Balanç de 2020 a la Filmoteca | Filmoteca de Catalunya\nBalanç de 2020 a la Filmoteca\nFins al 30 de novembre, la Filmoteca ha acollit aquest 2020 un total de 58.286 espectadors, xifra que manté l’índex d’ocupació per sessió en 92 espectadors, tot i la situació excepcional.\nLes circumstàncies excepcionals d’aquest any (fins a 30 de novembre de 2020), han obligat a suspendre gairebé el 50% de les sessions. A les 637 sessions programades (51%), el nombre total d’espectador és de 58.286, amb una mitjana de 92 per sessió. La mitjana del 2019 va ser de 99 espectadors per sessió.\nCal destacar la bona acollida, els mesos de gener i febrer, del cicle dedicat a Federico Fellini, amb 9.845 espectadors i una mitjana de 156 per sessió; Els millors films de l’any 2019, amb 5.790 assistents i una mitjana de 126 per sessió; les projeccions de la sèrie de David Lynch Twin Peaks: The Return, amb sessions exhaurides, que va aplegar 695 espectadors en 9 sessions, 77 espectadors per sessió; la carta blanca a Lluís Homar, amb 1.549 espectadors en 19 sessions, amb una mitjana de 81, i el cicle Eugenio Trias, cinèfil, que va atraure 1.137 espectadors en 8 sessions, 142 de mitjana per sessió.\nLa resposta del públic després del confinament també va ser molt favorable. Malgrat una reducció del nombre de sessions (de 27 a 24 setmanals) i de l’aforament (al 50%) per complir amb les mesures sanitàries, del 26 de juny al 30 de novembre la Filmoteca ha tingut 26.954 espectadors en 366 sessions, una mitjana de 74. Destaquen les dades del mes d’agost: 6.446 espectadors en 78 sessions, una mitjana de 82 per sessió.\nFilmoXarxa, amb la col·laboració de la Federació Catalana de Cineclubs, potencia la presència del cinema català i europeu arreu del territori. Fins a 30 de novembre de 2020 s’han programat 23 sessions de arreu de Catalunya, amb un total de 961 espectadors, una mitjana de 42 espectadors. 22 sessions programades s’han hagut de cancel·lar pels efectes de la pandèmia.\nEl programa Filmoteca per a les escoles, que ofereix sessions de cinema temàtiques, comentaris de fragments audiovisuals i tallers i visites guiades, ha rebut durant el curs 2019/2020, 5.616 alumnes (el 2018/2019 van ser 7.598 i el 2017/2018 6.909).\nAula de Cinema, el cicle coordinat pels Serveis Educatius, que compta amb el suport de diferents universitats catalanes i escoles de cinema i que se celebra des de fa més de vint anys, ha tingut un total de 3.019 assistents (el 2018/2019 en van ser 4.923 i el 2017/2018 4.659).\nLa pandèmia també ha trastocat el desenvolupament normal de les exposicions previstes a la Filmoteca de Catalunya. Coincidint amb la retrospectiva Amarcord Fellini, amb motiu del centenari del naixement del mestre italià, es va programar l’exposició David Lynch. Somnis: Homenatge a Fellini. El confinament va interrompre l’exhibició, que es va poder reprendre a l’estiu. Finalment l’exposició va atreure més de 3.000 visitants, prop d’un miler els mesos de juliol i agost.\nEls mesos d’octubre i novembre la Filmoteca ha presentat, en col·laboració amb el Festival LOOP Barcelona, I si veure era el foc, un projecte de naturalesa experimental dels artistes Valentina Alvarado Matos i Carlos Vásquez Méndez. Va atraure més de 300 visitants tot i la intermitència imposada per la pandèmia, i enceta una nova línia expositiva que explora el cinema en les seves múltiples facetes, dins i fora de les sales de projecció, i un diàleg amb l’escena artística local que tindrà continuïtat aquest 2021.\nLa darrera exposició d’aquest 2020, inicialment prevista per a l’estiu, és Marilyn Monroe by Milton H. Greene. The 50 Sessions, que ofereix una imatge pràcticament inèdita de l’estrella gràcies a la complicitat que va establir amb aquest fotògraf en una sèrie de 50 sessions on van aconseguir una complicitat i intimitat poc freqüents. La mostra finalment s’inaugura el 17 de desembre de 2020.\nEn total la sala d’exposicions de la Filmoteca de Catalunya haurà atret més de 4.000 visitants aquest 2020.\nLa Biblioteca del Cinema continua ampliant continguts i apostant per la digitalització dels seus fons. Entre les darreres incorporacions destaquen les donacions de Lola Salvador (guions i projectes), Jaume Figueras (llibres i documentació), la productora Oberon Cinematogràfica (documentació), Ricardo Muñoz Suay (fotografies personals), Joan Amorós (càmera) i Marta Esteban (fotografies de rodatge de Land and Freedom).\nEl fons digital consta de més de 45.000 ítems consultables per mitjà del repositori en línia. Aquest any destaca la incorporació de 678 articles del periodista Sebastià Gasch publicats als diaris L’Opinió, La Publicitat i La Veu de Catalunya durant els anys 30. El repositori també permet consultar les gravacions dels actes que acompanyen les projeccions de la Filmoteca. En aquests moments, ja es poden consultar prop de 600 presentacions i taules rodones amb la presència de destacats cineastes.\nEnguany s’han enllestit les feines de restauració de pel·lícules com Fuego en la sangre (Ignasi F. Iquino, 1953), films anglesos dels orígens, en particular els de Charles Urban i William R. Paul, els treballs primerencs i experimentals en súper-8 mm de Marc Recha, que es podran veure en la retrospectiva que li dedicarà la Filmoteca l’abril de 2021, els curts dirigits per l’actriu i cineasta Emma Cohen, mentre es continua treballant en la restauració d’Erase una vez... (Alexandre Cirici Pellicer, 1950).\nEl curt de Francesc Rovira-Beleta El lago de los cisnes (1953), rodat en sistema Cinefotocolor en 3-D i restaurat pel Centre de Conservació i Restauració de la Filmoteca a Terrassa, s’ha presentat a la secció Trésors et curiosités del Lumière 2020 Grand Lyon Film Festival. La col·lecció ha incorporat els fimlets de la productora publicitària de Luis Acosta Moro.\nAquest 2020 també s’ha presentat el catàleg Bàsics & Singulars, que aplega la col·lecció Bàsics del Cinema Català, iniciada el 2014, ampliada enguany amb la nova col·lecció Singulars, amb altres títols provinents del Centre de Conservació i Restauració que presenten atractius específics, de producció catalana, però també d’altres cinematografies i un ampli ventall de gèneres, èpoques i estils. Els destinataris d’aquestes col·leccions són les filmoteques afiliades a la Federació Internacional d’Arxius Fílmics (FIAF), però també festivals, museus o institucions de caràcter cultural que vulguin gaudir-ne. Tots els films (25 llargmetratges i 40 curts) estan disponibles en DCP i subtitulats a l’anglès, el francès i el castellà, gràcies a la col·laboració de la Fundació Banc de Sabadell.\nEl canal de YouTube de la Filmoteca posa a l’abast material audiovisual: clips de cicles i Aula de cinema, gravacions de les presentacions i pel·lícules de la col·lecció del 2CR, com les d’Antoni Padrós, Llorenç Soler, Helena Lumbreras, Segundo de Chomón o Georges Méliès, entre d’altres. Durant el confinament aquest fons virtual va créixer, i es va reforçar amb una programació especial. Aquest any ha arribat a 1.904 subscriptors (1.270 més que l’any anterior), s’hi han pujat 151 vídeos, i ha tingut 76.243 visualitzacions (que multiplica per quatre les 18.181 visualitzacions de 2019). Destaca la retrospectiva completa de Pere Portabella, amb 12.308 visualitzacions en 11 sessions, i el cicle Dies Curts, amb 15.344 visualitzacions en 10 sessions.


Benvinguts a la nova xarxa social de boolino. Boolino blog: Concursos y sorteos. Cuentos infantiles y juveniles\nBenvinguts a la nova xarxa social de boolino\nAvui comença un nou capítol per boolino. Si ja ens coneixes i segueixes, ja saps que des del 9 novembre 2011 estem compartint amb vosaltres, el nostre amor pels llibres infantils i la nostra convicció que l'hàbit lector és vital i clau per al desenvolupament dels nostres fills.\nEt convidem a descobrir la nostra nova pàgina web amb les funcionalitats d'una xarxa social, així com d'una agenda d'activitats infantils interactiva, perquè puguis compartir amb els amics tot el que trobis. Avui estem llançant la primera fase i durant les properes setmanes anem a afegir successivament noves funcionalitats, sobretot un ampli catàleg de llibres infantils amb ressenyes i valoracions fetes tant pels nostres experts com pels usuaris de boolino.\nEt convidem a registrar-te de forma totalment gratuïta perquè siguis dels primers a descobrir les nostres novetats. Estem treballant dur perquè sigui com més aviat ...\nAquí trobes més informació sobre el nou boolino.\nPer registrar-te com a usuari fes clic aquí.


Viena Edicions s’integra al grup Enciclopèdia La República\nViena Edicions s’integra al grup Enciclopèdia\n“Ara és el moment de fer el salt i ser més agosarats”, segons l’editora Isabel Monsó\nRamon Moreno 09/05/2021\nL’ecosistema editorial català fa un pas per a refermar posicions amb la incorporació (en forma de compra) de Viena Edicions al Grup Enciclopèdia. Amb una innegable vocació literària, Viena havia destacat per la publicació acurada i ben triada d’obres de la literatura universal que o bé no s’havien traduït mai al català o que ja eren introbables. En aquest sentit la col·lecció El cercle de Viena és un referent de bona literatura, amb projectes arriscats i de referència com la traducció del conjunt de novel·les de conformen A la recerca del temps perdut, de Marcel Proust, o la sèrie “canònica” de Sherlock Holmes.\nRespecte a la integració, l’editora de Viena Isabel Monsó ha declarat que “Durant 30 anys, hem viscut grans moments d’eufòria i també moments en què dubtàvem seriosament de la nostra continuïtat; ens hem embarcat en projectes força arriscats que han sortit bé o no tan bé, i també hem descartat projectes molt interessants perquè ens haurien exposat a un risc massa gran. Ara és el moment de fer un salt i ser més agosarats, més creatius i també més efectius en tot allò que fem per arribar a més lectors”.\nFoment de la llengua i cultura catalanes\nAmb aquesta incorporació, Grup Enciclopèdia ha manifestat que “continua el seu projecte editorial que té com a missió el foment de la llengua i la cultura catalanes. Amb una trajectòria de més de seixanta anys al sector editorial català, Grup Enciclopèdia ha esdevingut un grup editorial centrat en el coneixement, l’edició, l’educació i la distribució”.\nL’àrea literària d’Enciclopèdia queda formada pels segells Univers, la Galera, Bridge, Catedral i :Rata_., i ara Viena Edicions.


