Futur - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Mil·lenni X)\nL'article o secció necessita millores quant al seu format.\nPot necessitar retocs en negretes, cursives, enllaços, imatges, categories, infotaules...\nPer a altres significats, vegeu «Futur (desambiguació)».\nEl futur és el temps que ha de venir, l'esdevenidor, el demà. La humanitat ha esmerçat, de temps immemorial ençà, una gran dedicació —ja sigui amb un gran esforç i/o inspiració— a provar de descobrir com serà l'esdevenidor i ha creat i/o descobert una munió d'arts i sabers endevinatoris a una tal fi; modernament, s'han desenvolupat disciplines que —a partir de la ciència o si no de preteses recerques que personal científic no considera més que pseudociències— han contribuït a aquest esforç, la més reeixida de les quals ha estat molt considerada la prospectiva.\nEn moltes cultures aquests fenòmens tenen una gran importància, sota la forma de prediccions, d'algun oracle o profecia o de llegendes explicatives. A Europa la ciència convencional més empirista i políticament correcta ha batejat aquestes tendències com a superstició i no els atorga cap valor. Tenen un gran succés, però, les profecies de Nostradamus i la que s'atribueix a Malaquies d'Armagh sobre els papes. En aquesta línia, també podríem esmentar la teoria anomenada matemàtica de la història d'Alexandre Deulofeu, la qual podria semblar —o fins i tot arribar a ser de manera bastant excepcional, si s'escau— una investigació predictiva d'esdeveniments futurs de la manera més científica i acostada al rigor cuentífic que permet el repte, en qualsevol cas amb un presumpte afany de tant empirisme i cientifisme com la recerca en qualsevol disciplina considerada científica amb el màxim d'unanimitat en el conjunt de la societat.\nLa incertesa es considera àmpliament la resposta inherent a la pregunta pel futur, d'acord amb l'axioma àmpliament assumit per la ciència —i també per una part important del conjunt de la societat— que és impossible de conèixer de manera empírica, i/o formal en termes matemàtics, d'una manera exacta. Tanmateix, des d'una visió epistemològica falsacionista —com la de Karl Popper o Lakatos, o més o menys assimilable— es podria sostenir que, atesa la impossibilitat de verificar en el fons cap coneixement vertader —ja que tan sols seria indiscutible la demostració de qualsevol falsedat—, resultaria impossible de provar la certesa de cap coneixement pretesament predictiu del futur. En el cas de nombroses disciplines titllades de pseudocientífiques àmpliament des de la comunitat científica més oficial i considerada políticament correcta, segurament hom podria constatar que, a diferència de les teories que s'ajustarien als requisits de la ciència canònica —les quals serien unànimament falsables i verificables almenys amb una gran unanimitat excepte almenys des del punt de vista epistemològic dels enfocaments filosòfics falsacionistes negacionistes del verificacionisme—, no són tampoc falsables o més difícils de falsar. Aquest podria ser tal vegada un dels motius pels quals segueixen tenint un nombre important de persones adeptes que han referit vivències personals, o si no implicadores de més persones, que han atribuït a aquestes teories. Amb una finalitat expositiva i d'exemplificació hipotètica en aquest sentit es podrien citar presumptes situacions com les següents: pregar per tal que succeís quelcom i constatar que es va fer realitat de manera bastant immediata, situació en què no ha estat possible verificar ni falsar la relació entre el fet empíric de la pregària (com a hipotètica causa) i la realització empírica d'allò demanat en la pregària (com a hipotètic efecte conseqüència de la pregària); creure en la presumpta llei de l'atracció —tota creença, pensament i cúmul emocional consegüent indestriable del que es percep o es viu com a veritat té una freqüència vibratòria (més elevada i per tant menys densa com més harmònica resulta per al subjecte) que inevitablement atrau la seva realització en el món de la persona— i aplicar-la a una situació concreta: a diferència d'altres vegades que hom està pessimista i té poques esperances d'assolir-ho, sostenir la creença ininterrompuda durant pocs segons que a continuació serà capaç de resoldre una incidència informàtica en un temps rècord sense entrebancs i aconseguir-ho. Un altre presumpte exemple seria tenir la intuïció molt potent que convé contractar un determinat advocat, sense necessitat de ser el resultat d'un elaborat procés racional de decisió a partir de la contrastació d'opinions i altres criteris sobre la qualitat previsible del servei, i haver encertat la decisió amb l'acompliment del motiu pel qual ha estat contractat.\nAtès el conflicte existent entre la visió acceptatòria de qualsevol teoria —independentment que sigui assumida com a científica o oficialment com a pseudocientífica— i la criminalitzadora de qualsevol que no sigui canònicament científica, es fa palès el repte de fer investigació científica —tan empirista com resulti possible— del grau de fiabilitat que podrien tenir disciplines com l'astrologia, la numerologia o les prediccions que es podrien fer des de la interpretació de les cartes en les tirades del tarot. Hom podria apuntar com a repte possible a tall d'exemple hipotètic que una persona necessàriament major d'edat dedicada a l'epistemologia pogués acudir a tres tarotistes diferents i hi iniciés el contacte de la manera més idèntica possible, havent-se assegurat que no hi ha tingut cap contacte anteriorment i amb la presumpció que cap dels quals no ha tingut cap contacte intern amb cap dels altres dos. L'objectiu seria observar si hi ha coincidències i diferències en les respostes. Es partiria de la hipòtesi que si hi hagués coincidències en les respostes seria més probable que -encara que no es pogués encara d'entrada provar— fos plausible creure en una possible tècnica i/o do de la persona tarotista en la interpretació del futur. A la vegada el repte podria ser veure si les conclusions es podríem desprendre tan sols d'associacions d'idees estereotipades elaborades prèviament com de manual a partir de cada combinació de cartes sorgida de la tirada de cartes. També caldria observar si en les tres sessions de tirades de cartes han aparegut les mateixes cartes i/o si són combinacions diferents però que donen interpretacions equivalents. Fins i tot si tota conclusió són llocs comuns sota l'aparença d'endevinacions de fets específics cap a la persona. Per exemple la pretesa endevinació “hi ha algú que et fa mal”: si assumim que difícilment una persona pot sentir que no hi ha ni una sola persona amb la qual no es senti perfectament bé al costat seu i el pretès tarotista no especifica d'entrada qui és la persona o diu que no és capaç d'especificar-la, podem hipotetitzar que no queda provada cap capacitat endevinatòria, tot i que tampoc una pretesa capacitat endevinatòria no demostrada i/o no reeixida almenys en aquell moment. Possiblement a fi de mirar de provar si hi ha cap capacitat endevinatòria seria més fiable demanar a la persona tarotista informació sobre esdeveniments passats que no pas futurs, sense haver donat cap pista. El fet d'observar respostes coincidents sobre fets que li han passat al client del tarotista sense que s'observi cap causa d'aquest encert podria dur-nos a creure en una possible capacitat endevinatòria de fets passats si es descarta la casualitat. En qualsevol cas pot semblar plausible almenys, a priori, l'existència d'una mena d'efecte placebo en el cas de les presumptes prediccions de futur, en el sentit que hipotèticament el client, de manera més o menys conscient o si més no subliminar, es veuria predisposat a haver de viure d'una manera que confirmés les presumptes prediccions futures de la persona tarotista, per tal de veure confirmada la seva creença que va ser capaç d'endevinar el seu futur. Podria ser que la causa quedés reduïda a la possible certesa de la llei de l'atracció ja esmentada, en cas que es complís i no fos una falsedat. És possible que la llei de l'atracció no es compleixi per a qui no hi creu i que l'única explicació fos que indefectiblement la mateixa llei opera d'acord amb la creença que aquesta llei és falsa.\nPossiblement el problema de la manca tant de verificabilitat com de falsació de les teories considerades pseudocientífiques podria raure, des del punt de vista epistemològic, en l'absència d'aquestes propietats en aquest tipus de sabers, a diferència de disciplines com per exemple la física, la química i la medicina convencional. El possible presumpte grau d'empirisme d'aquestes teories segurament quedaria limitat a un empirisme endògen percebut tan sols com a cert per part de qui creu en la teoria i percep experiències que només veu explicades des d'una hipotètica certesa d'aquella teoria. La limitació que aquestes teories tindrien és la manca de la propietat segons la qual aquesta percepció interna del subjecte pot mostrar-se empíricament a qualsevol altre subjecte. En aquest sentit, ens podríem trobar hipotèticament amb un autoempirisme intern d'aquestes teories no transmissible a altri, per la qual cosa no podem provar empíricament que cap persona té aquella constatació interna que percep com a evidència incontrovertible. Aquest fet comporta el risc que aquella percepció interna de la persona, no exterioritzable i no transmissible empíricament, tant pugui ser sana i sense perdre el contacte amb la realitat com fruit de cap presumpta malaltia mental des de l'òptica de la psiquiatria i psicologia clíniques convencionals i políticament correctes.\nDes del nihilisme (en el cas més extrem potser el triple nihilisme filosòfic de Gòrgies —nihilisme ontològic, nihilisme epistemològic i nihilisme lingüístic—), atès que no tindríem la seguretat de poder tenir ni transmetre cap tipus de coneixement, podríem fonamentar la molt plausible conveniència de no angoixar-se ni obsessionar-se pel futur, atès que possiblement en el fons no es pot provar la certesa de cap predicció, per la qual cosa semblaria enraonat observar què ens mou a voler saber què passarà i si el problema de fons és la incapacitat d'assumir psicològicament de bon grat la inevitabilitat de la incertesa.\nVegeu Futur en el Viccionari, el diccionari lliure.Viccionari\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Futur\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Futur&oldid=25399656»\nArticles amb format per millorar des de maig de 2020\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 nov 2020 a les 15:49.


Distribuidors maquinària per a la deformació metàl·lica | JOSEP MUNTAL\nFUNDADA PER JOSEP MUNTAL I ANNA MAS A FINALS\nDE L’ANY 1993\nEl 1993, Josep Muntal i Anna Mas, van iniciar la seva activitat en la comercialització i la prestació de serveis d’assistència tècnica de tot tipus de maquinària per a la deformació metàl·lica.\nAl 1995 EUROMAC (Itàlia) diposita la seva confiança en Josep Muntal, S.L .. En aquest moment s’especialitza en la comercialització i el servei postvenda de Punxonadores CNC, Escantonadoras i Plegadores Horitzontals.\nAl 1996 es va fundar la primera seu a Caldes de Montbui (Barcelona), i en ella una exposició permanent dels seus\nproductes. Des de l’any 1996, l’empresa ha participat en totes les edicions de les fires internacionals i nacionals del sector.\nParticipant en la BIEMH, Advanced Factories4.0, MetalMadrid i Fira de subcontractació a Bilbao.\nA la fi de 1998 incorpora en el seu potofoli les marques: Danobat (Grup Mondragón), fabricant de Punxonadores\nCNC de gran format, Línies de tall, Combinades Paneladoras i Làser, també. També a SCHRÖDER GROUP (Alemanya), fabricant de Paneladoras, Cisalles, Cilindres i Bordonadoras. Josep Muntal ha ofert de manera contínua Jornades Tècniques de Portes Obertes, prestant als seus clients el millor assessorament en el coneixement de les novetats en\ntecnologia per a la deformació metàl·lica. L’any 2000 s’inauguren les noves instal·lacions. Durant els anys posteriors al 1998 fins avui dia, Josep Muntal incrementa la seva cartera de marques representades, sempre en el món de la deformació metàl·lica, oferint als seus clients la maquinària i accessoris de qualitat necessaris per a la millora del seu procés productiu: MATRIX ( Itàlia) – Útils de Punxonament i Plegat, Lantek (País Basc) – Programari extern CAD-CAM, WEBER (Alemanya) – desbarbadores, Sangiacomo (Itàlia) – Premses, ISL Photonics (Bulgària) – Làser, Remmert (Alemanya) – Magatzems automàtics – Q-FI (Països Baixos) desbarbadores – BIEGEMASTER (Alemanya) Paneladores\nDurant els anys 2013 i 2014, amb la col·laboració de la Generalitat de Catalunya i l’Ajuntament de Caldes\nde Montbui, Josep Muntal va impartir cursos a persones en situació d’atur, formant-los en l’ús de la maquinària per a la deformació metàl·lica i programari, aconseguint així als seus alumnes una incorporació immediata en empreses del sector.\nEl 2010 es va iniciar la introducció al mercat llatinoamericà, amb una bona acollida gràcies a la gran varietat de solucions per al tractament del metall, així com una extensa oferta en maquinària d’ocasió. Durant els últims anys s’ha aconseguit també un substancial increment de Serveis de Manteniment als nostres clients gràcies al servei de SAT, professional, eficient i ràpid, que ofereix Josep Muntal. Durant l’any 2016 dins del Pla estratègic de la companyia, es va iniciar una nova etapa incorporant una nova imatge de la marca, la renovació de les instal·lacions i també realitzant inversions per millorar en estructura, tractament de la informació i servei al client. Josep Muntal i tot el seu equip segueixen treballant per oferir un assessorament d’alta qualitat, implantant solucions tecnològiques i innovadores que aconsegueixin millorar la productivitat i eficiència dels seus clients. En 2018 l’empresa celebra 25 anys d’història.


