juliol « 2009 « D'un temps, d'un pais\nD'un temps, d'un pais\nArchive for juliol, 2009\nPels de sempre, el poder és sagrat\ndimarts, juliol 7th, 2009\nA Honduras el president Manuel Zelaya “les salió rana”. Les mesures que anava prenent indisposaven els estaments de dreta del país. El passat 28 de Juny, militars a les ordres del Cap d´Estat Major el van arrestar al seu domicili, i amb un avió militar el van expulsar del país. L´Organizació dels Estats Americans (OEA), l´opinió internacional i els mateixos Estats Units han condemnat el que no deixa de ser un colp d´Estat.\nDavant d´aquesta situació s´aixeca una veu que no podia ser altra que la del cardenal Oscar Rodríguez (del que es va parlar per a Papa a la mort de Juan Pablo II) acusant per endavant al president deposat, de les eventuals morts que es poguessin produir si tornava al país i que han acabat produint-se tot i no haver deixat aterrar l’avió del president!\n“Sé que usted ama la vida, sé que usted respeta la vida, hasta el día de hoy no ha muerto un solo hondureño, por favor medite porque después sería demasiado tarde”.\nA més, no té el menor inconvenient en mostrar la poca consideració que li mereixen les urnes:\n“Si el sistema interamericano se limita a proteger la democracia en las urnas pero no le da seguimiento a un buen gobierno, a la prevención de las crisis políticas, económica y sociales, de nada servirá reaccionar tardiamente frente a ellas”.\nI per acabar, els colpistes, magnànimes, “ofereixen” noves eleccions!\nNo us recorda res tot això? Totes proporcions guardades, a la Comunidad de Madrid també va passar quelcom de semblant. L´exèrcit no va intervenir (ho va poder fer en altres èpoques) però aquesta mateixa gent compraren dos infausts personatges, organitzaren noves eleccions, i Esparanza Aguirre i el PP encara hi són.\nPosted in Política | 2 Comments »\ndiumenge, juliol 5th, 2009\nA l´anterior escrit feia unes preguntes de sentit comú sobre economia que volien demostrar que les mesures econòmiques que aplica un govern determinen si la política que fa és de dretes o d’esquerres. Karl Marx ja va descobrir la relació, però en fi…\nEn El País-Catalunya de dissabte passat Joan Majó es fa una pregunta: ¿Subir (o bajar) impuestos? que situa com a titular d´un article on defineix amb claredat -sense ser el seu propòsit- què és una política de dreta o d´esquerra. L´ex ministre Majó no sempre m´ha convençut però en aquesta ocasió trobo que resulta molt entenedor.\nAmb menors ingressos i més despeses degut a la crisi, els governs -considera- s´han d´endeutar -això sí, fins a uns límits- i la única solució que queda amb la moneda única on no valen devaluacions, és la pujada d´impostos. El problema no és doncs, com ens vol fer creure Rajoy, si impostos sí o impostos no, la qüestió és “quins impostos pujar i a qui”. I ens recorda Majó, molt a propòsit, la raó de ser dels impostos que sovint la gent vol ignorar: “permetre que existeixin serveis públics (escoles, hospitals, carreteres, policies, jutjats…). Però a més, també ens recorda una altra finalitat importantíssima: “disminuir les desigualtats gravant més als que més guanyen i transferint rendes o serveis gratuïts als que menys”.\nI desprès de dir això, reblada el clau constatant que “els anys de precrisi han permès enriquiments importants en amplis sectors (…) amb un impost molt baix degut a l´invent de la doble escala per a les plusvàlues.” I dona xifres: un salari mig arriba a pagar entre un 25% i un 35 % mentre una plusvàlua “fruit de comprar avui i de vendre més car la setmana següent” no paga mai més del 18%!\nAixò pel que fa a Espanya; arreu ha de ser igual o pitjor. Quan es parla de sistema financer mundial, i que cal posar-hi ordre i afavorir la economia productiva sobre la especulativa, una de les primeres mesures la tenim doncs a l´abast de la ma.\nUn país sol, probablement, no la pugui aplicar -sinó és que vulgui provocar una fugida de capitals- però només caldria harmonitzar els sistemes fiscals entre els diferents països començant per la Unió Europea i els Estats-Units, de manera a afavorir l´economia productiva (capital i treball!) sobre la especulativa. Pot no ser la única, però ja seria una bona mesura, clara precisa, concreta i, si es fiem del que existeix… revolucionària! De moment però, Europa ha revalidad la seva majoria conservadora!\nAra bé, si no es fa, com a mínim, que se´n parli i que se´ns expliqui perquè no es fa. Potser que hi ha raons tècniques que se’ns escapen…\nPosted in Política | No Comments »\ndissabte, juliol 4th, 2009\nEs parla molt de reordenar el sistema financer mundial. Pels que no entenem massa d´economia solament entenem que no s’entra al fons de les qüestions i es diuen moltes vaguetats.\nSens dubte s´ha d´establir el seu control però el sistema financer mundial és molt sistema! Ara bé, per què no començar a legislar sobre el control de les empreses, un tema al meu entendre més abordable? Per què no, en el camí d’establir més justícia social, no es comença a atacar el sacrosant secret empresarial? En l´aspecte tècnic és evident que les empreses necessiten preservar els seus secrets i en l´econòmic, en certa mesura també. Però posats a voler crear sistemes de controls financers mundials per què no començar per l’empresarial que té un caràcter més domèstic i més concret.\nQue jo sàpiga en la gestió d´una empresa entren tres elements principals: la remuneració del capital, la remuneració del treball i els fons d´inversió per assegurar la continuïtat i l´expansió amb fons propis o endeutament. Es coneixen els percentatges idonis entre aquests elements per assegurar el bon funcionament de les empreses? Es podrien fixar límits raonables entre aquests tres elements, per arribar a més justícia social sense posar en perill les empreses? Es podria controlar la veracitat de les declaracions obligatòries dels percentatges d´aquests elements que apliquen les empreses?\nEs possible que estigui descobrint la sopa en all i que sobre el paper -donat que de la necessària transparència empresarial ja se´n parlava el Maig del 68- la netedat probablement existeix i es coneixen les dades i no hi ha abusos.\nSi es coneixen les dades com si no, és d´això que ens haurien de parlar els experts i els periodistes. Segur que els ciutadans comprendríem millor de què es tracta quan es parla de política i qui defensa qui i què.\nPublicat a Nou Cicle-L’HORA . 01/07/2009\nEl cartell més emblemàtic de la República\ndimecres, juliol 1st, 2009\nHi ha gent que sempre té interès en repartir faltes i bones a tots els camps, el famós “tots són iguals”. A la nostra Guerra Civil, per exemple, es van cometre assassinats als dos bàndols, i en alguns casos de manera igualment execrable. La, o les diferències, tanmateix, són fonamentals.\nEls qui primers van tirar la primera pedra foren uns, els sublevats. I no val a dir, en un règim democràtic com fou la República, que la situació havia arribat a un punt d´exasperació que legitimara una intervenció militar que sols té justificació -i encara, per ordre del govern legal de l’Estat- per repel·lir una agressió estrangera.\nL´altra diferència fonamental entre els dos adversaris de la contesa és que els crims que es van cometre en el territori republicà, no foren les autoritats que els cometeren, foren actes d´incontrolats, dels excloses de sempre de la vida, mentre en el camp dels sublevats fou tota una màquina repressiva que procedia a les matances amb salvadors de pàtries, comandaments militars, escamots d´execució i redemptors d´ànimes inclosos.\nI, fins i tot en el capítol de la propaganda, les actituds no són les mateixes. On hem vist la dreta invitar al poble a obrir els ulls, sense més consigna que simplement la d’instruir-se? Una consigna emblemàtica de l’esperit de la República, inclús en temps de guerra.\nI em direu, a que ve tot això a aquestes alçades?\nDoncs perquè he vist aquests dies a El País el cartell del pintor valencià Vicente Vila Gimeno “Wila” que acaba de morir als 101 anys, perquè encara avui hi ha gent que entreté dubtes, que no es resigna a condemnar aquest passat franquista i que per poc que les circumstàncies semblessin justificar-ho, tornarien a les mateixes.\nI perquè per desgràcia, hi ha massa ciutadans que voten a aquesta gent!\nPosted in Memòria històrica, Política | 1 Comment »\nLa vergonya de la Catalunya Convergent!\nLLIBRE DE MEMÒRIES\nPròleg de Raimon Obiols\nFotografies del llibre\nLA MEVA PINTURA\nPREGÓ Festes de Foios 2004\nED. CATALANES DE PARíS\nCatàleg de les Edicions\nPOESIA Angelí Castanyer i Fons\nEl pare s’exilià el 1939 al finalitzar la guerra quan jo tenia divuit mesos. La mare i jo passarem clandestinament a peu la frontera l’agost de 1947 per retrobar-se la família. A les meves memòries Els valors dels vençuts. De Foios a París passant per Barcelona, parle del retrobament i el naixement a París de la meva germana el 26 de juny del 1948.\nAvui, la germana desenvolupa una sèrie d’activitats artístiques, en particular la esculptura que podeu apreciar visitant la seva primera exposició a França ,aixi com entrant a esculptures Marie Claire G-Castanyer.\nUn pintor i el seu temps\nBlocs i Enllaços\nARXIU MONTSERRAT TARRADELLAS I MACIÀ\nBLOC de NOTES J.Xurigué\nBLOC de Pia Bosch\nCATALUNYA CAUSA COMUNA\nFrancesc Viadel BLOC\nNOTES de BRUXEL·LES R. Obiols\nRutes de la Memòria Històrica\nBATALLA DE L’EBRE\nCONTRA L'OBLIT SOM!\nMEMÒRIA HISTÒRICA A CATALUNYA\nPARC DE BÃšNQUERS\nSORT – Camí de la Llibertat\nVALÈNCIA I LA REPÚBLICA (1931-1939)\nD'un temps, d'un pais is proudly powered by WordPress


CaixaProinfància: recursos digitals per a un estiu emocionant - Fundació ”la Caixa”\nCaixaProinfància: recursos digitals per a un estiu emocionant\nEn el programa CaixaProinfància de la Fundació ”la Caixa” ens hem reinventat en un format virtual perquè els infants que formen part del projecte puguin viure un estiu ple d’emocions.\nAl llarg del mes de juliol, presentarem noves propostes, activitats i materials digitals per gaudir d’aquesta nova aventura més connectats que mai.\nMaterials digitals per aquest estiu\nQuines emocions treballareu amb…?\nAmb l’objectiu de reforçar l’autoestima i els vincles amb les persones de l’entorn, al programa CaixaProinfància proposem començar una cadena de notes positives. Aquesta setmana, els nens i nenes també podran despertar la creativitat a través de la creació d’un curtmetratge o un podcast per compartir-hi les experiències de l’estiu.\nA més, ja hi ha disponible el seminari web amb les reflexions del Dr. Jordi Longàs i la Dra. Rosa Santibáñez sobre la importància del lleure en el context actual.\nA continuació, us podeu descarregar tots els recursos necessaris per fer les activitats.\nSeminari web 'La educación en el tiempo libre ante la brecha educativa COVID-19'\nCine i podcasts: histories d'estiu\nEl poder de les notes boniques\nQuines emocions compartireu amb…?\nDesprés de tants dies a casa, és normal que alguns infants tinguin dificultats a l’hora d’expressar les emocions. Per això, us proposem diversos recursos perquè aprenguin a exterioritzar-les i compartir-les amb les persones del seu entorn.\nTambé treballarem en la resolució creativa dels conflictes del dia a dia. Perquè moltes vegades... hi ha més d’una solució possible!\nDiverteix-te Entre Amics\nLa síndrome de la cabana (PDF, 86,6 KB)\nEduCaixa: La resolució de conflictes\nQue no parin les activitats d'estiu!\nAquesta setmana proposem eines per educar a partir del respecte i l’empatia, demostrant que fer servir mètodes alternatius al càstig permet aconseguir resultats més positius.\nCreem un personatge? Amb aquesta nova activitat, continuarem estimulant la creativitat dels infants a través de la il·lustració. A partir de la divertida obra de Miguel Gallardo, experimentaran amb les possibilitats expressives del llenguatge plàstic per representar emocions i sentiments.\nA més (i especialment per als que us diverteixen els reptes), posem a prova la memòria amb un joc molt senzill per a tota la família.\nTens talent: Converses pedagògiques (PDF, 168 KB)\nEduCaixa: PIXAR: Crea un personatge\nJoc per exercitar la memòria en família\nPreguntes com "som el que mengem?" seran el punt de partida per reflexionar sobre la nostra cultura alimentària i com podem evolucionar cap a models més saludables, justos i sostenibles.\nA més, aquesta setmana compartim amb vosaltres les claus per fer de les matemàtiques una matèria més atractiva i divertida.\nFinalment, la pedagoga Laia Cortés us guiarà per gestionar amb èxit una de les etapes més complicades per als pares: l’adolescència.\nEduCaixa: Alimentació, salut i medi ambient. A la recerca de models alternatius\nEduCaixa: Les matemàtiques són divertides? - Com es pot captar l'atenció de l'alumnat?\nL'adolescència (PDF, 110 KB)