CIÈNCIA I INTERÈS – FILOSOFIA I VIDA\nCIÈNCIA I INTERÈS\nContra el que puguem pensar, la ciència no és mai neutral, sinó que, per contra, tota ciència respon a finalitats pràctiques que subjauen a ella i que determinen quina mena de ciència serà possible. Cada entorn socieconòmic determina unes necessitats, i aquestes tendeixen a dictar uns fins a l’activitat científica. Resulta del tot imprescindible ser conscients d’això i conèixer sobre quina concepció de la realitat descansa el discurs científic. Sense aquest coneixement ens exposem a què la ciència i les seues conseqüències ens dominen a nosaltres, en compte de ser nosaltres els qui posem la ciència al nostre servei.\nUna ciència natural positivista estimularà la dominació de l’entorn, en comptes de prioritzar la integració harmònica de l’ésser humà en ell, al mateix temps que promourà la producció industrial i, amb ella, un sistema econòmic expansiu que idolatra el creixement pel creixement.\nContràriament al que sol imaginar-se, per tant, la ciència, en tant que construcció humana, no està mai exempta d’ideologia. L’única manera de controlar aquesta, és a dir, de tenir una actitud crítica davant d’aquesta tenint-la present i coneixent-la.\nEl pensador alemany, membre de l’anomenada Escola de Frankfurt, Jürgen Habermas, ens ha llegat una teoria sobre els interessos que subjauen a les diverses ciències, en la qual classifica el coneixement en tres àmbits, cadascun d’ells orientat cap a un objecte diferent, mogut per unes finalitats determinades i dotat d’un sentit pràctic i teòric concret:\nAixí, d’una banda, trobaríem les ciències de la naturalesa (que Habermas anomena ciències empirocoanalítiques), que determinen la relació que s’estableix entre l’ésser humà i el seu entorn natural (la base material de la vida). Aquestes ciències estarien dirigides per un interès tècnic adreçat a la conquesta i dominació de la naturalesa, que no exclou interessos merament teòrics (l’anomenada “ciència de base”) però sí que els situa en un lloc secundari i que fins i tot, en la mesura que no n’albiri una aplicació pràctica, pot arribar a considerar com a merament sumptuaris). Les ciències de la naturalesa s’expressarien en un llenguatge tecnicoinformatiu, d’estructura deductiva i reductible a expressió matemàtica.\nPer un altre costat trobaríem les ciències socials(anomenades per Habermas ciències historicohermenèutiques o, d’acord amb la terminologia tradicional germànica, ciències de l’Esperit ), orientades per un interès pràctic que cerca promoure l’enteniment dels éssers humans entre ells (Habermas anomena aquest interès hermeneuticopràctic). Les ciències socials s’interessen per comprendre l’ésser humà i el seu entorn social (origen i naturalesa de les institucions socials, origen i evolució de les realitzacions de l’home, estructura del pensament i de la motivació humanes, etc.) amb la vista posada a resoldre potencials problemes psicològics i de relació intersubjectiva.\nAquest àmbit del saber no gaudiria de l’objectivitat que caracteritza el de les ciències naturals (sense que, però, tampoc en el cas d’aquestes, l’objectivitat sigui completa). Les ciències socials conduirien a consensos racionals revisables, com en el cas de les ciències naturals, basades, però, en aquest cas en interpretacions plausibles, característiques del moment històric en què tenen lloc.\nEl darrer àmbit al qual es refereix Habermas és el que anomena de les ciències de la crítica, terme amb el qual es faria referència a la filosofia, en totes les seues branques (i a una part dels fonaments de ciències socials com la sociologia, la psicologia i l’antropologia, i disciplines com la psicoteràpia). Aquestes ciències de la crítica s’esforçarien a aconseguir l’autocomprensió de l’ésser humà, la prescripció, dintre de llur domini, i també a la resta de les ciències, de finalitats pràctiques que els posin al servei de l’home i de la seua plenitud (tot evitant que l’ésser humà acabi perdent-se a ell mateix en el procés del desenvolupament tècnic i, per tant, garantint-ne la seua llibertat, tant respecte de l’entorn natural, com de la les exigències socials abusives i dels mecanismes productius). L’interès que orientaria aquestes ciències seria, per tant, l’emancipatori.\nLes ciències crítiques no gaudeixen tampoc de plena objectivitat. Els seus enunciats no aspiren tant a l’objectivitat coma la versemblança. Tant en el cas de les ciències socials com en el de els crítiques., el dèficit d’objectivitat s’explicaria pel fet que, en elles, el subjecte i l’objecte no es troben totalment diferenciats, no són independents l’un de l’altre, com si que tendeix a succeir en el cas de les ciències naturals. En Filosofia i en ciències socials, el subjecte és, alhora, observador i observat.\nDe la combinació harmoniosa de les ciències de la naturalesa, les ciències de l’Esperit i les ciències crítiques, s’obté una ciència orientada cap a finalitats raonables (d’acord amb una raó emancipadora) i capaç d’una acció trans-formadora al servei de l’home.\n Nascut a Düseldorf (Alemanya) en 1920. Va estudiar filosofia, psicologia, literatura alemanya i economia a les universitats de Gotinga, Zurich i Bnn, on es va doctorar. De 1956 a 1959 va ser ajudant i col·laborador de Theodor W. Adorno a l’Institut de Sociologia de Frankfurt del Main. Entre 1964 i 1971 va exercir com professor en la Universitat de Frankfurt, i es converteix en un dels principals representants de l’anomenada Teoria Crítica. De 1971 a 1983 es va ocupar com a director de l’Institut Max Planck, de la “investigació de les condicions de vida del món tecnicocientífic”. L’any 2001 va obtenir el Premi de la Pau que concedeixen els llibreters alemanys. Teoria de l’acció comunicativa és el títol més destacable de la seua extensíssima obra.\n La traducció del terme grec hermeneia seria ‘interpretació’.\n Tant en el cas de les ciències naturals, com en el de les socials, les ciències formals s’hi vincularien de manera instrumental, restant-ne, però, al marge, en ambdós casos.\n En qualsevol cas, val a dir que, en els diferents àmbits del saber, allò que ses sap del cert, no és mai el que és veritat, sinó allò que no ho és, restant com a plausible tota la resta.\nciència i interèsciències de la críticaciències empiricoanalítiquesciències historicohermenèutiquesHabermasinterès emancipatoriinterès hermeneuticopràcticinterès tècnic\nAnterior Entrada anterior: EL PROBLEMA DEL LLIURE ALBIR I DE LA PREDESTINACIÓ EN DESCARTES\nSegüent Entrada següent: BREU DOCTRINA FONAMENTAL DEL PITAGORISME


valència – El Mirador Valencià\nEl valencianisme segueix liderant entre l’estudiantat de la Universitat de València\nPublicat el Desembre 4, 2011 per Joan Sanchis\nLes eleccions d’estudiants al Claustre de la Universitat tornen a donar al Bloc d’Estudiants Agermanats (BEA) la majoria en l’òrgan màxim de representació\nAquest passat dijous 24 de novembre tenien lloc a la Universitat de València les eleccions per a la renovació dels òrgans interns, incloent-hi les Juntes de Facultat i el Claustre. Estes eleccions, en especial les claustrals – tot i que han anat perdent rellevància pública per la delegació de competències del Claustre en organismes superiors – tenen una especial incidència en el desenvolupament de l’acció de la institució. El Claustre, (on estan representats els estudiants, professorat i personal d’administració i serveis), a hores d’ara, és el òrgan representatiu més important de la institució i pot prendre decisions en moltes matèries, així com controlar i pronunciar-se sobre l’acció de govern dirigida pel Rector. Dels 292 membres que composen el Claustre, 70 d’ells són estudiants, que són escollits per facultats, integrant llistes tancades en diferents sindicats o associacions universitàries que s’orienten cap a unes determinades línies d’actuació.\nAixí, aquest passat dijous, els resultats – tot i la baixa participació, 15% – tornaren a donar com a força més votada al sindicat valencianista, Bloc d’Estudiants Agermanats (BEA), amb una àmplia majoria de 20 estudiants claustrals. La segona força més votada va ser “Campus Jove”, ideològicament proper al Partit Socialista, amb 15 representants al Claustre. Per darrere, quedaven “Acontracorrent”, vinculat a les joventuts d’Esquerra Unida, amb 8 representants o el “Sindicat d’Estudiants dels Països Catalans” amb 3 representants. Per altra banda, les eleccions han suposat una davallada en nombre de representants de les associacions vinculades a la dreta que van emergir en les passades eleccions de 2010. “Asociación Valenciana de Estudiantes Universitarios” (AVEU), vinculada al president de les Corts Valencianes Juan Cotino, es quedava amb 6 representants, mentre que “Generación Universitaria”, lligada a les noves generacions del Partit Popular de la província de València, perdia més de la meitat dels seus representants i aconseguia només 4 claustrals, alguns dels quals anaven a parar a una nova escissió de la mateixa coneguda com a “Universitarios Por el Cambio” que obtenia també 4 claustrals.\nLa victòria del Bloc d’Estudiants Agermanats (BEA) consolida així la majoria que ja va obtenir en les eleccions de 2010, on va aconseguir 17 membres claustrals. Ara, ampliaria aquesta majoria en tres membres més, fins als 20 claustrals.\nEl Bloc d’Estudiants Agermanats (BEA), és de fet, l’associació d’estudiants més antiga de la pròpia Universitat de València, situant-se la seua fundació en el 1984 en vespres de la constitució del primer Claustre democràtic de la Universitat. L’associació va aconseguir aglutinar el moviment d’esquerres i nacionalista entre l’estudiantat, canalitzant la força interna del “Bloc d’Esquerres” que des dels anys vuitanta reunia també a estudiants, professors i personal d’administració en la lluita per un País Valencià lliure i democràtic. Per aquest sindicat han passat noms de rellevància en la política i en la societat valenciana com Mònica Oltra, Agustí Cerdà, Toni Gisbert o Enric Morera.\nPublicat a AltresEtiquetat agermanats bloc claustre estudiants universitat valènciaDeixa un comentari\nPublicat a País ValenciàEtiquetat laporta valència6 comentaris


"Cal recuperar la figura de Carrasco i Formiguera"\nQuico Sallés 18/09/2021 11:56 pm\nLa setmana estranya de la taula de diàleg ha acabat amb un reconeixement força especial. Demòcrates, l’spin-off de independentista d’Unió Democràtica de Catalunya, ha lliurat la medalla de Manuel Carrasco i Formiguera al president a l’exili Carles Puigdemont. Al novembre atorgarà la mateixa medalla al president d’Òmnium, Jordi Cuixart. El lliurament d’aquest dissabte es va celebrar a Vil·la Denise on el president Francesc Macià va planejar la primera operació que internacionalitzaria l’aleshores separatisme, el complot de Prats de Molló. Una operació militar d’alliberament nacional de Catalunya del jou de la dictadura de Prat de la Riba.\nÉs curiosa aquesta connexió entre Macià i Carrasco. Com diria el savi professor de Vic Joan Brugués, semblen els dos darrers herois romàntics de la Catalunya anterior a la dibuixada per Jaume Vicens Vives. Macià té un reconeixement històric popular i conegut. Però la figura de Carrasco cal recuperar-la. Víctima d’un execrable crim de guerra feixista per catalanista, demòcrata i republicà. Un assassinat després de ser perseguit per comunistes i anarquistes arran de la seva condició de catòlic, tot i haver votat a favor de la polèmica Llei de Contractes de Conreus.\nEl personatge de Carrasco és un recordatori d’un tipus de política basat en la convicció i la ideologia. D’acord, tot amarat de la llegenda que cadascú ha volgut donar als personatges que van viure i patir una época. Però el fet que s’intentès esborrar la seva memòria és la prova de foc que la seva figura és incòmode. I no només pel patriotisme espanyol que el va assassinar sinó per certa part del catalanisme que sempre acaba enlluernat per la idiosincràcia espanyola.\nTeslav 19/09/2021 10:35 am\nDictadura de Prat de la Riba? Això és una "etivocació". Primo de Rivera.\nDoctor Strangelove 19/09/2021 12:13 pm\nPobre Carrasco i vegues que li donen la medalla que porta el seu nom al batxiller de Waterloo, l'home aquest segur que tornaria a la tomba! Doc.\nAFM 19/09/2021 8:11 pm\nsi curiosa també la explicació del periodista sobre en Formiguera2, no gaire encertada. Francesc Macià si fou republicà, Formiguera no, ell fou politic de la lliga regionalista, moviment monàrquic aquest i burgès català que fou peça imprescindible en la instauració de la dictadura de primo de Rivera. Per desgràcia seva, fou perseguit i assasinat pels mateixos feixistes que abans el seu partit havia promocionat.