barreja de caniche bichon frise: informació sobre la raça bichpoo, dades, costos de cadells i molt més\nEl cadell mixt Bichon Frise i Caniche, més conegut com el Bichpoo, és un adorable goset de peluix que guanya el cor dels amants dels gossos petits de tot el món. Sota tota aquesta pelussa es pot trobar un gos súper intel·ligent, així que no us deixeu enganyar per la seva simpatia d’ós de peluix.\nÉs això Barreja de Bichon Frise el gos adequat per a la vostra família? Si busqueu una raça més gran o que pugui jugar a pescar repetidament, és possible que el Bichpoo no sigui el vostre cadell adequat. Si un cadell sorollós està fora de la vostra llista, això també significa que el Bichpoo hauria d’estar fora de la vostra llista. Si voleu un petit amic que no us deixi de costat, sigui fantàstic amb els nens i us faci saber que us enyora, el Bichpoo pot ser la raça adequada per a vosaltres.\nUs enganyarà si no us manteniu per davant, així que necessita una família que el mantingui al peu, ja que no és un gos típic de joguina. Si us agrada la seva aparença i creieu que esteu a punt per al repte, llegiu aquesta guia inclusiva del Bichpoo per veure si encaixaria en la vostra i la vostra família.\n1.1 Fris Bichon\n2.10 Costos de cadells\n2.11 Trobar un criador de Bichpoo\nActualment els gossos de disseny estan de moda i el Bichpoo és allà dalt entre els dissenys preferits. Aquesta no és una tendència nova, però sí amb moltes crítiques dels fans de pura raça. Tanmateix, no us deixeu sentir aquest procés té molts avantatges incloent la combinació dels looks de Poodle i Bichon Frise, així com la seva intel·ligència. També augmenta la seva reserva genètica i aquest procés anomenat vigor híbrid els fa una mica més vigorós contra malalties i mutacions genètiques.\nAmb tots els gossos de disseny, especialment els cadells de primera generació, hi ha un variació salvatge de característiques heretat tant del Poodle com del Bichon Frise i, per tant, hauríeu de tenir una mentalitat oberta quant al que heretaran. Sovint es dóna el cas que un cadell s’assemblarà més a un pare amb un toc de l’altre, però els cadells Bichpoo seran diferents, fins i tot dins de la mateixa ventrada. En aquesta guia esbossarem el típic Bichpoo, però tingueu en compte que hi pot haver lleugeres variacions.\nPer entendre'l una mica millor, és important conèixer una mica els seus pares.\nEl Bichon Frise era un popular gos de volta entre els rics i nobles, tanmateix aquest estil de vida aviat va acabar bruscament. El Bichon Frise aviat es va trobar als freds carrers a causa de les guerres mundials i les famílies no van poder mantenir les necessitats de la seva mascota. Gràcies als aficionats a Bichon Frise que van reunir tots els Bichon sense llar, aviat van tornar a trobar els seus números. Després va trobar el seu camí cap a Amèrica i el 1964 es va fundar el Bichon Frise Breed Club.\nDurant la seva estada als carrers va trobar feina com a artista de circ a causa de la seva intel·ligència i la seva ràpida capacitat per agafar un comandament, i d’aquí el Bichpoo obté el seu tret d’aprenentatge ràpid. El Bichon Frise es descriu com a personatge lúdic, curiós i alegre, i fa una meravellosa mascota alegre de la família. El 2019, el American Kennel Club (AKC) ho ha fet el va classificar com el 46th el gos més popular d'Amèrica.\nEl Caniche és un gos elegant que és conegut pels seus pentinats extravagants i les seves cintes romàntiques, però sota tota aquesta bellesa hi ha un gos extremadament intel·ligent que té els seus orígens a Alemanya, on era s’utilitza tradicionalment com a gos de caça. Els caniches de joguina van ser creats per la burgesia francesa que va criar la vella més petita amb la finalitat de crear un gos de canya encara més petit, i són aquests caniches de joguina i miniatura els que s’aparellen amb el Bichon Frise per crear el Bichpoo, però són igual que intel·ligent i enèrgic com els caniches estàndard. També són les races de joguines les que van guanyar-se el sobrenom de Caniche el 'gos de màniga' ja que sovint es portaven a les mànigues de la noblesa.\nEl Caniche es descriu com un gos actiu, orgullós i molt intel·ligent, la intel·ligència de la qual és molt menystinguda, i d’aquí el Bichpoo obté la seva energia i la seva curiositat. El 2019, l’AKC el va classificar com el 7èth el gos més popular d'Amèrica. El Caniche és una raça de gos de disseny popular i alguns altres comuns barreges de caniche inclou el fitxer Barreja de caniche Berner, i la Barreja de caniche Cavalier King Charles Spaniel.\nEs creu que el Bichpoo ho era creada a Austràlia als anys noranta per crear un gos petit però divertit i familiar que sigui bo amb els nens i, sens dubte, és un gos petit amb una gran personalitat. Tot i els orígens dels seus pares, no és el gos típic de la falda, ja que és un coet de butxaca bulliciós que no s’asseu durant llargs períodes de temps com els seus altres germans i germanes de joguina, així que no espereu que sigui el bonic i tranquil ampolla d’aigua, perquè només pot ser-ho durant una petita part del dia.\nPassen per molts altres noms, com ara Poochon, Frisepoo, Bichdoodle i Bichoodle. Si encara esteu interessats i desitgeu saber més sobre aquest noi, asseureu-vos, relaxeu-vos i llegiu a continuació per saber tot sobre el gos amb el nom del doodle sonant.\nEl Bichpoo és un xicotet alegre que és enèrgic i animat com la majoria de les altres mescles de doodle. Et mantindrà en peu i li encantarà un o dos jocs al jardí del darrere, o perquè no necessita gaire espai, està feliç de jugar a la casa sense gaire problemes. Necessita estar amb una família que sigui capaç i prou feliç de jugar amb ell unes hores al dia. També són coneguts pels seus explosions d’energia i són famosos pels seus zoomies. Si no sabeu què és això, escriviu-lo a YouTube i confieu en nosaltres quan diem que no us decebrà.\nÉs un home bastant hordós, que sorprenentment és un bon gos de vigilància, perquè sempre et dirà quan hi ha algú a sobre, ja sigui amic o enemic. Potser no són l’aspecte més espantós dels gossos guardians, però definitivament valen el seu pes en or quan es tracta bordar i sensibilitzar a tothom al barri que hi ha un intrús. Per tant, si busqueu un bonic vigilant, no busqueu més que el Bichpoo.\nA part de les seves explosions d’energia, és un gos afortunat que és pacientment amable i que ho fa estimo algun que altre somni a la falda del seu mestre, de manera que podreu descansar. És popular entre la gent gran que és capaç de jugar i expulsar la seva energia a la casa, tot i que només necessita portar-lo a passejos curts.\nEl mascle Bichpoo mesurarà entre D'11 a 15 polzades d'alçada, de la pota a l'espatlla, i la femella Bichpoo mesurarà De 9 a 11 polzades d’alçada. El mascle Bichpoo pesarà entre De 10 a 18 lliures, i les femelles pesaran una mica menys de De 6 a 12 lliures. Es considera que són un gos petit que no ocupa massa espai a casa seva.\nEl Bichpoo té un abric arrissat que s’assembla al d’un ós de peluix, i en té ulls de botó de color fosc amb un bonic morro de botons a joc. És un gos ben proporcionat, a excepció de les orelles que són bastant llargues per a la cara, i generalment cauen a banda i banda del crani per arribar a la línia de la mandíbula.\nEl Bichpoo té un pelatge arrissat i ondulat hipoalergènic, i perquè gairebé no llença cap caspa que és el que provoca reaccions en persones amb al·lèrgies als gossos, és el Bichpoo adequat per a aquells amb al·lèrgia als gossos que realment volen un gos! Sembla que acaba de sortir de les perruqueries amb el seu perm perfecte.\nEl seu abric prendrà el color marró, albercoc, cervat, blanc, negre, blau, crema, gris, vermell o platejat; bàsicament prendrà qualsevol color dels seus pares. Per fer-se una millor idea de quin color serà, és millor mirar els seus pares, només cal tenir en compte que no sempre es garanteix que, perquè els seus pares tenen un color determinat, també ho serà. Si té un color sòlid, és força habitual que tingui taques blanques al cos\nA causa de la mida compacta del Bichpoo, és adequat per a cases grans o petites, així com per a apartaments. Tampoc no necessita accés a un pati del darrere, ja que expulsarà la major part de la seva energia a la casa sense causar cap caos. És un gos adaptable que s’adaptarà a qualsevol entorn domèstic o familiar.\nCom que és amable i amable, és adequat per viure al costat de nens de totes les edats. Tot i que normalment els gossos de joguina no s’adapten als nens més petits simplement perquè són delicats i els nens que no saben manejar les cries petites, el Bichpoo és una mica més robust que una joguina normal, per la qual cosa és adequat per viure amb nens. Tanmateix, com passa amb qualsevol gos, assegureu-vos de vigilar-lo mentre es troba amb nens per estar segur.\nCom el Bichpoo és tan suau, també ho és adequat per viure en una llar amb diverses mascotes sempre que hagi estat socialitzat correctament com a cadell. L’únic factor que s’ha de tenir en compte aquí és com és de barat, ja que si és massa barat, és possible que a les altres mascotes, en particular a altres gossos, no els agradi. Si creix junt amb altres mascotes, és poc probable que els bordi, però si s’introdueixen altres animals a la família, assegureu-vos de tenir una reunió prèvia segura per assegurar-vos que l’altre gos no reaccioni negativament a la seva potents lladrucs. No obstant això, es pot entrenar el seu lladruc, i aquest és un dels motius pels quals ho aconsellaríem.\nRequereix al voltant 30 minuts d’exercici al dia, de manera que tres passejades al voltant de la quadra cada dia li permetran gaudir dels descansos del lavabo del jardí del darrere i donar-li aire fresc. A part d'això, està content de jugar entre les sessions d'exercici.\nEl Bichpoo és un aprenent ràpid, gràcies a la intel·ligència dels seus pares, i amb el seu desig de complaure al seu amo, és relativament fàcil d'entrenar sempre que en sigui coherent. Entrenament de reforç positiu és el millor mètode per entrenar un Bichpoo, i una mica d’elogis verbals i moltes copetes a la part posterior recorreran un llarg camí.\nÉs important per socialitzar el vostre Bichpoo des de petit per assegurar-se que es senti còmode amb una varietat de gossos de totes les formes i mides, i això és particularment important donat el petit que és i el gran que li semblarà el món. Com que pot ser un gos alegre, també ho és important per dissuadir-lo de bordar en altres gossos, ja que aquest comportament indesitjable no només l’estressa, sinó que també estressarà altres gossos que poden no ser tan perdonadors com vosaltres.\nEl Bichpoo és una raça de gos generalment sana, amb una llarga vida útil de De 12 a 15 anys. Com que no és un gos de raça pura, encara no se li ha donat un estàndard complet de raça i, per tant, la millor manera d'identificar els seus problemes de salut és mirar a què estan predisposats els seus pares.\nDel pare Poodle és probable que hi estigui predisposat Atròfia progressiva de la retina, així com una varietat d'altres afeccions oculars que comparteixen els dos pares, i com a tal, hauria de patir-se regularment Examen d’oftalmòleg per assegurar-se que els seus ulls estiguin en perfecte estat. Tant el Poodle com el Bichon Frise en pateixen Luxació de la ròtula, que és on la ròtula no està formada adequadament i es disloca provocant dolor intens i, sovint, farà que el cadell quedi coix a la cama afectada, així que assegureu-vos de vigilar-ho. Si no es tracta, es requerirà una cirurgia i no es corregirà, per tant, assegureu-vos de portar-lo al veterinari tan aviat com ho noteu. També s’ha de provar el pare Bichon Frise Displàsia de maluc, que és on es forma de forma anormal l’articulació afectada i, de nou, causarà dolor i coixesa.\nEl Bichpoo només consumirà aproximadament 1 tassa de menjar al dia. Aquesta és una gran notícia per a les cordes de butxaca del propietari, ja que no és massa costós alimentar-se en comparació amb la majoria d’altres gossos.\nSi el vostre Bichpoo és a la part més petita, és possible que hagueu de comprar menjar que s’adapti específicament a les races de joguines, ja que la crispada pot ser massa gran per a la seva boca més petita. Seguiu les instruccions del paquet d'aliments i, si teniu cap dubte, consulteu el vostre veterinari.\nEl Bichpoo té cabell arrissat, i com a tal, és important raspallar-lo cada dia per assegurar-se que no s'enredin o enganxi, sobretot a les zones on es col·loca el coll i l'arnès. Com amb qualsevol gos de doodle, utilitzant un pinzell més llis, de forma rectangular amb fines truges de filferro, és el millor raspall per mantenir el seu abric en les millors condicions. Poques vegades es desprèn i el raspallat regular li eliminarà els pèls del cos per evitar que pugi a la roba o al sofà.\nBanyar-se un cop cada 6 setmanes més o menys evitarà que faci olors de frescor esbandir-lo i assecar-lo correctament ja que això pot ser pitjor per a la seva pell que estar brut. El seu cabell també creixerà força ràpidament, de manera que hauríeu de retallar-lo un cop cada 2 mesos o portar-lo a un perruquer professional per a gossos, si ho preferiu.\nCom que el Bichpoo és un gos més petit amb una boca petita, la seva s’han de netejar les dents almenys una vegada a la setmana amb pasta de dents per a gossos, ja que és propens a patir malalties periodontals més que el gos de mida mitjana.\nEl Bichpoo és un gos dolç amant de la diversió i molt afectuós amb la seva família.\nNecessitarà una família que li pugui donar acariciats i proporcionar-li divertits jocs interactius.\nHauria de situar-se en una família que li pugui proporcionar almenys 30 minuts d’exercici diari.\nAquesta raça no és un gos lapid silenciós, així que estigueu preparats per això si el porteu a casa vostra.\nSe sap que el Bichpoo és molt escorcós, de manera que potser no és el més adequat per als apartaments.\nÉs un gos sociable a qui no li agrada quedar-se sol durant llargs períodes de temps.\nEl Bichpoo té la mida perfecta per a nens petits.\nNo és massa gran, però no massa delicat perquè puguin jugar amb ell.\nMentre estigui socialitzat, també s’adaptarà a una llar amb diverses mascotes.\nEl Bichpoo és un gos adaptable que s’adapta a la vida d’un apartament o a una llar gran.\nÉs un gos generalment sa i estarà al vostre costat durant uns 13 anys i mig de mitjana.\nEl Bichpoo és hipoalergènic i, per tant, és adequat per a famílies amb al·lèrgies als gossos.\nÉs un gos escorcollat que farà del simpàtic gos de vigilància perfecte o un cadell molest del veí.\nUn gosset típic Bichpoo d’un reproductor de bona reputació costarà de mitjana $ 1,000. Si voleu un Bichpoo típic i no us interessa massa la idea de jugar a la loteria gènica, no dubteu a buscar criadors que tinguin cadells de segona i tercera generació, que es diuen cadells F2 i F3 al món caní. Tot i que seran lleugerament més cars, és més probable que obtingueu un cadell més previsible, però només heu d’assegurar-vos de demanar al criador certificats i un llinatge parental per demostrar que són de segona generació o més.\nTrobar un criador de Bichpoo\nSi creieu que el Bichpoo sona com la vostra mascota familiar ideal, el següent pas és dedicar temps a trobar un reproductor de Bichpoo de bona reputació. Si escriviu els criadors de Bichpoo a qualsevol motor de cerca en línia, es generaran resultats, però cal que us assegureu llegir ressenyes sobre ells i apreneu exactament què heu de buscar en un criador de bona reputació. Insistiu sempre a conèixer-los personalment, amb el cadell i els seus pares abans que es faci cap dipòsit o acord, i assegureu-vos de veure els certificats sanitaris per assegurar-vos que els pares estiguin sans.\nCom a alternativa, unir-se a grups de xarxes socials com ara ‘Bichoodles, Poochons, Bichpoos i Bichipoos ' està ple de membres que també estimen aquesta raça, de manera que sempre podeu demanar-los recomanacions de criadors de bona reputació.\nCom que és una raça de disseny específica relativament nova, no hi ha centres de rescat específics per a la raça només per a Bichpoo. Tot i això, en ser una raça cada vegada més popular és probable que n’hi hagi un gos de doodle al vostre centre de rescat local. Si esteu interessats en rescatar un Bichpoo, parleu amb els vostres centres de rescat locals i vigileu els seus llocs web per trobar gossos nous. Pot trigar més temps, però sens dubte valdrà la pena quan el trobeu.\nEl Bichpoo és un adorable cadell que s’adapta a la majoria de cases de la família. Mentre hagueu fet la vostra investigació sobre la raça i sàpiga què podeu esperar dels dos pares, segur que no us decebrà.\nSempre que no espereu que sigui un gos baix i tranquil i que pugueu passar una estona de qualitat amb ell i mantenir la seva ment intel·ligent ocupada, llavors s’adaptarà bé a la seva nova família. No hi ha dubte que aquest petit ós de peluix arrissat semblarà robar el cor del vostre i de tota la vostra família des del dia!