Els sabors de la tardor - Pànxing\nTot passant de l’esclat de vida de l’estiu a la fredor de l’hivern apareix tímida la tardor. Acolorida de taronges, ocres i daurats, temps de pluja i de baixada de temperatures, la tardor porta un canvi en la nostra dieta i en els ingredients que la componen. La gran estrella: els bolets, però carabasses, castanyes, avellanes, nous, moniatos, codony i magranes també protagonitzen una cuina que comença a agafar la contundència necessària per afrontar els freds de l’hivern.\nLa baixada progressiva de temperatures, que arriba amb la tardor, farà que es comencin a deixar de banda les fresques amanides i els lleugers peixos a la planxa, que han protagonitzat sovint els menús d’estiu, per començar a ser substituïts per plats més contundents, que aportin noves energies i ajudin a afrontar el fred nouvingut.\nI a aquesta nova cuina ajudaran molt tots aquells nous productes de temporada que ens ofereix la natura com carbasses, raïm, caquis, moniatos, figues, magranes, codony, avellanes, nous, castanyes… Però també carns de caça, caragols o carns vermelles. Aquests freds inicials ens portaran a iniciar una cuina de coses calentones.\nLes cremes de verdures seran probablement les primeres protagonistes. Carbasses, porros i carbassons ens serviran per fer delicioses cremes tèbies, o calentes, a les quals podrem donar el nostre toc personal, afegint-hi diversos productes com pot ser el romaní, la cúrcuma, el gingebre o el curri. També es pot afegir algun formatge per fer-les més suaus. I cal no oblidar que les cremes, a més de delicioses, poden ser una bona manera d’aconseguir que els nens mengin verdura sense gaires queixes. A més, són un plat summament fàcil de preparar: simplement cal coure les verdures –si es vol, en brou vegetal ecològic– i triturar-les amb una mica d’oli i sal, afegir-hi els elements extres que es prefereixin i… a menjar!\nUna altra gran protagonista de la cuina de tardor és la carn de caça. En general, és una carn que requereix majors temps de cocció a causa de la duresa de les seves masses musculars, però llebres, perdius, becades, senglars o cérvols són carns extremadament saboroses que es poden cuinar rostides, amb estofats amb patates o fins i tot utilitzar-les per fer embotits. Aquestes carns, juntament amb els cargols, es poden convertir en les grans protagonistes de plats com la llebre amb cargols, convertint-se en uns segons plats característics de la taula de tardor.\nEls bolets, els reis de la taula\nPerò, si un producte marca la cuina de tardor a Catalunya, són els bolets, un producte característic i molt preuat per la seva gran versatilitat. El bolet és una delícia gastronòmica, poc calòric i del qual alguns estudis han demostrat que estimula el sistema immunitari i protegeix de possibles malalties del cor. Entre els bolets podem destacar, per popularitat i coneixença, el rovelló, les llenegues, els ceps o les trompetes de la mort, però segur que tothom, en un moment o altre, ha provat altres espècies com la cama de perdiu, el camagroc, el rossinyol, el pebràs, el carlet, el fredolic o la gírgola.\nEls bolets seran l’element que ompliran d’aromes característiques les cuines i les taules de tardor, sigui simplement passats per la paella, fets a la brasa o formant part de guisats, salses o amanides. Qualsevol cosa es pot cuinar amb aquest producte que ens regala la natura: carns guisades, com la vedella amb bolets; arrossos caldosos amb conill i bolets; truites de camagrocs; carpaccios de ceps; remenats de bolets amb botifarra esparracada; tallarines amb trompetes de la mort; fideuà amb rossinyols… Qualsevol combinació que es vulgui tastar serà bona i encertada sobretot si els bolets triats són del país i de procedència de confiança.\nAmb l’arribada de la tardor quedaran enrere les postres de fruites fresques per apaivagar la calor, els gelats, els sorbets o els pastissos més frescos, per donar pas a les noves fruites que porta l’estació i a postres més contundents en consonància amb el nou receptari estacional. És època de magranes, caquis, codonys i fruites tropicals com les xirimoies. I és època de raïm, el millor raïm acabat de collir i del qual es pot gaudir de totes les seves varietats. I a aquesta fruita fresca caldrà afegir avellanes, nous i el més característic dels fruits de tardor: la castanya. Les podem menjar crues però també torrades en el més pur estil de la Castanyada, acompanyades d’una de les postres més característiques: els panellets, aquell petit mos fet a base d’ametlla i sucre que farà les delícies de grans i petits.\nCada any ens sorprenen amb nous i variats sabors i a finals d’octubre ompliran tots els aparadors de les pastisseries. Tots aquests fruits de tardor ens permetran elaborar noves postres. El codony, per exemple, ens permetrà elaborar codonyat natural, sense necessitat d’afegir cap química ni espessidor artificial i que, conservat a la nevera, ens durarà tot l’hivern i ens servirà igual per a un esmorzar sobre una torrada com per a acompanyar un bon tall de formatge.\nAltres productes que ens permetran elaborar postres típicament mediterrànies són les ametlles, les pomes, les avellanes o les carbasses (que són el producte ideal per fer de substituït de la pastanaga en el pastís de pastanaga).\nI pel que fa a altres dolços, la cuina de tardor és per excel ·lència la cuina de les confitures i les melmelades. L’elaboració de melmelades arriba al seu pic màxim a la tardor, és el moment de conservar, en un pot de vidre, totes les aromes de l’estiu i la tardor per conservar-les durant tot l’hivern. Així serà un bon moment, aprofitant l’augment d’hores a casa, per a elaborar les nostres pròpies melmelades amb els darrers préssecs o albercocs de l’estiu o amb figues, carbasses o castanyes acabades de collir. Una molt bona manera de retenir en un petit recipient aquells sabors que més ens agraden.\nSi volteu per la comarca, trobareu ple de restaurants on tastar aquesta cuina de tardor que ajudaran a degustar els sabors de la nova estació i a preparar-se per als freds que arribaran. Entre els molts establiments que esquitxen els pobles del Maresme, en destaquem:\nCafè de baix. Teià\nCargols a la llauna i carxofes a la brasa.\nCan Manelic. Vilassar de Dalt\nAngules de muntanya (camagrocs) a l’allet.\nCa l’Italià. Vilassar de Mar\nLumache-rigate amb carbassa i botifarra.


Campiones i sotscampions de Catalunya de Llaüt del Mediterrani ’17 – Club Rem Santa Cristina\nEl sènior femení s’ha proclamat per primer cop campiones de Catalunya de Llaüt del Mediterrani, vencent amb un temps de 06:59,97 al Rem Badalona (07:15,41) i Capgrossos de Mataró (07:17,17), en una regata que s’ha disputat a l’estany de Banyoles, el millor indret del país per a la pràctica del nostre esport en aigües tranquiles. Les noies han fet una molt bona sortida i han mantingut la primera posició en els 1400m de la regata, enduent-se cap a Lloret la copa de campiones i donant un plus de motivació per al proper Campionat d’Espanya.\nEl sènior masculí, ha assolit la segona posició del podi amb un temps de 06:21,49; per darrera de Rem Badalona (06:18,18) i per davant de Cambrils (06:22,65), un resultat positiu que dona empenta per seguir treballant en aquesta línia.\nLa tercera copa ha vingut de la mà del juvenil femení, que ha quedat en tercera posició del podi amb un temps de 07:57,04 (700m). La participació lloretenca la tancada la tripulació del veterà femení quedant en 6ena posició.\nLa propera cita serà el Campionat d’Espanya que es disputarà els dies 27 i 28 de maig a Tarragona.\nResultats oficials -> enllaç FCR\n4a Regata de Llaüt, St. Jaume d'Enveja - SUSPESA-\nNo Replies to "Campiones i sotscampions de Catalunya de Llaüt del Mediterrani '17"


Inici > Dos catalans en el consell directiu de la Unió internacional de religiosos\n(CR) El claretià Josep Maria Abella i el marista Emili Turú han estat reelegits com a membres de la consell executiu de la Unió de Superiors Generals (USG), l’organisme internacional que aplega tots els ordes religioses. L’assemblea general ha renovat els càrrecs directius , entre ells la presidència. El franciscà gallec José Rodríguez Carballo substitueix el salesià mexicà Pasqual Chávez.\nEl consell executiu l’elegeixen els representats dels ordes religiosos de tot el món i està format per dotze persones. Abella i Turú ja formaven part de l’anterior equip  escollit el 2009. Els dos també van ser escollits per participar en Sínode de Bisbes d’aquest octubre sobre la Nova Evangelització. Josep Maria Abella havia estat vicepresident de la USG, i ara ha estat rellevat pel jesuïta Adolfo Nicolás.\nJosep Maria Abella és superior general dels Missioners Claretians  des del 2003 i en el darrer capítol general del 2009 va ser reelegit per sis anys més. Va ser destinat al Japó sent seminarista i ha dedicat la major part de la seva vida  al continent asiàtic. Emili Turú va ser elegit superior general  dels Germans Maristes  el 2009. La seva activitat pastoral a Catalunya es va centrar especialment en els infants i els joves i després en tasques de formació en diversos serveis provincials.\nLa 80ena assemblea de la USG, que se celebra dos cops l’any, es va reunir a Roma a aquest novembre. A més de la renovació completa de l’equip directiu, van dedicar les sessions a valorar els continguts del Sínode sobre la Nova Evangelització i a treballar les implicacions de la vida consagrada davant la crisi econòmica .\nPer parlar del Sínode van convidar al corresponsal a Roma del diari La Croix, Frédéric Mounier , i van recollir les reflexions dels superiors generals que van participar-hi. La reflexió sobre la crisi financera la va protagonitzar l’economista Stefano Zamagni, que va relatar la incapacitat del sistema financer de donar resposta a les necessitats de les persones. Com a reacció des de l’Església va posar la caritat al centre: “No n’hi ha prou amb anunciar la veritat. És necessari traduir-la en obres” i va convidar als religiosos a centrar-se en “fer menys i fer comprendre més”.\nURL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/dos-catalans-en-consell-directiu-unio


Collaret de lactància - Jugar i Jugar\nNo sabem a qui se li va ocórrer exactament lo del collaret de lactància però ens sembla un invent la mar de pràctic.\nUn collaret de lactància, com el seu nom indica, és un collaret normalment fet de peces enfilades, que les mares es posen...\nUn collaret de lactància, com el seu nom indica, és un collaret normalment fet de peces enfilades, que les mares es posen quan donen el pit (o els pares i les mares quan estan donant el biberó al seu nadó) amb la finalitat de que s’entreguin mentre s’alimenten.\nEn els primers mesos de vida, els nadons tenen el reflex de pressió palmar, és a dir, que tanquen la mà davant de qualsevol estímul al palmell. Això, a vegades, fa difícil el moment de la presa perquè, sense voler, poden estirar els cabells, les arracades, collarets, mocadors, ulleres, la barba... primer de manera involuntària i després, simplement cridats per la mateixa curiositat i la seva necessitat d’exploració.\nEl collaret de lactància serveix per a que el mantinguin entretinguts/udes i evitar aquestes estirades molestes mentre mengen, explorant des de la falda de la mare textures i colors xulos. Estan dissenyats amb colors i patrons que els hi crida l’atenció i per això acostumen a juguetejar amb ell.