Masia el Buxaus – Turisme Rural\nMasia el Buxaus, Arbúcies.\nMasia del segle XVIII situada a 800 metres d’alçada dins del Parc Natural del Montseny i destinada a turisme rural des del 1997.\nLa restauració de la casa s’ha anat realitzant amb molta cura, mantenint la seva originalitat i estil rústic per tal de donar comoditat i allotjament als nostres clients, sempre, d’una manera sostenible i responsable amb l’entorn.\nPiscina pels moments més calurosos i amb un gran jardí al voltant. Disposem de tumbones per relaxar-se després d’un bon bany …i poder fer una becainaamb el so de l’aigua, ocells i arbres.\nTambé hi tenim un porxo on hi podem passar estones jugant a cartes, una partida de ping-pong o bé prenent un cafè o aperitiu.\nA la Masia tenim una petita granja en la que ens acompanyen rucs, gallines i una oca, a més de la fauna de l’entorn que ens visiten diàriament.\nCada matí els donem de menjar i es pot apuntar qui vulgui, és una estona molt divertida, tant per a nens com per a adults.\nA Masia El Buxaus ens encanta gaudir de la natura i dels animals. Hi tenim tres rucs (dos de raça catalana i un de càntabra), gallines, una oca i els dos gossos Troia i Bruc. Tots ells formen part de la petita família de la Masia.\nProcurem que el nostre allotjament sigui respectuós amb la fauna que hi ha a la finca, com ara els ocells i els ratpenats.\nLa petita granja ens permet tenir un intercanvi amb els animals: els rucs netegen les feixes a canvi de teca, les gallines ens dónen ous, etc.\nLa nostra cuina és un dels pilars fonamentals de les estades a El Buxaus. Oferim una gastronomia de proximitat i de qualitat per als nostres clients.\nL’allotjament sempre compta amb un esmorzar complet inclòs, amb opció a mitja pensió o pensió completa per a que no t’hagis de preocupar de res més que de gaudir de la teva estança.\nEl porxo-menjador és un espai exterior molt polivalent. A més de fer-hi qualsevol àpat o prendre una cerveseta, també es pot aprofitar per a fer reunions o estades de feina amb unes vistes immillorables.\nEspai dedicat a sala de jocs o també com a biblioteca.\nEspai amb sofàs i televisió per a fer una estoneta de xerrada o veure aquella sèrie que tant ens agrada.\nA El Buxaus tenim espais i racons molt especials per tota la finca: miradors, fonts, zones verdes… Vine a El Buxaus i descobreix-los tots.\nLa Noemí i en Jaume són els responsables que el teu pas per El Buxaus sigui el més satisfactori possible.\nN. de legalització : PG-165\nnit amb esmorzar: 90,00€\nCap de setmana (2 nits) (de dv. a dg): 180,00€\nSopar: 16€ Per nit per hoste\ndinar: 16€ Per nit per hoste\nOrganitzat per elbuxaus\n90€ /nit amb esmorzar


Princeses que se salven soles\nNo entrem a valorar què passa la resta de l’any, però si més no els dies propers al 8 de març, el Dia de la dona, la figura femenina esdevé protagonista de cine –desembarca ‘Capitana Marvel’–, literatura –les editorials han olorat el filó– i actes diversos.\nUna aventura inèdita en l’univers Marvel, amb superheroïna, cosa que li ha valgut la qualificació com “especialment recomanada per al foment de la igualtat de gènere” –com s’encarrega de recordar la promoció de Walt Disney Company Spain–, Capitana Marvel s’estrena demà, coincidint amb el Dia de la dona. L’aventura s’ambienta a la dècada del 1990, quan una dona, Carol Danvers, una de les heroïnes més poderoses de l’univers, es veu involucrada en una guerra entre dues races d’alienígenes.\nEl cinema, ja es veu, comença a explorar el filó comercial de les dones poderoses, una veta que la indústria editorial ja fa\n#3 Que em salvi ella\nDoncs jo sóc home i vull que em salvi!! jeje..\n#2 Fins al infinit i més enllà\nProposo Carol Danvers com l'imatge corporativa de la secta feminista d'Andorra.\nAquest film es molt feminazi.


Fart del correu brossa? 5 trucs que t’ajuden a evitar-ho | Consumer\nEl correu brossa, a més de ser molest, pot ser una entrada d'estafes i estafes, per la qual cosa convé seguir certs consells per minimitzar-ho en la mesura del possible\nPer Elena Santos 17 de octubre de 2016\nEl correu brossa o correu escombraries segueix sent una de les xacres d’Internet. Per molt que s’intenti, encara costa lliurar-se per complet d’ell, i no resulta estrany rebre de tant en tant en el correu electrònic algun d’aquests missatges publicitaris no sol·licitats. Però el correu brossa no és sol molest, sinó que pot arribar a ser una amenaça per a la seguretat online. Hi ha alguna forma d’evitar-ho? En aquest article es donen cinc pautes per minimitzar la quantitat de correu brossa que arriba al correu: entre ells, usar adreces temporals, donar-se de baixa de llistes inútils i utilitzar filtres de correus brossa.\nQuè és el correu brossa?\nEs denomina correu brossa als missatges no sol·licitats, no desitjats o de remitent desconegut, enviats en general de forma massiva i amb caràcter publicitari (encara que també cada vegada més com a arma de phishing per obtenir les dades del destinatari).\nEl nom ve en realitat d’un tipus de carn enllaunada, cridada correu brossa com a abreviatura de l’anglès spiced ham (“pernil amb espècies”), que s’enviaven de forma massiva als soldats soviètics i britànics durant la Segona Guerra Mundial per al seu consum. Més tard, el grup còmic britànic Monty Python va realitzar un sketch on feia broma amb aquest tipus de carn, que acompanyava tots els plats del menú d’una cafeteria. Donat el seu caràcter d’element no desitjat, es va començar a denominar així a tots aquests correus comercials que inundaven les safates d’entrada.\nEls missatges de correus brossa van suposar durant el passat 2015 més de la meitat de tot el tràfic de correu electrònic en Internet. I encara que aquestes xifres per sort van descendint, la qual cosa no deixa de créixer és l’ocupació del correu brossa com a canal de distribució de tot tipus d’estafes online. Però, és possible lliurar-se del correu brossa? És probable que no del tot, però sí que pot reduir-se el seu nombre, minimitzant d’aquesta forma el seu impacte en la productivitat. És qüestió de seguir aquests cinc consells.\n1. No donar l’adreça de correu electrònic a qualsevol\nUna adreça de correu electrònic és tan personal com l’adreça postal o el número de telèfon. I com a tal, no hauria de donar-se alegrement a qualsevol que la demani, ni tampoc posar-la en formularis online, xarxes socials o fòrums d’Internet.\nHi haurà moments en què sí s’hagi de cedir-la, com quan es crea un compte en algun servei online. Però es tracta de ser una mica més previnguts i pensar-li-ho dues vegades abans d’introduir l’adreça electrònica a qualsevol web.\n2. Usar una adreça electrònica temporal\nUna altra forma d’evitar la invasió del correu brossa és usar una d’aquestes anomenades adreces de correu temporals. Són serveis que generen adreces electròniques aleatòries que, o bé tenen una data de caducitat fixa, o s’esborren soles si no tenen activitat durant un període fix de temps, o desapareixen en tancar el navegador.\nHi ha nombrosos serveis d’aquest tipus, com Temp Mail, ThrowAwayMail o Guerrilla Email, que fins i tot permet l’enviament de missatges, i són una excel·lent alternativa per emprar en llocs web que no es té la intenció de visitar de nou.\n3. No respondre els correus no sol·licitats\nMolts dels correus de correus brossa no sol·licitats que es manen compleixen una mera missió de “globus sonda”, és a dir, s’envien solament per saber si aquest compte existeix i si el seu propietari la manté activa. Després, en cas de respondre, poden arribar un altre tipus de missatges, fins i tot amb fitxers adjunts (que mai s’haurien d’obrir).\nEl millor en aquests casos és no respondre el correu en qüestió, i ni tan sols obrir-ho. En molts casos l’assumpte del missatge deixarà clar que és correu brossa, així que no hi ha més que seleccionar-ho i enviar-ho a la paperera.\n4. Usar els filtres anti-correus brossa\nLa majoria de serveis de correu electrònic compten amb filtres que eviten l’entrada de correu brossa a la safata d’entrada. Aquests expliquen ja amb una base de dades que els permeten detectar els formats més comuns de correus brossa, filtrant-los al moment i enviant-los de forma automàtica a la carpeta de correu brossa.\nNo obstant això, a més del que el filtre ja tingui inclòs en la seva base de dades, l’usuari pot anar perfeccionant i refinant el seu propi algorisme de detecció de correu brossa. Pot indicar-li els missatges no desitjats que hagin passat el filtre, de manera que la propera vegada que es rebi un missatge similar, anirà directe a la safata de correu brossa.\n5. Donar-se de baixa dels correus inútils\nUna altra funció que està inclosa en els clients de correu electrònic és la possibilitat de donar-se de baixa dels correus no desitjats, quan aquests són butlletins d’enviament periòdic. Poden ser tant butlletins als quals en el seu moment l’usuari es va apuntar però que ja no li interessen o que tan sol algú li ha apuntat sense permís.\nEn clients com Gmail, aquest tipus de correu brossa activa una funció que permet donar-se de baixa de manera automàtica d’ells. Si no, aquests missatges tenen un enllaç en la part inferior dels mateixos per tramitar la baixa de forma manual.Finalment, també és possible donar-se de baixa de múltiples butlletins alhora i amb més comoditat usant Unroll.me, una web creada per a aquest servei.\ncorreu brossa correu electrònic estafes publicitat seguretat internet


El MUCC edita l'audioguia per a recórrer els Espais de Memòria de Castelló | Castelló Extra\nEl material està disponible en castellà, valencià, anglés i francés i es pot trobar a la Tourist Info de la ciutat o a les diferents seus del Museu. Mitjançant un codi QR, el públic podrà accedir a l’audioguia explicativa de cada espai.\n“Amb aquest material, ciutadania i persones que ens visiten podran gaudir d’una manera més completa dels nostres Espais de Memòria, un recorregut que vam crear amb l’objectiu de donar a conéixer la història recent de la nostra ciutat i de presentar un capítol de la nostra història que ha estat silenciat durant dècades”, ha explicat la regidora de Cultura, Verònica Ruiz.\nEl MUCC duu a terme unes visites guiades per professionals als itineraris de la Muralla Medieval, el Castelló Republicà, la Vila Romana de Vinamargo, les Dones Immortals i els mateixos Espais de Memòria. Es poden consultar els horaris als perfils de xarxes socials del MUCC i es pot fer la fer reserva prèvia al correu electrònic info@mucc.es. Les activitats es realitzen tant en valencià com en castellà, amb un aforament màxim de 20 persones i amb els protocols Covid actualitzats, segons determina la normativa sanitària.


Ajuntament de Balaguer - Biblioteques amb DO 2017. La lluna en un cove. Concert a càrrec de XaMart\nBiblioteques amb DO 2017. La lluna en un cove. Concert a càrrec de XaMart\nDia: Divendres 17 de febrer de 2017\nLloc: Sala d'Actes del Casal Cívic carrer Miracle (Antics Escolapis)\nPreu: 3€ prèvia inscripció. Tel. 973443410\nConcert on la lluna i el vi seran els principals protagonistes. El duet XaMart, format per Xavi Fillat i Marta Bonel, a «La lluna en un cove» oferirà un recull de versions i arranjaments a veu i piano de cançons inspirades en la lluna que combinaran amb una selecció de poemes que permetran alliberar, a partir de música i poesia, la màgia de la lluna.\nEls vins que es degustaran seran Ónra blanc i Ónra negre, del celler Lagravera, col•laborador d'aquest edició del Biblioteques amb DO. A més a més, els assistents que prèviament s'hagin inscrit i pagat tres euros a la biblioteca, podran acompanyar els vins amb una tapa elaboradora pel restaurant balaguerí El Tastet del Reng.\nPer segon any consecutiu, la Biblioteca Margarida de Montferrat de Balaguer s'adhereix al Projecte Biblioteques amb DO, una iniciativa del Servei de Biblioteques del Departament de Cultura. Aquest projecte que uneix la cultura del vi amb la cultura pròpiament dita, pretén dinamitzar l'espai bibliotecari amb activitats i propostes culturals variades que prenen el vi com a manifestació autòctona, característica i diferenciada, per subratllar que també les biblioteques públiques són diverses en la mesura que ho és el territori per tal d'oferir serveis de qualitat. Per aquest motiu i amb la col•laboració del celler Lagravera, la Biblioteca Margarida de Montferrat de Balaguer ha programat tota una sèrie d'activitats on la cultura i el vi són els principals protagonistes. En total se n'han programat cinc, tres per a adults i dues per a infants.\nJuntament amb el celler Lagravera, la biblioteca ha embotellat i etiquetat especialment per aquesta ocasió dos vins, Ónra blanc i Ónra negre que es podran comprar, durant tot l'any a la biblioteca, a un preu de 8,50€ i 9,75€ respectivament.


Les pautes dietètiques que es realitzen estan basades en un estil de vida saludable.\nLa primera visita dura aproximadament una hora, i es realitzen diferents proves per fer una valoració de l’estat nutricional del pacient.\n- Història clínica i dietètica per conèixer els hàbits de compra, ingesta habitual, medicació, preferències alimentàries, valoració de l’activitat física i de les patologies, antecedents familiars i així poder personalitzar la dieta.\n- Valoració antropomètrica per determinar la composició corporal del pacient.\nEn la següent visita se li entrega una pauta d’alimentació ajustada a les necessitats del pacient amb un menú setmanal, receptes, recomanacions, articles interessants,... depèn de cada pacient.\nEn les visites posteriors de seguiment que solen durar mitja hora es van posant objectius i pautes i es van parlant a la consulta per arribar a assolir-les. Es donen consells dietètics i es realitza contínuament coaching i educació nutricional.


