El ple acorda obrir el concurs públic per adjudicar el dret d'ús de l'Estadi Municipal | Canal Reus TV\nEl ple acorda obrir el concurs públic per adjudicar el dret d'ús de l'Estadi Municipal\n19:00 - 5 març 2018\nNomés la CUP s'ha oposat a licitar el dret d'ús de l'Estadi Municipal. El govern ha comptat amb el suport de Ciutadans, PP i l'abstenció del PSC\nEl Ple de l’Ajuntament de Reus ha aprovat aquest dilluns, 5 de març obrir concurs públic per adjudicar el dret d’ús de l’Estadi Municipal per adaptar les instal·lacions als requeriments del futbol d’alta competició sense cost per l’Ajuntament. La concessió ha de permetre adequar i modernitzar les instal·lacions, adaptant-les als requeriments del futbol d’alta competició que dicta la Lliga de Futbol Professional; inversions, valorades segons el plec de condicions amb un mínim de 3 milions d’euros, que aniran a càrrec del concessionari, sense càrregues per a la ciutat.\nEl Govern de Reus ha portat a votació del Ple de l’Ajuntament l’aprovació definitiva del plec de clàusules i prescripcions tècniques, i la convocatòria de la licitació mitjançant procediment obert de la concessió demanial de l’ús privatiu de l’equipament esportiu municipal. El govern municipal ha comptat amb el suport de Ciutadans, PP i l'abstenció del PSC per treure endavant aquest punt. Només la CUP s'ha oposat a la proposta.\nProtesta de la Plataforma Som Rugbi Reus\nEntre el públic assistent al ple ha destacat la presència d'integrants de la Plataforma Som Rugbi Reus que lluïen pancartes on es podia llegir: ''Volem instal·lacions dignes per a l'esport base, el camp de rugby és de tots'. Des de la Plataforma es denuncia que 'no s'ha procurat una solució digna i real pel rugbi de la ciutat'. 'La reubicació provisional al camp de la Pastoreta, després del desmantellament del camp de rugbi municipal, s’ha fet sense buscar en paral·lel una sortida digna a l’esport que enguany complirà 50 anys a la ciutat', han explicat a través d'un comunicat.\nLa concessió —que afectarà l’Estadi i els terrenys annexos per a activitats esportives o de logística esportiva complementàries: camp d’entrenament i espai de restauració—, en cap cas, modificarà la titularitat de les instal·lacions, que continuaran sent municipals. Les condicions de la licitació garanteixen l’ús públic de l’equipament i conserven per a l’Ajuntament el dret d’utilització de les instal·lacions per al desenvolupament de projectes, programes o activitats esportives: 16 hores anuals a l’Estadi municipal; 80 hores anuals als camps annexos de gespa natural o híbrida, 80 hores anuals al camp annex de gespa artificial i 80 hores anuals a les aules de formació\nL’acord que el Govern ha portat a votació del Ple de l’Ajuntament resol les al·legacions presentades en el termini d’exposició pública, i incorpora al plec les consideracions que ha tramès la Diputació de Tarragona en relació a la compatibilitat de la concessió amb el conveni signat entre les dues administracions per a l’adequació de les instal·lacions esportives dels Jocs Mediterranis.\nEn aquest sentit, d’acord a les recomanacions de l’informe conjunt de la Secretaria i la Intervenció municipals, s’introdueix una modificació al plec per preveure que “en el supòsit eventual i incert, però possible” que la Diputació de Tarragona demani la revocació parcial o total de l’import de la subvenció vinculada al conveni (671.224 euros), l’Ajuntament pugui repercutir-lo a l’adjudicatari. Aquesta quantitat s’abonaria junt amb el cànon anual durant cinc anualitats.\nEls termes econòmics de la licitació preveuen un cànon en efectiu per part del concessionari de 6 milions d’euros, a pagar durant el període inicial de 25 anys; i que es reparteixen en 220.000 euros els primers cinc anys, 230.000 euros del cinquè al desè any, 240.000 euros de l’onzè al quinzè any, 250.000 euros del setzè al vintè any i 260.000 euros del vintè al vint-i-cinquè any.\nEl cànon es podrà compensar amb un màxim de fins al 95% a través de les inversions que el concessionari pugui haver fet a les instal·lacions.\nLes inversions a què obliga el plec de condicions, es valoren amb una quantia mínima de 3 milions d’euros. S’hauran d’executar en dos blocs: un primer bloc, amb el termini que estableixi la Lliga de Futbol Professional, i que en cap cas podrà superar els 3 anys des de l’inici del contracte; i un segon bloc, que es podrà executar en parel·lel amb un termini màxim de 5 anys.