Enguany la celebració tindrà un caire més familiar\nEls concursos de disfresses passen a ser virtuals.\nActualitzada 08/02/2021 a les 18:19\nVa ser l’última gran celebració abans que el coronavirus paralitzés les festes i minvés dràsticament les activitats culturals. El Carnestoltes es va poder salvar l’any passat, però aquest s’haurà de reinventar de cap a peus per la pandèmia, amb concursos de disfresses virtuals o actes tradicionals que han hagut de canviar de format per adaptar-se a les restriccions sanitàries.\n“Cada any fem alguna cosa amb la colla. Ens disfressem i sortim a sopar i de festa. Però aquesta vegada no ve gaire de gust treballar-te una disfressa si igualment no pots sortir”, confessa la Míriam Benítez, una jove escaldenca de 21 anys, que augura que enguany el Carnestoltes quedarà “força deslluït”.\nDe la seva banda, el Josep Vergés, de 41 anys i pare de dos nens de 7 i 10 anys, diu que “per mantenir la tradició comprarem alguna disfressa per als nostres fills i farem alguna petita celebració a casa. Poc més es podrà fer aquesta vegada”, afegeix.\n“Pràcticament l’única demanda que tenim és de disfresses infantils. La situació és complicada”, lamenta el gerent de Party Fiesta, Toni Mingorance, que recorda que en altres Carnavals “a partir del mes de novembre ja començàvem a rebre comandes, especialment per part de les colles que participaven a les rues”. Aquesta vegada, en canvi, “els adults a pocs llocs podran fer festa, i com a molt es faran celebracions familiars. Per això ens estan demanant força cosa per a nens”. Des de l’establiment, agrega, “hem volgut ser prudents i hem demanat força menys material que altres vegades als proveïdors. Tot i així continuem tenint força disfressa”, ressalta.\nMentrestant, els comuns miren de fer tot el possible perquè la festa es pugui celebrar, encara que sigui de manera simbòlica. “Volem salvar la tradició però sense posar en risc la salut pública”, afirma al respecte el tècnic de Cultura del comú d’Encamp, Àlex Arnó. “En aquest context tot és complicat, però hem dissenyat una celebració el més segura possible”, puntualitza. D’aquesta manera, el Ball de l’Ossa es trasllada a la sala de festes del Complex, dissabte a les 12.30 h. “L’aforament serà del 30% i caldrà portar mascareta. L’acte és gratuït però caldrà reservar entrada”, indica Arnó.\nEl concurs de disfresses, d’altra banda, es farà en format digital. “Ens poden fer arribar les fotografies per WhatsApp o correu electrònic”, precisa el tècnic de Cultura. El certamen s’estructura en tres categories: infantil, individual (majors de 18 anys) i grup familiar.\nEl judici als contrabandistes d’Ordino també ha hagut de canviar d’emplaçament i limitar el públic. En aquest cas, serà la plaça Prat de Call l’escenari que acollirà la representació teatral, dilluns a les dotze, amb la participació de l’Esbart Valls del Nord, la Coral Casamanya, el Grup Artístic d’Ordino i un grup d’actors voluntaris de la parròquia. “Caldrà fer reserva prèvia a l’oficina de Turisme perquè l’aforament serà de 100 persones, avisa la cap de Dinamització del comú, Mari Soto. “Tot i que es faci a l’aire lliure i en un espai més ampli del que és habitual, no volem aglomeracions, per això demanem al públic que arribi esglaonadament”, afegeix la responsable de la celebració, que destaca que “tots els participants es faran prova PCR el dia abans”. Els assistents, de la seva banda, hauran de portar mascareta i les localitats estaran degudament distanciades.\nLa celebració conjunta d’Andorra la Vella i Escaldes-Engordany també s’ha vist modificada. Sota el lema Habemus Carnaval, les dues corporacions han ideat una programació en què es mantenen tradicions com la penjada i el judici al Carnestoltes –divendres i dimarts, a les set de la tarda, respectivament, a l’avinguda Meritxell, 97–, o la calçotada que cada any organitza la Unió Proturisme, i que es farà dilluns a les 12.30 a l’aparcament de Nacions Unides. En paral·lel, l’habitual rua s’ha substituït per un concurs virtual de disfresses i coreografies.\nUna solució similar s’ha adoptat a Sant Julià de Lòria, on es farà un concurs telemàtic de disfresses en què es pot participar tant en categoria familiar o de grup de convivència, com individual. També es premiaran les millors decoracions d’aparadors.\nEls orígens del Carnestoltes estan molt probablement emparentats amb les festes paganes anteriors al cristianisme, com les que a l’antiga Roma s’oferien en honor del déu Bacus. Amb el pas dels segles, però, la celebració s’ha anat vinculant a la tradició cristiana. Se celebra uns dies abans del Dimecres de Cendra, dia en què comença la Quaresma. És a dir, un temps de sacrifici i penitència. Per això, durant el Carnaval hi ha més llibertat i es trenquen moltes regles. Els personatges del rei Carnestoltes i la Vella Quaresma exemplifiquen aquesta dualitat entre diversió i austeritat.


rojigualda o no rojigualda, aquesta és la qüestió La República\nrojigualda o no rojigualda, aquesta és la qüestió\nL’espanyolisme més furibund no deixa de sorprendre’ns. L’última campanya dels ultres espanyols és un enviament de cartes als alcaldes catalans que no tenen penjada la rojigualda al balcó del consistori. […]\nL’espanyolisme més furibund no deixa de sorprendre’ns. L’última campanya dels ultres espanyols és un enviament de cartes als alcaldes catalans que no tenen penjada la rojigualda al balcó del consistori. L’ha tirat endavant la fundació DENAES -perquè ens sona tant a FAES?- i la missiva ha arribat a 229 consistoris bascos i 682 ajuntaments catalans. A la carta la DENAES amenaça als alcaldes de denunciar-los a la justícia i fins i tot de cessar-los del càrrec, com si la DENAES tingués alguna mena de poder real.\nEn definitiva, per si no n’hi havia prou amb el circ que han muntat els populars amb el tema de la bandera, les fundacions de l’ultra-dreta espanyola també s’apunten a la funció.\nUna situació ben esperpèntica, perquè hem sabut que com a mínim dos consistoris espanyols controlats pels populars tampoc tenen la rojigualda a la façana: es tracta de l’ajuntament d’Alfoz de Lloredo (Cantabria) i del de Oriola (Alacant).


El 30% té a veure amb intrusisme i invasió de competències\n3 min. Palma 24/09/2016 21:30\n651x366 El col·lectiu d’infermeria té el suport d’una assegurança per fer front a possibles denúncies. / MANOLO GARCIA El col·lectiu d’infermeria té el suport d’una assegurança per fer front a possibles denúncies. / MANOLO GARCIA\nLa possible negligència, la invasió de competències i l’intrusisme són els principals motius que generen les consultes als serveis jurídics del Col·legi Oficial d’Infermeria de les Illes Balears (Coiba), unes 350 per any. Només un 3% té a veure amb acusacions de mala praxi, segons informa Rosa Maria Hernández, presidenta de l’entitat.\nLes consultes jurídiques dels professionals d’infermeria s’han incrementat els darrers temps, fins a arribar a les 350 actuals per any, fet que Hernández lliga a les retallades en mitjans i personal que ha sofert la sanitat balear i que es tradueixen en una major càrrega de feina per al col·lectiu que representa. Com a conseqüència, “el risc que hi hagi errors creix exponencialment”, explica.\nTot i així, la presidenta del Coiba destaca que només un 3% de les 350 consultes anuals té a veure amb una possible negligència durant el servei. Un percentatge major de consultes als serveis jurídics, un 30%, està relacionat amb la invasió de competències o intrusisme, situacions que es poden produir quan a un infermer se li encomana una tasca per a la qual no està acreditat. La resta de consultes solen ser de caràcter administratiu, indica Hernández.\nAquesta setmana, el Coiba ha acollit una sessió informativa sobre la responsabilitat civil dels infermers per atendre els dubtes del col·lectiu. Els col·legiats disposen d’una assegurança independentment del fet que el centre on facin feina en tingui contractada una altra. Rosa Maria Hernández puntualitza que aquesta duplicitat és necessària per poder defensar l’infermer en cas de conflicte d’interessos amb l’empresa.\nLa possible inhabilitació\nLa inhabilitació del professional sol ser un cas excepcional, però “no vol dir que tothom treballi perfectament”, comenta la presidenta del Col·legi. Sobre aquesta qüestió, Hernández apunta que la correcta feina dels infermers no depèn només de la seva professionalitat, sinó que també hi influeix un entorn de treball adient que fomenti les bones pràctiques, un bon lideratge per part del coordinador, els mecanismes de control i protocols d’actuació, a més del nombre de pacients assignat. “En aquests moments, deixa molt a desitjar, el sistema sanitari”, assegura la infermera. “Tot cau sobre el professional i això deixa una mica a l’atzar que tingui les condicions per poder exercir aquest control”, afegeix la representant dels infermers.\nEn cas d’una denúncia, es recomana que el treballador implicat ho posi en coneixement de l’empresa asseguradora o del Col·legi d’Infermeria tan aviat com sigui possible. Una vegada comunicada la denúncia, els advocats estudien el cas, que pot arribar a judici i que, en les situacions més greus, pot acabar amb una inhabilitació de l’infermer o infermera. Són casos excepcionals, torna a remarcar Hernández.\n“Els professionals de la salut tenen una característica especial, en el seu cas: el que està en joc és una cosa molt important”, recalca Rosa Maria Hernández.


Posicionament de l'Assemblea davant l'aprovació del nou pla de conca de l'Ebre per part del Govern Espanyol | Assemblea Nacional Catalana\nEsteu aquíInici\tPosicionament de l'Assemblea davant l'aprovació del nou pla de conca de l'Ebre per part del Govern Espanyol El passat 07 de gener de 2016 el consell de Ministres va aprovar el Pla Hidrològic de l’Ebre, que fixa el cabal mínim de la conca, per reial decret i sense incorporar cap de les propostes de cabals consensuades a Catalunya en diversos processos participatius.\nUna vegada més es posa de manifest que només amb les eines d'un estat independent podrem gestionar els nostres recursos naturals, podrem contribuir a l'equilibri territorial de les nostres comarques i podrem treballar per una economia sostenible.\nNomés esdevenint un estat independent amb plena sobirania, podrem convertir el conflicte en un assumpte d’abast internacional que haurà de ser negociat entre dos països, Catalunya i Espanya, en igualtat de condicions. Des de l'ANC donem suport a la manifestació convocada el 7 de febrer per la Plataforma en Defensa de l'Ebre i donarem suport a totes les actuacions pacífiques que s'emprenguin per tal d'aturar l'aplicació d'aquest pla hidrològic de la conca de l'Ebre.\nLo riu és vida, l'aigua és vida, independència és llibertat.


CETR – Pàgina 7 – Centre d'Estudi de les tradicions de saviesa\nPer abordar aquest tema cal fer una breu presentació sobre l'estat de la qüestió per saber exactament on ens trobem. Segons l'informe Un futur que funciona: automatització, ocupació i productivitat publicat el 2017 per McKinsey & Company: "Suggereixen que la meitat de les activitats laborals de l'actualitat poguessin automatitzar per al 2055 tot i que això pot passar 20 anys abans o després depenent de diversos factors" (McKinsey & Company, 2017) I aquests factors són: (1) la viabilitat tècnica, (2) el cost de desenvolupar i implementar les solucions tecnològiques, (3) les dinàmiques de mercat laboral, (4) els beneficis econòmics i (5) la reglamentació i acceptació social.\nEns sumem a les mesures de prevenció de contagi de la Covid-19 i fins nou avís oferirem les nostres activitats en format online i el nostre centre romandrà tancat. L'equip de CETR seguirem teletreballant i podeu contactar amb nosaltre al correu electrònic jm.bobadilla@cetr.net\nEns ha deixat el dibuixant argentí, Joaquín Salvador Lavado, Quino, creador de les vinyetes de Mafalda, que es va convertir en el dibuixant en espanyol més reconegut del món. La notícia de la seva pèrdua ha estat rebuda tant pels seus seguidors com pel món de la il•lustració amb gran pesar. Des CETR volem retre-li el nostre petit homenatge.\nLa millor forma d’adoració és la percepció de la realitat\n— Yoga Vashishta


Agust - LA CENA DE LA TRUFA\nEl sopar vacomençar amb el maridatge d'un foie micuit trufat en el propi restaurant alcostat de Recaredo Reserva Particular el qual estava espectacular, fresc, ampli, cremos,amb grans aromes de la seva criança sense deixar de tenir aromes fruiteres.“Gran Combinació”.\nA continuació, espresento un llenguado farcit de tòfona, crosta de patata i salsa de tòfona alcostat de LaFou Els Amelers, que combinació de delicadesa amb saborsespectaculars. “El maridatge triomfador de la nit”.\nPassant a les carnscomencem amb unes Galtes de vedella amb penques de bleda, les seves fulles iconcentrat de suc de cua de bou acompanyat de Improvisacció 2011. un blanc de xarel•loamb barrica que li aportava amplitud i un pes excel·lent per acompanyar aquestplat intens. L'any d'ampolla des de la seva compra que Agustín va decidirdonar-li va fer que aquest vi trobés l'elegància dins de la seva contundència.\nEl quart plat vanser en realitat 2, ja que David, el xef, ens va sorprendre presentant el bou Rossinien 2 versions, vedella jove amb 20 dies de maduració i vaca vella amb 45 diesde maduració. Amb aquest plat “Agustín ens Va regalar un dels seus vinsfavorits”, Mauro Verema Seleccionada un negre elegant afrutado amb lainfluència justa de barrica, encara que romanguin 33 mesos en ella, MarianoGarcía, Enóleg de Mauro és un geni.\nConcloem amb unespostres calentes, suflé de poma trufat amb bombó de nou, maridat amb el potent Nusun vi dolç de D.O.Q. Priorat que aporto la seva gran acidesa per compensar el*dulzor de les postres. “Gran Vi”\nEn finalitzar elmenjar i amb la copa de cava de comiat, Sr. Juan Muñoz ens va engrandir ambaquestes paraules “Gran experiència viscuda, un menú excel·lent maridat a laperfecció per Agustín, un sopar d'alta gastronomia”.\nGràcies Juan,aquestes paraules aquestes per un dels més grans sumillers ens omplen d'orgull.I gràcies també per la teva col·laboració.


