.\nTampoc es te en comte que els estudis i carreras dels joves que emigran al estranger ens han costat a nosaltres i al estat molts mil-lions d’euros. Perque després s’en aprofitin els estrangers del nostre esforçs pels joves.\nTampoc es te en comte que estem consumin casi totos els articles de consum casola, personal e industrial, ect. fabricats eimportats del estranger.\n¿ Com volem anar be i que es crein llocs de travall ?\n¡ La solució s’hagues tingut de fer cuan era l’hora. Es a dir cuan la transició podiem haber tingut el mateix concert fiscal i de recuperació del furs catalans. Pero aleshores a algu de Catalunya no li va convenir i per aixo ara aixis estem.\nLa solució es ben sencilla: ¡ Un Rei Bourbon ens va pendre els furs i un altre Rei Bourbon en els pot turnar ! La solució es sencilla i facil.\nRepeteixo els culpables del que ens passa som nosaltres mateixos.\nP.D. Mentrestant la poderosa i potent industria textil catalana es cuasi ó gairabé inexistent, doncs fa uns anys la tercerá generació d’empresaris va decidir trasl-ladarse, fabricar i cotitzar a l’estranger: Marroc, Portugal, Turquía, Bangladesh, Shangai, ect. ect.\nMentrestant tambe tenim trevallan a Catalunya 1.500.000 d’estranjers de mes de 120 nacionalitats diferents i amb les seves llengues i dialectes. No tinc res contre els emigrants, doncs están en el seu dret. Pero el problema es que treballen a tot arreu i per molt baix salari. Els trobem a totes les botigues, fabricas, tallers, ect. Per tot arreu de les obres de la construcció, ect. I per tot arreu del camp i dels pobles, ect.\nMentrestan milers d’empresaris histórics descendents de una saga emprenadora, creadora i que encara venen í podrien vendre els seus fabricats, doncs tenim que tenen ó han hagut de plegar el seu negoci, fabrica ó taller per falta de CREDIT per a FINANÇAR les seves EMPRESES ventes, ect. SENSE CREDIT doncs no hi ha NEGOCI que aguanti, NI TREVALL, NI COTITSACIO del IRPF, IVA, SEGURETAT SOCIAL I altres impostos al Estat.\nMentrestant tambe s’han estat instal-lan els chinesos de una forma disciplanada, invisibles i silenciosos a tots els petits bars i petits restaurants i per a tots els barris de la capital i de totes les ciutats de Catalunya. Els Paaquistanesos han fet i fan el mateix pero ocupant, adquirint o de lloguer cuasi ó gairabé tots els colmados i supers de tots els barris.\nMentrestant els Paquistanesos ocupen i es cuiden de cuasi ó gairabé totes les botigues, bars i restaurants a dreta i esquerra de la famosa Rambla de Barcelona.\nMentrestant tambe i no me’n vui pas oblidar que cuasi a totes les botigues de Barcelona i de Catalunya, cuasi tots els articles i objectes de consum personal, com sabates, moneders, vestits, ect. que venen son made in China, Bangladesh i de tot elsudest Asiatic.\nEstem crean llocs de treball i cotitsació l estranjer.\nDe que serveix comprar els articles mes barats si despres perdem el lloc de treball, deixem de cotitzar al Estat la Seguretatr Social, el IRPF I ALTRES IMPOSTOS.\nA proposit mentrestant la gobernancia de torn de l’Estat no para de apropiarse sense aturador, dels nostres diners procedents del trevall, ect.\nSigui per que no te mes remei ó pel que sigui. Pero ho fa.\nApart de que el combustible s’estat augmentant sense parar.\nI com ha resultat i repercució de tot, s’esta aumentant el cost dels aliments, de la aigua, el gas, l’electricitat, el telefon, ect. ect.\nAmb totes aqueste condiciones digueu-me com es poden crear llocs de trevall estable i que cotitzin.\nI a mes a mes sense CREDIT per a FINANCIAR DEGUDAMENT.\nAixo si els BANCS i BANCTERS reven l’ajuda de credit aval-lats per l’Estat i Cia. Societat Anonima. Els de la ECONOMÍA PRODUCTIVA I COTITZAN que s’espavilin ells/ellas sols/soles.\nEn fi i per acabar l’ Ernest Maragall, sense ell proposars-ho, acabará per esdevenir l’ESPOLETA que omple el got i reventa i fa que exploti la bombolla de la paciencia que s’esgota i ens porta cap a la RAUXA.\nEn resumen ens opodem salvar pero hem d’actuar tots/tes units fen pinya, molt de sacrifici i amb molt d’esforç.\nSr. Foix moltes felicitats pel seu article. Te tota la raó a més jo afegiria:\n1/ La llei electoral es de llistes tancades i això afavoreix com vostè ben diu el poder dels partits i a la vegada la poca transparència dels mateixos, que acaben posant a les llistes als més fidels i no els més preparats. Aquí tenim polítics escollits que mai han parlat en públic ni en saben, la veritat es que no els hi cal, sempre parla el cap de llista i prou, mai s’han d’enfrontar als seus votants.\n2/ El PSC-PSOE es un dels exemples més clars del que estem dient, un partit en el que s’ha fet molta feina entre vestidors, una feina fosca que ha anat donant el poder a una colla de personatges mediocres i carents de cap sentiment envers a Catalunya, feina que que va tocar el cim amb el mandat del senyor Montilla com a President de la Generalitat, en detriment d’un dels polítics més intel·ligents, creatius i honrats que hem tingut, en Pasqual Maragall. Be faria el PSC-PSOE en quedar-se tant sols amb PSOE, almenys no enganyaria a ningú.\n3/ El PSOE català està governat per una serie de polítics de baix nivell, la majoria dels quals no serien res fora de la política, com els senyors Navarro, Corbacho, Bustos, Iceta, Zaragoza, etc. Aquests personatges han segrestat el socialisme català i fan que tothom tingui la sensació de que nos es pot ser a la vegada catalanista i socialista. Una tesi tant falsa com pensar que el PSOE es un partit socialista i si no tant sols cal recordar la política fiscal del darrer president estatal del PSOE, un personatge de la mateixa total mediocritat dels anomenats abans.\nEn aquesta situació, no es d’estranyar que una persona intel·ligent com en Ernest Maragall, no vulgui votar com ho fa el seu partit. El que no acabo d’entendre es que fa aquest senyor en un partit com aquest.\n30/07/2012 a las 16:44\nEl PSC ja fa temps que, de Catalunya, només en té la inicial. Estic d’acord amb Josefina. La llei electoral s’ha de canviar. Podriem aprofitar la Independència per fer-la de cap i nou, com moltes altres coses.\nAra, això si !!, no podem repetir esquemes i anar a parar al mateix lloc i als mateixos vicis.\nBravo pel Sr. Ernest Maragall. El següent pas , que l’ honoraria, seria que es donés de baixa del partit, a no ser que ja li estigui bé estar a les ordres del PSOE.\nOn és la branca catalanista del PSC ?? Existeix encara ??…..\nI de socialista em sembla que només la S.\nBueno funciona así, vamos que no funciona así.\nSe deberia cambiar la ley electoral , que las listas fueran abiertas y la financiación de los partidos políticos más transparente.


El Teatre Zorrilla de Badalona ha estat aquest dijous l’escenari del lliurament dels Premis Nacionals de Cultura 2018 :: Notícies :: Ajuntament de Badalona\nEl Teatre Zorrilla de Badalona ha estat aquest dijous l’escenari del lliurament dels Premis Nacionals de Cultura 2018\n13/07/2018, 0:00h. -\tcultura\nEl digital Catorze, el Centre de Titelles de Lleida, el director escènic i gestor teatral Josep Anton Codina, la Fundació Festa Major de Gràcia, la Fundació Pau Casal, l’il·lusionista Hausson, l'artista conceptual Fina Mirallles, el poeta Jordi Pàmias, l'escriptor Valentí Puig i l'actor i dramaturg Albert Vidal han rebut la màxima distinció catalana en l’àmbit cultural, concedida pel plenari del Consell Nacional de la Cultura i de les Arts (CoNCA).\nCelebrat aquest dijous 12 de juliol de 2018, al Teatre Zorrilla de Badalona, l'acte ha estat presidit pel president de la Generalitat de Catalunya, Quim Torra, i ha comptat amb la presència del president del Parlament, Roger Torrent; del president del CoNCA, Carles Duarte; de l'alcalde de Badalona, Álex Pastor; de la consellera de Cultura, Laura Borràs, i d'Ernest Maragall, conseller d'Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència. També han assistit el segon tinent d’alcaldia i regidor de l’Àmbit de Serveis a les Persones i Seguretat, Jordi Subirana; Oriol Lladó, diputat delegat de Cultura de la Diputació de Barcelona; Artur Mas, expresident de la Generalitat; Maria Dolors Portús, secretària general del Departament de Cultura; Elsa Ibar, directora general de Patrimoni cultural; Esther Franquesa, directora general de Política linguïstica; Àngels Blasco, directora general de Cultura Popular; Xavier Diaz, director de l'ICEC, i Maties Serracant, alcalde de Sabadell, entre d'altres representants institucionals.\nLa cerimònia, presentada pels actors badalonins Lluís i Marta Marco, ha distingit valors com el talent, l'excel·lència, la innovació, la solidesa i la trajectòria, de quatre entitats i de sis creadors catalans en diverses disciplines culturals, de la literatura al teatre, de la música al periodisme.\nInstituïts per la Generalitat republicana el 1932 i interromputs amb la Guerra Civil el 1938, els Premis Nacionals de Cultura es van reprendre el 1982, i al llarg d'aquests anys han reconegut la tasca de més de 800 professionals i entitats del país. Figures i col·lectius que han contribuït i contribueixen a donar més rellevància a la cultura catalana.