\nLes principals inversions a executar són:\nAmpliació de l’aforament fins als 6.000 espectadors asseguts.\nCondicionament de dos camps d’entrenament de gespa natural o híbrida de mesures iguals a les del terreny de joc de l’Estadi, amb sistema de reg, enllumenat artificial, entre altres característiques.\nAmpliació d’un mínim de 4 vestuaris, com a complement els vestuaris existents.\nTrasllat i condicionament del camp de futbol artificial, amb certificació d’homologació FIFA.\nConstrucció i/o adequació dels espais per disposar des dos gimnasos, una per al primer equip i un altre de tecnificació.\nConstrucció de quatre aules de formació per a un mínim de 30 persones.\nTancament perimetral complert de tota la finca de les instal·lacions.\nConstrucció d’una unitat de control policial.\nCompliment dels requeriments de la Lliga de Futbol Professional en relació a l’enllumenat per a les retransmissions de televisió.\nInstal·lació de sistemes de control d’accessos i seguretat.\nRedacció de la llicència d’activitats adequada a les noves condicions de les instal·lacions.\nTotes les inversions i quedaran a benefici de l’Ajuntament quan finalitzi la concessió. Les inversions hauran de ser acordades i autoritzades per l’Ajuntament, tenir caràcter de permanència indefinida, i han de servir per millorar la instal·lació esportiva des del punt de vista de l’interès esportiu i l’interès públic i en què es garanteixi el compliment de totes les normatives esportives i urbanístiques de l’entorn.


Tecnologia » Marcingla\nAra que els rellotges intel·ligents són en realitat prou útils per a la població en general, configurar-los no és una tasca tan senzilla com aparellar-se amb el telèfon i deixar-ho tot per avui, o sigui que millor comprar relojes lotus para hombre si no vols complicar-te la vida. En la superfície, personalitzar el seu nou dispositiu pot no semblar una tasca complicada, però la gent sovint passa per alt algunes de les eines que potencialment poden fer que els objectes de desgast siguin més útils. Des de la configuració recomanada fins a les aplicacions que val la pena descarregar, aquí tens un resum del que has de tenir en compte en configurar el teu nou vestible.\nEncengui el seu rellotge, connecti-ho amb el seu telèfon i segueixi les instruccions en pantalla. Si està configurant un dispositiu Android Wear, comprovi si la companyia que ho ha fabricat, com Michael Kors, Huawei o ASUS, té la seva pròpia aplicació. Sovint ofereixen esferes de rellotge més personalizables (com la pell de la cabina New York Minute de Kate Spade), juntament amb eines com la llanterna i la brúixola de ASUS.\nMalgrat tot el que s’havia parlat per la tibant situació política a Catalunya, Barcelona torna a ser la seu de l’esdeveniment tecnològic més important de l’any. L’impacte econòmic és enorme per a l’economia de la ciutat i tot sembla indicar que serà un nou èxit. En realitat, tot forma part de la maquinaria de la premsa i política de la por espanyola, que han intentat desestabilitzar des del primer moment tant a polítics com a votants per tal d’evitar l’augment de l’independentisme, jugant amb el futur i la incertesa econòmic de les persones, un fet d’una escasa moralitat que ja ni ens sorprèn.


Què fer per prevenir i actuar davant una infecció de Cryptolocker? - Microblau\nHome Blog Què fer per prevenir i actuar davant una infecció de Cryptolocker?\nEn els últims mesos s’estan multiplicant els segrestos d’arxius informàtics a empreses a canvi de diners\nEl ransomware és un software maligne que encripta arxius d’un ordinador, o inclús de dispositius com un mòbil o wearables, i demana un rescat a canvi de recuperar informació. Alguns d’aquests virus més coneguts, també anomenats troians perquè s’instal·len al PC enganyant l’usuari, són Cryptowall o Cryotolocker.\nCom ja vàrem explicar en un article anterior, hem detectat una nova onada de correus infectats pel virus Cryptolocker. Aquesta versió s’amaga en forma de falses factures o nomenclatures de facturació, i una vegada l’equip s’infecta, els arxius canvien d’icona i queden inaccessibles.