La Coordinadora constata la 'normalització' del procés amb l'arribada de les consultes a l'àrea metropolitana La República\nLa Coordinadora constata la ‘normalització’ del procés amb l’arribada de les consultes a l’àrea metropolitana\nLa Coordinadora per la Consulta sobre la Independència considera que la major participació de municipis de l’àrea metropolitana refermen la ‘normalització’ del procés. Aquest diumenge 20 de juny, un total de 44 municipis participaran en aquesta quarta onada, entre aquestes la capital del Baix Llobregat, Sant Feliu de Llobregat, on s’establirà la central de dades i resultats nacionals. De fet, la comarca representa gairebé el 50% del mig milió de ciutadans cridats a les urnes aquest diumenge. ‘Creiem que la nostra victòria està aconseguida, a partir d’aquí tot el que hi hagi són bones notícies’ ha assenyalat en roda de premsa Bernat Dausà, portaveu de Sant Feliu Decideix.\nPel que fa a l’evolució que les consultes han experimentat des del 13 de desembre fins aquest 20J, el responsable de campanya i extensió territorial de la Coordinadora, Uriel Bertran, creu que s’ha ‘dinamitat el cinturó roig’, on ‘semblava que era impossible que penetrés el debat sobre l’autodeterminació’. També ha dit que ‘Barcelona serà la pedra de toc’ de tot el procés, quan se celebri la seva consulta, el 10 d’abril del 2011.\nObservadors internacionals, també espanyols\nD’altra banda, uns 5.000 voluntaris col·laboraran per el correcte desenvolupament de la jornada, que comptarà, com en edicions anteriors, amb la presència d’observadors internacionals. Un d’ells és el lingüista nordamericà d’origen gal·lès Meic Dalger, que recorrerà bàsicament localitats de les Terres de l’Ebre, com Garcia o Móra la Nova. L’altre és l’actor gallec afincat a Madrid, Javier Gutiérrez.\nLa responsable de comunicació i internacional de la Coordinadora per la Consulta sobre la Independència, Anna Arqué, ha remarcat aquest ‘fet singular’ de la presència de l’actor. ‘I és un fet significatiu que hagi acceptat’ ha afegit. Els organitzadors consideren que la col·laboració de l’actor és un element representatiu ‘del 42% d’espanyols que estarien a favor de la voluntat del poble català per la seva autodeterminació’. Sobre si Gutiérrez ha pogut rebre pressions o amenaces en els darrers dies per tal que no participés a les consultes com a observador, Arqué ha assenyalat que ‘potser ha rebut algun correu’ però que aquesta presència no pretén encendre cap polèmica, sinó donar un ‘missatge en positiu’.\nAltres poblacions ja per separat\nDesprés del 20J, la Coordinadora no preveu cap altra gran ‘onada’, tot i que s’han mostrat favorables a què aquesta tardor, ciutats com Rubí, Tarragona o Terrassa facin les seves consultes, encara que sigui per separat.


Blob apareixerà a 'X-Men: Apocalypse'? - Hollywood | Juny 2022\nBlob apareixerà a 'X-Men: Apocalypse'?\nEl mutant inamovible, Blob, apareixerà a la seqüela de 'X-Men: Days of Future Past'.\nBlob va fer el seu debut cinematogràfic a X-Men Origins: Wolverine de Gavin Hood.\nEl mutant inamovible, Blob, apareixerà a la seqüela de X-Men: Days of Future Past. El detall de la pel·lícula prové d'un usuari d'Instagram anomenat Benjamin Malartre Bureau, que va compartir una foto, que indica que Blob apareixerà a la propera pel·lícula, va informar Aceshowbiz.\nLa imatge presenta un encant de metall circular amb les paraules APOCALIPSI tallades. A través del títol de la foto, Bureau va afirmar que estava al plató de la pel·lícula a Mont-real juntament amb membres del repartiment com Jennifer Lawrence (Mystique), Ben Hardy (Angel), Kodi Smit-McPhee (Nightcrawler) i Nicholas Hoult (Beast). ).\nBureau també va assenyalar que estava amb l'actor que interpreta Blob al plató.\nEl descritor de Blop és un noi canadenc francès de 540 lliures (un noi gran i sòlid), segons Bureau. Fred J Dukes, també conegut com Blob, va ser membre d'un espectacle de circ. Quan els X-Men li ofereixen unir-se a l'equip, en Fred no es va interessar fins que va veure a Jean Grey i va acceptar acompanyar-los per conèixer-la. La seva actitud desagradable fa que altres membres dels X-Men l'odiïn, però no pot deixar-lo sortir coneixent les seves identitats secretes.\nEl mutant de cos gran va fer el seu debut cinematogràfic a X-Men Origins: Wolverine de Gavin Hood. El va interpretar Kevin Durand, que portava un vestit gros per aconseguir l'aspecte del mutant als còmics.\nEls fans han d'esperar fins que X-Men: Apocalypse arribi als cinemes dels Estats Units el 26 de maig de 2016 per veure la nova versió de Blob.\nzendaya contra tom holland


Un casal i un programa d’activitats juvenils entre l’oferta pels estudiants durant la Setmana Blanca. | Ràdio Palafolls\nHome Societat Un casal i un programa d’activitats juvenils entre l’oferta pels estudiants durant la Setmana Blanca.\nMarc Ferri , febrer 25, 2011\t / 1056 0\nLa propera setmana no hi haurà escola a PLF en aplicació del nou calendari introduït aquest curs. Enguany l’escola va començar el 7 de setembre, una setmana abans del que era habitual. Aquesta setmana de més, es substituïa per un altre a finals de febrer. En el cas de la comarca del Maresme, la setmana lliure, coneguda com a Setmana Blanca serà ja la propera.\nPer suplir la manca d’escola, les Associacions de Pares i Mares de les dues escoles de PLF, han organitzat conjuntament un casalet, entre dilluns que ve i divendres a les instal·lacions del CEIP Les Ferreries.\nEl casal acollirà a una 40 d’alumnes de diferents edats, la majoria de P3, P4 i P5, que faran diferents activitats lúdiques de celebració del carnestoltes, que coincideix amb la setmana blanca de PLF.\nEl casal, que compta amb una ajuda per part de les Ampa de la localitat , costa 60€ tota la setmana matí i tarda, tot i que hi ha varietat i flexibilitat horària i també la possibilitat de contractar el servei de menjador.\nD’altra banda, el Punt d’Informació Juvenil de PLF ha preparat tot un seguit d’activitats durant la setmana que ve per ajudar a omplir l’oferta lúdica per a la Setmana Blanca.\nEntre les activitats programades hi ha tallers de fieltro, de pintura tèxtil o d’artesania amb coco. També es farà un torneig de futbol sala i un curs de mediació.\nEl dinamitzador Juvenil de PLF, Jordi Serra, ens explica algunes de els activitats programades a la masia de Can Batlle.\nDe tota manera l’activitat estrella ha estat la sortida de dijous i divendres per esquiar a la Masella. La sortida ha tingut molt d’èxit pel seu preu, econòmicament competitiu i s’han omplert 2 autocars, conjuntament amb els pobles veïns.\nSegons el nou departament d’ensenyament, la setmana blanca, instaurada pel govern tripartit, no es repetirà l’any que ve.


EUIB: «Animam totes les dones de Campos que facin boicot a la festa anunciada»\n21 octubre 2020 23:24\nDes de l'Àrea de la Dona d'Esquerra Unida de les Illes Balears han comunicat aquest dimarts que denuncien públicament la reducció de la dona a un objecte de consum. «Ens sembla indignant que la societat, les autoritats i mitjans de comunicació, no siguin capaços de relacionar el fet: reduir la dona a un objecte de consum està directament relacionat amb el maltractament i la violència de gènere».\nS'han expressat així degut al polèmic cartell de la festa 'Redistricte' de Campos: «Que la capacitat expressiva de certs recursos publicitaris amaguen segones lectures vexatòries per a les dones darrere una aparença innocent, com el darrer i polèmic cartell de Campos, no se li hauria d'escapar a ningú. Que aquesta publicitat, per ser 'innocent' i no mostra parts específiques com atributs femenins, permet una certa legitimitat social al recurs propagandístic».\n«Tot tipus de persones poden accedir al cartell polèmic de Campos. L'exemple, i segones lectures, que s'envia a joves i nins i que han de tancar ells sols el missatge publicitari de la 'boca menjadora de plàtans' és terriblement violent i condemna la joventut a un cercle viciós de violència, ja que com se suposa que aquests nins han d'entendre a les dones? A les seves mares, germanes, àvies i companyes. Com han de reduir a objecte sexualitzat la identitat femenina sense passar per la violència física i psicològica?», sentencien des d'EUIB.\nDes de l'Àrea de la Dona d'EUIB i des de l'Assemblea local de Campos, volen fer palès que les autoritats pertinents no poden deixar que se celebri en un espai públic una festa amb tal reclam publicitari. «Animam totes les dones de Campos que facin boicot a la festa anunciada i vagin a realitzar instàncies a l'Ajuntament de Campos».\nPer Jo si som de Campos!, fa mes de 3 anys\nCrec que tot ha sortit de mare, i que hi ha comentaris molt despectius. Crec que com a cartell per publicitar la festa de redistricte no es el més adequat, tots ens equivocam i no passa res. Aquesta festa, és molt important al nostre poble, perquè Districte, va ser un dels pubs on la gent jove o de la meva quinta han viscut molts bons moments, i això és el més important, tornar a reviure aquells anys. Es veritat que el cartell shauria pogut fer amb altres tipus de fotografies, etc... el cartell de la polèmica, està be, per la nit de l'art o per altres situacions. Crec que no s'ha d'enfilar tan prim, i les associacions i les persones no s'han de sentir ofeses. Hi ha moltes altres accions que són molt pitjors i la vida ja es molt complicada, com per ara montar aquest girigall per un cartell. Es pot rectificar, canviar, i no passa res! Estaria be, que molts d'aquests partits polítics, associacions, etc... lluitin i per coses realment greus i realment indignants que estan passant a la nostre societat amb les dones i amb totes les persones. Heu de pensar que tothom es lliure d'opinar, i no per això d'han de crusificar, ni armar aquest lio per un cartell!\nPer Pere Pistola, fa mes de 3 anys\nJo lo que trob es que podeu anar a comandar a casa vostra, trob que aquest cartell no incita a res mes que anar a una festa, nigu es posara a practicar sexe oral just per que hagui vist aquest cartell, i tampoc ensenya res que cap dona no sapi fer, aixo no s apren mirant un cartellet, i hi ha gent que ho fa al mitj d un carrer i no es pot posar una boca llepant un platan? VISCA CAMPOS I ANAU A COMANDAR A UN ALTRE BANDA QUE SEMPRE REB EL MATEIX POBLE!!!\nInapropiat, si que m'ho pareix. I molt.