? Es debat la trajectòria de l’hoquei patins de Reus | LANOVA Ràdio de Reus\n? Es debat la trajectòria de l’hoquei patins de Reus\njuny 15, 2019 | Àudios, Àudios Esports\nL’hoquei sobre patins és “l’esport nacional de Reus”. Aquestes han estat unes de les primeres paraules del periodista Jordi Benavent per presentar l’acte titulat ‘L’hoquei a Reus, de l’època daurada a un futur incert’ celebrat aquest divendres, als jardins de la Casa Rull de Reus. L’acte, organitzat pel Laboratori d’Estudis Socials de Reus, ha comptat amb figures llegendàries de l’hoquei com l’exjugador roig-i-negre Joan Sabater (considerat el millor de tots els temps); Baldomer Olivé, exjugador del Reus i el Ploms; l’exporter roig-i-negre Roger Molina; i el periodista Marc Libiano, del ‘Diari de Tarragona’. Tots han viscut de prop diferents etapes de l’hoquei reusenc, si bé han coincidit que aquesta disciplina “s’aguanta gràcies al suport de molta gent que treballa de forma desinteressada”. “He jugat 20 anys i no he cobrat mai ni una sola pesseta”, ha recordat Sabater.\nAnys enrere, en la nostra ciutat hi havia tres equips. El CN Reus Ploms, el pioner i el primer de la ciutat que va guanyar el títol de lliga estatal l’any 1945. L’equip albinegre va veure com més endavant neixen el Reus Deportiu, el club més exitós, i el Club Patí Reus, una entitat afiliada al Reus Deportiu que va decidir independitzar-se i instal·lar-se al passeig de Prim, on hi va jugar fins a la seva desaparició. “Mantenir diversos equips en una mateixa ciutat és complicat, l’oferta és més gran”, ha exposat el periodista Libiano. L’hoquei a la ciutat ha tingut etapes daurades com la consecució de les sis Copes d’Europa del Reus Deportiu, i anys de més foscor a causa dels problemes econòmics.\nEn un repàs a episodis de l’hoquei d’abans, Baldomer Olivé, conegut com a ‘Mero’ i exjugador del Ploms i del Reus Deportiu, ha dit que “he tingut la sort de jugar en dos equips de Reus i amb grans jugadors”. Per la seva banda, Sabater, ha mostrat una gran modèstia quan ha respost a la pregunta de qui era millor jugador, ell o Antònio Livramento. Sabater ha confessat que “el jugador portuguès era millor que jo, patinava millor, però jo tenia al costat uns jugadors que eren millors que els seus”.\nEl declivi de l’hoquei al territori?\nSovint, els diners no ho fan tot, però ajuden i molt. El Ploms va passar de competir a la millor lliga estatal, a competir en categories nacionals, a causa dels problemes econòmics. Encara que el Reus Deportiu també tingui dificultats d’aquest tipus, per Libiano, “està obligat, per tradició i prestigi, a buscar els recursos que sigui per quedar el més amunt possible, tercer millor que quart”, ha afirmat. En relació als èxits esportius, Roger Molina ha opinat que part de la societat “només valora als que guanyen i sembla que quedar segon no serveixi de res”. L’esportista ha afegit que per ell és important “tot el procés d’aprenentatge”.\nAmb l’objectiu que l’estructura es mantingui ferma, Molina creu que el més rellevant és “potenciar els valors”, i cal que “s’aposti per als intangibles i provocar que la gent se senti identificada amb el club”. L’exporter del Reus (entre altres equips) ha considerat que “no es té tant el sentiment de pertinença com abans”. Ha afegit que “ara hi ha molts més estímuls que anteriorment, ara es poden veure els partits per la televisió i es deixa de donar suport als jugadors al pavelló”. En aquest sentit, Libiano ha opinat que “per molt que aquest esport estigui perdent força, a Reus està molt viu, hi ha molta massa social”.\nL’hoquei no és olímpic\nEls ponents també han compartit l’opinió que l’hoquei ha anat perdent pes entre la societat perquè li ha faltat més canals de difusió. El fet de no ser olímpic és un factor perjudicial. Ho va ser l’any 1992, i Reus en va ser subseu, moment que es va inaugurar al Pavelló Olímpic Municipal. “El president de la Federació Espanyola de Patinatge i del Comitè Olímpic Internacional, Joan Antoni Samaranch no va acabar d’apostar per l’hoquei”, ha lamentat Libiano.\nEn el part final de l’acte ha intervingut el radiofonista Enric Tricaz, qui ha confessat que “l’hoquei d’ara m’avorreix, el reglament ha anat a pitjor, cada canvi ha estat contraproduent, i així no podem anar enlloc”.


Malgrat Nord s’omple de vida | el malgratenc\nPosted on 17 Agost, 2017 by elmalgratenc\nImatge gairebé inèdita la que s’ha pogut veure a la plaça Fèlix Cardona de Malgrat de Mar aquest dimecres al matí. En aquest espai, ubicat al veïnat de Malgrat Nord, s’hi ha celebrat un dels actes inclosos en el programa d’activitats de la festa major Sant Roc 2017. Desenes de nens i nenes, acompanyats dels seus familiars, s’han aplegat a la plaça per a participar de tallers d’estels, aromes, litografies i quadres. La jornada adreçada als infants s’ha arrodonit amb un espectacle musical que ha atret tant veïns del municipi com visitants.\nLa programació d’activitats als barris és una de les novetats que presentava enguany la festa major. El regidor de Cultura, Paco Màrquez, ha fet una primera valoració de l’experiència, qualificant-la de positiva. Màrquez ha reiterat la seva voluntat de mantenir en el temps la iniciativa endegada.\nPer la seva banda, Iván del Río, membre del fòrum ciutadà de Malgrat Nord, ha manifestat que “ha quedat palès que la plaça Fèlix Cardona és un lloc ideal per a desenvolupar-hi activitats infantils”. No obstant això, del Río ha subratllat els dèficits que presenta l’espai com, per exemple, la manca d’oferta de jocs infantils, assenyalant que els pocs que hi ha estan adreçats a infants de fins a 4 anys d’edat. Finalment, Iván del Río s’ha mostrat coincident amb el regidor de Cultura, manifestant l’obligació que tenen tant l’ajuntament com les entitats del barri “de superar els dèficits i omplir la plaça de nens i d’activitats durant tot l’any”.