\nAquest segrest, al ser molt ràpid, pot encriptar cents de documents en qüestió de segons. Una vegada es produeix aquest segrest et contacten per notificar-te la infecció i reclamar-te un pagament en bitcoins com a rescat.\nEl nivell de sofisticació arriba a tal punt que els atacants poden inclús habilitar una línia telefònica per obtenir més informació sobre la realització del pagament.\nEl nostre company David Salgado ens explica què fer per evitar una infecció:\nNo obrir correus electrònics sospitosos i vigilar especialment els que inclouen nomenclatura de factures. Aquests poden venir tant de remitents desconeguts com coneguts, i la infecció es produirà al fer click a un enllaç o al descarregar un arxiu adjunt, com un ZIP o un PDF.\nMantenir el sistema operatiu i el software actualitzats.\nRealitzar còpies de seguretat i que estiguin fora de l’empresa o en dispositius externs. Es recomana fer una estratègia “3-2-1”, és a dir, tenir 3 còpies de seguretat, a 2 mitjans d’emmagatzematge diferents, i que almenys 1 de les còpies estigui fora de l’empresa. Un dels grans perills és si l’infectat és un usuari amb drets d’administrador, ja que pot infectar-ho tot.\nEls permisos d’administració han d’estar ben construïts perquè una mala implementació dels mateixos implica que un usuari sense privilegis pugui accedir i infectar tot el sistema. Un ordinador infectat és greu, però tota la xarxa de l’empresa és molt greu.\nTenir un bon filtratge web, com un Firewall, per prevenir l’execució de codi maliciós i/o un proxy, que canalitza la sortida a internet i bloqueja tot el que no és habitual. Això és fonamental per dos motius: evitar el contagi al visitar webs que han estat infectades i que no s’estengui a la resta de la nostra xarxa.\nTenir sistemes o filtres antispam.\nSi detectem que el nostre equip ha estat atacat hem d’apagar l’ordinador per detenir la infecció.\nTrucar al servei informàtic.\nSi el sistema compartit està infectat es recomana aïllar el servidor. Hem d’apagar tots els ordinadors i desconnectar-los de la xarxa per evitar que es propagui la infecció.\nPagar la quantitat que demanen no és garantia de recuperar els arxius. La millor solució és tenir una còpia de seguretat al dia per poder recuperar tots els arxius.\nSi creus que els teus equips estan en risc o tens una infecció de ransomware no dubtis en posar-te en contacte amb nosaltres: microblau@microblau.net o trucant al 937 264 199.


Tret de sortida de la comissió de salut mental i addiccions del Parlament - Salut Mental Catalunya\nInici / Actualitat / Notícies / Incidència política / Tret de sortida de la comissió de salut mental i addiccions del Parlament\nLa sessió de la comissió d’estudi celebrada avui constata la necessitat d’un abordatge global en salut mental i potenciar els recursos i suports comunitaris.\nSalut Mental Catalunya és una de les entitats que representa al sector de la salut mental i les addiccions.\nEl Parlament de Catalunya ha celebrat avui 20 de gener del 2022 la primera sessió ordinària de la Comissió d’Estudi sobre la Salut Mental i les Adiccions, que es va aprovar al Parlament al mes de juny de 2021, i va començar a caminar al juliol, integrada per una representació de les entitats del sector i dels grups parlamentaris. Salut Mental Catalunya (SMC), una de les entitats membres de la comissió, ha estat representada per la seva directora, Marta Poll. La sessió s’ha celebrat per videoconferència i la podeu veure en aquest vídeo del Parlament (a partir del minut 16).\nSMC i la resta d’entitats del sector de la salut mental a Catalunya han posat de manifest la necessitat d’abordar les polítiques de salut mental des d’una dimensió global, i amb valentia per fer-hi front amb els recursos i suports comunitaris necessaris. La comissió ha destacat la necessitat de tenir un espai propi i específic per poder avançar en les millores que necessita el país en l’atenció en salut mental. I tal com es va demanar al mes de juliol, es necessita un “abordatge urgent i requereix de resultats concrets“.\nEl sector de la salut mental, finalment, ha agraït la voluntat de la comissió del Parlament per apostar per l’impuls que la salut mental necessita a Catalunya. En aquest sentit, les entitats recorden que aquesta és la legislatura de la salut mental.