Requisits i gestions per tenir un nomenament al juliol:\nhaver treballat com a mínim 1 dia durant els mesos d'abril, maig o juny de 2022.\nLa formació s'acredita amb la presentació, fins al 31 d'octubre, del document acreditatiu de la realització de la formació. En el cas que la formació consti a ATRI, no és necessari acreditar-la.\nLes persones que hagin participat en processos selectius d'altres comunitats autònomes han d'acreditar, abans del 31 d'octubre de 2022, aquesta participació amb el full d'inscripció a la convocatòria.\nLes persones de col·lectius específics que tenen nomenament fins al 15 de juliol (com les que ocupen llocs a serveis educatius) i que reuneixen els requisits establerts seran nomenades des del 16 fins al 31 de juliol.\nEl 29 de març de 2018 en mesa sectorial el Departament d'Educació va informar de la recuperació del cobrament del mes de juliol pel personal substitut, tal com es recollia en l'acord 31 de gener del 2017. Aquesta és una recuperació de l'acord de 2005 signat en solitari per CCOO, que va fer possible el nomenament del mes de juliol.


Elter, el portal d'Osona - Manlleu obre un procés participatiu per decidir a què es destinen 3.545 euros\nManlleu obre un procés participatiu per decidir a què es destinen 3.545 euros\nArola Cumeras | dimarts 28 de febrer de 2017 18:01h\nEls diners es van recollir en una subhasta de quadres, pel desembre\nUna imatge de la subhasta de quadres, que va tenir lloc pel desembre\nManlleu, | L’Ajuntament de Manlleu té oberts dos processos participatius en el sector de l’urbanisme i aviat posarà en marxa el tercer, en l’àrea cultural. La primera de les consultes s’ha fet sobre el passeig del Ter, i ha rebut unes 800 respostes a través de la pàgina web del consistori.\nEl regidor d’Urbanisme, Enric Vilaregut, se’n felicitava al darrer ple i explicava que “pensem que és un índex elevat”. Les dades extretes “ara s’estan treballant i posteriorment es publicaran els resultats”. D’altra banda, també està en marxa, si bé ja en el tram final, el procés de l’avanç del POUM, que encara té les bústies ciutadanes obertes per fer saber opinions, dubtes i suggeriments.\nUna altra regidora de l’equip de govern, la no adscrita Maite Gallifa, va fer saber que aviat començarà una consulta ciutadana per decidir a què es destinen els 3.545 euros obtinguts en la subhasta de quadres del desembre.\nL’ajuntament proposa 3 projectes socials on destinar els diners recaptats en la subhasta de quadres que es va fer el passat desembre. Es podrà votar a través del web municipal fins al 30 d’abril. Els tres projectes proposats són la compra d’una furgoneta i una cambra frigorífica per millorar la recollida i conservació de productes frescos del Banc d’Aliments El Sarró; beques menjador per al Centre de dia Josep Roqué o bé compra de llibres per a les escoles de Manlleu. L’enquesta es pot trobar a la pàgina web de l’Ajuntament www.manlleu.cat.\n- La CUP alerta que el POUM condicionarà de manera negativa Manlleu els propers anys (28 de febrer de 2017)\n- ÀUDIO: Primera trobada de la segona edició del Consell de la Infància de Manlleu (28 de febrer de 2017)\n- La CUP Manlleu engega la campanya «MonoPOUMly» (28 de febrer de 2017)\n- Marta Moreta és la candidata del PSC a les eleccions municipals de Manlleu (28 de febrer de 2017)\n- EN DIRECTE Segueix el ple de Manlleu (28 de febrer de 2017)


La sineuera Patri Martín formarà part de l’executiva de Xurí, nou president d’Esquerra |\nLa sineuera Patri Martín formarà part de l’executiva de Xurí, nou president d’Esquerra\nBy dingolasineu / Desembre 9, 2016 / Política / Deixa un comentari\nEl conegut i reconegut glosador Mateu Matas Xurí ha estat triat fa una estona nou president de l’executiva d’Esquerra Republicana a l’illa de Mallorca, en un congrés celebrat avui matí en el claustre de Sant Francesc, a Sineu. Xurí, que va ser candidat de Sobirania per a les Illes en les passades eleccions generals espanyoles, i que és militant d’Esquerra des de fa molt poc, era l’únic candidat que es presentava. L’han votat el 88’5 % dels militants presents.\nA la part final de l’acte hi han estat presents membres de l’Iniciativa, de l’ASM, de l’Stei… Molts membres coneguts del sobiranisme illenc (militants o no del partit) hi han comparegut: Biel Majoral, Cristòfol Soler, Andreu Caballero, Cil Buele, Maribel Servera, Josep de Luis, Joan Mir…\nLa presidenta d’Esquerra Sineu, a l’executiva\nL’executiva de Xurí inclourà la sineuera Patri Martín Cobas, presidenta de la delegació local d’Esquerra a Sineu. Martín serà la nova secretaria de la dona d’Esquerra Mallorca.\nA part de la sineuera, completen l’executiva de Xurí, 12 persones més. Així la nova executiva queda així:\nPresidència: Mateu Matas Ordinas\nSecretaria d’acció política i sectorial: Bernat Prats Rami\nSecretaria d’organització: Isidre Mateu Sabater\nSecretaria d’imatge i comunicació: Teresa Sastre Bestard\nSecretaria de la dona: Patrícia Martín Cobas\nSecretaria de política municipal: Margalida Seguí i Albertí\nSecretaria de finances i administració: Nofre Munar Aguiló\nVocal: Bartomeu Torres Cerdà\nVocal: Antoni Sureda Maçanet\nVocal: Cecili Buele Ramis\nVocal: Joan Bonet Boix\nVocal: Pau Sansó i Peralta\nVocal: Amador Calafat Albertí\nVocal: Catalina Munar i Etxaniz\nRecordem que els simpatitzants i militants d’Esquerra, a Sineu, estan integrats dins del partit Gent per Sineu, que també inclou membres de Més per Sineu, dels antics Sineuers Independents, de PSM, i gent sense adscripció política.\nA Sineu el partit té una vintena de militants i amics. A Mallorca té uns nou-cents militants i amics, i una vintena de seccions locals. A Sineu el partit té dotze anys de vida, i durant la legislatura 2007-2011 va tenir un regidor, Julià Amorós.\nL’ideari de Xurí\nXurí parteix d’un decàleg en el que afirma que “ser republicans no és només no voler monarquia, sinó també tenir voluntat de servei públic”. Per això troba que Esquerra ha de ser “flexible amb qui els ajuda a fer camí i contundent amb qui posa obstacles”, i que han d’anar “més enllà de les parets del partit, per cercar suports, mans i idees que facin créixer”. Respecte a la manera d’assolir els objectius el decàleg de la candidatura de Xurí estableix que ha de ser “amable i alegre, sempre amb bona cara i somriure a la boca”.\nAndreu Ramis presenta el seu enèsim llibre a Sineu, en un acte de la delegació local de l’Obra Cultural Balear i la… twitter.com/i/web/status/1… 22 hours ago\nTornem a parlar-ne: davall el campanar hi ha el centre de l’illa, del Món, de l’univers? dingola.net/2019/10/16/tor… https://t.co/u2cPWpbTnT 22 hours ago


Beneït periodisme, per Carlos Monfort\n"Mai podreu imposar les 'fake news' al periodisme"\nMoment del 'Salvados' amb Jordi Évole entrevistant el Papa\nEl coronavirus està suposant una enorme presa de consciència per a tots els ciutadans, posant en evidència la nostra fragilitat com a espècie. Ha provocat un enorme impacte emocional que ha generat una sensació de por davant la incertesa, fins i tot per als més escèptics. A més, no és baixa la quantitat de rumors i notícies falses que es difonen a gran velocitat que fa que ens plantegem quins són els principis ètics del periodisme.\nFa poc més d’un any, el Papa Francesc –qui fa poc va donar suport a la unió entre homosexuals, bravo per tu, Papa– va concedir una entrevista al periodista Jordi Évole. Entre altres temes, va alertar sobre quatre pecats o desviacions en les quals poden caure els mitjans de comunicació. Va dir que els humans tenim la possibilitat de caure en quatre pecats o quatre actituds dolentes que ens amenacen contínuament i de les quals ens hem de defensar.\nLa primera d’elles és la desinformació: dono la notícia, però dono només la meitat. L’altra meitat no la dono. Això va contra un dret fonamental que té tot ciutadà: estar informat. Informes la meitat, informes malament. Aquesta és una de les desviacions en les quals hem d’evitar caure.\nEl segon pecat és la calúmnia. Hi ha mitjans de comunicació que calumnien sense cap problema. “D’on va treure això vostè? El vaig veure a la televisió, el vaig llegir al diari”. El mitjà de comunicació té tant poder enfront de les masses, la gent, que pot calumniar impunement. A més, qui li va a fer judici? Ningú.\nEl tercer és la difamació, que és més subtil encara. Perquè tota persona té dret a la reputació. I si fa vint anys vas cometre un error garrafal a la vida, vas pagar la pena. Ets una persona lliure i sense taca. No et poden treure en els mitjans de comunicació una història que està superada, ben pagada ja i rescabalada. En això consisteix la difamació: et porten una taca d’abans i te la tiren ara quan tu ja creies haver-la esborrat de la teva ment.\nEl quart i últim pecat és “la coprofília” que consisteix en “l’amor a la cosa bruta”, als escàndols. Hi ha mitjans fidedignes i no tan fidedignes, i per molt que ens costi d’acceptar, han viscut, viuen i seguiran vivint d’això. Hem pensat en la possibilitat que informar de forma veraç i honesta sigui més fàcil del que creiem? Deixo la idea a l’aire, per si algú la volgués aprofitar. Superant aquests quatre límits la comunicació seria una cosa meravellosa, però, lamentablement, ara no ho és. Estem oblidant que l’objectiu primordial de la premsa és el d’informar i no el de forjar un negoci multimilionari, perquè defensar el periodisme és un dret i deure que mai desapareixerà. Comprensible és que les empreses que hi ha darrere dels mitjans de comunicació exigeixin una rendibilitat, i més ara que les condicions no acompanyen, però caure en el sensacionalisme és un cras error, i pot sortir molt i molt car.\nL’altre dia llegia un article que Fernando Sandín publicava al seu blog en què es qüestionava fins a quin punt podem arribar per vendre paper. Sembla que hem oblidat el límit. El periodisme hauria de ser –noti’s el condicional– un exercici de formació i informació profund, objectiu i amb el criteri suficient per a destacar allò que és realment important. Acabo amb unes curtíssimes però concises paraules dirigides a tots aquells directors i treballadors de diaris que creuen que el sensacionalisme i les fake news podran, en algun moment, imposar-se al periodisme: mai podreu.\nAlbert Oliveres: “Si vols educar millor, el que has de fer és ser millor persona”


#inserciolaboral Llistat - Càritas Diocesana de Lleida\nEtiquetes Historial: #inserciolaboral\nCloenda de curs del projecte Fils per la Inserció.\nCloenda de curs del projecte Fils per la Inserció. El passat 22 de juny es va tindre lloc la cloenda del curs per aprendre a cosir del projecte ‘Fils per la Inserció’. En les fotografies que acompanyen aquest text es poden veure els vestits ... read more\nProp d’un centenar de persones ateses per la Fundació Jaume Rubió i Rubió troben feina l’any 2017 Amb motiu de la festa d’1 de Maig, Càritas Diocesana de Lleida presenta la memòria del seu programa laboral que realitza la Fundació Ja... read more\nBankia en Acción col·labora amb el servei d’Acollida Laboral de la Fundació Jaume Rubió i Rubió Bankia en Acción ha contribuït, durant l’any 2017, al desenvolupament del servei d’Acollida Laboral de la Fundació Jaume Rubió i R... read more\nLliurament premi Jaume Rubió i Rubió.\nLliurament premi Jaume Rubió i Rubió. El passat dia 10 d’abril ha tingut lloc l’entrega del premi Jaume Rubió i Rubió. Va ser a les 13 hores després de l’acte que ha organitzat la Universitat de Lleida i la Comissió 3.4 en el mar... read more


Global icon-chevron-right Espanya icon-chevron-right Girona icon-chevron-right 15 coses que tot gironí ha de fer un cop a la vida\n© kavalenkava Girona\nEts un autèntic gironí? Et posem a prova!\nPer Aída Pallarès Data de publicació: diumenge 20 novembre 2016\n11. Has anat a Platea\nLocals de nit Vida nocturna alternativa Eixample\nPlatea és una de les discoteques més emblemàtiques de la ciutat, inaugurada l’any 1992, i unes de les parets amb més històries de Girona. Ha canviat de nom trenta mil vegades però per nosaltres sempre serà Platea. La discoteca que ha unit generacions.\n12. Sunset Jazz Club\nEl Sunset Jazz Club és molt més que el local de referència a Girona pels amants del jazz. Ha estat el refugi dels que, de joves, érem més fans de gaudir d'una bona copa amb bona companyia que de la festa grossa. La nostra adolescència no seria la mateixa sense el Sunset.\n13. Has anat a Barraques\nÉs una altra cita obligada. Potser no ens agrada cap grup dels que toca i, som, amb diferència, els més grans de la Devesa, però allà estem. I estarem!\n14. Recordes la Granja Mora\nTots els que tenim més de 30 anys hi hem celebrat algun bateig, comunió, casament o, com a mínim, passat la tarda fent una bona xocolata calenta.