Les 7 claus per motivar-te i entrenar al màxim\n2 de març de 2022 (11:04 CET)\nLes 7 claus per motivar-te i aprofitar al màxim els entrenaments\nMartín del Horno, entrenador personal de Gympass, assenyala com optimitzar els nostres entenaments.\nLa feina, la família i el dia a dia se't mengen, pero vols entrenar: per salut, per veure't millor, per desconnectar. A vegades costa, sobretot si estàs començant. I molts dels reptes que intentem tirar endavant en moments rellevants (després de vacances, a principis d'any) acaben senes complir-se.\nPer això, des de Gympass han elaborat set punts que consideren importants per poder optimizar el nostre temps al gimnàs i que et poden ajudar a estar motivat per aconseguir els teus objectius.\nCalendari setmanal i moments exclusius per l'exercici\nOrganitzar-se és clau, ja que et permet marcar-te moments que són per tu. Si a més has definit que faràs en aquell espai de temps, guanyes en eficiència. Una rutina passa també per tenir un bon calendari.\nCentrar-te en l'entrenament\nPot ser que tinguis poc temps per fer exercici, però cal que el temps que tinguis el facis concentrat en l'entrenament. Per tant, és important que mentalment estiguem pensant només en entrenar. Siguin 15 o 60 minuts.\nMenjar i beure abans del gimnàs\nSegons Gympass és contraindicat entrenar amb l'estómac buit, així que intentem menjar alguna cosa rica en carbohidrats i en proteïnes. La hidratació també és rellevant: abans, durant i després.\nMantenir la forma amb el full body\nSi el que vols és mantenir la forma, els entenaments de diversos grups musculars en una sola sessió van molt bé quan no tens prou temps: si controlem bé la intensitat durant l'entenament, menys duració i més intensitat, els resultats arriben amb poc temps.\nDues manovelles, una estora i una mica de motivació, no cal més per poder entrenar a casa i aconseguir resultats. Si busques una bona app d'entrenaments o classes online, serà encara més fàcil. Cal posar-se el xip de fitness: roba, un espai concret...\nEscalfar és important encara que tinguis poc temps. Només necessites cinc minuts per escalfar els grups musculars que treballaràs i és una cosa que notaràs molt, a més que t'ajuda a posar-te ja en mode gimnàs.\nI descansa el que toca\nEntre els exercicis és ideal que hi hagi de 30 a 60 segons de descans: cal recuperar energia per poder seguir. Descansar permet que la freqüència cardíaca i la temperatura corporal tornin als nivells normals i puguis exigir-te al màxim acte seguit.


Intimitat de parella i esclerosi múltiple - Fundació Esclerosi Múltiple\nLa disfunció del desig sexual pot ser atribuïda als símptomes associats amb l’esclerosi múltiple. Per construir la intimitat de parella i fomentar una vida sexual sana, la relaxació i la confiança són clau.\nLa disfunció del desig sexual pot ser atribuïda als símptomes associats amb l’EM. Aquests inclouen alteració de la sensibilitat, dolor crònic, fatiga, espasticitat, problemes de bufeta i l’intestí, formigueig, problemes de concentració i símptomes relacionats amb l’estat d’ànim.\nEls sentiments d’intimitat van més enllà del contacte físic i, fins i tot, de les paraules.\nEstablir l’objectiu d’introduir novament la sexualitat i la intimitat a la vida de parella, però amb tranquil·litat. Fer front als desafiaments de l’EM amb la parella pot ajudar a construir relacions més sòlides.\nComunicar. La comunicació va més enllà de parlar. Es tracta de crear un ambient on els dos membres de la parella es puguin sentir segurs i còmodes per parlar l’un amb l’altre.\nEvitar el judici i viure el moment. S’ha d’evitar jutjar en els moments d’inseguretat. És necessari reconèixer que no hi ha res de positiu en centrar-se en aspectes negatius.\nPrendre’s les coses amb calma. És essencial evitar la pressió del temps en el procés de connectar amb un altre persona. El sentiment d’intimitat amb la parella és important per generar qualitat de vida, així que cal anar amb calma.\nQuan es tracta de conciliar l’EM i la intimitat de parella, l’objectiu és explorar una part nova o oblidada de la vida de la persona que conviu amb la malaltia. Es tracta de crear una “sintonia d’empatia”, una connexió entre els dos membres de la parella on la confiança i la intimitat poden continuar creixent.


'Gerrymandering' - Editorial - VilaWeb\nNo ho sé si ho saben els senyors diputats, però això que fan al Parlament de Catalunya aquests dies s'anomena 'gerrymandering'. El nom ve del governador de Massachusetts, Elbridge Gerry, que va ser el primer de dibuixar una circumscripció electoral arbitrària per influir les eleccions.\nD'això ja fa molt. Era el 1812, quan el governador de la Commonwealth bostoniana va voler canviar el mapa electoral per reunir en un districte els barris que li eren més favorables i assegurar-se una elecció més simple. El resultat era aberrant, en termes geogràfics, però tenia una forma de sargantana (salamander) que va causar sensació. Els diaris van ajuntar 'Gerry' i 'salamander' i el resultat va ser el 'gerrymandering', un vocable i una pràctica que des d'aleshores no ha cessat de créixer.\nDe fet, el gerrymandering s'ha fet servir per a bé i per a mal. Durant la lluita pels drets civils els demòcrates van establir circumscripcions geogràficament increïbles, però que servien per fer més fàcil l'elecció d'un diputat negre o hispano, per exemple. Però, no fa pas tant, el 2002, el 'gerrymandering' republicà de Texas va aixecar una gran polseguera, perquè, per primera vegada en cent trenta anys, els republicans van guanyar en totes les circumscripcions de l'estat, gràcies a un hàbil exercici de geografia política que va pispar quatre escons tradicionalment demòcrates a base de trossejar-los i d'integrar-los a zones clarament republicanes.\nQue els diputats del Parlament de Catalunya facen projectes d'una nova llei electoral amb demarcacions diferents de l'actual és bo. I és normal que miren de preservar els avantatges polítics que ara tenen. Però jo diria que ho fan de tal manera que es veu que pensen més a guanyar un escó o dos que no a donar sentit a allò que proposen.\nHaurien de fer cas de l'experiència americana, perquè als EUA han descobert dues coses: primera, que per molt que es modifique una circumscripció electoral no s'assegura res. Les coses canvien i en el nostre món canvien molt ràpidament. Un canvi demogràfic o polític pot invalidar allò que semblava inalterable. Diuen els qui les han vistes, per exemple, que les enquestes sobre una possible llista Laporta li donen un resultat excel·lent a l'àrea metropolitana, on ningú no es pensava que el sobiranisme poguera penetrar fàcilment. La segona cosa que han descobert els americans és que, al cap i a la fi, no pots passar la vida canviant el traçat de les fronteres electorals perquè el perjudici infligit al sistema general i l'esgotament electoral acaben afectant uns i altres.\nEn tot cas, espere que es posen d'acord en qualsevol dibuix dels territoris que vulguen perquè hi ha una cosa excel·lent aparellada, que aquesta sí que canviaria del tot el panorama: l'elecció de diputats territorials. Excel·lent, perquè aquests diputats acaben sempre depenent més de la gent que els elegeix que no pas dels aparells dels partits, i això sí que és un canvi notable i interessant.\n(PD. Si ningú té curiositat per a saber com acaba complicant la vida això del 'gerrymandering', heus ací un mapa del districte 4 d'Illinois i un d'encara més ridícul del districte 12 de Nova York. No crec que ho puguen superar al Parc de la Ciutadella.)\nPer molt que es modifique una circumscripció electoral no s'assegura res.\nNo pots passar la vida canviant el traçat de les fronteres electorals.