Agriturismo La Capreria Montegalda Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 5 allotjaments a Montegalda.\nVIa Carbonare, 51, Montegalda, Montegalda, Itàlia, 36047 - Veure al mapa\nAl visitar Montegalda, vosté es sentirà com a casa a Agriturismo La Capreria, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAgriturismo La Capreria també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Montegalda. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, servei de cangur, instal.lacions de barbacoa són només algunes de les comoditats que fan que Agriturismo La Capreria sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Agriturismo La Capreria és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Montegalda.\nTots els tipus de viatgers (18) Parelles (16) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (2) Grups (1)\nAllotjaments a Montegalda


Ajuntament d'Alaquàs. Premsa.El Castell i la piscina municipal, nous punts de connexió wifi gratuïta a Alaquàs\nL'Ajuntament d'Alaquàs habilita aquestos dos nous espais públics amb connexió wifi que s'afegeixen als 7 ja existents. L'objectiu és facilitar als veïns i veïnes l'accés a Internet\nAlaquàs àmplia la connexió wifi gratuïta en diferents espais públics del municipi. Junt als punts d’accés a Internet existents com són l'Aula d'Estudi i la Biblioteca Municipal Ausiàs March, el Centre Juvenil el Passatge, el Mercat Municipal, el Centre social Benàger, l’edifici de l’Olivar i l’Ajuntament, s’afegeixen dos més: El Castell d’Alaquàs i la Piscina Municipal ubicada al poliesportiu el Bovalar.\nAmb aquesta actuació, el consistori vol ampliar la cobertura que s’ofereix actualment i facilitar l’accés a Internet en llocs on passen a diari centenars de veïns i veïnes.\nAquest servei és únicament per a la connexió wifi a Internet des de dispositius mòbils (portàtils, PDA, telèfon mòbil) en espais públics, no per a ús residencial. A més, per evitar entrar en competència amb la resta d'operadores de comunicació, el sistema estableix un límit tant de temps de connexió (4 hores que es podran gastar en qualsevol punt de la xarxa) com la limitació de l'ample de banda assignat a cada sessió conforme a la normativa establida per la Comissió del Mercat de les Telecomunicacions(CMT).\nAmb l'objectiu de complir amb els paràmetres de seguretat que estableix la llei actual, aquell usuari o usuària que desitge connectar-se, ha d'identificar-se prèviament, es a dir, l'usuari haurà de donar-se d'alta amb un número de telèfon mòbil al que se li enviarà un SMS amb la clau credencial per a poder accedir (encara que no se li demanaria cap dada personal per accedir).\nTant al Castell d’Alaquàs com a la Piscina Municipal han sigut penjats els cartells explicatius dels passos a seguir per accedir fàcilment a Internet. L’Ajuntament d’Alaquàs ha treballat en els últims anys per adaptar-se als nous reptes de la comunicació 3.0 donant resposta a les necessitats ciutadanes en aquesta matèria.


Google adquireix Motorola Mobility, llança els daus amb Android - Informàtica\nGoogle adquireix Motorola Mobility, llança els daus amb Android\nUns 9 mesos després de l'anunci de Google que preferiria fer una filial de Motorola Mobility, l'adquisició de 12.500 milions de dòlars va ser finalment aprovada pels EUA, la UE i la Xina. Ara tots els ulls estan posats a Google per veure què farà amb un munt de plataformes de programari sota el seu cinturó (Android, Chrome OS i Google TV) i la seva nova divisió de maquinari de primer nivell.\nExteriorment, se’ns promet, llevat d’un nou conseller delegat, Dennis Woodside, expresident de l’operació de Google a Amèrica, que substitueix el conseller delegat de Motorola de llarga data Sanjay Jha, que canviarà molt poc. Els darrers nou mesos, bàsicament, Google ha vist prometedors socis d'Android, com HTC i Samsung, que Motorola Mobility no rebrà un tracte preferencial quan es tracti de futures versions de dispositius Android o Nexus. Els reguladors xinesos van arribar a dir que només aprovarien l'adquisició si Google manté Android gratuït per a altres fabricants de dispositius durant almenys cinc anys.\nMés enllà d’això, però, és que els executius de Google ho sàpiguen i que ho descobrim nosaltres. Oficialment, tot el que hem de seguir és una línia misteriosa la nota de premsa d’adquisició això diu que Motorola 'permetrà a Google supercarregar l'ecosistema d'Android i augmentarà la competència en informàtica mòbil'. En realitat, Google pot adoptar dos camins igualment probables (però diametralment oposats). És possible que Google simplement volgués la cartera de patents de dispositius mòbils de Motorola Mobility, que compta amb 24.500 persones, per protegir Android d’altres litigis sobre patents. En aquest cas, Motorola Mobility continuarà funcionant exactament com abans, però amb un nou lideratge. Hi ha rumors que flueixen al voltant que Google procedirà a acomiadar un gran nombre d'empleats de Motorola, cosa que reforçaria aquesta especulació.\nL’altra opció és que Google comenci a produir la seva pròpia línia de dispositius Android, Chrome OS i Google TV. En aquest cas, Google començaria efectivament a transformació en una empresa que s’assembla a Apple - Però amb la cerca a sota, fins i tot pot tenir avantatges a Apple. El principal problema amb això, però, deixant de banda Chrome OS i Google TV de moment, és que els dispositius Android són productes bàsics. Perquè Googola pugui competir amb Samsung i altres fabricants de dispositius, hauria de diferenciar-se d’alguna manera. La venda de dispositius 'vainilla' no serà suficient i no puc veure com Google desenvolupi una versió personalitzada, com TouchWiz o Sense.\nSi Google segueix la ruta del maquinari, sospito que funcionarà amb Android, potser per crear una versió comercial no gratuïta que s’integri perfectament amb Chrome OS i altres dispositius com Android @ Home i Google Glasses. L’obtenció de la base de codis no infringiria l’estipulació xinesa que Android continua sent gratuït durant cinc anys, però, tot i així, és realment el millor per a l’ecosistema d’Android en el seu conjunt?\nPer obtenir més informació, llegiu l’assumpció de David Cardinal per què Google hauria de vendre Motorola el més aviat possible.\nquè és smr\nhi ha una aplicació Ford per engegar el cotxe\nwow saldo de classe clàssic\nmida del disc dur ps4\nsistema d’alerta de sortida de carril


Parella guanyadora de la Gimcana del Voluntariat a Olot\nEl trio format per la Carme, la Nadia i la Uliana ha guanyat el premi de la gimcana del Voluntariat per Olot.\nAquest concurs consistia a descobrir alguns llocs d’Olot poc habituals i volia ser un pretext perquè les parelles poguessin passejar i conèixer aspectes culturals interessants de la ciutat. La participació es feia a través del blog del Voluntariat a les comarques de Girona.\nEl premi consistia en un lot de productes típics de la Garrotxa per a cada persona. El va entregar la gerent de l’Institut Municipal de Promoció d’Olot, Ariadna Villegas, organisme que ha col·laborat en l’activitat.\nLa valoració i la participació en la gimcana ha estat molt bona i les parelles esperaven la pregunta setmanal per aprofitar-la per a les seves trobades.\nGimcana per Olot. Parella premiada\nI la parella guanyadora és…\nEl trio format per Carme López, Uliana Shynkar i Nadia Chairi és el guanyador de la gimcana per Olot que s’ha fet durant els mesos de març i abril per a les parelles lingüístiques d’Olot.\nEl premi és un lot de productes d’Olot i el lliurament serà la propera setmana.\nGràcies totes les parelles que hi heu participat!


La primavera començà de forma positiva, amb bones condicions climàtiques per la formació d’eixams, però la calor extrema i la sequera ho ha estroncat tot. Els escassos recursos hídrics disponibles per la vegetació, fa que el desenvolupament sigui anormal, preveient-se conseqüències inclús en la propera campanya.\nLes temperatures anormalment elevades també propicien una major mortalitat de les abelles i escurcen el període de floració de les plantes.\nApicultors d’Andalusia, Extremadura, Castella i Lleó, Murcia i Catalunya són els més afectats.\nEl sector apícola de JARC-COAG estima una reducció mitjana de la collita de mel de primavera de fins a un 70% a causa de l’extrema calor i sequera que pateix el camp espanyol durant aquests últims mesos, i malauradament, a Catalunya la situació no és diferent. Les temperatures anormalment elevades d’aquestes últimes setmanes han escurçat el període de floració de les plantes, fet que està provocant una reducció dràstica de la producció.\nLes bones perspectives després del començament positiu de la primavera, amb unes condicions climàtiques òptimes per la formació d’eixams, s’han vist estroncades per les altes temperatures i l’absència de pluges al llarg de tot aquest període estacional. En general, la campanya de producció de mel es presenta molt desigual: en la majoria dels territoris, la collita de mels primerenques ha estat molt curta, al voltant del 50% respecte la d’un any. I a Catalunya, com en algunes regions del Sud-est de l'Estat espanyol, les produccions de romaní i flor de taronger han estat pràcticament nul·les.\nLes perspectives per aquest estiu no són favorables, ja que es preveu molt sec i amb temperatures per sobre dela mitjana. Aquestasituació provoca una forta incertesa en el resultat d’algunes floracions, així com en la producció de mel d’alzina i roure, que s’obtenen a finals d’estiu.\nLa situació productiva que viuen els apicultors professionals en les seves explotacions durant la campanya actual és dramàtica, a causa de la baixa collita de mels, amb enormes costos per l’increment del trasllat d’arnes i pels elevats costos sanitaris de la lluita contra lavarroasis. És per això que el sector demana mesures urgents de recolzament per part del MAGRAMA i el DAAM.


Van Son Hotel Danang Da Nang Vietnam - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n111-113 Ha Bong street, Phuoc My, Phuoc My, Da Nang, Vietnam - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Van Son Hotel Danang?\nMés informació sobre Van Son Hotel Danang\nVan Son Hotel Danang, ubicat a Phuoc My, Da Nang, és una destinació popular per a viatgers. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a 1.5 Km, i normalment només es triga 15 minuts per arribar a l'aeroport. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Platja My Khe, Port Esportiu DHC, Dragon Bridge donen a aquest hotel un encant especial.\nVan Son Hotel Danang també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Da Nang. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, servei d'habitacions 24 hores, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Van Son Hotel Danang és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Da Nang.\nNgũ Hành Sơn - 7,11 km\nMuntanya Sơn Trà - 7,5 km\nDragon Bridge - 1,87 km\nMuseu de l'Escultura Cham - 2,41 km\nPlatja My Khe - 450 m\nPont Song Han - 2,05 km\nMercat Local Han - 2,2 km\nTorres Indoxina - 2,21 km\nTots els tipus de viatgers (12)Viatger de Negocis (1)Parelles (3)Famílies amb infants petits (5)Famílies amb infants grans (2)Grups (1)