Els usuaris de Serveis Socials rebran 1.500 antígens gratuïts - L'Eco de Sitges\nElisabeth Pérez, regidora de Salut Pública; Albert Viñas, coordinador de Càritas Sitges; Júlia Vigó, regidora Drets Socials, Ciutadania i Igualtat, i Albert Vilanova, vicepresident de la Creu Roja de Sitges\nL’Ajuntament distribuirà 1.500 tests d’antígens de forma gratuïta a les persones usuàries de Serveis Socials. Aquesta acció pretén reforçar les mesures preventives de la Covid-19 entre els col·lectius més vulnerables, protegint així l’entorn de les persones més necessitades i evitant la propagació del virus\nHi ha diversos serveis a la vila des d’on s’entreguen les proves: al Servei d’Intervenció Socioeducativa (SIS); als dos Centres de Distribució d’Aliments (CDA) situats a Creu Roja i Càritas; al servei de persones sense llar, i a les mateixes dependències de la regidoria de Serveis Socials per als usuaris que tinguin visita concertada i compleixin els criteris econòmics.\nTal com explica la regidora de Salut pública, Elisabeth Pérez, “adoptar mesures com el repartiment de tests, mantenir les mesures de precaució (com higiene de mans, distància física, mascareta i ventilació) i vacunar-se, són les millors vies per contenir la pandèmia”.\nAmb aquesta nova iniciativa, l’Ajuntament facilita l’accés als tests d’antígens a aquelles persones que, sigui per motius socials o econòmics, tenen més dificultats a l’hora d’accedir-hi, com per exemple persones sense llar o amb insuficiència econòmica.\nL’Ajuntament ha impulsat diverses iniciatives i campanyes informatives per tal de prevenir els efectes de la Covid-19. A mesures com la instal·lació de dispensadores de gel hidroalcohòlic als carrers o el repartiment de mascaretes a col·lectius en situacions vulnerables, l’Ajuntament suma una nova iniciativa anticovid.


casal d’estiu | AMPA escola Jaume I\nENS HO PASSEM DE POR!!\nPosted on 24 Juliol 2013 by ampajaume1bcn\t• Deixa un comentari\nSegueixen els encanteris del casal, hem preparat una llibreta per fer uns conjurs molt especials. Veieu quins castells més terrorífics. GIMCANA: Hem viscut una gimcana misteriosa anant amb les llanternes per tota l’escola a fosques buscant dits podrits de bruixes, estels i granotes per fer encanteris. Hi han hagut valents que han tastat sang, tocat … Continua llegint →\nSEGUIM DE CASAL\nPosted on 18 Juliol 2013 by ampajaume1bcn\t• Deixa un comentari\nDesprès d’uns dies sense afegir fotografies al nostre blog, avui us oferim un bon reguitzell. Veieu com ens desplacem en metro i…en funicular, tota una experiència. Al museu Agbar ens va fallar la targeta de memòria, i no varem poder fer gaires fotos, coses de la tecnologia!. Al taller de teatre hem experimentat amb el … Continua llegint →\nSEGUIM GAUDINT DEL CASAL\nPosted on 10 Juliol 2013 by ampajaume1bcn\t• Deixa un comentari\nAqui teniu més fotografies del nostre casal per tal de què les gaudiu tant com nosaltres. Continua llegint →\nUNA SETMANA MOLT ENFEINADA\nPosted on 5 Juliol 2013 by ampajaume1bcn\t• Deixa un comentari\nLa segona setmana del casal d’estiu ens ha portat fins al Caixa Fòrum buscant un cargol que va fer un viatge molt especial. Els nens i les nenes de 1r a 6è es van traslladar al continent africà per aprendre els ritmes i les danses típiques d’aquelles terres. Val a dir que van demostrar un gran … Continua llegint →


Lo Blog del Bep: Rolling Stones els dinosauris del rock and roll.\nRolling Stones els dinosauris del rock and roll.\nLa llegendària banda liderada per Mick Jagger i Keith Richards ha estat sinònim de rock and roll. Després de més de 40 anys de carrera plagats d'escàndols, excessos i bona música, em comencen a generar una certa llàstima. I sembla mentida que digui llàstima, quan són personatges que s'embutxaquen milers de milions d'euros cada any.\nEls primers àlbums de la banda es caracteritzaven per versions de cançons americanes. El seu single "(I Ca't Get No) Satisfaction," va establir als Stones com una de les bandes més grans a l'escena del rock & roll. Per a mi van ser un referent musical, ja que les seves composicions m’agradaven, principalment per melodies senzilles, i estructures simples, on no abunden massa acords a més de cançons crues i plenes sexe, drogues i algunes força misògines.\n(Honky Tonk Woman)\nHan llançat un munt d'àlbums al mercat, entre enregistraments originals i compilacions, amb una totalitat de més de 200 milions de discos venuts mundialment.\nEl seu estil transgressor va anar caient cada vegada més, en un estil comercial enfocat única i exclusivament a generar beneficis.\nM'han agradat sempre molt els Stones, encara que no he ocultat mai la meva predilecció pels Beathles. Però al 1991 em van enganyar com a un xino, al vendre'm l'entrada per al que havia de ser l'últim concert dels Stones a Barcelona. Hi vaig ser i em va encantar, però després han tornat amb la mateixa fórmula comercial de sempre, escenografia, eines multimèdia, làser i tot tipus d'ajudes per a emmascarar la pèrdua d'autenticitat.\nPer la meva part, ja he fet el rèquiem pels Stones. Ara ja només els falta un bon geriàtric ple de drogues, alcohol i sexe. Más que res per a recordar, no per a consumir.\nPublicat per Bep a dissabte, de juliol 26, 2008\nEtiquetes de comentaris: música, Stons\nSi no podem posar fi a les nostres diferències, co...\nUn espectacle d'estètica i plasticitat en els movi...


El diari de Tavernes: Ací teniu la programació per al Dia de la Valldigna\nAcí teniu la programació per al Dia de la Valldigna\nLa Mancomunitat de la Valldigna ha donat a conéixer la programació que s’ha preparat per a celebrar el Dia de la Valldigna. Al final del text vos adjuntem transcrita tota la programació.\nSí que considerem interessant fer algunes indicacions que de segur donaran que parlar i mostren l'absència que representa Jordi Juan com a president de la Mancomunitat de la Valldigna. Des de que el senyor Juan és president de la mancomunitat el paper social d’este ents ha baixat notablement.\nA la vegada es pot apreciar una despreocupació total de la representativitat de Tavernes dins de la mancomunitat. És la ciutat que més diners posa i la que menys rep. Si bé és cert que pel bon funcionament de la Valldigna no hi ha que calibrar estrictament el que un poble posa amb el que rep.\nAmb la presidència del senyor Juan la mancomunitat no ha fet més que minvar i Tavernes ha estat desvinculada de qualsevol acte valldignenc. Molts dels actes programats s’encavallen amb altres previstos a Tavernes i que tenen una gran participació.\nDIJOUS, 28 DE FEBRER a les 19h\nConferència “La política rusa desde la desintegración de la Unión Soviética”.\nPonent: Ricardo Martín de la Guardia. Almàssera del Monestir.\nDIMECRES, 6 DE MARÇ a les 19h\nPresentació de la Revista d’investigació i assaig de la Valldigna “L’Avenc” a l’Almàssera del Monestir.\nDIJOUS, 7 DE MARÇ a les 19h\nInauguració de l’exposició “Mirades joves de l’art. Intercanvi d’experiències de la interpretació artística” a l’Almàssera del Monestir.\nPresentació del llibre “El valencià de la Valldigna” de Joan Giner Monfort a l’Església del Monestir.\nInauguració “I Fira de la Valldigna” amb les actuacions del “Grup de Balls Populars La Vall de Tavernes”, “Dolçaina i tabalet La Valldigna”, “L’Ajunt de la Bóta” i la “Muixeranga d’Algemesí” a les portes del Monestir. A més, la recreació d’artesans d’època.\nAnònim 25 de febrer de 2013 a les 13:31\nPer que no està entre els actes del Dia de la Valldigna la volta en motos a la Valldigna que organitza la Falla la Via y que està patrocinada la Mancomunitat de la Valldigna.\nQue te que vore la conferencia de "La política rusa desde la desintegración de la Unión Soviética" o la “De la Transición modélica al descrédito de la Segunda Restauración” en la celebració de la Valldigna?\nEstem a la Valldigna per a que Jordi cobre 600 €/mes de la Mancomunitat i per a poc més.\nRobinjut 26 de febrer de 2013 a les 0:05\nNo sé si el món de les falles o dels moters organitzen l'acte amb motiu de l'armonia i solidaritat entre els pobles de la Valldigna. Dir que trobe perfecte que es busquen la vida i per tant patrocinador a la seua trobada i que la Mancomunitat els pague la festa. El que no trobe gens normal és que no es sàpiga i que es paguen amb diners públics una festa que sembla que li costa només a la falla o als participants. Que menys que fer resenya a tots els mitjans. Tant de gabinet de premsa i no els veig massa acalorats amb les activitats que organitzen des de la oficina de Benifairó.\nEste és el nivell de fraternitat que hi ha entre els pobles de la Valldigna. Ens repartim la Manco (Tavernes la presidència, Benifairó la oficina i Simat la verbena i la fira debades) i tots contents (tots ells, els qui manen).\nN'hi ha coses que no canvien, mane qui mane.