A l'illa d'Eivissa la cosa va ben remoguda\n24 setembre 2020 04:14\nEl projecte d'autovia del Partit Popular provoca indignació entre un gran sector de la població\nQui és que ha dit que Eivissa ha de menester més promoció turística? L'illa té, des de fa dos mesos, un altre motiu per ser coneguda a l'estranger. I és que les reivindicacions en contra de la construcció de l'autovia que va de l'aeroport al poble de Sant Antoni han provocat que mitjans d'àmbit estatal i europeu se'n fessin ressò.\nDes que el Govern balear féu públic el Pla de carreteres el 2003, les crítiques d'un ampli sector de la població no es feren esperar. Arreu de les Illes es convocaren manifestacions.\nSi primer va ser Mallorca, ara els actes de protesta en contra de la política de carreteres de l'Executiu tenen com a escenari Eivissa. El projecte de construcció de l'autovia i el del segon cinturó de Vila han provocat l'exaltació de tots els partits que no governen i de gran part de la població. La Plataforma Antiautopistes es creà tot d'una que es conegueren les intencions del Govern. Per aquesta entitat, la construcció de la via és innecessària i comporta la destrucció d'una part de territori massa gran. El cert és que l'autovia travessarà l'illa de cap a cap. A més, el traçat projectat provocarà un canvi substancial en la manera de viure dels eivissencs que tenguin l'autovia per veïna. La nova via causarà la destrucció d'un gran nombre d'habitatges de foravila i cal recordar que la població dispersa, que no viu als nuclis de població, hi és molt abundant.\nUn altre dels emperons és que la construcció de les noves carreteres no preveu la protecció d'un cert nombre de jaciments arqueològics. És el cas d'un aqüeducte romà i d'un assentament d'origen púnic.\nEl Govern autonòmic i el Consell d'Eivissa i Formentera han presentat aquestes autovies com si fossin tres projectes independents. Un és el del segon cinturó de Vila, un altre és el que uneix l'aeroport amb aquesta ciutat, i el darrer és el que va de Vila a Sant Antoni. Els antiautopistes pensen que en realitat es tracta d'un sol projecte, però que presentat d'aquesta manera resulta més fàcil obtenir finançament. De moment les obres del segon cinturó estan quasi enllestides i les de la resta comencen a embastar-se. Això ha provocat mobilitzacions entre els antiautovies. La setmana passada algú incendià part de la maquinària que es cuida de la construcció.\nAlguns propietaris de finques per on ha de passar la futura autovia s'han queixat de com les administracions els han expropiat els seus terrenys. Aquest és el cas de Toni Planells, Malalt, que digué que «dimarts passat les excavadores entraren dins ca meva sense que abans ningú m'avisàs».\nLa setmana passada una de les manifestacions més nombroses que es recorden a l'illa recorregué els carrers de Vila. Unes 20.000 persones hi prengueren part. Dijous un grup d'estudiants i alguns membres de la Plataforma estamenejaren el cotxe oficial del president del Consell, Pere Palau, a la sortida d'un acte. Tot això ha provocat que efectius de la Guàrdia Civil s'hagin desplaçat a Eivissa procedents de la Península.\nPer tant, a la pitiüsa major es viu en un clima d'enfrontament. Pel que fa a Mallorca, els antiautopistes han hagut de claudicar davant els fets. I és que la feina grossa està feta. Fou precisament la setmana passada que el Govern féu pública la seva intenció de retirar el projecte de l'autovia Inca-Manacor. Una via que des de bon començament fou motiu de preocupació, ja que molts trobaven que no obeïa a una necessitat real. Ara l'activitat reivindicativa se centra a Eivissa, on les ferides són fresques.


Rosalía, dona pionera del comerç a Llíria, guanya el V Premio Grattia Maximilla - La Veu de Llíria\nRosalía, dona pionera del comerç a Llíria, guanya el V Premio Grattia Maximilla\nRosalía, dona pionera del comerç…\n8 dies, 8 donesSocietat\nLa veïna de Llíria, Rosalía Rosique López ha rebut el V Premi Grattia Maximilla que concedix anualment l’Ajuntament edetà per a reconéixer la trajectòria d’una dona en diferents àmbits de la societat. Esta edició estava dedicat al comerç.\nRosalía Rosique és una dona emprenedora que va nàixer a Barcelona i es va traslladar a la capital del Camp de Túria el 1965. Ací va obrir una merceria que posteriorment va ampliar per a la venda de roba per a bebés. Va ser així pionera en esta botiga per a dones en una època gens fàcil per a elles.\nD’esta manera, es va convertir en la cara visible de la seua botiga “Rosalía”, situada a la plaça Major, i amb el seu tracte familiar va aconseguir guanyar-se l’afecte de les seues clientes i fer del seu comerç un referent a Llíria. A més, va inculcar l’estima pel comerç local a les seues filles que també treballen en l’actualitat per un comerç de proximitat viu i de qualitat.\n‘alcalde Manolo Civera i la regidora d’Igualtat, Vallivana Murgui, també han entregat en este acte els guardons dels concursos de cartells i fotografia del 8 de Març.\nEn el de cartells les persones guanyadores en la modalitat A, per a participants de fins a 16 anys, han sigut Alison Mariel Mamani Maldonado, en la categoria Primera amb l’obra “Dones”; i Alejandro Izquierdo Royo, en la categoria Local, pel seu treball “El poder de ellas”. En la modalitat B, per a persones majors de 16 anys, les guardonades han sigut Olaya González Navarro i Marta Merino López, en la categoria Primera i Local, respectivament, amb els treballs “Regeneració i Cicle 1” i “Frida Kahlo”.\nD’altra banda, en el Concurs de Fotografia, el jurat ha reconegut el treball “Her” de María Llamas Fernández, amb el premi en la categoria Primera; i “Sofía. Jugadora d’handbol” de Ruth Barrachina Navarro, en la categoria Local.


El Govern anuncia una revisió a la baixa de les tarifes de responsabilitat de la CASS – FÒRUM.ad\nEl Govern anuncia una revisió a la baixa de les tarifes de responsabilitat de la CASS\nel: 31/01/12 22:00\nLa ministra de Salut i Benestar, Cristina Rodríguez, ha anunciat aquest dimarts que s’està treballant per revisar a la baixa les tarifes de responsabilitat de la Caixa Andorrana de la Seguretat Social (CASS), una mesura que s’inclou dins del paquet d’accions que s’estan tirant endavant per redreçar la situació deficitària de la parapública. Les noves tarifes s’aprovaran en un termini de quinze dies, un cop es disposi de l’informe favorable del Consell d’Administració de la CASS i s’hagi informat a tots els professionals.\nEl cap de Govern, Toni Martí, i la ministra de Salut i Benestar, Cristina Rodríguez, han explicat aquest dimarts que a banda de la reforma legislativa que s’ha de fer del model sanitari, el Govern també està tirant endavant altres mesures per la via reglamentària.\nRodríguez ha posat com a exemple la feina que s’està fent per definir la cartera de serveis, la revisió dels convenis entre els diferents professionals i institucions (SAAS, CASS, Ministeri), la modificació de les nomenclatures, el control de les baixes, per al qual s’ha demanat ajuda a França, o la revisió a la baixa de les tarifes de responsabilitat, que s’està duent a terme després d’una sèrie de mesures de reorganització interna del SAAS.\nAixí, la ministra ha detallat que el percentatge de rebaixa variarà en funció de les tarifes, que es fixen cada any per als actes que efectuen els diferents prestadors de serveis, per al transport sanitari, per a les hospitalitzacions i intervencions, etc. Rodríguez ha afegit que les tarifes s’aprovaran cap al 15 de febrer, un cop s’hagi rebut l’informe favorable del Consell d’Administració de la CASS. A més, entre l’1 i el 20 de febrer s’informarà a tots els professionals sobre la decisió.\nAmb aquesta decisió, el cap de Govern també ha volgut desmentir que les mesures de contenció només afectin els usuaris, i ha assegurat que la reforma serà equitativa i afectarà també els professionals.\nEntrada Anterior: Els treballadors del sector turístic s’impliquen en la formació ‘Andorra, conèixer-la per explicar-la’\nEntrada següent: El Col·lectiu de Funcionaris de la Policia decideix per unanimitat portar les retallades a la Batllia


Portada i crèdits - Rosa Sensat\nBen aviat els infants descobreixen, sense que ningú els ho ensenyi, que els seus dits, una branca o una pedra són unes eines fantàstiques per dibuixar damunt la sorra, damunt el baf d’un vidre entelat o damunt d’un petit toll d’aigua.\nPer dibuixar no cal que hi hagi un llapis, ni tan sols un paper. Cal una superfície i una eina per deixar empremtes. I això, des de molt aviat, els infants ho saben i ho practiquen.\nAra bé, també els agrada molt dibuixar amb un llapis i, sobretot, pintar amb pinzell damunt d’un paper, perquè poden fer línies primes o gruixudes i fent empastament apareixen taques i barreges de color.\nMontserrat Nicolás Mestra d’escola bressol\nEdició i administració:\nAv. de les Drassanes, 3 – 08001 Barcelona.\nTel.: 934 817 373\nredaccioinfancia@rosasensat.org – www.rosasensat.org\nDirecció: Tona Castell\nCap de redacció: Raimon Portell.\nCoordinació: Mercè Marlès.\nConsell de Redacció: David Aparicio, Mercè Ardiaca, Montserrat Baliarda, Teresa Boronat, Joana Camps, Assumpta Carreras, Missi Casacuberta, Clara Claramunt, Montserrat Daniel, Rosa Ferrer, Esteve Ignasi Gay, Gemma Gil, Marisol Gil, Xavier Gimeno, Josepa Gòdia, Teresa Huguet, Mar Hurtado, Eva Jansà, Montserrat Jubete, Anna Lleonart, Daniel Macian, Sílvia Majoral, Paula Marfil, Marta Martínez, Blanca Montaner, Júlia Muñoz, Montserrat Nicolás, Àngels Ollé, Xavier Ollonarte, Marta Ordóñez, Montse Peláez, Dolors Pomers, Àngels Pons, Maite Pujol, Noemí Ramírez, Montserrat Rebollo, Núria Regincós, Eva Rigau, Montserrat Riu, Carme Rubió, Núria Sala, Clara Salido, Eva Sargatal, Marta Secall, Pau Sobrerroca, Josepa Solsona, Lurdes Tarradas, Marta Torras, Núria Vilaseca.\nProjecte gràfic i disseny\nde les cobertes: Enric Satué\nMaquetació: Clara Elias\nMaracaibo, 15. 08030 Barcelona\nDipòsit legal: B-21091-83\nDistribució i subscripcions:\nTel.: 934 817 379.


“Que el bé continuï difonent-se a través de la Casa d’Espiritualitat del Miracle!” | Amics de la Casa del Miracle\nNatura, silenci, interioritat, art\nAquests són els eixos, remarcà Ramon Ribera-Mariné, que han orientat les activitats de la Casa d’espiritualitat durant els darrers onze anys. Una casa nascuda com a Alberg de Sant Salvador, el 1935, que després d’una etapa com a hotel, es convertí, els anys 80 en una casa d’espiritualitat.\nRespirar al ritme de les estacions de l’any, introduir-se en el silenci contemplatiu, posar l’art de foma senzilla a l’abast de tothom han anat creant un espai que aplega un bon nombre de persones que viuen la Casa d’Espiritualitat del Miracle com a pròpia. Les activitats, arrelades en la quotidianitat (les flors, la fotografia, la literatura, la música, la cuina…) , s’han multiplicat i algunes fins i tot s’han “emancipat”, com el cicle “Natura & Espiritualitat” que ha fet seu la Universitat de Girona. Per donar-hi continuïtat amb esperit i sensibilitat de monjo, els Amics de la Casa del Miracle treballen perque el Miracle pugui continuar sent un referent espiritual per a moltes persones.\nAssumpció Ros posà l’accent en l’acollida benedictina dels monjos: tothom és benvingut incondicionalment a la Casa i molts dels estadants s’han deixat conduir pel silenci, han après a percebre i estimar la natura, han pogut experimentar la gratuïtat i l’alegria, fins al punt que la Casa és viscuda com a recer, com a un regal que cal estendre a d’altres persones.\nXavier Poch i Immaculada Pujol posaren l’accent en la simbiosi entre la vida de la Casa i la de la comarca, tant marcada pels incendis de fa vint anys i tant plena de vida, amb un patrimoni històric emmarcat sobretot en el Barroc que és un dels eixos identitaris i de promoció del Solsonès.\nManel Gasch parlà de l’experiència espiritual, individual i col·lectiva, que porta a Déu, més enllà de les expressions tradicionals, litúrgiques i religioses. Aquesta experiència, viscuda a la Casa, és el que es vol transmetre perquè altres persones puguin avançar en aquest camí encetat. Passar del nostre “fer” a que els altres també puguin “fer” per comunicar als altres allò que hem pogut contemplar.\nPodeu seguir la presentació sencera, en boca dels seus protagonistes:\nEntrada anteriorNeixen els Amics del MiracleSegüent entradaAmb el mantell d’Elies\nUn pensament a ““Que el bé continuï difonent-se a través de la Casa d’Espiritualitat del Miracle!””\nRetroping: Neixen els Amics del Miracle | Amics de la Casa del Miracle