Blog - Club Excursionista Sant Julià de Ramis\nPORTADA DEL PESSEBRE A TALAIXÀ (ALTA GARROTXA)\nDIA: diumenge 20 de desembre de 2015. SORTIDA: 8:45 h. del matí, des de la plaça de l’Ajuntament de Sant Julià de Ramis, en cotxes particulars, i anirem fins a l’hostal de Sadernes, lloc d’inici de la caminada. CAL DUR: Calçat per caminar i roba d’abric. Cal venir esmorzat de casa. INFORMACIÓ: 646207567 / jcasamitjana60@gmail.com DURADA: 4 hores DIFICULTAT:...\nRUTA DEL TER - 2ona ETAPA\nVILALLONGA DE TER - SANT PAU DE SEGÚRIESDIA: diumenge 22 de novembre de 2015.SORTIDA: 8:00 h. del matí, des de la plaça de l'Ajuntament de Sant Julià de Ramis. Anirem amb bus. Preu:12 EUR socis i 15 EUR no socis. Cal inscripció prèvia.En cas de no arribar a un mínim d'inscrits (20 persones) anirem en cotxes particulars.Arribada a Sant Julià a les 17:30 h aproximadament.CAL DUR: Calçat...\nDIADA DEL BOLET\nVILALLONGA DE TER – SANT PAU DE SEGÚRIES DIA: diumenge 22 de novembre de 2015. SORTIDA: 8:00 h. del matí, des de la plaça de l’Ajuntament de Sant Julià de Ramis. Anirem amb bus. Preu:12 € socis i 15 € no socis. Cal inscripció prèvia.En cas de no arribar a un mínim d’inscrits (20 persones) anirem en cotxes particulars. Arribada a Sant Julià a les 17:30 h aproximadament. CAL...\nCAMINS DE RONDA PORT VENDRES - PLATJA D'ARGELERS (15 ena. i última etapa)\nDIA: diumenge 18 d’octubre de 2015. SORTIDA: 8:00 h. del matí, des de la plaça de l’Ajuntament de Sant Julià de Ramis. Anirem amb bus. Preu:12 € socis i 15 € no socis. Cal inscripció prèvia.En cas de no arribar a un mínim d’inscrits (20 persones) anirem en cotxes particulars.Arribada a Sant Julià a les 17:30 h aproximadament. CAL DUR: Calçat per caminar, aigua, esmorzar i...\nXXXVI Marxa als Sants Metges\nDia: 20 de setembre de 2015 Hora: 8 del matí Lloc: plaça de l’Ajuntament de Sant Julià de Ramis Cal inscripció mitja hora abans de la sortida. A l’acabar, coca i xocolata per a tots els participants.\nCales del cap de Creus - CALA PRONA\nDIA: Diumenge 28 de juny de 2015.SORTIDA: 7,30 h. del matí, des de la plaça de l'Ajuntament de Sant Julià de Ramis. Anirem amb cotxes particulars.Arribada a Sant Julià a les 17:30 h aproximadament.CAL DUR: Calçat per caminar, aigua (molta), esmorzar i dinar. (opcional: roba de bany).INFORMACIÓ: istobal53@gmail.com (Cristobal)DURADA DE LA CAMINADA (anada i tornada):4 hores (13...\nCAMINS DE RONDA / BANYULS - PORT VENDRES\nDIA: diumenge 31 de maig de 2015. SORTIDA: 7:15 h. del matí, des de la plaça de l’Ajuntament de Sant Julià de Ramis. Anirem amb bus. Preu:12 € socis i 15 € no socis. Cal inscripció prèvia. Arribada a Sant Julià a les 17:30 h aproximadament. CAL DUR: Calçat per caminar, aigua, esmorzar i dinar. INFORMACIÓ I INSCRIPCIONS (fins el dia 27 de maig) a:\nRUTA DEL TER: 1Âª ETAPA REFUGI DâULLDETER â VILALLONGA DE TER\nRuta del Ter DIA: diumenge 26 d’abril de 2015. SORTIDA: 7:00 h. del matí, des de la plaça de l’Ajuntament de Sant Julià de Ramis. Anirem amb bus. Preu:10 € socis i 12 € no socis. Cal inscripció prèvia. Arribada a Sant Julià a les 19:00 h aproximadament. CAL DUR: Calçat PER caminar, aigua, esmorzar i dinar. INFORMACIÓ I INSCRIPCIONS( fins el dia 23 d’abril) a...\nDia: diumenge 22 de març de 2015 Hora: 9h. Lloc de sortida: aparcament del Caprabo del Pont Major. Distància: 13,42 Km. Durada estimada: 4 hores amb aturades. Cal dur: calçat còmode per caminar, aigua, esmorçar. Dificultat: fàcil. Sortirem de l’aparcament del Caprabo, al barri de Pedret. Anirem en direcció Girona fins al passeig Arqueològic on agafarem el camí de les...\nSORTIDA AL PARC DELS AIGUAMOLLS DE L'EMPORDÀ\nDia: diumenge 22 de febrer de 2015 Hora i lloc de trobada : 8,30 h del matí a la Plaça de l’Ajuntament de Sant Julià de Ramis. Cal dur: calçat adequat, roba poc cridanera, esmorzar, binocles i guia d’ocells (si en teniu). Durada estimada de l’excursió: 4 hores Nivell de dificultat: baix Arribada: Cap a les 2 o 2/4 de 3 del migdia. Organitza: Club Excursionista Sant Julià de...\nAquesta és una pàgina d'exemple. És diferent d'una entrada del bloc perquè romandrà sempre al mateix lloc i es mostrarà al menú de navegació de la pàgina web (a molts temes). La majoria de gent comença amb una pàgina quant a què els presenta als visitants potencials de la pàgina web. Podria ser quelcom com això:Hola a tothom! Treballo de missatger en bicicleta de dia, sóc un...\nAnem a Sant Mer\nDIA: diumenge 1 de febrer de 2015 HORA: 9,00h. LLOC DE SORTIDA: Placeta de Medinyà. CAL DUR: calçat per caminar, una mica d’aigua per veure mentre fem camí i esmorzar. També podeu esmorzar al bar dels organitzadors de l’aplec. DURADA TOTAL ESTIMADA: 2 hores d’anada i 2 hores tornada. ARRIBADA : abans de dinar.DIFICULTAT: molt fàcil. DESCRIPCIÓ DE LA SORTIDA: Un any més, el CE...\nRUTA PER LES GAVARRES MONTNEGRE: el verd fosc\nDIA: Diumenge, 25 de Gener de 2015 HORA I LLOC DE SORTIDA: 8:30 h. del matí de la Plaça de la Font Picant de Sant Julià de Ramis. Cotxes particulars fins a Sant Mateu de Montnegre. CAL DUR: calçat per caminar, aigua i esmorzar. LONGITUD: 11km DESNIVELL: 350 m DURADA: 3:30 hores (parades a part). NIVELL DE DIFICULTAT: mitjana. INFORMACIÓ: Pilar


Sanitat: “rifirafe polític” – Ràdio Pego\nSanitat: “rifirafe polític”\nEl Govern dela Generalitat del PP i el de Dénia format per socialistes i nacionalistes continuen enfrontats a l’hora de responsabilitzar-se del retràs que porta el nou hospital comarcal. Ara, a este rifirafe polític s’han sumat fins a 20 ajuntaments de la comarca que convocats per l’equip de govern denier han assistit hui a una reunió en la que l’Ajuntament els ha exposat la situació tal i com la viu el consistori. Així, des de l’equip de govern de Dénia, PSPV i BLOC, s’assegura que han fet els deures i que es ara Conselleria qui ha d’aprovar el pla parcial de beniadlà.\nDavant esta situació i sobretot per l’ultimàtum llançat des de Conselleria d’emportar-se l’hospital a un altre poble. Alcaldes i regidors han acordat un document en el que es demana a la Generalitat que a més d’aprovar el pla especial, que construeix un nou hospital al sud de la comarca, que adeqüe els Centres de Salut de la Marina i que no torne a oferir espectacles tan xafogosos com els de la setmana passada i que treballe conjuntament amb els municipis per una major qualitat en l’atenció sanitària.\nEl regidor Joan Carles Cambrils, present a la reunió ens resumia el contingut d’este document que serà remès a diferents instàncies de la Generalitat així com al Síndic de Greuges.\nCambrils assenyalava que si la Conselleria el convoca a una reunió assistirà per demanar cordura i la construcció d’un hospital nou.\nEstes declaracions han estat realitzades este matí, mentre que\nEn el dia d’ahir era l’alcalde de Calp, el popular Javier Morató, el que eixia a l’escena política per a anunciar que «si no se cedeixen els terrenys per a l’hospital per part de Dénia, en tres mesos la Conselleria donarà una solució al sud de la comarca».\nMorató donava així una data concreta a l’amenaça llançada des de Conselleria i reiterava les acusacions sobre que «l’Ajuntament de Dénia està obstaculitzant la construcció del nou hospital» i justificava l’ultimàtum argumentant que el que es volia era accelerar els terminis».\n← Licitació de les obres d’urbanització de cinc places públiques de Pego.\nLa Conselleria de Territori i Habitatge ha remés una carta a l’Ajuntament de Pego en la que alerta de les múltiples deficiències que conté el projecte de Pego Golf →


El Casal Jove d'Almenara convoca l'III Concurs de Màscares de Carnestoltes\nEl Casal Jove d'Almenara ha convocat la tercera edició del concurs de màscares de carnestoltes amb l'objectiu de "promocionar la creació artística entre els nostres veïns des dels més xicotets fins als més majors" amb una activitat vinculada a "una celebració que té arrelament en la localitat" segons ha explicat la regidora de Joventut, Terebel Galiano que també ha apostat per "el foment de la creació i elaboració de màscares originals, l'expressivitat, i l'originalitat" en aquest concurs.\nUna de les novetats d'aquest exercici és que es crea la categoria d'adults per als majors de 19 anys amb l'objectiu d'expandir el concurs a totes les edats, perquè fins ara es restringia a l'àmbit del col·legi i de l'institut. A més de la nova categoria d'adults, també hi haurà altres categories com les d'infantil (3-5 anys), primària (de 6 a 12 anys) i júnior (13-18 anys). El premi serà un detall més un diploma als guanyadors de cadascuna de les quatre categories. Podran participar les persones empadronades en la localitat.\nQuant a les màscares, podran cobrir tot el rostre amb elements sortints o bé ser tipus antifaç, cobrint part del mateix i podran elaborar-se a partir de derivats del paper, així com escaiola. Destacar que per a la decoració es podran utilitzar materials de lliure elecció. Es valorarà l'acabat, la creativitat i l'estètica de la màscara. La temàtica serà lliure.\nLes màscares podran entregar-se entre el 4 i el 26 de febrer en el Casal Jove d'Almenara en horari vespertí (16-20 hores) o bé en el Molí d'Arròs als matins (9.30 a 14 hores). Les màscares hauran de portar escrit darrere el nom, edat i telèfon del participant.\nEl jurat, format per persones vinculades al món de la cultura i les arts plàstiques, es reunirà el 28 de febrer per a emetre la seua fallada. El 2 de març, abans del ball de carnestoltes en el Poliesportiu, es donaran a conéixer els guanyadors i es realitzarà el lliurament de premis. Les màscares del concurs es podran veure en una exposició en el Casal Jove que se celebrarà del 4 al 15 de març i que estarà oberta a les vesprades.


Una joguina per avui, un futur STEM per demà | FUNDACIÓ BIT\nportada Actualitat\tUna joguina per avui, un futur STEM per demà\nUna joguina per avui, un futur STEM per demà\nde Fundació Bit desembre 18, 2020\nEl terme STEM (per les seves sigles en anglès) és l’acrònim dels termes en anglès Science, Technology, Engineering and Mathematics (ciència, tecnologia, enginyeria i matemàtiques). És una àrea que continua creixent, ja que les persones titulades d’aquests camps tenen alta demanda en el mercat laboral. També de vegades es fan servir les sigles STEAM, que inclouen així mateix l’A d’Arts, aquesta evolució va ser promoguda per la Rhode Island School of Design de Estats Units. Aquest fet va suposar anar més enllà de la mera incorporació de l’art a aquesta composició disciplinar, ja que ajuda a ampliar la perspectiva cap a quelcom més que allò “tècnic o científic”, convidant a “crear“ i “aportar“ des de noves habilitats i àrees de forma lliure.\nPer què el nostre titular esmenta joguines? Òbviament perquè estam a principis de desembre, però també perquè cadascuna de les nostres decisions d’avui pot tenir un impacte demà! Per això en aquest període festiu volem fer propostes per regalar alguna cosa especial que desperti un interès a llarg termini, alhora que fent-ho a la botiga més adequada donant suport al comerç local.\nA la dècada dels 80, Seymound Papert, Matemàtic i pioner de la intel·ligència artificial va establir les bases de l’STEM en construir una de les primeres joguines amb programació incorporada per a nens, el Lego–Logo. Valorava amb especial importància els jocs amb engranatges per a nens, ja que considerava que desenvolupaven el pensament.\nSeguint aquest corrent, per primera vegada el 2005, el terme va aparèixer a l’informe de la Comissió Europea “Europe Needs More Scientists: Report by the High Level Group on Increasing Human Resources for Science and Technology, on es dóna importància a la necessitat d’invertir en un nou model educatiu en ciències.\nEncara al 2020, la vicepresidenta executiva de la Comissió Europea, Margrethe Vestager, va dir:\nPer amplificar aquest moviment també des de casa, el mercat de fabricants de joguines posa al nostre abast moltes opcions per sembrar les llavors STEM en la infància dels nostres petits. Seria molt complicat fer recomanacions pel que fa a què comprar segons l’edat i l’interès de cadascú, però aquí us deixam algunes pinzellades per seguir explorant.\nDisciplines STEAM i les seves joguines:\nAstronomia: Un mini telescopi per apropar-se a la lluna, mòbil del sistema solar\nFísica: Jocs d’equilibri, llums, microscopi\nMatemàtiques: jugar amb números\nGeologia: Cercar gemmes, fabricar quars\nQuímica: Fabricar Slime casolà, espelmes, perfums o maquillatge\nEcologia: kit de plantacions, ciència de l’aigua\nMedicina: jocs d’anatomia\nAeronàutica: drones per a nens\nMecànica: Nintendo Labo per Switch, Lego Robot\nRobòtica: Montatges amb Fischerteknik\nProgramació: Bee Bot, Makeblock mBot amb Arduino, Little Bits.\nLes empreses d’electrònica com PC Component, líder en tecnologia té una secció de robòtica educativa o la tenda Robotix, ofrereix productes de Lego Education.\nLa botiga de joguines Dideco, especialitzada en joguines educatives ofereix una secció de ciència tal com Mumuchu, Jugar i jugar, i també n’hi ha altres especialitzades en joguines STEAM com Science4you o Robots para niños!\nLa revista Xataka tambén ha elaborat una guia de regals que ens pot donar moltes idees!\nI el model de subscripcions mensuals també ha arribat als nens:\nLes App per dispositius mòbils com Smartcik\nThinky Box (en anglès)\nKiwico (en anglès)\nÒbviament nosaltres us recomanam demanar consell a la vostra botiga de joguines local de confiança, i a més es pot fer sense sortir de casa, consultant Botigues virtuals ! Allà hi trobareu per exemple la tenda Minimon a Manacor que ofereix moltes joguines STEM,i podeu comprar a través de Whatsapp!