Vescomtat de Chartres - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nVescomtat de Chartres\nEl vescomtat de Chartres fou una jurisdicció feudal de França, exercida per feudataris dels comtes de Blois a Chartres.\nEl comte Tibauld de Blois va ocupar Chartres el 956 i hi va deixar vescomtes; la línia vescomtal hereditària la va iniciar Hildui, d'origen desconegut, el 1019. Hilduí va fundar l'abadia de Coulombs el 1025 i l'abadia de Saint-Jean-en-Vallée a Chartres el 1036. Fou també comte de Breteuil i va cedir llavors el vescomtat al seu fill Harduí. Va cedir Breteuil al seu fill Erard I el 1048. Va morir a Saint Vanne a Verdun el 18 de maig de 1060. Va tenir cinc fills dels quals Harduí el va succeir a Chartres però va morir abans que el seu pare el 14 de juny de 1060. El seu germà Erard I de Breteuil va recollir la successió de Chartres (1060-1066). Erard I va morir el 12 de febrer de 1066; estava casat amb Humberga i van tenir 8 fills dels quals Erard II el va succeir a Breteuil i Chartes. Erard II es va casar però no va tenir fills i es va fer monjo el 1073. El seu germà Walerà, consenyor de Creil, apareix esmentat en una donació del 1077 com "Waleranni…possessor in Francia castri…Bretulii" (equivaldria a senyor de Vreteuil) i va iniciar la branca de Breteuil. Hug I anomenat Blavons va ser vescomte de Chartres i senyor de Puiset des de 1073.\nHug de Chartres va morir després del 23 de desembre de 1096, quan apareix encara en una carta subscrita per la seva dona Adelidis (Alix), senyora de Villepreux, morta el 1097, filla de Guiu I, senyor de Montlhéry, i d'Hodierna, senyora de Gometz i de Ferté-Alais, de la qual va tenir 9 fills, sent el successor Erard III del Puiset que va morir a Terra Santa el 21 d'agost de 1099, senyor de Puiset i vescomte de Chartres, es va casar amb Adelaida de Corbeil, filla de Bucard II comte de Corbeil, i va tenir dos fills dels quals Hug III de Puiset fou el successor i vescomte de Chartres i comte de Corbeil i senyor de Puiset (major d'edat el 1106). Es va casar (abans del 1104) amb Ines o Agnes de Blois, filla del comte Esteve de Blois i de Chartres, i va morir el 1132 a Palestina deixant tres fills dels quals el gran Erard IV el va succeir a Puiset i com a vescomte de Chartres. Hug de Puiset (conegut com a Hug II de Puiset), germà d'Erard III, mort el 1118, va ser el regent d'Hug III de Puiset (1096-1106) i després va anar al regne de Jerusalem i el mateix 1106 en arribar va adquirir territori a Jaffa que va esdevenir una senyoria el 1118 per decisió del rei Balduí II de Jerusalem, i fou origen dels senyors de Jaffa.\nErard IV de Puiset, el fill d'Hug III, fou senyor de Puiset, vescomte de Chartres, va morir vers 1190; estava casat amb Eloisa de Roucy i en segones noces amb Maria i va deixar quatre fills de la primera dona dels quals Hug IV va rebre la senyoria de Puiset i el vescomtat de Chartres en vida del seu pare, i fou comte consort de Bar (Bar-sur-Seine) pel seu matrimoni amb la comtessa Petronila (filla del comte Miló) però va morir el novembre de 1189 a Anglaterra. Va deixar quatre fills i va originar la dinastia anomenada de Puiset dels comtes de Bar, amb el seu fill Miló, mort a Damiata el 17/18 d'agost del 1219, que va rebre Chartres i Puiset a la mort del seu pare i Bar de la seva mare (documentat des del 1199). En carta datada el 1210 va fundar l'hospital de Bar. El 1219 va marxar a la croada en la qual va morir aquell mateix any. Es va casar (abans del 1199) amb Elisenda de Joigny (viuda de Joan d'Arcis i filla de Renard IV comte de Joigny) i va deixar dos fills, Hug, mort abans del 12 d'octubre del 1199 i Gaucher mort en batalla a Damiata, dies abans que el seu pare, el 30 de juliol de 1219. Gaucher es va casar amb Elisabet de Courtenay filla de Pere II de Courtenay, emperador de Constantinoble, però no van tenir fills i la dinastia es va extingir. L'hereu, un cosí de nom desconegut, fill de Margarita, germana de Miló, va vendre els seus drets al comtat de Xampanya (1220).\nErard I 1060-1066\nErard II 1066-1073\nHug I 1073-1097\nErard III 1097-1099\nHug (II) de Puiset, regent 1099-1106\nHug III 1099-1186, comte de Corbeil\nErard IV 1186-1189\nHug III (segona vegada) 1189-1190\nHug IV 1190-abans de 1199 comte de Bar sur Seine\nMiló abans de 1199-1219\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Vescomtat_de_Chartres&oldid=25184867»


Premi Bioèxit de l'any | CataloniaBio\nInici > Socis > Premi bioèxit de l'any\nCatalunya és una de les regions capdavanteres mundials en biomedicina i salut. El bioclúster català compta amb un teixit empresarial consolidat i innovador que aposta per les aliances estratègiques entre la indústria farmacèutica i les pimes biomèdiques a l'hora de desenvolupar nous fàrmacs i tecnologies.\nPer tal de reconèixer les millors fites, CataloniaBio & HealthTech atorga el Premi Bioèxit de l'any. El guardó es lliura en el marc de la Nit de CataloniaBio & HealthTech, el sopar-networking d'hivern que reuneix tots els socis de l'entitat i que se celebra en un espai emblemàtic de Barcelona.\nMosaic Biomedicals i STAT-Diagnostica, premi Bioèxit 2017\nMosaic Biomedicals és una spin-off del Vall d'Hebron Institut d'Oncologia (VHIO) i el Vall d'Hebron Institut de Recerca (VHIR) fundada pels doctors Joan Seoane, Judit Anido i Josep Baselga. El 2016 es va fusionar amb Northern Biologics Inc de Toronto (Canadà) per accelerar el desenvolupament de l'MSC-1, un anticòs que actua sobre una proteïna responsable de la progressió del càncer i del qual es començaran els assajos clínics durant el 2017 en diferents centres d'Europa i els Estats Units. El mateix any, també va signar un preacord de llicència amb la multinacional Celgene i van aconseguir gairebé 47 milions d'euros de Versant Ventures —una de les 10 millors firmes de capital risc en biomedicina del món— entre altres inversors.\nD'altra banda, STAT-Diagnostica, creada pels enginyers Jordi Carrera i Rafel Bru, va tancar la seva tercera ronda d'inversió per 25 milions d'euros, l'operació més elevada del sector a l'Estat espanyol fins avui, liderada pel fons holandès Gilde Healthcare, a més d'altres inversors ja existents com Ysios Capital. L'empresa té la seu al Parc Científic de Barcelona i està desenvolupant una tecnologia (DiagCORE) que permetrà aconseguir grans avanços en el diagnòstic i la classificació de les malalties infeccioses. La previsió és llançar-la al mercat entre 2017 i 2018.\nLlegeix la cròncia del premi Bioèxit 2017\nMinoryx Therapeutics i Palobiofarma, premi Bioèxit 2016\nMinoryx Therapeutics, empresa amb seu al Tecnocampus Mataró creada l'any 2011, va aconseguir aixecar la major ronda d'una biotec a Catalunya per valor de 19,4 milions d'euros i els inversors internacionals la van definir com una empresa molt prometedora en l'àmbit de les malalties minoritàries. L'exitosa ronda de finançament va permetre a la companyia ampliar l'equip sobretot en l'àrea d'R+D i impulsar el desenvolupament del MIN-102 fins a la validació clínica, un fàrmac per al tractament de l'adrenoleucodistròfia (X-ALD).\nPel que fa a Palobiofarma, companyia fundada el 2006 també amb seu al Tecnocampus de Mataró, durant el 2015 va tancar un acord de llicència amb Novartis per al desenvolupament de nous medicaments contra el càncer. El fàrmac PBF-509, creat per combatre el càncer de pulmó, es trobava en fase I en el moment de rebre el premi. Per aquesta cessió de drets, l'empresa va rebre 13 milions d'euros a més de pagaments per fites de desenvolupament i comercialització quan el medicament entri al mercat.\nLlegeix la crònica del premi Bioèxit 2016\nOryzon Genomics, premi Bioèxit 2015\nEn la primera edició del premi, el reconeixement va ser per a Oryzon Genomics. Oryzon, creada l'any 2000 com a spin-off de la Universitat de Barcelona i el CSIC, és una de les biotec ubicades a Catalunya més consolidades i un bon exemple per emmirallar-se. A més de l'evolució de la companyia, la seva recerca de frontera i la presència internacional, la companyia va rebre el premi per l’acord de col·laboració amb Roche per al desenvolupament de fàrmacs basats en l’epigenètica (abril 2014). Oryzon va ingressar 21 milions de dòlars i si s’aconsegueixen els objectius de desenvolupament clínic i comercials poden ascendir a un total de 500 milions de dòlars més royalties variables.\nLlegeix la crònica del premi Bioèxit 2015


Prensa ibérica, de dol - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nPrensa ibérica, de dol\njavier moll 15.01.2019 | 23:45\nPlorem aquests dies la mort sobtada i inesperada d'Andreu Aguilera, un gran professional que deixa en tots els que el vam conèixer el record inesborrable d'una persona excepcional.\nDirector d'Impremtes de Prensa Ibérica, l'Andreu va començar des de baix i, a còpia de treball, talent i honestedat, va anar assumint cada vegada més responsabilitats. Era una persona en qui es podia confiar.\nVull que aquestes paraules siguin de sincer reconeixement a la memòria d'un home que amb el seu bon fer ha contribuït positivament al desenvolupament d'aquesta empresa. Se'ns n'ha anat un directiu estimat i apreciat, una persona clau en la nostra organització.\nVam conèixer l'Andreu quan Prensa Ibérica va adquirir Regió7, on era el director d'Imprintsa, l'empresa d'arts gràfiques del diari. El seu camí en aquest periòdic, on ha desenvolupat tota la seva carrera professional, havia començat no obstant això molt abans, el 13 d'octubre del 1982. L'exdirector i fundador de Regió7 Gonçal Mazcuñán, fent gala del bon criteri que sempre l'ha caracteritzat, el va fitxar, quan acabava de complir la majoria d'edat, per treballar en la part tècnica.\nL'Andreu reunia grans qualitats. Al seu ampli coneixement tècnic i als seus extraordinaris dots executius s'hi sumava la seva gran humanitat. L'Andreu evocava el millor dels valors i principis dels professionals de Prensa Ibérica: capacitat de sacrifici, esperit de superació i entrega incondicional. A més, era una persona vital que sentia i infonia optimisme. Davant les no poques dificultats que els últims anys ha travessat l'economia en general, i la nostra indústria en particular, l'Andreu era capaç d'exhibir el mateix entusiasme i les mateixes ganes de sempre. Era infatigable. Negociador nat que no s'arronsava davant els complexos reptes que afrontava i al qual sempre il·lusionaven els nous projectes.\nPer allà on ha passat a Prensa Ibérica s'ha fet estimar, i s'ha gua-nyat l'afecte i l'admiració de tots els que el van conèixer.\nManresa, la ciutat on va néixer i a la qual sempre es va sentir profundament unit, perd una persona que, amb la seva labor, ha donat brillantor i prestigi al bon nom d'aquesta localitat.\nPrensa Ibérica perd un dels seus millors executius, la lleialtat, entrega i dedicació del qual van ser excel·lents. Se'ns en va un valuós professional, però, sobretot, una gran persona i un amic.\nA la seva companya Teresa, a la seva filla Miranda, a la seva mare Antonia i al seu germà Josep expressem, des de Prensa Ibérica, el nostre més càlid i sincer missatge de condol davant el sentiment de desconsol que arrela en el més profund de la nostra existència.\nLa pena que ens ofega es fa més gran en conèixer que ahir, quaranta-vuit hores després de la mort de l'Andreu, va morir també el seu pare, Sebastián Aguilera. Afrontava des de feia temps la recta final d'una llarga malaltia, però aquesta circumstància no mitiga el dolor per totes dues pèrdues.\nTot i que tindrem l'oportunitat de recordar l'Andreu i el seu pare en el funeral conjunt que tindrà lloc avui a les nostres instal·lacions d'Imprintsa, amb aquestes paraules els que som i fem Prensa Ibérica volem expressar a la família el nostre més sincer condol.\nDescanseu en pau, Andreu i Sebastián.\nImprintsa acull aquest matí el funeral per Andreu Aguilera. Economia


INTERESA TENER UN FILIAL EN 2A A UN CLUB COM EL LLEVANT?\nÉs un tema complicat, està clar que tots ens alegrarem si pujen els dos equips, seria una fita important i digna d'elogi; però el tema és quin filial voriem en 2a; Un filial de jugadors acabats o un filial de jugadors amb projecció de cara a pujar al primer equip?\nJo pense que no val de res tindre un flilial a 2a si no es treballa desde baix del tot, desde els infantils, cadets i juvenils, ja que per a fer un filial amb tios que tenen 27 anys, no val la pena tindre'l.\nA mi m'agradaria que fora com el Malaga B, que son la majoria provinents del juvenil, i que si, corres el risc de baixar, però els tios es foguejen en 2a i poden pujar al primer equip.\nTindre un filial per tindre'l es tonteria, i més a 2a que els sous son majors i les despeses també.\nSi volem un filial potent i util hem de començar desde baix\nEl filial te que ser en gent jove, pero no importa si arriben del juvenil del llevant o del juvenil de l'espanyol (per exemple). Aixo si, gent jove en ganes de pujar al primer equip sino per a que el tens?\nSeria un timo.Que vinculen a algun equipo,como Castellón por ejemplo,y que los cedan ahí si les interesa.\nSi vamos a tener el filial en segunda,sin que suba ninguno del juvenil,y ninguno del segundo equipo al primero,o solo un par,pues no vale para nada.


“Volia parlar d’aquells prostíbuls on hi vas i et fan mal” JORDI ROVIRALTA\nBarcelonaEls lectors d’Andreu Martín saben que costa seguir-li el ritme. S’acosta als 70 anys però l’autor barceloní continua publicant, amb una regularitat impertorbable, un o dos llibres per temporada. Mig any després d’ El lado oscuro (Menoscuarto, 2017) arriba L’Harem del Tibidabo, segona novel·la que publica a la col·lecció Crims.cat d’Alrevés. “Treballava en l’esquema d’un llibre que seria políticament correcte que es podria haver dit Seguretat ciutadana, però una nit, mentre dormia, se’m va acudir una idea amb una intensitat que se m’imposava -recorda-. Després del primer capítol, el vaig ensenyar a un amic i em va dir que continués. Quan li vaig passar el segon em va comentar: «Vols dir que no et passes una mica?» Això em va fer veure que anava per bon camí”.