Com a aficionat al teatre, les meves preferències són pel de text i potser per això, quan un espectacle sense paraules em deixa fascinat, quedo fortament sorprès i sempre em pregunto "com es poden dir tantes coses sense obrir la boca?". Segurament que això ens ho haurien de contestar el Charlie Rivel o el Marcel Marceau, però queda clar que sí, que alguns ho poden i ho saben fer. És el cas de la Claire Ducreux, aquesta noia francesa, establerta a Barcelona, ballarina i clown que ja porta temps creant espectacles, tant de carrer com de sala. Ara vull parlar de Refugiada Poètica, la peça que del 22 al 24 d'aquest gener podrem veure al Teatre de la Aurora.\nLa funció comença amb l'entrada d'una noia que es protegeix de la neu amb un paraigua. Per la manera de vestir sembla una rodamón, una sense sostre, però el seu rostre mostra una pau envejable. Sí, viu al carrer i el seu entorn són unes tanques que es posen per protegir les obres, però se la veu feliç i dansa i interactua amb elles, encoixinada per una música suggerent. Sembla que només té un amic, un estàtua que presideix la plaça o el carrer.\nA mig espectacle reclama la col·laboració del públic, començant per una noia a qui regala el seu abric ratat. Juguen una estona, s'agafen de les mans, es miren tendrament i s'abracen, i es tornen a abraçar... L'envia al seu seient amb l'abric regalat, però es posa a nevar altra vegada i la Claire té fred i busca a l'espectadora i amb ulls suplicants li demana l'abric. La noia torna a baixar... i així fa sortir fins a tres espectadors que actuen com a professionals al costat de la clown, que no força a ningú, amb un gran respecte, però amb una habilitat que fa que els escollits la segueixin embadalits i ho facin rebé.\nUna banda sonora de David Moreno, Jorge Sarraute i Mayte Martín donen el contrapunt sonor a cada moment de l'obra. La il·luminació de Nani Valls i de l'igualadí Rafael Roca ha creat l'ambient adequat per a cada part de l'obra. La creació i direcció és de la mateixa Claire Ducreux, excel·lent.\nA l'espectacle no li calen paraules per transmetre un munt de sensacions: tendresa, poesia, sensibilitat, generositat... totes expressades amb el cos, tot fet des d'una mena d'absència, com si no estigués connectada al món que nosaltres coneixem. Se'm fa difícil explicar amb paraules el que la Claire transmet sense fer-ne servir ni una. Pura màgia. Un espectacle que no s'hauria de perdre ningú.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Irsch Entrada:\nHaus Weitmann...Habitacions per nit per només865 EUR Més zones a Irsch (Trier-Saarburg)\nEssent una localització molt desitjada, Irsch és el lloc on anar quan es va a Irsch (Trier-Saarburg). Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Irsch té molt a oferir: llocs famosos, bons restaurants i una gama d'entreteniment emocionant. Estalvii temps i diners fent la reserva amb Agoda.com, que us promet les millors opcions d'hotels a Irsch i molts més àrees a Irsch (Trier-Saarburg). Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Empleni les seves dates d'estada i navegui a traves de les millors ofertes d'hotel a Irsch.\nHotels destacats a Irsch, Irsch (Trier-Saarburg)\nConvenientment situat a Irsch, Haus Weitmann és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat...\nTots els hotels de Irsch (Trier-Saarburg)\nHotels a Irsch: Haus Weitmann


Les dones referents\nper Imma Amat Presidenta d'Amat Immobilaris 09 de març de 2021 05:25\nTot just després del 8 de març, que és el dia de la dona, voldria realçar la importància de tenir dones referents, dones que per la seva forma de pensar, de viure, per la seva coherència, per la seva lluita per ser allò que volen ser o per aconseguir el que creuen que han d'aconseguir, t'obliguen a reflexionar, a qüestionar, a avançar, a assumir tu també reptes.\nSempre he pensat que a mesura que vas vivint sumes referents, alguns poden ser més o menys coneguts, per exemple, en els meus anys d'Institut ho va ser la professora Carme Pleyan, en els anys inconformistes dels setanta la Montserrat Roig i, més endavant, diferents dones del món empresarial com la Núria Basi. Ara bé, els meus grans referents són dues dones molt properes i estimades. Dones valentes que van afrontar reptes complicats, en el seu moment, per l'entorn social, la seva situació personal i que mai van recular davant "el que diran".\nLa mare, la Concepció Amigó, n'he parlat moltes vegades, dona valenta que en quedar vídua als vint-i-cinc anys i amb dues filles va ser capaç de continuar un negoci en un entorn masculí i masclista, que va ser discriminada per raó de gènere en moltíssimes ocasions, però que no es va acovardir sinó que va decidir que havia d'avançar malgrat tots els inconvenients.\n"Quan m’aturo i penso en aquestes dones que més m’han influït, constato que totes han viscut amb fidelitat i coherència amb allò que creien i volien"\nLa meva amiga Immaculada Malaret, quatre anys més gran que jo, i que malauradament ens va deixar massa aviat. De molt jove va decidir portar les regnes de la seva vida, realçant la seva independència en anar a viure a l'estranger quan ningú ho feia, i menys una noia; en decidir més tard no entrar a l'empresa familiar i llaurar-se una carrera professional com a directora de màrqueting en una gran multinacional farmacèutica; ser mare soltera l'any 1981, plenament conscient de les dificultats que aquesta decisió li comportaria. Seguir el camí que s'havia marcat no li va ser fàcil i menys vivint en un poble, però amb la seva lluita i constància va superar tots els entrebancs que li sorgien fins a aconseguir el respecte de tothom.\nQuan m’aturo i penso en aquestes dones que més m’han influït, constato que totes han viscut amb fidelitat i coherència amb allò que creien i volien.\n30 advocats estrella, ni una dona!


L'Ajuntament d'Olesa aconsegueix aturar temporalment el desnonament de tretze famílies d'un mateix bloc de pisos | Ajuntament d'Olesa de Montserrat\nDependències de Serveis Socials, a Cal Mané\nL'Ajuntament d'Olesa aconsegueix aturar temporalment el desnonament de tretze famílies d'un mateix bloc de pisos\nPràcticament totes aquestes famílies havien ocupat els pisos, propietat d'una entitat bancària, arran la seva complicada situació econòmica i/o familiar, i l’Ajuntament havia aconseguit que l’entitat bancària es comprometés a reubicar-les en altres pisos de la seva propietat pagant un lloguer social. Finalment, però, el banc ha comunicat que no pot reubicar-les perquè es vendrà tots els pisos a un fons d’inversió.\nEl regidor d’Habitatge, Jordi Martínez, i la regidora de Benestar Social, Georgina Muñoz, acompanyats per les responsables d’aquests dos departaments municipals es van reunir aquest dimecres a la tarda amb 13 famílies d’un mateix bloc de pisos d’Olesa que estaven a punt de ser desnonades, procediment que ha aconseguit aturar temporalment l’Ajuntament de la mà de la Generalitat. Pràcticament totes aquestes famílies havien ocupat els pisos, propietat del BBVA, arran la seva complicada situació econòmica i/o familiar, i l’Ajuntament havia aconseguit que l’entitat bancària es comprometés a reubicar-les en altres pisos de la seva propietat pagant un lloguer social. Finalment, però, el BBVA ha comunicat que no pot reubicar-les perquè es vendrà tots els pisos a un fons d’inversió. Per aquesta raó l’Ajuntament ha comunicat a les famílies afectades que ara el cas no es pot tractar en bloc, buscant una solució unitària per a tots, sinó que seran els Serveis Socials municipals els que analitzaran cas per cas.\nFa ser l’any passat quan aquestes famílies van comunicar a l’Ajuntament d’Olesa la situació en la qual es trobaven. El regidor d’Habitatge, Jordi Martínez, ha destacat que el consistori olesà va decidir actuar-hi buscant una solució conjunta, ja que la majoria de famílies es troben en una situació molt complicada, amb risc d’exclusió social. Per aquesta raó es va intentar negociar amb el BBVA una solució, que el banc va acceptar, comprometent-se a reubicar les famílies en altres pisos de la seva propietat a canvi d’un lloguer social. Aquest estiu, però, el Banc Central Europeu va instar els bancs a vendre els pisos que tenen en propietat, i les entitats bancàries han començat a vendre grans estocs d'habitatges a fons d’inversió (els anomenats fons voltor). Així que el BBVA va continuar endavant amb els tràmits de desnonament d’aquestes 13 famílies, que es va fixar per al 4 d’octubre. Aprofitant que la Generalitat i el propi ajuntament tenen dret de tempteig per aquests pisos, es va aconseguir aturar temporalment el desnonament.