El Congost | ELS CINGLES DE BERTÍ\nEn total, el Congost té una llargada de 41 quilòmetres i una conca de 225 km², mentre que la seva mitjana de cabal és de 0'56 m³/s. Habitualment, els mesos de març, maig i setembre és quan hi baixa més aigua, marcant mínims al mes d’agost. Per la seva ubicació, es tracta d'un curs d'aigua de règim mediterrani, per tant no sorprèn que pateixi crescudes ràpides (les rierades) quan hi ha tempestes fortes, retornant al seu cabal habitual en poques hores. Això ha fet que en moltes zones es trobi canalitzat per evitar els desbordaments. En la crescuda del 10 d'octubre de 1994, el mesurador de la Garriga va registrar un cabal de 750 m³/s i una alçada de 4'9 metres.\nLa seva riba és, encara, el millor eix de comunicacions entre el Vallès i Osona, com ho demostren el pas del ferrocarril de Barcelona a Vic i Puigcerdà i l'autovia de l'Ametlla (C-17, abans N-152), gairebé sempre paral·lela al traçat ferroviari.\nPublicat per Jesús Cano Sánchez a 6/01/2011


Auditori de Torrent obri la seua temporada teatral amb Cayetana Guillén Cuervo – RiberaTV\nAuditori de Torrent obri la seua temporada teatral amb Cayetana Guillén Cuervo\nL’actriu protagonitza ‘#Portes obertes’, un text inspirat en els atemptats de 2015 en París\nParís està immers en el caos. Diverses bombes han esclatat provocant desenes de morts. La ciutat està voltada. Els carrers, tallades. El transport públic no funciona. Davant el col·lapse, veïns del centre de la ciutat conviden a les seues cases als quals han quedat atrapats. Julie també ofereix el seu apartament. Quan obri la porta, es troba amb un jove que l’enfronta als seus prejudicis. Què ocorre quan el temor s’obri pas en les nostres vides? Des de l’exterior, arriben els laments d’una ciutat ferida. A l’interior, se succeeixen els silencis, les confessions, la tendresa inesperada i, també, les mentides. Massa mentides.\n“Mentre els carrers respiraven pànic, impotència i perplexitat, en Twitter va començar a circular una etiqueta: #portesouvertes. Molts parisencs oferien la seua casa als quals havien quedat atrapats en alguna part de la ciutat i no podrien tornar a la seua. Portes obertes. Tan simple. Tan immens. Cal tindre molt de valor per a obrir aqueixa nit les portes de la teua casa. Per a conjurar el dolor i la por i no parapetar-te en la barricada de l’egoisme. Cal estar tossudament resolt a continuar tendint la mà a la solidaritat, a la fraternitat.” Aquest és un fragment de l’article que Emma Riverola va escriure en El Periódico el 17 de novembre de 2015, hores després dels atemptats de París. I és el punt de partida de “#Portes obertes”. Què ocorreria si en obrir la porta apareguera el rostre de l’amenaça? Aquesta obra és el fruit d’innombrables interrogants. Obrir la porta i enfrontar-se a tots els dubtes, totes les contradiccions, tots els temors i els prejudicis. Un diàleg a la frontera de la por, ací on víctima i botxí es confonen. També el lloc on es gesta el dolor. I l’esperança.\nInterpretada per Cayetana Guillén Corb i Ayoub El Hilali, sota la direcció d’Alex Folk, “#Portes Obertes” parla d’un dels grans conflictes del món actual, el terrorisme islamista. És un conflicte que coneixem de prop, que hem patit, sobre el qual hem llegit, del qual tenim opinió. Possiblement algunes de les nostres opinions estan fonamentades en tòpics i prejudicis. Aquesta obra posa en qüestió aqueixos tòpics i prejudicis, en un dialogue entre dues persones, membres de les dues comunitats enfrontades. No sabem d’ells més del que ens compten i el que ens compten està ple d’interrogants.\nLa representació tindrà lloc el divendres 8 d’octubre de 2021 a les 20.30 h.\nAuditori de Torrent obri la seua temporada teatral amb Cayetana Guillén Cuervo added by Ribera Televisió on 7 octubre, 2021


Full de naufragis: Ràdio nàufrag novembre: Superheavy i altres apunts musicals...\nEl veí de dalt 2 de novembre de 2011 a les 23:31\nCollons, quin nou look més xulo! La noia de la barca no serà ta germana?\nGabriel 6 de novembre de 2011 a les 22:25\nCaram, veí com ho has endivinat? Eii, moltes gràcies per ser el primer en deixar un comentari en aquest nou espai. Celebro que t'agradi el nou disseny.No sé si és molt pràctic per llegir tots els posts però bé, ja ho anirem millorant. Ep, gràcies de nou i benvingut.


Dimecres, 23 Desembre 2020 16:09\nMés de 1.200 veïns i veïnes d'Aldaia ja han participat en la consulta online que l'àrea de Participació Ciutadana de l'Ajuntament va proposar fa a penes dos setmanes, dins de la campanya Decidim Junts, per a testar l'opinió de la ciutadania en temes d'actualitat.\nEn esta segona consulta, a través d'un accés directe en la web municipal (www.aldaia.es), ja es desprèn que més del 60% de la població es posaria la vacuna contra el coronavirus avui dia, i pràcticament el 100% dels enquestats opinen que l'ajuntament ha de continuar duent a terme les tasques de desinfecció diària que realitza des de l'inici de la pandèmia.\nEl consistori pretén continuar testant l'opinió de la ciutadania a través d'estes consultes periòdiques, ràpides i senzilles, per a fomentar la comunicació i participació en la vida pública.\nDilluns, 14 Desembre 2020 15:58\nAldaia rebrà 1.100.000 euros del Pla d'Inversions de la Diputació de València per a executar diverses inversions en el municipi durant l'any vinent. L'alcalde de la localitat, Guillermo Luján, explica que des de l'Ajuntament "treballem constantment per a portar diners d'altres institucions a Aldaia que ens possibilite executar inversions en el municipi" i recorda que de manera paral·lela el consistori ha pogut aconseguir un milió d'euros provinents dels fons europeus FEDER per a executar "una obra molt necessària com la del canvi de l'enllumenat de tot el municipi".\nEl projecte més rellevant que l'Ajuntament té previst dur a terme a càrrec d'aquest Pla d'Inversions és l'adequació i la implementació de millores en l'estructura de les passarel·les per als vianants de la localitat. "Es tracta d'unes infraestructures que utilitzen diàriament centenars de aldaiers i aldaieres i volem que estiguen en les millors condicions possibles", indiquen fonts municipals. De manera paral·lela, se substituiran les baranes en els passos inferiors urbans per a adequar-les a les nous estàndards de seguretat viària i funcionalitat.\nLa piscina coberta rebrà una nova teulada amb aïllament tèrmic que ajudarà a millorar l'eficiència energètica d'aquestes instal·lacions. Des del departament d'urbanisme i medi ambient del municipi expliquen que a través d'aquesta obra es conjunyiran dos objectius, "augmentar de manera notable la comoditat de les persones usuàries de les instal·lacions, i d'altra banda incidir en una de les metes plantejades en l'Estratègia Municipal d'Aldaia pel Clima EAC2030 com és reduir les emissions de Co2 a l'atmosfera a través de la reducció de la despesa energètica.\nD'altra banda, la zona annexa al parc de les Cruïlles (c/Juan Sánchez) acollirà la construcció d'una pista de patinatge coberta, "amb el que Aldaia continuarà sumant zones esportives i punts en els quals els veïns i veïnes poden practicar les diferents modalitats esportives".\nUnes altres de les inversions previstes consisteixen en la realització del Pla Urbà d'Actuació Municipal o la construcció de dues naus de nínxols per al cementeri municipal. Des del consistori recorden que les ampliacions de la capacitat del cementeri "se solen realitzar de manera periòdica els successius exercicis".\nDilluns, 14 Desembre 2020 10:03\nAldaia ja té la seua pròpia nadala. El saló de plens ha acollit la presentació d'esta cançó nadalenca inèdita composta pel músic i compositor aldaier Hugo Chinesta conjuntament amb Manuel Andrés Zarapico. La nadala per a Cor i Conjunt Instrumental es divideix tres tornades i dos solos (E-S-E-S-E), el primer per a soprano, interpretat per Saray García, i el segon per a tenor, a càrrec de Pascual Andreu. Segons explica Hugo Chinesta la nadala naix per a acompanyar el calendari Aldaia Cuina. “La idea que plantegem des del principi va ser fer una nadala que parlara de la gastronomia popular d'Aldaia amb una música que poguera arribar i ressaltar estos tres plats típics que tenim com són “la tomata, pimentó amb tonyina, els orelletes i la sopà o fanguet del cel, com solem cridar-li ací.”\nEmpar Folgado ha recalcat que en estos moments difícils de pandèmia, l'Ajuntament d'Aldaia ha volgut promoure la composició d'esta obra dedicada exclusivament a Aldaia, “perquè tots els veïns i veïnes puguem manifestar amb un to festiu i alegre l'afecte cap als nostres sers estimats i endolcir una mica en la mesura dels possible estos dies que en certa manera poden ser una miqueta amargs a causa de la COVID.\nA més, també s'ha presentat el calendari Aldaia Cuina ideat per Pilar Villanueva, qui va plantejar fer el calendari que l'ajuntament reparteix tots els anys dedicat als plats típics d'Aldaia. Pilar explica que a casa els agrada molt la cuina i estaven pensant a fer un llibre de receptes típiques i és els va ocórrer fer esta proposta a l'ajuntament. Les encarregades de plasmar la idea en el calendari són la filla i néta de Pilar Villanueva, Pilar Rodríguez que ha maquetat el calendari i Lucía Rodríguez que ha realitzat les il·lustracions de la recepta.


32a edició de la Setmana del Llibre en Català | Barcelona Cultura\nEntre el 5 i el 14 de setembre, l’esplanada de la Catedral torna a transformar-se en la Ciutat de la Lectura, amb més de cent expositors i múltiples activitats\nUna vegada més, la Setmana del Llibre en Català omple de llibres l’avinguda de la Catedral durant deu dies. Les característiques casetes de fusta repartides per tota l’esplanada acullen enguany 105 expositors, corresponents a 85 segells editorials, 17 llibreries, la Institució de les Lletres Catalanes i el Govern Andorrà. També hi haurà un Celler Literari, novetat d’aquesta edició, i l'iQuiosc.cat, un espai de 100 m2 amb una mostra de més de 300 revistes editades en català.\nOrganitzada per l’Associació d'Editors en Llengua Catalana, amb la col·laboració d’altres entitats, la Setmana del Llibre és la mostra anual que permet reconèixer la tasca dels diversos agents implicats en la publicació de llibres i revistes en català.\nProp de 250 activitats, entre conferències, presentacions, recitals o itineraris, entre d’altres, tindran lloc en els cinc escenaris repartits per l’esplanada, amb especial dedicació al Tricentenari i un homenatge a Joan Vinyoli. Per primera vegada, la Setmana comptarà amb la presència de dos autors internacionals, Alaa al Aswani i Peter Terrin, dilluns 8 de setembre al vespre. Divendres 12, a les 19:30 h, la professora i escriptora Carme Riera rebrà el Premi Trajectòria.\nLa Setmana del Llibre en Català, d’entrada lliure, es celebra a l’esplanada de la Catedral de divendres 5 a partir de les 17 h a diumenge 14 de setembre, fins a les 15 h. Els horaris són de 10:30 a 21 h. Podeu consultar el programa complet i la resta d’informacions a la pàgina web de la Setmana.