Els abusos policials i la discriminació entre particulars centren les denúncies per racisme el 2020 | NacióDigital\nEls abusos policials i la discriminació entre particulars centren les denúncies per racisme el 2020\nL'informe anual de SOS Racisme reflecteix un increment de persones que no denuncien les vulneracions\nper Andreu Merino , 18 de març de 2021 a les 11:24 |\nEl Servei d'Atenció i Denúncia (SAiD) de SOS Racisme ha atès 590 persones durant el 2020, segons ha informat l'entitat en la presentació del seu informe anual. De totes les atencions, s'han identificat 182 situacions de racisme, de les quals se n'han denunciat 99. Entre els casos denunciats, els abusos policials (23%) i les discriminacions i agressions entre particulars (27%) representen la meitat dels casos.\nEl 12% de casos denunciats fan referència a discriminacions en l'accés als drets socials, el 9% en l'accés als serveis privats i un 8% a discurs d'odi. També representen un 8% les discriminacions d'agents de seguretat privats, mentre que la discriminació laboral és la causa del 7% dels casos i la discriminació dels serveis públics un 5%. Les denúncies relacionades amb accions de l'extrema dreta representen un 1% del total.\nLa majoria de casos referents a discriminacions entre particulars tenen relació amb conflictes entre veïns, amb un 54%. Els conflictes al carrer representen un 21% dels casos i entre companys de feina, un 14%. En relació als abusos policials, tres de cada quatre denúncies tenen a veure amb identificacions per perfil racial, que en les darreres setmanes han anat en augment a Barcelona a través d'operatius conjunts de la policia espanyola, els Mossos d'Esquadra i la Guàrdia Urbana.\nLa coordinadora del SAiD, Alícia Rodríguez, i la coordinadora d'Incidència de SOS Racisme, Gemma Ferreón, han presentat les dades de l'informe del 2020 i han assenyalat que el context de confinament dels primers mesos de l'any ha influït en les denúncies per discriminacions de particulars. També en els casos d'abusos policials, que durant el confinament eren especialment difícils de denunciar. "No hi havia gent al carrer, ni testimonis i això suposa impunitat", ha lamentat Rodríguez. "L'estat d'alarma no va anar acompanyat de mecanismes de control", ha apuntat.\n"Exigim canvis profunds en les lògiques securitàries", ha dit Rodríguez, mentre que Ferrerón ha recordat que han emplaçat en diversos cops les administracions a acabar amb les identificacions policials per perfil ètnic. "Amb diferents col·lectius estem pensant amb accions d’incidència per pressionar administracions", ha dit Ferreón. Els operatius policials basats en la identificació per perfil ètnic han estat qüestionats tant a nivell local com internacional. El 2018 el grup de treball d'experts de l'ONU sobre persones afrodescendents a qualificar aquest tipus d'identificacions de "problema endèmic" a l'Estat.\nA Catalunya, l'Oficina de Drets Civils i Polítics de la Generalitat va reclamar el 2020 acabar amb les identificacions per perfil ètnic i racial."L’objectiu és una policia coherent amb una societat en constant canvi i capaç d’oferir un servei públic de seguretat aplicable i accessible a tota la ciutadania, independentment del seu origen ètnic i cultural", deia en el seu informe. També el 2020 el cap dels Mossos d'Esquadra, Eduard Sallent, va admetre un "biaix ètnic" al cos i es va comprometre a "treballar per corregir-lo". Gairebé un any després, però, les batudes d'estrangeria continuen sent recurrents.\nPel que fa al perfil de les persones ateses, el 47% tenen la seva situació administrativa regularitzada i el 5% no. El 36% són persones que tenen nacionalitat espanyola des que han nascut o bé l'han obtingut més endavant i el 4% de les denúncies les han interposat col·lectius.\nDes de SOS Racisme també han expressat preocupació pels casos d'"estigmatització" d'infants migrants registrats a Catalunya durant l'any passat. Un cas paradigmàtic és l'atac contra un habitatge de Premià de Mar ocupat per joves migrants.\nL'informe també reflecteix com a conclusió principal un increment de la infradenúncia entre el 2019 i el 2020. En un any la quantitat de persones que no han volgut denunciar les vulneracions patides ha crescut del 32% al 46%. En un 39% dels casos, el motiu per no denunciar és el "recel" i la desconfiança cap al sistema.\nEn el 27% de situacions que han arribat al SAiD, SOS Racisme no ha pogut localitzar la persona afectada després que hagi exposat el seu cas. L'entitat atribueix la negativa a continuar amb el procediment a la vulnerabilitat i la indefensió, sobretot en el context de pandèmia.\nSOS Racisme també ha llançat un crit d'alerta sobre el procés de vacunació. L'entitat ha recordat que les persones migrants que no puguin empadronar-se al municipi on viuen per restriccions dels Ajuntaments, veuran limitat el seu accés a la vacuna.\nSocietat, particulars, policia, denúncies, racisme, SOS Racisme, discrminiació


Fragments de camins i curses: Nocturna a la Serra de les Pedritxes\n11,9 km. 1-46-26 Pujada fins el turó de les Pedritxes 56-25 i baixada 49-36, 8-37 min. x km. 515 metres de desnivell. 36 de 42 participants en la versió nocturna.\nLa segona proposta de cursa de la lliga virtual és una cursa nocturna per la Serra de les Pedritxes. M’agrada el lloc. M’hi he passejat moltes vegades, però sempre de dia. Com que aquesta vegada tinc més temps i a més la “cursa” és nocturna penso fer un reconeixement previ del terreny.\nLa primera part fins dalt del turó de les Pedritxes és més aviat pujada amb alguna baixada tècnica, i la segona part és més aviat en descens en general molt corrible i amb tan sols un parell de trams tècnics. El principi i el final del recorregut és la part més desconeguda, ja que quan vaig a la Serra de les Pedritxes acostumo a deixar el cotxe a Can Roure.\nEl primer dia m’haig d’aturar en alguns llocs per assegurar per on em cal passar. Les vistes des de la Serra són espectaculars per a totes les bandes. He necessitat 1-57.\nPer assegurar-ho hi torno un segon dia amb l’idea d’anar més ràpid, no aturar-me a fer fotos i memoritzar del tot el recorregut. I així ho faig. Vaig per feina amb una millora significativa del meu temps 1-49 i amb una idea molt clara de com és el recorregut.\nFinalment arriba el dia de la nocturna. Em preparo per sortir a córrer en un horari que no és gens habitual per a mi. Tot just s’acaba de fer de nit i abans de posar-me en mode “cursa” puc contemplar la lluna creixent i Venus brillant.\nAprofito els dos primers quilometres força planers per anar el més ràpid possible. Córrer de nit és especial. Com diu Enric Casasses:\nEra fosca la nit i ...,\nocupaven les branques.\nDiferents animals invisibles\nel camí es feia incert.\nAcaba la zona planera i també més urbana i entro en el primer corriol de pujada ja pel mig del bosc. És una pujada sostinguda amb molta pedra desfeta on hi ha moments que fa de mal trotar i camino en part. La llum del frontal focalitza el camí a seguir.\nUn petit tram de descans abans d’una baixada i de nou amunt, però ara per un corriol molt més dret. S’accelera la respiració i començo a esbufegar. Malgrat caminar a trams vaig més ràpid que el darrer dia d’entrenament. Malgrat anar amb màniga curta i que fa fresca, ja suo de valent. Mentre carenejo puc entreveure les llums de la urbanització i dels camps de hoquei herba just sota els meus peus. A partir d’aquí és un puja i baixa amb algun tram planer perfecte per córrer amb alegria. Només hi ha llum al meu davant, la resta són ombres fugisseres. Faig cim amb poc menys de tres minuts guanyats al temps del dia d’entrenament.\nAra ja gairebé tot és baixada, un primer corriol en que es pot córrer molt bé i després un curt tram tècnic on cal anar en compte i ja soc a la pista. Tinc la impressió d’anar més lent que quan passava per aquí de dia. Em creuo amb alguns ciclistes en direcció contrària. De la pista passo al corriol on haig d’avançar un grup de caminadors. De nou en pista accelero. Em segueixo trobant ara ciclistes, ara corredors, però tots en direcció contrària. Deixo la pista per baixar per un corriol tècnic poc visible i que em genera alguns moments de dubte. Travesso una riera i una petita pujada em mena de nou a una pista. Entro en la darrera part i poso tot el meu esforç per anar ràpid, eixamplo la gambada tot el que puc. Travesso un camp davant del Parc Audiovisual, gaudeixo d’una mica d’asfalt i entro dins d’una riera. La pujada per sortir d’aquesta riera se’m fa molt i molt feixuga. Veig unes ombres en uns matolls i me’n porto un bon ensurt. Pensava que eren porcs senglars però és la meva pròpia ombra produïda pel reflex del frontal.\n...Les ombres semblaven fantasmes\ni les fantasmes ombres.\nLa nit es feia fosca i feia\nmolt de respecte.\nocupaven la personalitat.\nDiferents senyals invisibles\nm’enviaven a l’animal.\nQue baixés la lluna i la llum,\nque no hi hagués camí....\nEntro en la darrera part, tota plana i en lleugera baixada pel mig dels camps i rodejant la zona esportiva on he començat. Gaudeixo plenament d’aquest darrer quilòmetre a tota velocitat. S’ha acabat: 1-46-26. Estic molt satisfet de com m’ha anat tot plegat. Cap a casa, dutxa, sopar i dormir.\nHe assolit el meu objectiu. Aquesta vegada no he estat l’últim. He fet una molt bona pujada i he perdut una mica de temps en la baixada. Som un grupet d’uns 10 corredors amb poques diferències de temps. El proper repte de la lliga virtual serà el km. i mig vertical.\nEtiquetes de comentaris: Camins i corriols, Curses de muntanya, Nocturnes, Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i Serra de l'Obach


25/02/2021 | SCP\nLa Càtedra Reciplasa de Gestió de Residus Urbans de la Universitat Jaume I inclou entre els seus objectius la divulgació i formació de la ciutadania per a la correcta gestió dels residus urbans. Dins de les nombroses activitats que realitza al llarg de l’any, la formació ciutadana, especialment la dels més menuts i joves, és un dels seus màxims exponents. Per això, des de la Càtedra Reciplasa de l’UJI s’aposta per dotar de recursos i formació al professorat perquè puga transmetre al seu alumnat una educació en valors ambientals i sostenibles.\nAixí, la Càtedra Reciplasa de l’UJI renova enguany la col·laboració amb la Xarxa de Centres per a la Sostenibilitat de Castelló per a l’organització de diverses ponències que mostren diferents experiències i projectes d’innovació educativa, així com estratègies per a poder treballar a l’aula diferents valors per a una correcta gestió dels residus i la sostenibilitat del planeta.\nLa Xarxa de Centres per a la Sostenibilitat de Castelló és un conjunt de centres educatius d’àmbit no universitari que tenen un nexe d’unió en la seua aposta pel treball dels ODS (Objectius de Desenvolupament Sostenible). A més, aquests centres formen part de la Xarxa de la Comunitat Valenciana, així com de la Xarxa Estatal de Xarxes (EsenRED). Actualment són més de 70 centres educatius de la província de Castelló els que participen en la Xarxa.\nEls coordinadors/res ambientals dels centres educatius estan organitzats en tres seminaris de formació i participació, ubicats a Vinaròs, Nules i Castelló, que es reuneixen mensualment, actualment en format en línia. En aquestes reunions de zona complementen la seua formació i intercanvien informacions, experiències, projectes, recursos, etc. De la dinamització d’aquests seminaris s’encarrega el Seminari d’Educació Ambiental de Castelló.\nAmb aquesta col·laboració, la Càtedra Reciplasa de Gestió de Residus Urbans de l’UJI aposta de nou per unir esforços per a lluitar per una reducció i adequada gestió dels nostres residus urbans, mitjançant l’educació de les futures generacions.\nImatge d'arxiu d'una reunió del seminari.


Hotel Rosenhof Waldesch Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a Waldesch.\nHübingerweg 10, Waldesch, Waldesch, Alemanya, 56323 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hotel Rosenhof és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Waldesch. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hotel Rosenhof és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar, restaurant.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de pistes de tennis, equitació, jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Hotel Rosenhof la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Waldesch.\nEl restaurant està tancat els dilluns. Cal que informeu el Hotel Rosenhof de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nAllotjaments a Waldesch