\nLa suspensió del desnonament, però, només dona uns mesos de marge a aquestes famílies. Per aquesta raó l’Ajuntament s’ha volgut reunir amb elles i ha comunicat a les persones afectades que és complicat aconseguir una suspensió completa del desnonament i que, vist que el BBVA no es fa càrrec del reallotjament promès, seran els Serveis Socials municipals els que estudiïn, cas per cas, quines vies de sortida tenen.\nTotes les famílies es troben en una situació econòmica molt complicada, tal i com va quedar palès en la reunió mantinguda aquest dimecres a la tarda. Moltes d’elles manifestaven que podrien assumir el pagament d’un lloguer social, però no pas els preus de lloguer que actualment s’estan demanant a Olesa, amb la complicació que pràcticament no hi ha pisos disponibles en lloguer. I si es troben, afegien les famílies, per poder-hi accedir els demanen una situació que no acompleixen, com ara tenir contracte fix, un aval i donar una fiança d’un o dos mesos que no poden assumir.\nEl regidor d’Habitatge ha admès que és una situació complicada de solucionar, sobretot perquè els Ajuntaments no tenen cap competència en matèria d’Habitatge i no poden fer res per regular directament els actuals preus del lloguer. Jordi Martínez creu que una de les solucions passa no només per regular el preu del lloguer, sinó també per una nova Llei d’Arrendaments Urbans "que marqui que els contracte de lloguer siguin com a mínim de cinc o deu anys, per evitar que cada tres anys els propietaris puguin incrementar la renda a preus abusius".\nMoltes de les famílies afectades pel desnonament que s’ha aconseguir aturar temporalment reclamaven aquest dimecres que, si no ho feia el BBVA, fos l’Ajuntament qui els reubiqués en un pis. En aquest sentit, tant el regidor com la tècnica d’Habitatge els van explicar que, si bé l’Ajuntament disposa d’un parc d’habitatges municipals a preus de lloguer social, actualment tots els pisos estan ja adjudicats o en procés d’adjudicació, i que hi ha un reglament que regula la concessió d’aquests pisos, que normalment tenen llistat d’espera. Per aquesta raó l’única opció que ara per ara pot donar l’Ajuntament és que els Serveis Socials estudiïn cada cas individualment i miri quines alternatives té, ja sigui a través d’ajuts al lloguer (que atorga la Generalitat), altre tipus d'ajuts d'emergència o la seva inclusió a la Mesa d’Emergència, que també depèn de la Generalitat.\nEl regidor d’Habitatge admet que en els darrers temps s’han incrementat els casos d’ocupacions de pisos no només a Olesa de Montserrat, sinó arreu, sobretot a causa del fet que moltes famílies ja no poden assumir els preus que s’estan demanant pels lloguers. De fet, els Serveis Socials i l’Oficina Local d’Habitatge mai s’havien trobat amb un cas de desnonament de 13 famílies d’un mateix bloc, majoritàriament per casos d’ocupacions. Són ocupacions, però, que no responen a una decisió ideològica, sinó que majoritàriament són a causa de la situació de vulnerabilitat que viuen aquestes famílies. Per aquesta raó el consistori olesà està treballant per buscar una solució per a totes elles. El regidor d’Habitatge, però, ha volgut deixar molt clar que s’actua així en cas d’ocupacions d’habitatges propietat d’entitats bancàries, no pas que són ocupacions d'un habitatge de propietat de particular.\nPodcast Olesa Ràdio-Entrevista a Jordi Martínez


Censeu-vos homes de poca fe! la República Catalana Independent us necessita. Crist va néixer en el Cens d’August. - BLOG DEL BIC (CLR*CDR) 2002\nLa República que ens ocupa i ens preocupa\n“Som una petita, petita però en creixement, República incipient en temps de rodatge. Hem de començar a rodar. Ja estem començant a rodar. Som molts més de 91.892 catalans que el 1r d’octubre vam votar ‘Sí’, ‘Homes de poca fe!’ què espereu, fotuts esclaus, és que encara heu de demanar permís a la senyoreta per anar fer pipi? Decidiu-vos! Ningú! ningú ens donarà ni regalarà res. Si som … siguem!”\nQuants habitants, quants censats, té l’estat del Vaticà? -ara mateix no ho sé però no deuen ser gaires, però sí el cens de la República de San Marino –Ripóbblica de San Marein- 33.785 censats el 2018. També el cens de la La República de Malta, 514.564 el 2019.\nLa nostra, fa poc estrenada incipient República, té avui mateix 91.892 ciutadans censats i en augment, en augment en petit degoteig, es veu que som una societat, la catalana, que ens costa de multiplicar-nos, suposo que som tan pràctics i tan exigents amb nosaltres mateixos que fins que no ho tenim ben clar no donem el pas.\nSom una petita, petita però en creixement, República incipient en temps de rodatge. Hem de començar a rodar. Ja estem començant a rodar. Som molts més de 91.892 catalans que el 1r d’octubre vam votar ‘Sí’, ‘Homes de poca fe!’ què espereu, fotuts esclaus és que encara heu de demanar permís a la senyoreta per anar fer pipi? Decidiu-vos! Ningú! ningú ens donarà ni regalarà res. Si som … siguem!\nTenim President, de moment el primer, el MHP Carles Puigdemont, però no tenim primer ministre i n’hauríem de tenir, què ens ho impedeix? -potser pensar que les seves accions de govern no seran massa efectives ni incisives? Per què no ho provem i potser tindrem sorpreses?\nHem de ser humils i conscients de quin és l’estadi i el moment d’aquesta incipient República Catalana que no depèn de ningú més que dels seus ciutadans censats i de la voluntat de ser independent.\nEls humans, tots, els catalans també, tenim un defecte, així ho explicava Antoine de Saint-Exupéry en el seu Petit Princep, ens obsessionem per les quantitats i les mides i perdem el sentit de l’essència que d’alguna manera és el més important, ens entestem a veure un barret quan en realitat és un elefant. Aquell Elefant que tenint les cadenes trencades i no sabent-t’ho no s’allunyava de la tanca on es pensava que estava lligat o que es pensava que estirant no podria arrossegar, alliberar-se i començar caminar.\nNo ens obsessionem per la mida, comencem els que som i així potser altres catalans s’animaran a censar-se al Consell per la República Catalana avui en seu a Waterloo.\nFalten 7 setmanes per les eleccions al Principat de Catalunya, la Catalunya del mig, unes catorze setmanes, quants referèndums consultius o consultes podem fer els 91.892 -i en augment- catalans de la nova República?\n-Per dos motius, primer per que fer consultes no vinculants, de moment i fins que calgui, recordem allò del Petit Princep ‘no ens obsessionem pel que al món li sembla important, perquè moltes vegades, masses, el món s’equivoca’, fer aquestes consultes ens ajudarà a practicar-ho i esdevenir Poble responsable i actiu, m’enteneu? que es faci la cosa, a més hem de consultar-nos i comunicar-nos de fet coses prou importants en les que hem de tenir i fer sentir la nostra veu, en una societat -república- participativa.\nEl segon motiu és més pràctic, es tracta de demostrar als nostres conciutadans de la Catalunya autonòmica, esclaus d’Espanya, que fer eleccions -per exemple les del Primer Ministre de la nostra República a Waterloo-, així com fer Consultes no vinculants, o per què no? fer Referèndums vinculants, avui dia és possible fer-ho per internet. Aquest és un dels mecanismes que està preparant el nostre ‘Waterloo’, el Consell per al República, des del nostre ’10 de Downing Street’ particular.\nCal demostrar-li a Espanya i al pitjor enemic actual de la nostra llibertat -la falsa autonomia, el fals afany per governar(?) o administrar el ‘no res’ que les institucions esclaves, Generalitat i Parlament, Diputacions, Ajuntaments, … esclaves de l’Espanya presó de pobles, i aquells que es deleixen fins al paradoxisme de governar aquesta autonomia moribunda, aquest poder esquifit i vergonyant, contínuament trepitjat …\nPerquè cal fer les eleccions, consultes i referèndums de la nostra República Catalana Independent per mitjà d’internet i el més aviat possible?