DOLOR DE LA REINA ISABEL DESPRÉS DE LA MORT SOBTADA D'UN MEMBRE DE LA FAMÍLIA - REIALS\nDolor de la reina després de la mort de SHOCK d'un membre de la família!\nSens dubte, la reina Isabel mirarà enrere el 2020 com un dels pitjors anys del seu regnat de 68 anys, destacat per la pandèmia mundial i la dramàtica sortida de Harry i Meghan.\nVEURE: la reina i el príncep Felip viuen junts a Windsor\nPerò, a més de l'escàndol i el drama, Sa Majestat ha estat entristida per la mort de diversos amics i familiars , amb la darrera més recent el seu cosí el diumenge.\nD'acord amb El mirall , la cosina de 94 anys, Lady Elizabeth Shakerley, hauria mort a 79 anys a casa seva, envoltada de família.\nEl 2020, la reina (a la foto) s’ha entristit per la mort de diversos amics i familiars, sent la darrera la seva cosina el diumenge.\nElizabeth, que era filla de Thomas Anson, vescomte Anson, i de la seva dona, Anne Bowes-Lyon, era coneguda per ser una mica planificadora de festes i va organitzar molts esdeveniments per a la reina.\nCom a resultat que la seva mare es va divorciar del seu pare i després es va tornar a casar amb un príncep danès, Elizabeth es va associar amb molts cercles de sang blava a tot Europa.\nCom a cosina, però també íntima amiga de Sa Majestat, Lady Elizabeth va organitzar molts sombrers fastuosos per als Windsor i el 1960 va fundar la firma Party Planners.\nLa cosina de la reina, Lady Elizabeth Shakerley (a la foto), va morir a l'edat de 79 anys a casa seva, envoltada de família.\nA banda d’organitzar la festa del 80è aniversari de la reina, Elizabeth va informar que va organitzar una festa per celebrar el casament de Sting amb Trudie Styler, així com el 70è aniversari de l’exministra Margaret Thatcher.\nLa trista notícia arriba després que la reina compartís recentment un sincer missatge després de la mort del seu 'profundament valorat' amic,El xeic Sabah Al Ahmad Al Sabah, que va morir al setembre, als 91 anys.\nEnmig del seu desamor, es diu que Sa Majestat encara es batega després que se li informés Els plans de Nadal han estat gairebé destruïts .\nD'acord amb la Daily Express , ajudants reials superiors estan lluitant per fer plans per al monarca britànic, com a conseqüència del canvi ràpid de les restriccions COVID-19.\nLady Elizabeth (centre) hauria organitzat una festa per celebrar el casament de Sting amb Trudie Styler, així com el 70è aniversari de l'exministra Margaret Thatcher.\nActualment, al Regne Unit hi ha una restricció de la Regla dels sis que significa que Sa Majestat no pot passar cap temps amb ella cap dels seus fills i les seves famílies completes.\nTal com està, la reina i el príncep Felip ni tan sols es poden reunir amb el príncep Guillem, la duquessa Kate i els seus tres fills, perquè hi hauria set persones juntes.\nTot i que els alts ajudants reials esperen que el primer ministre britànic Boris Johnson redueixi les restriccions per permetre reunir més persones, temen que els canvis no es produeixin a temps per Nadal.\nElizabeth (a la foto), que era filla de Thomas Anson, vescomte Anson, i la seva dona, Anne Bowes-Lyon, era coneguda per ser una mica planificadora de festes i va organitzar molts esdeveniments per a la reina.


Una associació contra el maltractament animal denuncia transport i matança il·legal de xais a Reus\nLa matança s'hauria fet en uns baixos al carrer Alt del Carme de Reus.\nSostenen que els baixos d’una casa de la ciutat funcionen com un escorxador fora de la llei amb la col·laboració de granges de la comarca\nL’Associació Contra la Tortura i el Maltractament Animal (ACTYMA) ha presentat una denúncia davant els Serveis Territorials de Salut a Tarragona, contra els responsables d’un presumpte transport il·legal d’animals vius, venda i tràfic il·legal de carn de xai per al consum humà, i matança il·legal d’alguns d’aquests animals a als baixos d’una casa del carrer Alt del Carme de Reus. Segons la denúncia, el mes de maig passat, un o diversos xais van ser venuts vius i transportats fins a la casa en qüestió en un vehicle sense les condicions requerides per al transport d’animals. Els denunciants sostenen que els animals van ser sacrificats il·legalment i relaten que un matalàs, tacat de sang per la matança, va ser deixat a un contenidor, deixant un rastre de sang al carrer.\nLa denúncia es basa en un presumpte incompliment de la Llei 32\_/2007 del 7 de novembre que regula les condicions en què s’ha de fer l’explotació, transport, experimentació i sacrifici dels animals i també per una suposada vulneració de la normativa sobre higiene dels aliments d’origen animal. ACTYMA demana que s’investigui per determinar la identitat dels autors de les presumptes infraccions i que s’obri expedient sancionador als responsables dels fets. L’entitat animalista vol que s’investiguin les granges de xais ubicades a la comarca del Baix Camp perquè creuen que «faciliten el tràfic de carn il·legal».


"Blanc sobre Blanc" entrevista a Rafel Tous i a les comissàries de la seva exhibició. També coneixem les mostres fotogràfiques del KBr i l'exposició "la Barraca onírica" de Dalí i Joan Vehí. - Bonart\n"Blanc sobre Blanc" entrevista a Rafel Tous i a les comissàries de la seva exhibició. També coneixem les mostres fotogràfiques del KBr i l'exposició "la Barraca onírica" de Dalí i Joan Vehí.\nMaria Planagumà Busquets barcelona - 23/06/21\n"En temps real, la col·lecció Rafel Tous de l’art conceptual". MACBA, 2021.\n"Blanc sobre Blanc", el programa de ràdio per donar ressò a les arts visuals i plàstiques, produït per Bonart Cultural i dirigit per la periodista Rosa Gil i l’editor de Bonart Ricard Planas amb el suport de Glòria Polls i el tècnic Sisu Garcia, ens presenta aquesta setmana l’entrevista central amb Rafel Tous i les comissaries de la seva exposició. Posteriorment coneixem les mostres fotogràfiques vigents al KBr de Barcelona. També parlen de l’exposició La barraca onírica vigent a Palamós i de la fira d’Arts Libris. Finalment coneixem la figura del pintor Josep Beulas i de les activitats homenatjant-lo. El programa conclou amb propostes d’agenda.\nConclou "Blanc sobre Blanc” amb l’agenda comentada per Glòria Polls i Rosa Gil. Coneixem l’estrena el 2 de juliol a les 20 hores de l’espectacle multidisciplinari Artsperiència a l’Auditori de la Mercè a Girona, on mostren una barreja d’art global, diferents disciplines artístiques, amb un mateix objectiu, la voluntat de fer arribar al públic unes sensacions; i L’estatut de l’artista a debat i presentació del cens d’artistes el dilluns 28 de juny a les 18.30 hores, al Modern de Girona.\nDalí Arts Libris Garry Winogrand Maria Perelló Josep Beulas Josep Maria Sert Rocío Santa Cruz Joan Vehí Blanc sobre blanc Nicholas Nixon Rafel Tous Clàudia Segura La barraca onírica creació contemporània Mireia Mitjavila Artsperiència L'estatut de l'artista a debat i presentació del cens d'artistes\nTALA RODONA "DE LLIBERTATS I DIFERÈNCIES" AL MUSEU DE GRANOLLERS\nMUSEU DEL JOGUET DE CATALUNYA: DARRERES DONACIONS\nEL IED BARCELONA PRESENTA LES TENDÈNCIES DEL DISSENY EL 2033