Ken Howard s'uneix a la selecció de J. J. Clint Eastwood Edgar ”Protagonitzat per Leonardo DiCaprio - Revisió | Juny 2021\nKen Howard s'uneix a la selecció de J. J. Clint Eastwood Edgar ”Protagonitzat per Leonardo DiCaprio\nVeteran president del gremi de l’actor de pantalla i actor de pantalla Ken Howard s'ha unit al repartiment de Clint EastwoodÉs proper J. Edgar Hoover biopic, que veureu Leonardo DiCaprio assumir el paper de l'infame director de l'FBI, guanyador de l'Oscarscar Dustin Lance Black-scrit escrit.\nHoward interpretarà a advocat i jurista Harlan F. Stone, que va exercir el 52è fiscal general dels Estats Units, un paper que el va veure nomenar Hoover com a cap de la Mesa d'Investigació del Departament de Justícia, abans de passar a ser Justícia Associada de la Cort Suprema i després de passar a ser només el dotzè jutge en cap del tribunal. No obstant això, es tracta d'una opció de càlcul esquerre, ja que Howard no és exactament l’actor més prolífic, tot i que Tony GilroyÉs 'Michael Clayton,' l'últim 'Rambo”Seqüela i HBOÉs 'Gris Jardins”(Per al qual va guanyar un Emmy en el número de' 09) entre les seves actuacions més recents.\nEntre els impressionants repartiments de suport hi ha “La Xarxa Social”Estel trencador Armie Hammer jugant a l'amant assistent / closet de Hoover Clyde Tolson; Josh Lucas com famós aviador Charles Lindbergh; Ed Westwick com a agent Smith, un operatiu dotat d’habilitats d’escriptura; Damon Herriman com a Bruno Hauptmann, l’home condemnat per segrestar i matar el nadó de Lindbergh; i Judi Dench en un paper sense nom, mentre que Charlize Theron recentment va exercir el paper d’Helen Gandy, secretària personal del Departament de Justícia que va acabar sent la secretària personal de Hoover ’;\nPer últim vam escoltar, Naomi Watts i Amy Adams Eastwood va ser considerat com a reemplaçament de Theron amb la decisió final segurament no gaire llunyana, ja que el rodatge començarà el mes que ve. I amb la metodologia de producció ràpida de Eastwood, esperem que la pel·lícula acabi a temps per a un llançament de la tardor del 2011. [Varietat]


Pocs dies després de la vaga general del 8 de març coneixíem la ratificació de la sentència contra Juana Rivas que va dictar al juliol el Jutjat penal nº 1. Després del recurs interposat contra aquesta sentència, l'Audiència de Granada es limita a rebaixar de 30.000 a 12.000 euros la indemnització que Juana Rivas ha de pagar al seu maltractador, mantenint la condemna a 5 anys de presó i la pèrdua de la pàtria potestat dels seus fills durant 6 anys. Dies després, la justícia italiana atorgava la custòdia dels fills de Juana al seu maltractador, argumentant la seva incapacitat per a prendre decisions pròpies.\nUn intent de desmoralitzar al moviment\nAquesta vergonyosa sentència és una resposta al poderós moviment feminista que hem aixecat amb força i que va tornar a omplir massivament els carrers aquest 8 de Març, posant en qüestió les bases del sistema i denunciant el caràcter profundament masclista de la seva justícia i les seves institucions. Necessiten colpejar amb força al moviment que tant amenaça els seus privilegis. Per això dicten sentències absolutament salvatges, com aquesta, buscant desmoralitzar i fer creure que la nostra lluita no podrà canviar absolutament res. De la mateixa manera que deixaven en llibertat provisional als violadors de la Manada o que arxivaven el cas de les temporeres de Huelva. Fa poques setmanes, a les Canàries, els quatre joves que es feien anomenar "la nova manada" eren absolts després d'haver violat en grup a una menor l'estiu passat.\nEl masclisme està a l'ADN de les institucions judicials\nPerò això no es redueix a uns pocs casos aïllats. Fa poc, sortia a la llum una gravació en què el titular del Jutjat de Violència sobre la Dona número 7 de Madrid anomenava "bitxo" i "filla de puta" a una dona víctima de violència masclista en el que, segons les advocades que hi treballen, era la seva habitual "dinàmica de treball": atacar i humiliar les denunciants al jutjat. La denúncia a aquest element va ser arxivada pel Consell General del Poder Judicial (CGPJ) perquè la gravació "trenca la intimitat del magistrat" (eldiario.es, 18/01/2019). És clar que els jutges i jutgesses masclistes no són productes aïllats d'una "falta de formació de gènere", com alguns prediquen, sinó que són el producte d'un entramat judicial i institucional completament podrit que colpeja als més oprimits amb total impunitat, sent molt conscients del que diuen i del que fan.\nDiàriament, les dones víctimes de violència masclista que fan el pas de denunciar els seus maltractadors han d’enfrontar-se al caràcter profundament reaccionari de la justícia burgesa. Segons les dades del propi CGPJ, de les sentències dictades pels Jutjats penals en matèria de violència de gènere un 42,86%, gairebé la meitat, són absolutòries. En els propis Jutjats de Violència sobre la Dona només un 13,13% són sentències condemnatòries. Un 41,58% dels casos són sobreseguts de manera provisional, és a dir, arxivats fins que es presenti un nou indici de violència. Pel que fa a les mesures de protecció que suposadament les lleis garanteixen a les dones víctimes de violència masclista, de les 166.961 denúncies presentades a aquests jutjats el 2018, només es van dictar 25.275 ordres d'allunyament. Per no parlar de les escasses 17.113 ordres de protecció als fills de les víctimes, de les quals només un 4,4% suposa la suspensió de la custòdia del seu pare i un 0,4% la pèrdua de la pàtria potestat, que no dubten, però, en imposar a una víctima de violència masclista com Juana Rivas.\nUnes institucions per a salvaguardar els privilegis dels que ens exploten\nEn contrast amb aquestes dades, ens assalten diàriament les notícies de condemnes de presó que aquesta mateixa justícia reaccionària dicta contra sindicalistes, activistes, cantants de rap, tuiters... Des del Juliol de 2015 al Març de 2018 les multes per "faltes de respecte i/o consideració” als agents de la policia ascendeixen a 47.980, el que suposa una mitjana de 48 multes diàries per casos com “dirigir-se en català a un agent” o “donar M'agrada a Facebook a fotografies d'un cotxe de policia mal aparcat " (Público, 28/06/2018). És la mateixa justícia que davant el poderós exemple de lluita del poble català, porta a terme el judici farsa de l'1-O, o que porta els joves d'Altsasu davant l'Audiència Nacional per una baralla en un bar.\nTots aquests casos evidencien davant els ulls de cada vegada més joves i treballadors el veritable caràcter de les institucions i l'Estat capitalista: reprimir la classe treballadora i la joventut que s'aixeca i denuncia els que ens oprimeixen i al seu sistema. Quan els privilegis dels que ens exploten diàriament es veuen amenaçats, no dubten a utilitzar les institucions al seu servei per protegir-se. Per això, l'únic camí és el que hem recorregut els últims anys contra les vergonyoses sentències masclistes, contra el judici farsa de l'1-O o per la llibertat dels joves d'Altsasu. Contra aquesta justícia masclista, classista i franquista, cal respondre amb la mobilització massiva i l'organització, impulsant la transformació de la societat.


QUÈ SÓN ELS PITS DE L'HOME I COM SE'N DESFEU? - SALUT-CONDICIONAMENT FÍSIC\nQuè són els pits de l'home i com se'n desfeu?\nLa majoria d’homes tenen poques queixes per veure un bon conjunt de pits, excepte quan les tasses C que estan mirant queden al mirall.\nIgual que les dones, els nois tenen poc control sobre la grandària del seu pit. L’ideal seria que el pit no fos res més que un múscul dur. Però, com a mínim, el 30 per cent dels nois creixerà un conjunt de pits d'home en algun moment de la seva vida un estudi al Revista índia d'endocrinologia i metabolisme .\nTècnicament anomenat ginecomàstia , un pit ple d'un home prové d'una inflamació benigna del teixit mamari causada normalment per un desequilibri hormonal, explica l'expert en hormones Rob Kominiarek, D.O., director mèdic de ReNue Health a Springboro, Ohio. Els nois solen estar ben dotats en moments en què les hormones estan en flux natural, com durant la pubertat o la vellesa (la probabilitat de ginecomàstia comença a augmentar al voltant dels 50). Però, depenent de la causa, els pits de l’home es poden animar a qualsevol edat.\nRiscos de ginecomàstia per als homes\nTot i que la ginecomàstia pot resultar incòmoda, no posa en risc massa la vostra salut física. Però hi ha un peatge psicològic definit que pot suposar, afegeix Kominiarek. Molts nois amb ginecomàstia pateixen problemes d’autoconfiança i sovint poden aïllar-se perquè consideren que és antiestètic i vergonyós, explica. Segons la causa, pot haver-hi problemes de depressió, ansietat, atacs de pànic i fòbies socials. De fet, tot i que és més probable que els nois que tinguin pits d’home tinguin sobrepès, senten més angoixa pel pes al pit que el nombre total de lliures, segons un estudi a Cirurgia plàstica i reconstructiva .\nQuè causa la ginecomàstia?\nHi ha quatre graus de ginecomàstia, depenent de la quantitat d'inflamació i d'excés de pell que tingueu, de manera que la bona notícia és que el vostre pit florit pot estar al costat lleu.\nEn alguns casos, els pits de l’home provenen de l’obesitat general, coneguda com a pseudoginecomàstia , en què els pits més grans provenen de dipòsits de greix i no de l'engrandiment de les glàndules mamàries reals.\nPerò la causa més freqüent de ginecomàstia és un desequilibri hormonal que fa augmentar els nivells d’estrògens i / o baixar els nivells de testosterona.\nLes vostres hormones estan regulades per una cosa anomenada eix hipotàlem-hipòfisi (eix HP), un conjunt complex d’interaccions entre les tres glàndules endocrines responsables de produir i controlar les hormones: l’hipotàlem i la hipòfisi del cervell i la glàndula suprarenal a prop del vostre ronyons. Kominiarek explica que el cos intenta naturalment estar en un estat d’equilibri homeostàtic hormonal.\nPerò l’eix H-P és responsable de més de 30 hormones i els seus metabòlits, i certs factors o esdeveniments poden provocar el fracàs d’aquest eix, com ara radiació, quimioteràpia, malalties autoimmunes, exposició a toxines, alcoholisme, abús il·lícit de drogues, genètica i lesions cerebrals traumàtiques.\nFora d’aquests esdeveniments, hi ha un grapat d’hàbits que potser no us adoneu que desequilibren les hormones i animen els vostres bazuques a fer-se més grans.\nCom desfer-se dels pits de l'home\n1. Consulteu amb el vostre document: Per a qualsevol tipus, el vostre primer pas és veure un metge que gestiona regularment aquest tipus de problemes per entendre quins són els factors iniciadors, aconsella Kominiarek. El vostre doctor farà un historial exhaustiu, realitzarà un examen i probablement realitzarà algunes proves, incloses mostres de sang i imatges de mama, per determinar què fa que creixin exactament els vostres criatures.\nHi ha un grapat d’altres afeccions mèdiques que cal descartar, com ara necrosi de greixos, hematoma, càncers de mama, quists i metàstasis d’altres càncers, afegeix. Si teniu ginecomàstia, pot ser que siguin necessaris cirurgia i medicaments hormonals. Però un cop el vostre doctor sàpiga la gravetat del vostre cas i el culpable, us pot orientar sobre què cal provar abans que entren en joc les mesures extremes.\n2. Vés al gimnàs: D'acord amb un estudi fora del Regne Unit , els consells sobre dieta i exercici poden ser suficients per reduir un cas lleu de pits de l'home. Tot i que penseu que us heu de tornar bojos cardio, potser és millor focus en la construcció del múscul en lloc de cremar greixos.Proveu el nostre 6-Move Man Boob Eliminació de l'entrenament .\n3. Comproveu els medicaments: Els vostres pits més grans podrien ser el resultat de medicaments que esteu prenent, diu Kominiarek. Els opioides, certs antidepressius, les benzodiazepines, les estatines, les amfetamines i els bloquejadors d’andrògens, fins i tot la marihuana, tenen el potencial de ficar-se amb les hormones d’una manera que pugui administrar tasses D.\n4. Deixa de prendre esteroides: En un gir irònic, prendre esteroides anabòlics us pot donar pits en lloc de volums massius, ja que les hormones que s’utilitzen per construir músculs poden estimular la proliferació de glàndules masculines del teixit mamari, segons investigadors brasilers . De fet, l'abús d'esteroides és el nexe comú entre els culturistes que desenvolupen ginecomàstia, diu un estudi de Surrey . Si això és potencialment la vostra veritat, haureu d’aconseguir el vostre metge; moltes vegades, l’abús d’esteroides provoca danys irreversibles que requereixen una cirurgia per solucionar-los, de manera que no us enganxareu els trucadors sense dir-li l’arrel real del problema.\n5. Netegeu la vostra dieta: Mentre és un mite que menjar soja augmentarà els estrògens i us bufarà els coixins del pit, els aliments definitivament poden contribuir a l’emmagatzematge de greixos i desordenar el vostre equilibri hormonal prou com per exacerbar el problema. Els aliments processats Nix, els greixos dolents i el sucre augmenten la quantitat de greixos saludables (com l'alvocat, l'oli d'oliva i els omega-3) i les proteïnes magres, diu Kominiarek.\n6. Comenceu a fer jardineria verda: Segons Kominiarek, certs herbicides i pesticides alteren prou les hormones com per provocar ginecomàstia. Alguns dels pitjors culpables: l'endosulfan i l'atrazina, el segon més utilitzat assassí de males herbes als Estats Units (que realment està sota revisió per seguretat per part de l'EPA). Canvieu a herbicides sense productes químics, fins i tot fins i tot amb vinagre destil·lat, per ajudar tant el medi ambient com el vostre funcionament endocrí.\n7. Purga el plàstic: Kominiarek diu que tots els tipus de BPA i ftalats poden contribuir a la ginecomàstia. I de fet, un estudi a Toxicologia reproductiva va trobar que l'exposició a dosis fins i tot baixes de bisfenol-A (BPA), com la que es troba en conserves i plàstics, pot afavorir el creixement anormal dels pits en nens i homes adults. Un dels pitjors culpables: les ampolles d’aigua, ja se sap, com el que se’n beu cada vegada que entra al gimnàs. Com que fins i tot els plàstics sense BPA poden contenir altres productes químics nocius, canvieu-los per contenidors d’acer inoxidable o vidre, com Hydro Flask o S’well.\n8. Marqueu millor son: Aconseguir vuit hores sòlides és crucial per a una producció sana d’hormones. Com menys dorms a la nit, menys testosterona és capaç de produir el teu cos, segons la investigació australiana . A més, el son inadequat està relacionat amb un major ús d’esteroides i obesitat, que són factors de risc de ginecomàstia. I no es tracta només d’estrenyir el son a qualsevol lloc: és fonamental dormir adequadament durant el ritme circadià natural (nocturn), afegeix Kominiarek.\n9. Penseu en els medicaments hormonals: Sens dubte, aquest és el que voleu consultar amb el vostre document, ja que els medicaments per augmentar els vostres nivells de T realment poden generar ginecomàstia si s’utilitzen de manera incorrecta, assenyala Kominiarek. Però aproximadament un terç dels nois que utilitzen medicaments hormonals de manera responsable (llegiu: sota la supervisió del metge) veuen beneficis en els pits dels seus homes, segons un estudi a The Breast Journal .\nEl que més se sap sobre quan es tracta de nivells baixos de T, la teràpia de reemplaçament de testosterona, és la gran eina de la caixa d’eines i, més aviat, és l’últim recurs, diu Kominiarek. Però hi ha moltes altres teràpies per aprofitar. El pit inflamat pot ser el resultat de nivells baixos de zinc o nivells elevats d’estradiol en lloc de baixes T, que es poden fixar amb suplements.\nAprimament? Aquí hi ha 5 maneres d’aconseguir un cabell més espès i ple\nPrimera mirada: POC llança el casc més segur per a ciclistes de muntanya experts\nCom vaporitzar perfectament les cloïsses Quahog cada vegada\nAquest tràiler de 'Joc de trons' és el millor que veureu tota la setmana\nLa millor roba interior atlètica contra els friccions per a atletes\nCom perdre 15 quilos en 5 dies\nEls cinc millors pols BCAA del 2021 revisats a fons\ncom perdre un ventre de cervesa\npla de pèrdua de pes amb obesitat morbosa\nquan comença la temporada 42 snl\nvestits de casament casual per a platja\nquè és el percentatge de greix corporal saludable