\n-doncs, perquè em temo -gat escaldat- que amb això del Covi-19 les eleccions catalanes del 14F perillen, com perilla tota la democràcia arreu i sobretot la que depèn dels espanyols.\nBé, si no es fan les eleccions a la falsa autonomia de la monarquia bananera que se’n vagin a fer punyetes, però la nostra República ha de començar caminar.\nEn període de rodatge, per què no comencem a elegir 1rs Minsitres rotatoris amb el període de cada 6 mesos o un any? El President, de moment, és el MHP Carles Puigdemont però amb unes eleccions també es podria canviar. Comencem a rodar, demostrem que tenim vida pròpia, no podem esperar els altres catalans que encara no s’han censat, quan ho creguin oportú ja ho faran.\nEl Consell per la República Catalana a Waterloo també hauria de comunicar arreu els actes de dictadura, els atacs a la democràcia i als Drets humans que es fan contínuament al Principat quan es facin, i fer-ne una llista, un afegit als nombrosos memorials de greuges que col·leccionem. I envair-ho dia si i dia també a la Merkel i Biden de torn, entre molts altres.\nAixí ho he expressat. Que així sigui.\nCiutadà català de la nova República i membre de l’auto anomenat Consell Local de la República Catalana Independent, del CDR*BIC. Berguedans per a la Independència de Catalunya, 2002\nPS: Dedico aquest escrit d’avui, molt especialment, a un patriota que fa molt pocs anys ens va deixar, crec que seria el 2017, em refereixo a Josep Espelt del Flor de Neu i del Santuari de Falgars, defensor de la Llengua i de la pàtria catalana. També el dedico a Pere Esteve i tants altres patriotes en la memòria meva i de molts, tots aquells que tenen escrit el seu nom amb lletres d’or en tota la nostra història, desitjo que un poder suprem per sobre de les Galàxies els gratifiqui amb l’honor d’haver servit aquest poble.\nPS4: Censeu-vos homes de poca fe! la República Catalana Independent us necessita. El Crist històric va néixer en ocasió i durant el Cens d’August.\nPS5: Molt curiós, aquest 21 de desembre hi va haver una nova Conjunció de Júpiter-Saturn des de feia 800 anys:\nPer Kepler Jesús va néixer l’any 7 aC. coincidint amb la conjunció de Júpiter-Saturn de fa 2027 anys.\n‘A la Consulta d’Arenys de Munt, …’\n‘Una dona de 90 anys i escaig, després de votar per la Independència de Catalunya a la Consulta d’Arenys de Munt, va dir ‘ara ja hem puc morir’. Era l’expressió d’un sentiment de la concreció d’un anhel que molts catalans hem compartit a llarg de tot un mil·leni. Què seria l’Univers ple de foc sense la llibertat, l’amor, la fe, … infinitud d’anhels,… ?\nEl text que segueix ens parla des de molt lluny d’un cens com el nostre i d’una frase com la de l’àvia d’Arenys de Munt:\n1 S’esdevingué aquells dies que va sortir un edicte de Cèsar August manant que es fes el cens de tot l’imperi. 2 Aquest cens fou el primer que es va fer essent Quirini governador de Síria.\n3 I tothom anava a empadronar-se, cadascú a la seva localitat.\n4 També Josep va pujar des del poble de Natzaret, de Galilea, a la Judea, al poble de David, que s’anomena Betlem, ja que pertanyia al casal i a la família de David,\n5 a empadronar-se juntament amb Maria, la seva muller, que estava encinta.\n6 Mentre eren allà se li va complir el temps del part,\n7 i va infantar el seu fill primogènit. L’embolcallà i l’ajagué en una menjadora, perquè no hi havia lloc per a ells a l’hostal.\n8 En aquell mateix indret hi havia uns pastors que s’estaven al ras i feien torns de nit per guardar el seu ramat.\n9 Se’ls presentà un àngel del Senyor, i la glòria del Senyor els envoltà de llum i van quedar espaordits.\n10 Però l’àngel els digué: “No tingueu por. Us porto una nova de gran goig, que ho serà per a tot el poble:\n11 avui, a la ciutat de David, us ha nascut un Salvador, que és el Crist, el Senyor.\n12 Això us servirà d’indicació: trobareu un infant en bolquers, ajagut en una menjadora.”\n13 Tot d’una s’uní a l’àngel un estol de la milícia celestial que lloava Déu dient:\n14 “Glòria a Déu a dalt del cel, i a la terra pau a la humanitat que ell estima.”\n15 Així que els àngels els van deixar, anant-se’n cap al cel, els pastors deien entre ells: “Arribem-nos a Betlem a veure això que ha passat i que el Senyor ens ha fet conèixer.”\n16 Hi anaren ben de pressa i trobaren Maria, Josep i l’infanto ajagut a la menjadora.\n17 Un cop vist, explicaven el que els havia estat dit referent a aquest nen;\n18 i tots els qui ho sentien quedaven meravellats d’allò que els contaven els pastors.\n19 Maria retenia tots aquests records i els meditava en el seu cor.\n20 Després, els pastors, se’n tornaren glorificant i lloant Déu per tot el que havien vist i sentit, que era com els havia estat anunciat.\n21 Quan es van complir els vuit dies preceptuats i hagueren de circumcidar-lo, li van posar el nom de Jesús, com l’havia anomenat l’àngel abans de la seva concepció.\n22 Arribat el dia de la purificació, tal com mana la Llei de Moisès, el van pujar a Jerusalem a fi de presentar-lo al Senyor.\n23 Així ho prescriu la Llei del Senyor: Tot primogènit mascle serà tingut com a consagrat al Senyor.\n24 I per oferir en sacrifici un parell de tórtores o dos colomins, tal com especifica la Llei del Senyor.\n25 Vivia llavors a Jerusalem un home que es deia Simeó, un home just i piadós que anhelava el consol d’Israel, i l’Esperit Sant es manifestava en ell.\n26 L’Esperit Sant, doncs, li havia revelat que no moriria sense haver vist abans el Crist del Senyor.\n27 Guiat per l’Esperit va anar al temple, i quan els pares entraven l’infant Jesús per complir amb ell el que disposa la Llei,\n28 Simeó el prengué en braços i beneí Déu dient:\n29 “Ara, Senyor, deixa marxar en pau el teu servent,\nsegons la teva promesa,\n30 perquè els meus ulls han vist la teva salvació,\n31 que has posat a disposició de tots els pobles;\n32 llum per a revelació a les nacions i glòria del teu poble Israel.”\n33 El seu pare i la seva mare estaven sorpresos de les coses que deien d’ell.\n34 Simeó els beneí i digué a Maria, la seva mare: “Mira, aquest ha estat posat perquè molts caiguin o s’aixequin a Israel, i com a estendard de controvèrsia,\n35 i a tu mateixa una espasa et traspassarà l’ànima, perquè així quedin al descobert els sentiments de molts cors.”\n36 Hi havia també una profetessa, Anna, filla de Fanuel, de la tribu d’Aser. Era d’edat molt avançada. Casada de joveneta, havia viscut set anys amb el seu marit\n37 i llavors va quedar viuda; ara tenia vuitanta-quatre anys. No s’apartava del temple, servint Déu nit i dia amb dejunis i pregàries.\n38 S’esdevingué que ella es trobava allà en aquell moment, i es va posar a lloar Déu i a parlar de l’infant a tots els qui esperaven l’alliberament de Jerusalem.\n39 Quan hagueren complert tot allò que exigia la Llei del Senyor, se’n tornaren a Galilea, al seu poble de Natzaret.\n40 I l’infant creixia i s’enfortia, omplint-se de saviesa; i la gràcia de Déu reposava en ell.\nJesús en el temple, quan ja havia tornat d’Egipte, <on havia estudiat el primer batxillerat d’aleshores>:\n41 Els seus pares anaven cada any a Jerusalem per les festes de Pasqua.\n42 Quan ell tenia dotze anys van pujar, com de costum, a la festa.\n43 I, acabats els dies, quan se’n tornaven, el noi Jesús es va quedar a Jerusalem sense que els seus pares se n’adonessin.\n44 Ells, creguts que era a la caravana, feren camí fins al cap de la jornada. Llavors es van posar a buscar-lo entre els parents i coneguts,\n45 i com que no el van trobar, se’n tornaren a Jerusalem a buscar-lo.\n46 Al cap de tres dies el van trobar al temple, assegut enmig dels mestres, escoltant-los i fent-los preguntes.\n47 Tots els qui el sentien s’admiraven de la seva intel·ligència i de les respostes que donava.\n48 En veure’l, es van quedar atònits, i la seva mare li digué: “Fill, per què t’has portat així amb nosaltres? Mira amb quina ànsia t’estàvem buscant el teu pare i jo.”\n49 Ell els contestà: “Per què em buscàveu? No sabíeu que jo he d’estar per les coses del meu Pare?”\n50 Ells, però, no acabaven d’entendre la resposta.\n51 Després baixà amb ells a Natzaret i els estigué submís. I la seva mare guardava dins el cor el record de tot allò.\n52 Jesús progressava en coneixement, en estatura i en gràcia davant Déu i els homes.”