“Els perifèrics som d’adaptació fàcil” | SUSANNA OLIVEIRA | Lletres | La República\n“Els perifèrics som d’adaptació fàcil” “Els perifèrics som d’adaptació fàcil” “Els perifèrics som d’adaptació fàcil” “Els perifèrics som d’adaptació fàcil” + “Els perifèrics som d’adaptació fàcil” E-mail\nMiquel Berga (Salt, 1952) conrea l’art de dir molt amb molt poc i sense soroll, com aquell que passa de puntetes. A la manera de la complexa senzillesa de la cuina de subsistència que permet assaborir vertaderes delícies. Professor de literatura anglesa a la Universitat Pompeu Fabra i especialista en l’obra orwelliana, acaba de publicar Una educació. Una ‘memoir’ de Londres durant els setanta (Univers). És el seu llibre més personal, en què evoca l’estada a la capital britànica –sense un duro i sense entendre un borrall d’anglès– a l’inici de la dècada dels setanta. “A la tardor del 72 els anys seixanta no s’havien acabat”, escriu Miquel Berga sobre l’ambient d’aquella època a Londres, un refugi amable lluny de les misèries dels darrers anys de la dictadura franquista. És el primer viatge a Londres d’aquell jove que fa de discjòquei a Lloret de Mar, que arriba a l’aeroport de Heathrow com a polissó en un xàrter de turistes i s’acaba doctorant en filologia anglesa.\nL’escriptor i professor saltenc condensa en cent vint-i-cinc pàgines un exercici de memòria personal, el retrat, gairebé visual, d’una època, i evoca una trajectòria que, a partir d’aquelles “hores angleses”, acaba configurant, com diu ell mateix, “una certa educació sentimental”. Tot plegat amb la dosi d’ironia indestriable del seu aire anglès i marca de la casa. Volgudament es distancia del seu propi jo: “...ell sap, més que ningú, fins a quin punt aquell noi dels anys setanta és i no és ell mateix.” I amb aquesta voluntat acaba bastint la pròpia memòria a partir de les vides dels altres, una trentena de personatges que, de ben segur, alguns li manllevarien a gust per a la seves ficcions.\nEll que ha escrit profusament sobre la vida dels altres (Orwell, Auden, Langdon-Davies...) s’endinsa, no sense una certa timidesa, en l’escriptura del jo. Miquel Berga havia fet algunes revelacions d’aquella experiència londinenca al prefaci d’Un aire anglès (Edicions del Periscopi 2018), un recull dels seus articles dominicals a El Punt Avui. Els suggeriments d’un llibreter i d’una editora el van convèncer d’aprofundir-hi. El resultat és un text literari que es llegeix amb un somriure als llavis fins al final.\nHa escollit el terme memoir per definir el llibre. Per què?\nEn anglès el terme memoir suggereix un relat circumscrit a un episodi, al contacte amb certs personatges, a un període concret, etc. Em va semblar que el concepte assenyalava amb més precisió el que jo estava fent i em va ajudar a treure’m del damunt el que podríem anomenar la pretensió autobiogràfica, les memòries i altres paraules que sonen grandiloqüents, de vegades impúdiques, i de donar-se una importància que, en general, és un pèl ridícula. Hi ha gent que escriu unes memòries com si presentés el seu currículum... Amb la modesta memoir em va semblar que en fèiem prou i de sobres.\nL’article indefinit del títol (“Una educació”) diria que tampoc és casual. Una de tantes que són possibles…?\nHi ha, naturalment, el fet de posar en valor les experiències vitals com a elements profundament formatius més enllà del que donen de si els ensenyaments reglats. Tots coneixem persones altament formades que han tingut escassos estudis acadèmics. També cal pensar que en aquella època tot era tan precari que ser autodidacte era una opció molt raonable... De totes maneres, jo vaig començar a estudiar filologia anglesa en una universitat catalana tornant d’una estada d’un any llarg a Londres i, per tant, la meva vivència de l’anglès era molt diferent de la que solien tenir els meus companys de classe. El meu anglès s’havia beneficiat de l’experiència directa amb la llengua real.\nTambé són una declaració d’intencions les dues cites que obren el llibre? Recorre als poetes Louis MacNeice i F.S. Flint, exponents de l’estil planer i la claredat de la paraula.\nNomés són uns versos que volen recordar que per a qualsevol jove és fàcil quedar tocat per la vida en una metròpolis com Londres. És un tipus d’experiència que et marca i t’acompanya.\nEl llibre vol ser el retrat d’una època, l’evocació d’un tros de vida, o de la seva idea sobre l’educació, o potser tot plegat alhora?\nSuposo que, per acumulació, acaba retratant l’època, allà i aquí, i suggereix, també, una manera de ser jove que, en molts aspectes, deu ser irrepetible. El que no pretén ser de cap manera és un manual pedagògic. Vull pensar que, per damunt de tot, és un text literari.\nL’aire anglès de Miquel Berga es va forjar en els setanta a Londres, o senzillament hi va trobar el seu encaix natural?\nEn aquella decisió no hi havia ni grans planificacions –com veurà el lector– ni grans programes previs. Però és evident que em sentia còmode i fascinat en aquell ambient tan diferent del de la Catalunya del darrer franquisme. A més, tingui present que jo soc de Salt i els perifèrics som d’adaptació fàcil...\n“Tenia 20 anys i dos números de telèfon.” Així arrenca el relat d’un jove que arriba a Londres, de polissó, a l’inici dels setanta. Un viatge a la llibertat. No sé si hi evoca, també, una certa llibertat perduda d’una generació de joves que ara viuen sota l’angoixa proteccionista dels pares.\nSí, és evident que les condicions i la cultura juvenil actual no semblen propícies per a aquesta despreocupació que llavors era força general. Els joves viatjàvem en autoestop, per exemple, i no teníem tanta consciència dels perills i les angoixes que, avui dia, són molt presents en la consciència dels joves i dels seus pares. La frase, però, també té una funció diguem-ne narrativa. El subjecte tant pot ser jo com ell. És una manera d’anunciar una certa dualitat narrativa que forma part essencial del llibre.\nL’atzar, i un quadre de Bacon, el porten a conèixer en John, el periodista que havia escrit les primeres cròniques del desembarcament de Normandia. I els músics romanesos; la Mary Jean, la irlandesa bevedora; l’amic grec… Miquel Berga hi apareix com un espectador de les seves pròpies històries.\nTot el llibre està presidit, com dic, per la dualitat passat/present, per una deliberada distància amb un ell que soc jo i, efectivament, el narrador –tot i ser en primera persona– està més ocupat a descriure els altres que a fer introspeccions personals. Potser amb l’escriptura d’aquestes narracions ell i jo ens hem retrobat, ens hem reconegut, i potser ens hem fet amics i tot.\nA propòsit de l’encontre casual amb una tal Julie –la Julie Christie protagonista de Doctor Jivago– afirma que “la joventut i la ignorància són ingredients indispensables per iniciar una educació”. És tota una sentència sobre l’educació!\nCom sabem la ignorància pot resultar patèticament atrevida, però els joves no han de deixar que això els paralitzi. Quan jo vaig anar a Londres sense saber ni un borrall d’anglès ni amb cap perspectiva de feina ni amb diners, alguns amics em deien: “Estudiaré anglès i després vindré”; o bé em deien: “Si em trobes una feina m’avises i també vinc...” Resulta, però, que la llengua s’aprèn anant on la parlen i que les feines no te les porten a casa. El punt de partida és la ignorància: un excés de preparació pot resultar paralitzant. El punt just d’irresponsabilitat s’ha d’aprofitar durant l’època de la vida en què hi és més propens i tolerat: la joventut.\nUna educació està amarat d’ironia i de l’envejable humor anglès, però hi descriu situacions dures i com arriba a convertir-se en l’àngel de la guarda accidental de joves catalanes que anaven a avortar a Londres.\nSí, darrere l’aire d’aventures més o menys divertides hi suren, és clar, les misèries de l’època, terribles en molts sentits. El tema dels avortaments, quan aquí eren totalment prohibits, va generar una humiliació col·lectiva, unes experiències duríssimes per a milers de dones. De fet, en aquells anys, la lluita feminista estava en el seu punt àlgid a Anglaterra, i l’evolució de les coses ens recorda que totes les batalles socials s’han de guanyar una i altra vegada, que cada generació ha de guanyar-les novament. El mateix es podria dir de la vivència de l’homosexualitat, que també apareix en un dels capítols...\nAra que el cinema té format de sèrie, aquest llibre i els seus quinze capítols/episodis tenen aires de minisèrie. Hi està d’acord?\nBé, jo voldria pensar que són quinze històries que es poden llegir com a relats independents, però és cert que estan lligats per la veu del mateix narrador i per una estructura que pot fer pensar en el format d’una minisèrie. En termes més tradicionals potser podríem pensar en una història de creixement, un cert recorregut de la innocència a l’experiència… recordat amb el benefici del temps transcorregut que són, ben comptats, més de quaranta anys!\nNo em negarà que l’elenc de personatges que desfilen pel llibre no desentonarien gens en una obra de ficció.\nTots són personatges reals encara que molts tinguin noms falsos i, en un llibre tan breu, n’hi ha una trentena. Hi ha una voluntat del narrador d’autoretratar-se fent retrats de la gent que coneix. Potser per això es diu que som les històries que expliquem. Vull dir que la nostra identitat s’acaba formant a partir de les històries que expliquem sobre nosaltres mateixos i, sobretot, sobre els altres. Sense els altres no som.\nA Londres hi fa de comptable, i més tard, de periodista accidental per al Catalunya Express. Explica, entre la ingenuïtat i el divertiment, que va deixar escapar, voluntàriament, una gran exclusiva: el nom del general espanyol que, en una entrevista a la BBC, havia proferit proclames colpistes poc abans de les eleccions generals del 1979.\nSí, el narrador d’aquest llibre està més preocupat per sobreviure en una ciutat com Londres que no pas per fer cap carrera professional. Queda clar que és un periodista accidental, i ell ho sap.\nHa escrit biografies, llibres d’assaig, traduccions i escriu articles periodístics. Ens sorprendrà amb una novel·la?\nNo m’ho he plantejat mai. Tinc la impressió que ja se n’han escrit unes quantes, de novel·les, i potser no totes eren imprescindibles... La vida sembla un afer prou entretingut i misteriós i no sé si cal inventar-se ficcions paral·leles per afegir-les a l’evident al·lucinació de tot plegat.\nUna educació Editorial: Univers Pàgines: 125 Preu: 16,90\nUn jove Berga barbut i pelat de fred davant el Big Ben ARXIU MIQUEL BERGA.\nL’instructiu Speakers’ Corner de Hyde Park ARXIU MIQUEL BERGA.\nUn retrat de l’autor ARXIU MIQUEL BERGA.\nUna corrua de joves que tornen d’un festival de l’illa de Wight ARXIU MIQUEL BERGA.\n"Una educació" QUIM PUIG.\nORWELL, PER CORTESIA\nLa lectura d’Homenatge a Catalunya, de Georges Orwell, aquells primers anys a Londres li va semblar –explica– d’una cortesia elemental. Amb els anys, i amb un doctorat en filologia anglesa, s’ha convertit en un dels grans especialistes en l’obra de l’escriptor i periodista anglès. Ha publicat extensament sobre Orwell i altres escriptors anglosaxons relacionats amb la Guerra Civil. Publica des de fa tres dècades una columna periodística a El Punt Avui i forma part de l’equip del Catalonia Today. També el podeu llegir a la secció per a joves de La República, en què periòdicament fa la seva aportació més personal sobre les grans idees que han transformat la humanitat.\n“Els perifèrics som d’adaptació fàcil” “Els perifèrics som d’adaptació fàcil” “Els perifèrics som d’adaptació fàcil” “Els perifèrics som d’adaptació fàcil” “Els perifèrics som d’adaptació fàcil” E-mail\nLa República 06-11-2021, Pàgina 30


L’EURO PER RECEPTA NINGÚ EL VOLDRÀ PAGAR | TREN HOTEL EUROPA\nL’EURO PER RECEPTA NINGÚ EL VOLDRÀ PAGAR\nJa fa temps que es parla de l’euro per recepta. En principi no em va fer gràcia aquesta mesura però també he d’admentre que tampoc sóc d’aquells que estic dia i nit a la contra d’aquest euro.\nO sigui, que quan d’aquí uns dies aquesta taxa s’apliqui doncs jo havia pensat: bé, que hi farem.\nPerò ara m’he assabentat que un es pot negar a pagar-la!\nI coneixent com som em puc imaginar que aquesta taxa acabi sent un desastre total!\nImagina’t que hi vas a la Farmàcia. Llavors la persona de davant diu: “Ah, no, no jo no penso pagar més que bastant ens escanyen. Dona’m el paper que calgui omplir però jo no penso pagar ni un euro de més”.\nBé després et toca a tu … Què pensa la Generalitat que la hi farem? Dir, “sí, sí combra’m a mi?”\nConeixent com són és impossible pensar que algú voldrà pagar si veu que altres no paguen!!!!\nPagar seria vist malament! Series tractat de babau! la gent et diria! Però tu pagues? Què dius? Jo no he pagat ni un sols euro des del primer dia!\nAmb tot això no estic dient en cap moment que estigui en contra o a favor de la taxa! El que estic dient és que pel coneixement que tinc de com funcionem i com som se’n fa impensable pensar que algú pagui l’euro mentre veu que l’altre gent no ho paga i a més a més se’n riu dels que ho paguen!\nUna altra cosa és que amb el temps ho acabem pagant secretament quan ens hi arribi un comunicat de la Generalitat. però estic molt convençut que al principi, ningú voldrà pagar l’euro a la Farmàcia!\nM’imagino que la gent de al Generalitat això que dic potser també ho han pensat o sigui que potser de fet ja ho veuen clar que a la farmàcia no entraran gaire euros més però després ja s’ho cobraran reclamant els euros …\nDe fet gairebé coneixent l’emprenyament que hi ha i al mateix temps la necessitat de diners que té la sanitat gairebé sembla que la millor solució sigui no pagar l’euro per recepta. No pagant a la farmàcia aconseguiries tres coses!\n– per una banda mostrar públicament el descontentament pel fet de que un cada vegada se snet més escanyat!\n– per una altra banda no quedar com un babau. Si veus que la resta de gent no paga la taxa semblaria ser de babau pagar (a Alemanya creuar en vermell està vist malament. Aquí no creuar en vermell gairebé sembla un despropòsit si altres ho fan. Doncs amb la taxa em sembla que serà el mateix!)\n– un pot tenir la consciència neta! Com la Generalitat desprès et reclamarà la taxa també pots quedar com una persona molt solidària amb la sanitat pública i fins i tot dir que finalment has pagat la taxa i fins i tot recàrrecs!\nEn definita aquesta opció de no pagar em fa pensar que fa`ra que molta gent no pagui a la farmàcia. El no fer-ho a la farmàcia i desprès fer-ho a casa amb recàrrecs em sembla genial per poder mostrar en principi el teu emprenyament però desprès la teva part d’ajudar a la sanitat del país.\nSi un paga directament no tens l’oportunitat primerament de desfogar-te i després de sentir-te bé perquè finalment no només pagues sinó que a més contribuixes fins i tot amb uns recàrrecs!\nPer cert, tinc ganes de saber que passa als límits de Catalunya i amb receptes que no són del CatSalut! Anirà la gnet de Catalunya a farmàcies de València i de l’Aragó. Aniran a metges de València i Aragó. Qui sap, potser al final aprofitem un cap de setmana a Madrid per comprar les receptes fora de Catalunya. Si és que això es pot fer!\nEspero equivocar-me però això de la recepta per euro fet només per la Generalitat i a més amb l’opció de no pagar a la farmàcia em sembla que està més que sentenciat no només al fracàs sinó a ser recordat com un dels grans disbarats dels anys de la crisi …\ntagged as CATSALUT, EURO, FARMACIES, RECEPTA\nJULIAN ASSANGE, HARRODS AND THE EMBASSY OF ECUADOR IN LONDON\nGREECE IS NEWS AGAIN FOR GOOD NEWS


El veritable respecte per la música...consisteix a donar-li vida...\nCONCERT HOMENATGE A PAU CASALS\nConcert amb el Duo Gee-Mackey format pel violoncel·lista americà David Gee i la pianista Lynne Mackey. El concert, és un homenatge de David Gee al que va ser el seu primer professor de violoncel, Lluís Garcia Renart, deixeble de Pau Casals.\nEl programa, expressament escollit per tocar a la Sala de la Música del Museu Pau Casals, inclou peces de Paul Bazelaire que va ser amic de Pau Casals al Conservatori de París, Falla, Chopin i Beethoven.\nEl violoncel·lista David Gee ha actuat com a solista, música de cambra i concerts amb orquestra a Amèrica, Europa i Àfrica. Ha impartit classes a la Universitat de Yale, a la Universitat de Carolina del Nord, a la Universitat Coastal de Carolina i a la Universitat de Memphis. Mentre vivia a Europa, va fer una àmplia gira amb el Quartet Boccherini. Format a la Universitat de Yale amb el professor Aldo Parisot, ha rebut classes del Quartet de Tòquio, Claude Frank i Robert Levin entre d'altres. Actualment toca un Guadagnini en préstec de la Fundació The Holm.\nLa pianista Lynne Mackey ha realitzat recitals com a solista, música de cambra i concerts als Estats Units i a l'estranger. Entre els aspectes destacats de la seva carrera, destaquen les actuacions al Weill Recital Hall de Nova York, el Banff Center a Alberta, Canadà i Brasil, Espanya, el Marroc i els Països Baixos. Actualment és directora de l'Acadèmia d’Interpretació de Barroc de Virginia, ha estat professora associada a la Universitat Eastern Mennonite de Bluefield College i actualment és professora de la Universitat Mary Baldwin.\nDia: 3 de març\nLloc: Sala de la Música\nAforament limitat. Cal fer reserva prèvia al 977 684 276 o al c/e museu@paucasals.org