Pla Parcial del Sector Les Guardioles de Molins de Rei, Premios de Arquitectura\nPla Parcial del Sector Les Guardioles de Molins de Rei\nAutor de la foto: Àrea Metropolitana de Barcelona\nEl objectius del Pla Parcial són completar el teixit urbà de la vila entre el barri de la riera Bonet i el barri de les Conserves, delimitar el perímetre en relació amb el parc de Collserola, possibilitar una nova connexió a la part alta de la vila des de la avinguda de Barcelona i permetre la construcció d’un percentatge elevat d’habitatge públic subjecte a algun règim de protecció.\nPer tal d’aconseguir els objectius esmentats el document estableix com a criteris d’ordenació generals els següents:\n- Proposar un model urbà compacte que sigui coherent amb l’entorn urbà conformat pels barris de Riera Bonet i l’Àngel i permeti una tipologia adequada d’edificació per tal de disposar d’habitatge protegit.\n- Prolongació del teixit urbà existent i creació d’una nova façana urbana sobre l’avinguda de la Mancomunitat, per tal de completar la ciutat.\n- Garantir una transició controlada entre la ciutat i el parc de Collserola, tot situant els espais lliures i els equipaments de caire general en relació amb el parc.\n- Proposar un vial de vora que permeti la connexió amb els barris de la part alta de la vila i defineixi un límit urbà clar amb el parc.\n- Millorar la connexió viària entre els barris de l’entorn, tot prolongant la xarxa de carrers existents i mallant-la.\n- Millorar les dotacions dels barris existents tot creant espais lliures i equipaments de caire local que donin servei al nou barri i als antics.\nL’àmbit del Sector de les Guardioles està situat al sector sud-est de la vila de Molins de Rei. Està format pel buit urbà entre el barri de Riera Bonet i els barris de l’Àngel i les Conserves, per sobre de la via del tren, on la presència de l’espai natural de la serra de Collserola qualifica el paisatge. El terme municipal de Molins de Rei es caracteritza per tenir dues unitats morfològiques molt diferenciades; la primera emplaçada entre el riu i la línia de ferrocarril es particularitza per tenir una topografia plana, i la segona des del ferrocarril cap a llevant per ser una zona muntanyosa al configurar-se amb els contraforts de la serra de Collserola. Els terrenys del sector se situen justament en el punt de contacte entre les dues unitats morfològiques esmentades, amb dificultats evidents de connexió entre la plana i la muntanya, i entre les parts altes del municipi.\nL’àmbit del projecte limita al sud amb el carrer Riera Bonet, a l’oest amb l’avinguda de la Mancomunitat i el tren, al nord amb solars en sòl urbà i el carrer de Pep Ventura i a l’est amb sòls no urbanitzables dins del parc de Collserola, amb una superfície total de 129.876m2.\nMorfològicament els terrenys es distingeixen per tenir una topografia complexa i una geometria irregular. El territori accidentat se situa entre les cotes +28,5/+30m vora la via del tren i +87m al final del carrer Sant Antoni Abat en la part alta del barri de l’Àngel. L’àmbit es caracteritza per tenir un sector central, de pendents més moderats (10-20% o inferiors al 10%) envoltat pels límits amb la plana del Llobregat i la riera d’en Bonet, constituïts pels vessants de la muntanya, i amb pendents entre el 20 i el 30%.\nEl Pla Parcial del sector modifica la topografia en la part baixa del sector per tal d’emplaçar-hi les edificacions amb pendents suaus i perllongar el teixit urbà existent a banda i banda, amb la creació d’una nova façana urbana sobre l’avinguda de la Mancomunitat.\n1 El sistema viari i de protecció\nEs proposa una vialitat en xarxa amb la resta del sistema viari de la població. En concret:\n- La connexió del sector amb la xarxa bàsica de comunicacions es realitza per l’únic carrer existent dins l’àmbit que creua la via del ferrocarril, el de la riera de Bonet. Aquesta connexió s’aprofita per tal de plantejar un vial que, prolongant la traça de la rambla de la Riera de Bonet, enllaci amb el carrer Nostra Senyora de Lorda en el barri de l’Àngel, i d’aquí a la resta de la part alta de la vila. Aquest nou carrer es conforma com un vial de vora de la ciutat amb el parc de Collserola, amb un pendent fort ateses les seves característiques de vial de muntanya, sense accés directe a habitatges. La traça proposada permet l’allunyament del trànsit rodat de les edificacions del barri Riera Bonet tot creant un espai lliure, la conversió com a carrer de prioritat invertida del carrer de la Riera Bonet, preservar l’accés històric al sòl no urbanitzable cap a Sant Pere de Romaní i conservar la raconada paisatgística de la font del Rajolí.\n- La xarxa interior del sector s’estructura a partir de l’avinguda de la Mancomunitat, que discorre en paral·lel al ferrocarril en sentit de sud-est a nord-oest, que uneix el barri de la riera Bonet amb el barri de les Conserves i la resta de la vila. En paral·lel a aquest carrer es plantegen dos vials de 16 m d’amplada, el primer que prolonga el carrer de Sant Pere de Romaní del barri Bonet, i el segon que prolonga el carrer Sant Domènec de Guzmán del barri de les Conserves. Ambdues prolongacions no tenen continuïtat més enllà del nou sector, i per tant els seus extrems es resolen mitjançant la creació d’un espai públic que singularitzi l’acabament i permeti la connexió amb la xarxa confrontant.\n- Ortogonal a l’avinguda de la Mancomunitat es proposa la prolongació visual dels carrers de Sant Sebastià i de Juli Garreta fins a la prolongació del carrer Domènec de Guzmán, amb una amplada de 16m, proposant una connexió per sota del tren a nivell de vianants, entre els dos.\n- Respecte a la previsió de places d’aparcament de vehicles, s’han previst un mínim de 262 places d’aparcament en superfície i un mínim de 1.224 places previstes en aparcament soterrani privat.\n2 El sistema dels espais lliures\nEls espais lliures es disposen amb dos criteris bàsics: la relació amb el parc de Collserola, a escala general, i la creació d’espais urbans a escala local.\nEn concret, en la part alta del sector i confrontant amb la serra de Collserola, dins del parc, se situa una gran peça de sòl destinada a verd públic forestal (clau 6b-f), per tal de protegir els àmbits topogràficament més complicats, paisatgísticament més evidents i mediambientalment més interessants. L’actuació en aquest espai ha de ser la mínima, per tal de garantir el seu caire forestal, consistent en una desbroçada i neteja selectiva a les zones on creix sotabosc i , en el vessant més inmediat al vial, reforç de la vegetació arbustiva i arbòria.\nDins de l’àrea baixa del sector es proposen quatre espais lliures, distribuïts homogèniament:\nEl primer, de 3.949,13 m2, situat al centre del sector, delimitat per la prolongació dels carrers Sant Domènec de Guzmán, Sant Pere de Romaní i de Juli Garreta, es conforma com la plaça del barri presidida en el seu costat nord per l’equipament a construir. Aquest espai lliure es lliga amb una rambleta de 687,06 m2, amb el barri de les Conserves situat al nord-oest, en la connexió del carrer Sant Domènec de Guzmán, incloent la placeta existent (plaça de Pep Ventura).\nEl segon espai lliure, situat al llarg de la traça de la Riera Bonet aprofitant l’eixamplament creat amb el canvi de traçat del carrer, eix 5, de 9.449,18 m2, com a espai de transició i connexió entre els teixit residencial del barri Bonet i el nou barri de les Guardioles i com a element de connexió amb el parc de Collserola. En aquest espai es reforça la idea de fer arribar la vegetació de Collserola a la ciutat. El perfil de la muntanya baixa cap a la ciutat i es desfà en diferents plataformes definides amb els murs de formigó de terra que ressegueixen la traça de la riera.\nEl tercer espai lliure, també al llarg del eix 5, de 2.562,38 m2, correspon al eixamplament entre el vial 5 i la nova trama edificada del barri de Les Guardioles, potenciant aquest eix com element de connexió amb la Rambla de Riera Bonet, a l’altra banda de la via del tren.\nEl quart espai lliure de 796,34 m2, a l’interior de l’illa situada al nord-oest, delimitada pel carrer Pep Ventura, avinguda de la Mancomunitat i les prolongacions dels carrers de Juli Garreta i de Sant Domènec de Guzmán, espai interior, allunyats del trànsit, i com a complement de l’equipament previst.\nTambé es treballa com a espai lliure la vorera de l’avinguda de la Mancomunitat de 15m d’ampla, on s’incorpora un carril bici, i es dobla la línia d’arbrat, creant un passeig, façana del nou sector.\nTenint en compte la relació amb el parc de Collserola i com a record del paisatge anterior amb els talls de terra tant característics, els espais lliures es proposen amb un element comú que els configura: unes “plataformes naturals” definides amb murs de formigó de terra, amb una textura i color que ens recordin els antics talls, aprofitant el pendent transversal existent al sector, com a contenidors d’un retall del paisatge anterior, amb paviment de terra i plantats amb alzines i garrofers. La repetició i combinació d’aquest element “natural” dona ordre i organitza les diferents places.\nLa vegetació ajuda a distingir els dos ambients principals de la proposta. El primer, que forma aquestes places retallades al pendent general de l’àmbit i que acull arbres perennes, propis del que foren aquestes terres cultivades entre la serra i la plana del riu, amb l’alzina, del bosc, i amb els garrofers, abans cultivats i dels que encara en resten alguns exemplars més amunt, vegetació predominantment perenne i fosca, amb poca variabilitat al llarg de l’any en contrast amb les alineacions dels carrers i les places directament associades als mateixos on s’ha utilitzat vegetació més pròpia de l’àmbit urbà, de major desenvolupament en port, caduca i amb gran variabilitat al llarg de l’any.. Així els cirerers, de port petit i floració intensa es refugien sota les sòfores, arbres de gran i elegant port, que acabaran de donar el volum de verd al conjunt, proporcionant bona ombra a l’estiu.\n3 El sistema d’equipaments\nEl sector aporta una gran reserva d’equipament, que per la seva funció dins el municipi és de caire general. L’emplaçament d’aquest es tria per tal d’aconseguir una transició suau entre la ciutat i el parc de Collserola, en un gradient descendent d’ocupació del sòl. En relació amb el planejament vigent de la modificació puntual del PGM cal dir que es produeix un cert reajust per tal de permetre l’obertura del carrer Sant Domènec de Guzmán.\nEn concret es planteja una gran reserva de sòl per equipaments entre el sistema d’espais lliures de caire forestal i el teixit residencial, confrontant amb la prolongació del carrer Sant Domènec de Guzmán, el qual el connecta amb el barri de les Conserves, i amb el carrer de Riera Bonet, que el connecta amb la xarxa general de comunicacions. La creació de la plaça del barri davant seu com espai d’entrada el vincula de forma inequívoca amb el nou barri. En l’illa situada al nord, delimitada pel carrer Pep Ventura, avinguda de la Mancomunitat i les prolongacions dels carrers de Juli Garreta i de Domènec de Guzmán, es proposa aprofitar la gran dimensió interior de l’illa per tal d’emplaçar-hi un petit equipament de barri i un petit espai lliure, allunyats del trànsit.\nEls edificis proposats conformen un teixit residencial d’eixample modern, situant-se de forma regular en illes quadrades amb alineació a carrer. La tipologia es concreta en blocs aïllats amb habitatges passants de 14m de profunditat, en el cas de renda lliure, i de blocs de 16m de profunditat, en el cas d’habitatge protegit. Les alçades màximes són de PB+4 en tots els blocs de residencial protegit i de PB+4+àtic en els blocs d’habitatges de renda lliure, a excepció de la torre situada més a l’est, on es permet PB+8. L’espai interior d’illes es destina a espai lliure privat, amb possible ocupació del subsòl per aparcaments.\nEl sostre comercial es preveu en les plantes baixes de les edificacions situant-se en dos àmbits concrets, o bé en la plaça de nova creació o bé en el front edificable de l’avinguda Mancomunitat.\nEs fixen unes unitats mínimes de projecte (UMP) per aconseguir fronts edificats homogenis per trams de façanes d’illes o bé illes complertes. Així mateix, es delimiten unes unitats mínimes edificatòries per tal d’executar conjuntament o parcialment les anteriors mínimes de projecte.\nDirección Molins de Rei\nÀrea Metropolitana de Barcelona, Direcció de Serveis d’Urbanisme - Josep Maria Carreras\nJosep Maria Carreras - Director de Serveis d'Urbanisme\nMaria Isabel Bennasar