En Pere Gallarí o la senyoreta Salomé | Pilar Argudo\nDirectora del programa literari Punt de Llibre - Ser Catalunya\nEn Pere Gallarí o la senyoreta Salomé\nPilar Argudo. Barcelona.\nDes de fa dies que visc en el dubte de qui em va encomanar el gust per la lectura. No vull oblidar cap nom de les “culpables”. Només sé que totes van ser dones.\nAquest exercici d’evocació gairebé psiconalítica em remet, sempre, al Batxillerat i al COU. Em vénen a la memòria les professores Dolors Tresserras i la passió amb què ens va transmetre el realisme social o ens va fer entedre La Celestina. Recordo els ulls de Carme Arenas, amb qui vam conèixer el teatre català quan contemplava, al Lliure, aquella dama enamorada que era Anna Lizaran. Enyoro les classes magistrals de Marta Mata… però, i abans? Què va passar durant l’EGB? No hi va haver ningú capaç d’ultrapassar el mandat de fer-nos aprendre noms, dates i moviments?\nEm pregunto si jo ara sabria explicar als meus fills l’argument de Zalacaín el aventurero de la mateixa manera que ho podria fer, a ulls clucs, amb el de Quanta, quanta guerra i el periple del protagonista, Adrià Guinart, que la Teresa Cabré ens va inocular per via endovenosa a la Facultat de Filologia Catalana i que s’ha quedat a viure amb mi per sempre més.\nEm vaig adonar que tota aquesta regressió anava acompanyada d’unes notes musicals que provenien d’un piano llunyà. Un piano de classe de música en una aula de grans finestrals des dels quals abastàvem a veure les copes dels plataners del pati d’una escola, encara no activa, però que estava en vies de ser-ho.\nMentre arribava aquell moment en el qual s’esborrarien de les portes els rètols de “Niños” i “Niñas” i que estudiéssim plegats, entre els meus records ha emergit, enmig d’una pluja de bocins de guix i de boles de paper, la figura grisa de la senyoreta Salomé.\nPartitures dins d’una cartera arnada, diapasó, afinador de tub a la mà i la mirada fixada en la porta –per on podia aparèixer en qualsevol moment la directora afí a un règim que agonitzava al llit–, la senyoreta Salomé entrava a classe embolcallada d’una timidesa llòbrega, l’origen de la qual se’ns escapava.\nLa tristor ho amarava tot en aquella dona enigmàtica. El cabell canós i rinxolat, la rebeca color marengo, la faldilla que arribava fins a uns turmells recoberts de mitges, també grises i que es perdien dins d’unes sabates de cordons que havien fet vot de castedat… Tot semblava néixer en un silenci imposat, però no existia cap escletxa per on poder atansar-nos al seu interior.\nLa puc veure a peu dret, de cara a un grup de més de 30 nenes. “Un ou fa la gallina a cànon”, ens indica. Tres tocs de batuta al faristol i arrenquem. S’obre la porta de l’aula i sabem, per pacte tàcit, que hem de saltar a “De colores, se visten los campos en la primavera”. Marxa l’intrús o la intrusa. Tres nous tocs al faristol amb la batuta i repetim el mateix fragment d’en Pere Gallerí fins a retenir les notes i la lletra sencera de la cançó. Som a mitjan novembre del 75. La porta de l’aula es tornar a obrir quan és a punt d’acabar l’hora de música i entonem “Una mañana fresquita de mayo”. La professora titular avança entre els pupitres i s’asseu davant el mapa de rius de la península ibèrica que presideix la paret central. La senyoreta Salomé, amb el cap cot, recull els seus estris, tanca la tapa del piano i marxa fent la dansa íntima dels set vels que Strauss va crear per ella, inspirant-se en la de Wilde.\nPerò ens deixa el neguit de conèixer, de saber-ne més. Qui era en Pere Gallerí? Per què ens la fa cantar justament avui? Qui era la dolça dama d’Alió? I la donzella que brodava mocadors a la vora de la mar? I l’hereu Riera? I el comte Arnau?\nViure i estudiar a prop del palau de la Virreina i de la Casa Beethoven i haver de passar a diari per la Biblioteca de Catalunya van fer la resta. Això i la impagable ajuda d’aquells llibrets apaisats de “Cançons catalanes 1 i 2” d’Antoni Nogueras i Brunet, que corrien en els focs de camp de les excursions de l’esplai i a través dels quals vam conèixer els romanços i les llegendes que no ens explicaven a l’escola.\nSeria fabular pensar que la senyoreta Salomé era una republicana depurada que havia de fer classe en una “Escuela Nacional” per sobreviure i que la seva particular lluita callada era transmetre’ns allò que encara era prohibit? M’agrada pensar que sí, i que va ser la seva manera de sembrar llavors i deixar que fóssim nosaltres qui les descobríssim i les adobéssim.\nEscric aquestes reflexions mentre preparo l’entrevista que li hem de fer a en Joan Martori, professor de llengua catalana i literatura i membre del Col·lectiu Pere Quart, impulsors del valent i necessari manifest “SOS literatura a l’ensenyament”.\nJoan Martori em va demanar aquest article, i ha estat gràcies al fet de redactar-lo que m’he adonat que vaig estudiar Filologia Catalana i em dedico a parlar de llibres en un mitjà de comunicació, gràcies a una professora de música, que en realitat ens ensenyava literatura.\nNo va ser a Idumea, sinó al Raval barceloní. I la nostra Salomé no va tallar caps, sinó que els va omplir d’històries fantàstiques que ens eren desconegudes fins la irrupció en les nostres vides del seu afinador de tub, del seu diapasó, del seu faristol i d’aquella batuta ensinistrada i múrria, malgrat la grisor de la fusta.\nAntoni Dalmases el 26 gener 2017 a les 14:55 ha dit:\nGràcies per aquesta visió tan sincera i senzillament humana, que pot ajudar a entendre que el plaer de la lectura i l’amor a la literatura com a font vital i de reflexió ens és del tot indispensable, sobretot en aquests temps adversos de carallots ensofrats escampant doctrines fofes.\nA molts que venim de la classe menys afavorida, ens va salvar l’actitud, més que els discursos, l’entusiasme, més que les teories i, sobretot, la tasca intel·ligent dels autèntics mestres. Ells són el que forma, educa, ensenya, fa créixer i allibera.\n"Tambor" i "Cascabel" el 26 gener 2017 a les 18:00 ha dit:\nGràcies, senyora Argudo, per haver sabut donar llum a la grisor de la senyoreta Salomé. I amb ella a la de tantes figures “apallissades” per les circumstàncies que, d’amagatotis i amb un gest que podía semblar rebec –quina altra cosa podien fer?-, de tant en tant trencaven amb el “silenci imposat” que vostè evoca. Gràcies per atiar el gust de la lectura des del programa de ràdio (“Punt de llibre”) que condueix cada dissabte. Gràcies també per haver contribuït a posar de manifest que els escriptors i la indústria editorial difícilment sobreviuran si no es fomenta l’educació literària a les aules.\nAnton Carbonell (CPQ) el 26 gener 2017 a les 18:41 ha dit:\nÉs molt d’agrair aquesta evocació del món de la literatura: de les històries i dels personatges que no deixen de fascinar-nos. I gràcies a la màgia d’una professora de música sensible i a la seva capacitat de transmissió. Tot això que sembla quedar tan lluny dels que volen pervertir l’ensenyament amb teories pseudopedagògiques. Tenim la sort que aquella llavor literària ha fructificat en una excel·lent comunicadora radiofònica que ens regala un programa com “Punt de llibre” en què la literatura és protagonista. Gràcies, Pilar Argudo.


El Rei, per terra - Notícies Societat - Notícies Societat - e-notícies\nSocietat · 2 d'Agost de 2012. 13:25h.\nJoan Carles cau quan es dirigia a presidir un acte militar\nEl Rei Joan Carles ha caigut a terra després d'ensopegar amb un esglaó quan visitava l'Estat Major de Defensa a Madrid. L'accident s'ha produït quan el monarca s'ha girat per saludar els mitjans de comunicació. En reprendre la marxa ha ensopegat amb un esglaó i ha quedat estès a terra durant alguns minuts fins que s'ha recuperat.\nTot i la caiguda, el monarca ha continuat amb tota normalitat l'acte que presidia. Durant la conferència i les explicacions dels alts càrrecs de Defensa se l'ha pogut veure amb un cop a la cara a l'altura del nas.\nAquesta mateixa tarda el Joan Carles té previst rebre en audiència al Palau de la Zarzuela el primer ministre d'Itàlia, Mario Monti, amb qui abordarà l'actual situació econòmica a la UE.\nEl Rei Joan Carles, després de caure a terra\n'La Razón' compara el Rei amb Usain Bolt\nL'atur baixa per cinquè mes consecutiu\n#21 fartdesp, barcelona, 03/08/2012 - 13:00\na 10.454 elefants els hi agrada aixo....\n#20 decart, L'Escala, 03/08/2012 - 11:57\nCau el Borbo, cau la bandera dels espanyols. val més que fotem el camp correns abans que ens caigui un roc al cap.\n#19 Miquel Ferrer, Barcelona, 03/08/2012 - 10:51\nDigne rey del seu país...\n#19.1 y del tuyo inadaptado, barcelona is not catalonia, 03/08/2012 - 11:10\nademas de vuestro rey es vuestro conde de barcelona hahahahahaaha , hala menos llantos y a servir a a vuestro conde bien\n#18 Perot lo Lladre, Barcelona, 02/08/2012 - 22:38\nhttp://imgur.com/zsvBa Nostradamus ho va predir!\n#17 Josep Pages Canaleta Cardedeu, CARDEDEU, 02/08/2012 - 21:25\nAvui es un gran DIA , Cau per Terra el Rei dels Espanyols AL LORO Tambe cau per Terra la GRAN enorme Bandera Espanyola que tenien penjada en un enorme MASTIL A MADRID Aixo son señales que España acabara per terra bien undida ja ja


Kurt Jara - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n14 d'octubre de 1950 (1950-10-14) (68 anys)\nÀustria 59 (14)\nKurt Jara (Innsbruck, 14 d'octubre de 1950) és un futbolista austríac retirat de la dècada de 1970.\nDebutà amb la selecció d'Àustria el juliol de 1971 en un amistós a São Paulo enfront del Brasil. Participà en els Mundials de 1978 i 1982. En total defensà la selecció en 59 partits i marcà 15 gols. El seu darrer partit fou l'abril de 1985 davant Hongria.\nPel que fa a clubs, començà la seva trajectòria esportiva al club de la seva ciutat, el FC Wacker Innsbruck. L'any 1973 fitxà pel València CF on romangué dues temporades. A continuació jugà a Alemanya, a MSV Duisburg i Schalke 04, i es retirà al Grasshopper suís. Precisament en aquest club s'inicià com a entrenador, entrenant més tard a Alemanya, Suïssa, Grècia o Xipre. Alguns dels clubs on entrenà foren AO Xanthi, APOEL Nicòsia, Hamburger SV, 1. FC Kaiserslautern o Red Bull Salzburg.\nLliga austríaca de futbol (3):\nCopa austríaca de futbol (2):\nLliga suïssa de futbol (3):\nCopa suïssa de futbol (1):\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Kurt_Jara&oldid=21272009»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 juny 2019 a les 20:34.


Hble. Sr. Conseller d’Educació, Cultura i Universitats\nPublicat el Divendres, 29 Juny 2012 16:58\nEl Claustre de Professors de l’IES Josep Maria Quadrado de Ciutadella de Menorca, fent ús de les seves competències a l’hora d’analitzar i avaluar els aspectes docents de la memòria del curs 2011-12 i els criteris pedagògics i organitzatius per a l’elaboració d’horaris de professorat i l’organització general per al proper curs 2012-13, vol fer-vos arribar, amb tot el respecte però amb igual fermesa, el seu malestar i la seva preocupació per molts aspectes del funcionament del vostre departament durant aquest curs i, en especial, per com s’ha dut a terme l’organització del curs vinent.\nSom perfectament conscients de la precària situació econòmica general i de com aquesta circumstància afecta el funcionament de totes les administracions públiques, inclosa l’educativa. Sabem que cal maximitzar els recursos disponibles i adoptar mesures d’estalvi allà on això sigui possible, la qual cosa implica també sacrificis personals i col·lectius. El que no ens sembla acceptable és que tot això es faci des de la improvisació i sense mesurar-ne les conseqüències que, al nostre parer, suposaran un retrocés de dècades en el funcionament del sistema educatiu públic de les Balears. A Menorca, en concret, la reducció de personal a Secundària és equivalent al tancament d’un centre com el nostre. Ens solidaritzam amb tots els companys i companyes de les Illes que perdran la feina o que seran desplaçats per mor d’aquesta situació.\nLes ràtios sobredimensionades, la dràstica disminució de recursos humans per atendre la diversitat de l’alumnat, etc., ens fan retrocedir a èpoques que crèiem del tot superades, quan la situació social i cultural era una altra, totalment diferent de l’actual. Tot plegat posa en perill el sistema educatiu públic basat en la igualtat d’oportunitats, la gratuïtat, la cohesió social i l’atenció a la diversitat. Però el nostre temor principal és que això no sigui quelcom transitori, sinó que esdevengui un procés irreversible per la via dels fets consumats. Potser serà legal, però posam en dubte que sigui lícit.\nTot això s’agreuja des del moment en què la Conselleria que vós dirigiu no ha tingut, al nostre parer, una actitud dialogant amb la comunitat educativa i, a més, ha creat conflictes allà on no n’hi havia, com és el cas de la llengua. En aquest sentit, volem aprofitar l’ocasió per manifestar-vos el nostre total suport al model lingüístic que fins ara havia vigit i al nostre projecte lingüístic de centre, que contempla el català, propi se les Balears, com a llengua vehicular a tots els efectes.\nUn exemple que ens sembla evident de com no s’haurien de fer les coses és la preparació del curs 2012-13. Ha estat un procés que s’ha retardat en excés i en el qual, en contra del que s’havia assegurat des de la Direcció General de Planificació, no s’ha tingut en compte l’opinió dels equips directius ni s’han fet cap mena de concessió per atendre les necessitats específiques de centre. Vós sabeu perfectament que no hi ha dos centres iguals, que cadascun té la seva idiosincràsia i les seves necessitats. També coneixeu de primera mà que una de les feines més delicades del curs és el tancament de la quota de professorat per al proper curs. Enguany el procés no només s’ha retardat de manera inconcebible i incomprensible, sinó que el termini atorgat per a tancar-lo ha estat molt més breu respecte d’anys anteriors i ha coincidit de ple amb la setmana d’avaluacions, amb la sobrecàrrega de treball que això comporta. A més a més, les instruccions de funcionament han estat publicades a les 15 hores del dijous 21 de juny, la qual cosa ha complicat encara més el procediment.\nA aquest desgavell organitzatiu s’hi afegeix una altra circumstància que fins i tot pot ser més greu: la manca de comunicació fluïda amb els centres (no se’ns atén al telèfon o no se’ns contesten els faxos ni els correus electrònics) i la impressió de que es fa servir més l’autoritarisme que no l’autoritat. En canvi, hem notat la manca de suport, ni que fos moral, al professorat i als equips directius –això no costa diners−, la recerca de sinèrgies i complicitats, ans tot el contrari, ens hem sentit menystinguts i a vegades, atacats. Tal volta no ha estat aquesta la voluntat de l’equip de la Conselleria que vós dirigiu, però és, malauradament, la sensació que s’ha transmès.\nUna altra qüestió és la penúria econòmica. A hores d’ara no hem cobrat ni un euro de la dotació de manteniment i funcionament del centre corresponent a 2012. Per contra, hem hagut d’assumir la gestió del nou edifici annex, que ens consumeix uns recursos indispensables per al dia a dia del nostre centre. Administram amb cura fins a l’últim cèntim, però ja hem arribat al límit. Potser haurem de recordar la faula de l’ase que, quan son amo el va tenir acostumat a no menjar, se li va morir?\nAmb tot i això, no volem deixar d’expressar el nostre compromís més ferm com a professionals de l’ensenyament amb l’educació i el sistema públic. No és només la nostra obligació, sinó la nostra vocació. Tot, però, té un límit. No se’ns pot exigir més del que podem fer.\nClaustre de Professors de l’IES Josep Maria Quadrado


CaPs de Setmana en Familia - EmpordàBrava\nEmpordàBrava ofereix cada cap de setmana durant TOT L'ANY diferentes activitats desdtinades al públic familiar.\nEl nostre objectiu és donar conèixer el nostre territori potenciant l'oferta disponible al públic individual i familiar.\nPERALADA Activitats Estiu 2015 Actividades Verano 2015\n25 de jul. 2015, 3:17 publicada per info empordabrava\nPeralada és una de les viles medievals més importants de l’Empordà. El seu llegat històric, cultural i arquitectònic\nés present en els carrers plens d’encant que conformen la vila.\nUs oferim un munt d'activitats per descobrir, de la mà de guies/educadors especialitzats, els misteris\nque s’amaguen dins les muralles de la vila.\nA més a més, enguany, us oferim descobrir la figura de Ramon Muntaner Ramon Muntaner Ramon Muntaner en motiu dels 750 anys del seu naixement. Peralada, vol retre homenatge al cronista, donant a conèixer la seua vila natal, escenari\nprincipal del setge de 1285.\nVine a descobrir Peralada, el Cor de l’Empordà!\nCastelló d'Empúries Visites guiades Estiu 2015 Guided tour Summer 2015\n25 de jul. 2015, 2:54 publicada per info empordabrava [ actualitzat el 25 de jul. 2015, 2:55 ]\nVeniu a descobrir el patrimoni de Castelló d'Empúries amb Empordàbrava !!!\nHistoriadors/es i historiadors/es de l'art us explicaran els secrets de l'antiga capital del Comtat d'Empúries i la història dels seus monuments més emblemàtics així com la història del paisatge que antigament envoltava la població.\nVisites guiades cada cap de setmana\n*Totes les visites inclouen l'entrada al Museu Parroquial de Sta Maria i al Museucúria Presó medieval\n*Empordàbrava és una empresa acreditada per l'àrea de turisme de Castelló d 'Empúries _ Empuriabrava\n(+34) 972451435 / (+34) 688331094\n| Fitxers adjunts: VisitesguiadesCasteinterior.jpg\nLA PERALADA MEDIEVAL Estiu 2015 Verano 2015 Éte 2015 Summer 2015\n20 de maig 2015, 0:31 publicada per info empordabrava [ actualitzat el 25 de jul. 2015, 3:33 ]\nUs oferim descobrir La Peralada Medieval La Peralada Medieval La Peralada Medieval de la mà de guies especialitzats que ens explicaran els misteris\nque s’amaguen dins les seves muralles. Recorrerem els principals emplaçaments de la vila entre els quals\ndestaquem el Claustre de Sant Domènec, primer museu del romànic de la història de Catalunya.\nA més a més, enguany, us oferim descobrir la figura de Ramon Muntaner Ramon Muntaner Ramon Muntaner en motiu dels 750 anys del seu\nnaixement. Peralada, vol retre homenatge al cronista, donant a conèixer la seua vila natal, escenari\nVine a descobrir Peralada, el Cor de l’Empordà! Vine a descobrir Peralada, el Cor de l’Empordà!