AMPANS omple el Kursaal de somriures amb un show vital de Guillem Albà - Ampans\nAMPANS omple el Kursaal de somriures amb un show vital de Guillem Albà\nEl show de clown demostra al públic que riure i deixar-se anar fa més feliç la vida\nAMPANS va celebrar dissabte el clàssic Concert de Nadal. En aquesta ocasió, AMPANS va regalar als espectadors una estona inoblidable amb Guillem Albà & La Marabunta, que va omplir de somriures els assistents amb un espectacle de clown enèrgic amb diferents tècniques: gags, sempre jugant, implicant el públic.\nEl cor de veus de l'escola Jeroni de Moragas hi van posar el toc sensible i tendre, una intervenció integrada dins l'espectacle de Guillem Albà amb un gran esforç al darrere i un equip de professionals i voluntaris.\nLes entrades del concert de Nadal d'AMPANS, que compta amb el suport d'Obra Social "la Caixa" i la col·laboració de l'Ajuntament de Manresa, van destinades al programa de beques per a famílies amb pocs recursos. L'any passat, 394 famílies es van beneficiar d'aquest programa que es dota amb donacions de particulars, empreses i ajudes de les administracions públiques, i amb accions com el Concert de Nadal i el Calendari Solidari. En total, durant l'any 2016 AMPANS va destinar 90.000 euros a beques per fer front a prestacions de serveis d'atenció i serveis complementaris com ara menjador, transport o material escolar.


La selecció catalana fa vibrar a Manresa - Xiulet Final\nLa selecció catalana fa vibrar a Manresa\nCATALUNYA S’EMPORTA LA PRIMERA VICTÒRIA DEL DUEL AMB HONGRIA\nEn el 1r partit internacional amistós Catalunya – Hongria, els catalans han superat a una selecció nacional hongaresa força rocosa que ha aturat el joc continu català. Però la definició de Catalunya ha determinat el resultat final.\nLa cita més esperada ha arribat. El primer partit corresponent al doble enfrontament internacional entre Catalunya i Hongria s’ha disputat aquesta nit, al Pavelló Municipal El Pujolet de Manresa, amb 350 espectadors amb ganes de viure el millor futbol sala.\nEntre aquests, diverses autoritats han estat presents a la llotja presidida per l’Il·lustríssim Sr. Valentí Junyent, alcalde de Manresa; el Sr. Josep Llaó, vicepresident de la Federació Catalana de Futbol; el Sr. José Miguel Calle, president de la Lliga Catalana de Futbol Sala de la FCF i el Sr. Mihály Kozma, en representació de la Federació Hongaresa de Futbol.\nAquest Catalunya – Hongria ha suposat el partit internacional número 100 del capità hongarès, Németh Péter, el qual ha estat homenatjat abans de l’inici del partit, amb l’entrega d’un obsequi en reconeixement d’aquest centenari.\nTelevisió de Catalunya, a través del seu canal esportiu, Esport 3, ha retransmès en directe aquest partit entre la selecció catalana absoluta masculina i la selecció nacional hongaresa.\nEl partit ha començat amb la selecció hongaresa esperant a mitja pista i Catalunya dominant el joc i pressionant a tres quarts la sortida del rival. Als tres minuts, el Rubén ha robat una pilota al mig camp, ha cedit pel Dani Salgado i aquest per l’Adolfo, que ha esperat que el Rubén el doblés per donar-li la pilota i que aquest últim fes l’1 a 0 amb un xut creuat. En els dos minuts següents hi ha hagut una ocasió clara per a cada equip però els dos xuts han marxat lleugerament desviats. Catalunya optava per un joc més combinatiu i Hongria per un joc més directe i per fer mal amb l’estratègia.\nAls vuit minuts a punt han estat de fer l’empat els hongaresos però el xut de Dávid l’ha repel·lit el pal. Un minut després, el Nakata ha guanyat l’esquena a la defensa i ha cedit per l’Adolfo que ha fet el 2 a 0 a plaer. Amb l’avantatge de dos gols en el marcador, Catalunya ha reculat a mitja pista però no ha perdut el control del partit. En una jugada aïllada, i després d’avisar amb un altre pal, l’Ákos ha deixat asseguts dos defensors catalans amb una bona finta i ha rebentat la pilota a l’escaire de Miñano que no ha pogut fer res per evitar el 2 a 1. A dos minuts pel final de la primera meitat, Sito Rivera ha tret el porter-jugador però no ha aconseguit empatar, i sobre la botzina, una pilota llarga del Miñano l’ha rematat l’Adolfo situant el 3 a 1 amb el que s’ha arribat al descans.\nA la represa Hongria ha sortit molt endollada i ha augmentat la pressió. Als dos minuts, Droth ha recuperat una pilota al mig camp, ha conduit superant un rival i ha creuat la pilota lluny de l’abast d’Isaac, que no ha pogut fer res per aturar-la. Ha reaccionat bé Catalunya al gol ja que, un minut després, l’Adolfo ha fet una passada pel Dani Salgado a la frontal de l’àrea i aquest ha ficat el peu perquè la pilota s’elevés i superés el porter amb una subtil vaselina. Hongria ha pressionat una mica però, poc a poc, Catalunya, que ha utilitzat tots els jugadors disponibles, s’ha tornat a fer amb el domini del partit i al minut 28, una jugada d’estratègia l’ha finalitzat el Mármol fent el 5 a 2 i ampliant l’avantatge pels catalans. El cinquè gol de Catalunya ha obligat la selecció hongaresa a treure el porter-jugador a falta de nou minuts per al final del partit. Catalunya ha defensat bé, sense deixar que el rival creés opcions de perill i intentant mantenir possessions llargues i pressionant molt amunt per evitar que Hongria muntés el joc de cinc. A més de la bona defensa catalana, l’Isaac estava molt inspirat sota pals i amb les seves grans aturades no permetia que Hongria s’apropés en el marcador. La selecció catalana ha tingut dos doblepenals per ampliar el marcador però el porter hongarès ha fet dues bones intervencions i el partit ha finalitzat amb el 5 a 2 favorable a Catalunya.\nCATALUNYA: Didac Plana Oltra, Oussama Chefradu El Metmary, Saul Marrupe Bolea, Segio Sierra De Los Santos, Ruben González Rodríguez, Eric Martel Garcia, Adolfo Fernández Díaz, Daniel Salgado Marcilla, Albert Segura Rodríguez, Hector Albadalejo Blázquez, Pol Pacheco González, Joan Miñano Jiménez, Marc Marmol Baladas i Isaac Fernández Cuadrado.\nÀRBITRES: Sergio Mamolar Calvo, Roberto Mamolar Calvo i Vanesa Cuenda Santos.\nGOLS: 1 – 0 Rubén González (min. 3), 2 – 0 Adolfo Fernández (min. 8), 2 – 1 Ákos Harnisch (min. 16), 3 – 1 Adolfo Fernández (min. 20), 3 – 2 Zoltán Dróth (min. 22), 4 – 2 Dani Salgado (min. 23) i 5 – 2 Marc Marmol (min. 28).\ntags: Futsal Primer Equip Selecció Catalana\nImatges i resultats del 1r. semestre de 2016 del Club Tir Precisió Manresa