\nLA PERALADA MEDIEVAL hORARIS\nDilluns/Dimecres/Divendres Lunes/Miércoles/Viernes Lundi/Mercredi/Vendredi\n| 18.00h | |CATALÀ-CASTELLANO-FRANÇAIS\nDimarts/Martes / Thursday\n11:00 CASTELLANO - ENGLISH\nDurada: 1hora i 30min\nPreu: 5€/persona €\nCentre de Turisme Cultural Sant Domènec B Peralada\nPlaça Peixateria, 6 B T.972.53.88.40 B\nNit d' estels als Aiguamolls de l'Empordà\n23 de febr. 2015, 4:59 publicada per info empordabrava [ actualitzat el 28 de juny 2015, 2:53 ]\nSessions d'observació del firmament d'ESTIU al Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà\nVine a entendre els moviments i els principals astres del cel acompanyats per torlits\n, xots i mussols\nde la mà de JOSEP ESPIGULÉ\nmenors 10 anys gratuït\nL'activitat inclou un tastet de vi D.O. Empordà pels més grans i got de suc pels més petits i tast productes de la pastisseria Surroca relacionats amb la llegenda del Bruel\n*s'ha de portar esterilla o manta\nCol.labora: Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà\nParc Natural dels Aiguamolls de l' EMpordà Visites Guiades Estiu 2015 Visitas Guiadas Verano 2015 Visites Guidées été 2015 Guided Tour summer 2015\n21 d’abr. 2014, 11:23 publicada per info empordabrava [ actualitzat el 25 de jul. 2015, 3:41 ]\nAquest estiu vine a descobrir el Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà. Visites guiades cada dia de la mà de guies especialitzats.\nLa visita inclou el parking i els binocles\n2'5 € ( MENORS DE 8 A 12 ANYS)\n21 d’abr. 2014, 9:52 publicada per info empordabrava [ actualitzat el 25 de jul. 2015, 3:06 ]\nCada Dissabte a les 11:00 tens una oportunitat de conèixer la història de Castelló d'Empúries des del punt de vista de la història de la cultura jueva. Visitarem els monuments més emblemàtics de la antiga capital del Comtat d'Empúries fent especial atenció a la història dels jueus de Castelló d'Empúries.\nLa visita inclou l'entrada al Museu-Cúria Presó de Castelló d'Empúries i a la Basílica de Santa Maria de Castelló\n2 nens entre 7 a 12 anys\nmenors 7 anys gratuït\nCal reserva prèvia. Places limitades\nSi t'agrada la història aquesta visita t'encantarà!\nEl Triangle de la Serra de Rodes: St Pere de Rodes, Santes Creus i St Salvador de Verdera\n13 d’abr. 2014, 0:47 publicada per info empordabrava [ actualitzat el 23 de febr. 2015, 5:53 ]\nL’antic monestir Benedictí de Sant Pere de Rodes encapçala el conjunt monumental i paisatgístic de la serra de Rodes. Juntament amb el castell de Sant Salvador de Verdera i l’església i el poble de Santa Creu de Rodes, aquest conjunt esdevé un laboratori per comprendre l’evolució de la societat feudal i les interaccions entre els seus estaments: noblesa, església i paresia; bellatores, oratores i laboratores. L’espectacular paisatge que es domina des de la terrassa de llevant del monestir permet entrendre fins a quint punt l’abadia influí en la transformació del seu territori.La grandiositat i magnificència que encara conserva fan que passejar per les seves estances del monestir es converteixi en un autèntic viatge en el temps.\n6,5 €/ pers\n3 € nens/enfants 10-12 anys/ans\nVisita no recomanada per menors de 7 anys\nEl preu inclou l'entrada al monestir\nDurada: 2,5-3 h aprox\nCal portar calçat i roba adeqüada per caminar fins al Castell de Sant Salvador de Verdera\nLa visita la porta a terme un guia oficial del Parc Natural del Cap de Creus i especialitzat en història medieval\n12 d’abr. 2014, 12:43 publicada per info empordabrava [ actualitzat el 23 de febr. 2015, 5:58 ]\nVine a descobrir cada dissabte una zona diferent del Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà amb EmpordàBrava\nSabies que en l’antiguitat des de la Serra de Rodes fins al Massís del Montgrí tota la plana de l’Empordà eren aiguamolls?\nT' agradaria descobrir els secrets dels habitants del Parc natural dels Aiguamolls de l'Empordà?\nDescobrireu la gran diversitat d' animals que s'amaguen entre les aigües del Parc:\ncigonyes, cavalls de la Camarga, vaques marineres, daines i molts altres t’esperen.\nDescobreix com viuen, entén el perquè de la seva presència i aprèn a estimar una zona humida tant emblemàtica i\nespecial com són els Aiguamolls de l’Empordà.\n2'5 € nens 7 A 12 anys\nCastelló d'Empúries Capital Comtal\n12 d’abr. 2014, 12:07 publicada per info empordabrava [ actualitzat el 25 de jul. 2015, 3:45 ]\nCastelló d'Empúries, Capital comtal\nCastelló d’Empúries, antiga capital del comtat d’Empúries té una importància capdal a l’hora de conèixer la història medieval a casa nostra així com la història dels comtats catalans. A través d’una visita guiada dinàmica pels carres de la vila descobrirem els seu monuments més emblemàtics que ens han deixat un ric llegat cultural.\nRealitzarem un recorregut pel casc antic de Castelló d'Empúries que inclou l'entrada a la Curia-Presó medieval i a la Basílica de Santa Maria. La visita al Museu-Cúria Presó agrada molt tant a petits com grans\nPunt de trobada: Ecomuseu Farinera\n( disponible també en CAST FR ANG ITAL DE i RUS amb grups amb reserva prèvia min 15 pers)\n2€ euro ( menors 7 a 12 ANYS)\nVida i mort al Neolític 1: Ruta megalítica de Palau-Saverdera\n12 d’abr. 2014, 11:49 publicada per info empordabrava [ actualitzat el 23 de febr. 2015, 6:07 ]\nVIDA I MORT AL NEOLÍTIC 1: Els inicis de la civilització mediterrània (2h) ; Visita guiada\n2 diumenge de cada mes\nItinerari guiat per la ruta megalítica de Palau-Saverdera i el poblat neolític de Ca n' Issac on descobrirem els inicis de la nostra civilització.\nT'agradaria conèixer com era la vida dels nostres avantpassats fa 6000 anys?\nVols descobrir com aquests van marcar els inicis de les futures civilitzacions mediterrànies?\nPunt de Trobada: Restaurant Ca la Julia, Palau Savardera\nDurada aproximada 2 - 2,5 hores\n2€ menors 7 a 12 anys


Cracòvia, del 2 al 5 de juny de 2017; dia 2: Auschwitz (3 de juny de 2017) (X)\nde gener 24, 2019\nEl 1938 se'ls va prohibir als advocats i metges jueus el lliure exercici de les seves professions i es va obligar al fet que els que tenien noms de pila no jueus que anteposessin els de "Sara" o "Israel" als propis, per a la identificació en els camps de treball i en els mateixos guetos). El resultat, distingir-los.\nRevisionisme històric (https://ca.wikipedia.org/wiki/Revisionisme_hist%C3%B2ric)\nSobre aquest últim punt, hi ha els qui sostenen la inexistència de l'holocaust jueu, ja sigui íntegrament o en les proporcions que són comunament acceptades, la qual cosa ha donat lloc a alguns judicis.c Els principals expositors d'aquesta visió són Robert Faurisson, Paul Rassinier i el jueu David Irving, Els casos més coneguts són A) el de la Commonwealth del Canadà contra Ernst Zundel, ciutadà alemany que va viure al Canadà entre 1958 i el 2000 i qui va publicar diversos pamflets qüestionant l'holocaust, per la qual cosa va ser processat per "publicar literatura capaç d'incitar odi contra un grup identificable".] En aquest procés, Alfred Leuchter, qui va proclamar ser enginyer, el "màxim expert mundial en" i "constructor" de cambres de gas per a les presons dels Estats Units Mario López Ibáñez:] va evacuar l'Informe Leuchter, en el qual va concloure que "no va haver-hi cambres de gas per a l'execució en cap d'aquests llocs" i B) el d'Irving contra Lipstadt i uns altres, en el qual Irving va ser considerat "un actiu negacionista de l'Holocaust... un antisemita i un racista".\nPersecució dels homosexuals a l’Alemanya nazi\nEl Frankfurter Engel (àngel de Frankfurt) va ser el primer monument d'Alemanya en memòria dels homosexuals perseguits pel nazisme i, posteriorment, pel paràgraf 175 del codi penal alemany. Com el seu nom indica el monument és l'estàtua d'un àngel subjectant una banda. L'obra va ser el primer monument commemoratiu de les víctimes homosexuals de l'holocaust a Alemanya. Els següents en ser erigits a Alemanya van ser el Triangle rosa de Colònia (1995) i el Monument als homosexuals perseguits pel nazisme de Berlín (2008). (Continuarà)\n(La fotografia és de les llaunes de Zyklon B utilitzats per assassinar innocents)