Resolucions. Departament d'Afers i Relacions Institucionals i Exteriors i Transparència\nSol·licitud accés a la informació pública i formulari (idCat)\nFormulari de sol·licitud idCAT\nA continuació es recullen les resolucions d’accés a la informació pública estimades parcialment i les desestimades, al llarg del segon semestre de 2015 i el primer de 2016, prèvia dissociació de les dades de caràcter personal.\nResolucions d'accés a la informació pública estimades parcialment o desestimades Primer semestre de 2016 2016_0295 Informació estadística sobre les activitats taurines populars (correbous)\n2016_0294 Informació estadística sobre les activitats taurines populars (correbous)\n2016_0293 Còpia dels exercicis de les diferents proves escrites realitzades en les convocatòries per accedir al cos d'intervenció de la Generalitat de Catalunya\n2016_0291 Relació nominal dels aspirants que s'han presentat a una convocatòria. Relació dels mèrits i aspectes valorats en el candidat escollit\n2016_0290 Relació nominal dels aspirants que s'han presentat a una convocatòria. Relació dels mèrits i aspectes valorats en el candidat escollit\n2016_0289 Relació nominal dels aspirants que s'han presentat a una convocatòria. Relació dels mèrits i aspectes valorats en el candidat escollit\n2016_0288 Relació nominal dels aspirants que s'han presentat a una convocatòria. Relació dels mèrits i aspectes valorats en el candidat escollit\n2016_0287 Relació nominal dels aspirants que s'han presentat a una convocatòria. Relació dels mèrits i aspectes valorats en el candidat escollit\n2016_0286 Adquisició béns immobles administracions locals\n2016_0280 Agresiones en los centros penitenciarios\n2016_0271 Copia del recurso de reposición formulado por el Colegio de Ambientólogos de Catalunya, así como la resolución de la DG de la Función Pública.\n2016_0240 Còpia de l'informe emès per la Sra. Carmen Ladona, tècnica de l'Institut de Seguretat i Salut Laboral\n2016_0239 Copia informe ICB: 0761.15 i OTC: 1745.15\n2016_0231 Documents d'un expedient disciplinari\n2016_0229 Informació sobre l'avaluació dels centres de cicles formatiu de grau mitjà que imparteixen "Administració i Gestió" a Granollers i Barcelona\n2016_0223 Relació d'aspirants per proveir llocs de treball en l'àmbit dels serveis penitenciaris. Relació dels mèrits i aspectes valorats\n2016_0206 Estudi dels sediments quaternaris de la conca del riu Foix\n2016_0201 Relació nominal dels aspirants que s'han presentat a una convocatòria. Relació dels mèrits i aspectes valorats en el candidat escollit\n2016_0197 Prevenció de Riscos Laborals\n2016_0184 Solicitud de información sobre publicidad institucional 2011-2015\n2016_0180 Desarrollo de conceptos presentes en los presupuestos 2015\n2016_0171 Accés a la informació disponible sobre dos contractes\n2016_0168 Petició informació sobre ajudes i subvencions destinades als mitjans de titularitat privada\n2016_0164 Treballadors del CTTI, subcontractats, i GOV/117/2013\n2016_0150 Sol·licitud d’informació en base a la Llei 14/2014, de transparència, accés a la informació pública i bon govern\n2016_0138 Dades socioeconòmiques escola Amat Verdú i resta escoles públiques de Sant Boi de Llobregat\n2016_0119 Sol·licitud revisió docum. Licitacions\n2016_0105 Informació detallada sobre el conveni de 2015 entre la Generalitat i la Fundació La Caixa\n2016_0102 Resultats de proves competencies bàsiques dels centre educatius a Reus\n2016_0096 Expedientes administrativos sancionadores abiertos a oficinas de farmacia, almacenes farmacéuticos y laboratorios farmacéuticos por infracción en materia de medicamentos desde el año 2010 hasta el dato más actual posible.\n2016_0070 protocolos evaluaciones medicas ICAMS\n2016_0068 Dades d'assistència a manifestacions\n2016_0058 Estudis de mercat de la cervesa artesana a Catalunya\n2016_0055 Llistes de llocs de treball del CME\n2016_0052 Dades del SIGlPAC i de la DUN dels municpis del regadiu Garrigues; Flix, Bovera, La Granadella, Bellguarda, els Torms i Juncosa\n2016_0049 Nombre d’alumnes estrangers que estudien als centres públics i privats de la ciutat de Lleida, amb indicació del país d’origen, edats, i per barris/districtes\n2016_0041 Mesures d'aillament i contenció aplicades als centres penitenciaris catalans\n2016_0030 Datos de casos de tratamientos a pacientes por consumo de sustancias anabolizantes y dopaje\n2016_0010 Informació del nou model TIC\n2016_0009 Informació relativa al Sr. Joan Ignasi Laquente Ballester\n2016_0008 Alumnes de quart d'eso per institut\n2016_0004 Nova petició d'informació a la Confederació de Comerciants de Catalunya\nSegon semestre de 2015\n2015_0273. Cobertura de les ràdios portàtils de bombers a les àrees forestals 2015_0263. Dades sobre el procés de matriculació a la ciutadad de Barcelona a P3 i er d'ESO, per a tots els els cursos acadèmics i centres de la ciutat del 2000/2001C\n2015_0262. Contracte Tradia-Abertis per al manteniment de la Xarxa Rescat\n2015_0261. Taxa immigració escoles concertades Barcelona\n2015_0252. Subrogació de personal al CTTI 2015_0251. Resultats de l'enquesta de satisfacció dels Serveis TIC de la Generalitat de Catalunya\n2015_0241. Pressupost destinat a l'ensenyament del castellà i del català 2015_0240. Residències de gent gran\n2015_0231. Idiomes usats en els jutjats 2015_0230. Llocs de treballs reservats a l'escala de suport del Cos de Mossos d'Esquadra 2015_0229. Certificació en relació al lloc de treball de Cap de Secció de Recursos Materials i Logística de l'SGEL de la DGIP\n2015_0228. Certificació en relació al lloc de treball de Cap de SErvei de Gestió Econòmica i Logística de la DGP\n2015_0227. Certificat en relació amb el lloc de treball de responsable d'assumptes contenciosos i recursos de la Direcció General de la Policia 2015_0226. Còpia de tots els documents que formen part de l'expedient administratiu del procés selectiu d'un lloc de treball de facultatiu psicòleg A-23 a la Subdirecció General de Prevenció de Riscos i Salut Laboral del Departament d'Interior 2015_0223. Petició documentació del Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació (CTTI)\n2015_0222. Detall dels llocs de treball de la Generalitat de Catalunya 2015_0216. Dades que reflecteixin aspectes de la presència dels nous grups juvenils organitzats i violents a Catalunya 2015_0213. Detall de les accions i altres tipus de béns anàlegs del president de la Generalitat 2015_0204. Informe d'avaluació sobre el contracte de col·laboració entre el CTTI i la Generalitat de Catalunya 2015_0203. Annexos de l'Acord GOV/117/2013, de 30 de juliol, pel qual s'aprova el model de relació entre la Generalitat de Catalunya i el CTTI 2015_0202. Conèixer el número total de treballadors subcontractats pel CTTI i la seva política de control\n2015_0199. Expedient relatiu al documental "Operació Impala" (2015_0199)\n2015_0195. Nombre de treballadors del Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) i salaris 2015_0191. Registre d'organitzacions no governamentals per al desenvolupament (ONGD) 2015_0177. Gestió dels recursos humans 2015_0172. Taxa d'alumnat estranger de Barcelona desglossada per escoles 2015_0166. Informació de qualitat del Consorci Sanitari de l'Anoia 2015_0153. Mapa de les comarques catalanes i mapa de la densitat de població per comarques 2015_0151. Dades del Consorci Públic de Serveis Socials 2015_0140. Dades oficials de tributs sobre el joc i màquines escurabutxaques 2015_0132. Normativa interna de la Intervenció General de la Generalitat de Catalunya 2015_0129. Taxa de nouvinguts als centres primària públics 2015_0117. Eleccions al Parlament de Catalunya de 2015 (expedient CTTI-2015-169) 2015_0113. Petició de fotocòpia del programa de restauració i dels projectes de l'activitat extractiva caducada anomenada Sant Jordi de Montmaneu\n2015_0102. Entrada en vigor del grau I de la Llei de dependència 2015_0098. Subscripcions a mitjans de comunicació 2015_0088. Publicitat institucional 2015_0082. Sector agroalimentari a la comarca del Berguedà 2015_0053. Contractes amb productores externes de TV3 2015_0049. Expedient d'obra i subvenció d'actuacions a espais d'interès natural: camins i passeres al riu Brugent (termes municipals de La Riba i Mont-ral) 2015_0034. Convenis, contractes, subvencions i justificacions de determinades entitats 2015_0032. Convenis, contractes, subvencions i justificacions de determinades entitats 2015_0029. Accés de la Federació d'Associacions de Mares i Pares d'Alumnes d'Ensenyament Secundari de Catalunya (FAPAES) a les adreces electròniques dels membres del Consell Escolar Territorial de la Catalunya Central 2015_0027. Convenis, contractes, subvencions i justificacions de determinades entitats\n2015_0026. Convenis, contractes, subvencions i justificacions de determinades entitats\n2015_0025. Convenis, contractes, subvencions i justificacions de determinades entitats 2015_0023. Convenis, contractes, subvencions i justificacions de determinades entitats 2015_0022. Convenis, contractes, subvencions i justificacions de determinades entitats 2015_0021. Convenis, contractes, subvencions i justificacions de determinades entitats 2015_0019. Estudiants de 3r i 4t d'educació secundària obligatòria (ESO) i de batxillerat matriculats a Tecnologia\n2015_0004. Dades de l'Hospital Vall d'Hebron\n2015_0003. Còpia del contracte amb Abertis-Telecomunicacions i còpia d'expedient de contractació


comú d'Andorra la Vella | Partit Socialdemòcrata\nCrea: 09/02/2019 - 11:31\nLa consellera del Partit Socialdemòcrata al Comú d’Andorra la Vella Dolors Carmona fa balanç dels darrers quatre anys a la corporació. Defineix la política d’inversions impulsada pel consolat demòcrata de maquillatge i lamenta els sobrecostos en les obres degut a canvis que s’hi han introduït. També defensa la democratització dels serveis després que s’hagin vist retrocessos durant aquest mandat. Quatre anys embellint la parròquia? Com ha vist la política d’inversions impulsada per DA? Globalment la definiríem com una política d’imprevistos perquè s’han donat sobrecostos degut a capricis, un...\nLlegeix més sobre Dolors Carmona: “S’ha atès exclusivament uns sectors oblidant-se de les polítiques socials”\nRoda de premsa posterior a la sessió de comú a Andorra la Vella (3-1-2019)\nCrea: 01/03/2019 - 19:24\nLlegeix més sobre Roda de premsa posterior a la sessió de comú a Andorra la Vella (3-1-2019)\nDolors Carmona defensa la tasca feta des de l’oposició malgrat que no sempre es vegi. Es mostra crítica amb la política comunicativa de la corporació així com amb la manera de tirar endavant alguns projectes. –Quin balanç fa dels dos anys i mig de mandat? –Coma equip, tant la Lídia com jo hem treballat de valent i creiem que hem fet aportacions constructives per millorar la gestió del comú. No obstant això, és difícil. Tal com està la llei electoral, malgrat que representem una part important de la parròquia, tenim veu però el nostre vot poca cosa pot fer davant la majoria. Tens la...\nLlegeix més sobre Carmona: "Ens hauria agradat que s’hagués desenvolupat més l’àmbit social"\nLídia Samarra: “Em preocupa el caos viari, el 2018 hi haurà moltes obres a la capital”\nCrea: 01/29/2018 - 11:22\nLídia Samarra és consellera del PS+Independents a la minoria d’Andorra la Vella. Considera que el PS té possibilitats de guanyar a la capital en les comunals del 2019. La seva companya de partit, Dolors Carmona, afirma que la majoria no manté un bon nivell de comunicació cap a la minoria. És del mateix parer? Hi estic bastant d’acord. Excepte en alguna comissió on ens fan bastant partícips de les diferents qüestions, de molts temes ens n’assabentem directament per la premsa. Algun conseller sí que ho intenta, d’altres no. Sap greu perquè la majoria ha de decidir ella, però des de la minoria...\nLlegeix més sobre Lídia Samarra: “Em preocupa el caos viari, el 2018 hi haurà moltes obres a la capital”\nCarmona veu “molt possible” més externalitzacions al comú\nCrea: 06/13/2016 - 10:56\nLa consellera de la minoria comunal del PS a Andorra la Vella Dolors Carmona considera que és “molt possible” que la majoria opti per dur a terme més externalitzacions després de canviar ja el servei d’higiene. “En el seu moment van dir que no externalitzarien cap servei i al cap de quatre mesos ja s’ha fet amb higiene”, va apuntar, tot afegint-hi: “On arribarem? No ho sabem.” Amb tot, veu molt probable que hi hagi altres serveis que segueixin el mateix camí. Per exemple, l’alberg de la Comella. “Fa temps que se’n parla”, va indicar, per deixar clar que des de la seva formació es considera...\nLlegeix més sobre Carmona veu “molt possible” més externalitzacions al comú\nDolors Carmona: “Dubtàvem de la transparència de l'anterior majoria”\nCrea: 06/06/2016 - 12:53\nRepeteix com a consellera de la minoria comunal del PS, ara acompanyada de Lídia Samarra. Destaca que els primers mesos de mandat són positius perquè la nova majoria treballa per impulsar la parròquia i demana més controls per evitar irregularitats com les del mandat passat. Com valora els primers mesos del mandat? La valoració, a priori, és positiva. Encara no hem vist implementats molts del projectes que ens han comentat que volen dur a terme, però és positiu perquè es veuen ganes de millorar, de donar una altra imatge a la parròquia. Alguns projectes els compartim. És una mica el que...\nLlegeix més sobre Dolors Carmona: “Dubtàvem de la transparència de l'anterior majoria”