Christofer, banyut de 'Las tentaciones': "Estic destrossat però l'estimo"\nper Jennifer Navarro Redactora 08 de febrer de 2020 10:22\nChristofer i Fani formen la parella més controvertida de 'La isla de las tentaciones'. Després de set anys de relació, Estafanía només va trigar tres dies en ser infidel a la seva parella... davant de tota Espanya. Quan van entrar al reality van deixar caure que no passaven pel seu millor moment, però confiaven en ser capaços d'aconseguir l'objectiu del programa: mantenir-se fidels malgrat els intents dels solters que els provocarien. Fani va caure molt aviat... i no va parar.\nEl vídeo de Christofer corrent per la platja mentre cridava desesperat el nom de la seva nòvia es va fer viral ràpidament, el que li ha provocat més d'una conseqüència negativa. I és que, per exemple, ha hagut de deixar la feina perquè grups de joves anaven al restaurant per riure's d'ell.\nDesprés de tres setmanes d'humiliacions, Christofer decidia abandonar el programa i trencar amb Fani, una ruptura que tenia lloc a finals de l'estiu passat. No ha estat fins ara, però, que s'ha emès. I és per això que Sandra Barneda l'ha entrevistat perquè expliqui com va ser la seva experiència a dins del concurs.\n"Ha estat una experiència molt difícil. La meva decepció és enorme. No he oblidat res... Jo sabia on em ficava, sí, però estava tan segur de mi mateix i d'ella... En tot el temps que portàvem junts no em va donar cap motiu per desconfiar. Però la situació em va destrossar de tal manera que ja no podia més. No dormia bé, no menjava... Va ser molt difícil", reconeixia mentre no podia evitar les llàgrimes.\nChristofer, destrossat en la primera entrevista post 'La isla de las tentaciones' / Cuatro\n"No em fa vergonya plorar i menys per una situació així. Recordo cada detall del petó. Això no s'oblida mai... Vaig decidir marxar quan encara l'estimava i em feia molta pena. Volia trencar-li el somni de quedar-se. Vaig marxar d'allà molt sencer però a l'arribar a Madrid em vaig enfonsar. Volia oblidar-la, no volia saber res d'ella, volia esborrar-ho però em va ser impossible... La segueixo estimant", assegura.\nUna conversa amb Fani que encara té pendent: "No sé si la tindré...". Christofer afirma que està bé, però que no ha estat un camí fàcil: "He estat molt malament". Una història d'amor que també ha fet mal a Fani, que ha concedit aquesta setmana a 'Lecturas' parlant-ne al respecte. Una relació trencada que els ha fet famosos.


La policia municipal comença a rebre material nou per treballar - Sabadell Notícies\n16 juliol, 20184\nHoraris d’estiu als autobusos de Sabadell\n10 juliol, 20184\nPla de Joventut per als propers quatre anys\n19 juny, 20184\n‘Parcs segurs, infants il·lesos’ finalitzat\nLa policia municipal comença a rebre material nou per treballar\n28 setembre, 2017 Catalunya Directe Gent, SabadellNo comments\nLa Policia Municipal rep quatre motocicletes elèctriques\nLa seva adquisició forma part del programa de renovació del parc mòbil que la Policia Municipal de Sabadell porta reclamant fa mesos\nLa Policia Municipal disposa de quatre motocicletes elèctriques noves en la seva flota de vehicles. Aquesta acció s’emmarca dins de la renovació de la flota de vehicles de la Policia Municipal, que té l’objectiu d’anar substituint, de forma progressiva, els vehicles més antics del parc mòbil de la Policia.\nAquestes motocicletes formen part del lliurament d’un dels lots d’un contracte d’arrendament amb opció de compra per la renovació de la flota. El preu d’adjudicació del contracte va ser de 111.503,92 euros i l’adjudicatari l’empresa COOLTRA MOTOS SL.\nA les motocicletes entregades aquest matí s’hi sumaran, en les properes setmanes, 1 turisme de motor elèctric, 6 turismes de motor benzina i 2 vehicles híbrids, un cop s’hagin retolat i fet les adaptacions necessàries que requereixen els cotxes de policia.\nL’adquisició d’aquests vehicles suposa una clara aposta pel respecte al medi ambient, ja que es tracta de cotxes poc contaminants o alternatius.\nTagged: motocicletes electriques Policia Municipal de Sabadell\nFormació per millorar l’atenció dels conductors d’autobusos\nDe les 6.027 sol·licituds a Sabadell sols han aprovat 4.423 ajuts de menjador\nNens amb peu pla infantil tractaments i recomanacions 3 juliol, 2018 Clara Gómez Puig\nCloenda 12è Challenge de Mitges Maratons de Barcelona 12 juliol, 2018 Catalunya Directe\nModificacions del servei al Metro del Vallès 31 maig, 2018 Catalunya Directe\nAutors de Sabadell Notícies


El que em passa pel cap: " TARDOR "\nHaikus tardorals i "itinerants"\nMel i magrana\ncolor de tardor. I al vent\nfulles que dansen.\nDansen els núvols\nsolcant el cel, amb pluja\nde fines gotes.\nPels camins de la tarda\nHaikus de mel,\ntardors de núvols.\nCels, vents i magranes.\nMagrana i nit.\nS'encenen dents carbassa.\nTot és u, bell.\nXeXu 2 de novembre de 2012, a les 0:05\nNomés diré una cosa, a risc de semblar un espavilat. Jo no m'atreveixo a fer-ne, per tant no sóc qui per dir-ho, però la majoria de coses que es fan pels blogs dient que són haikus no ho són. I aquests teus sí. I ben macos que són, que a més la tardor és la meva estació preferida.\nEl que em passa pel cap 2 de novembre de 2012, a les 23:20\nM'he sentit afalagada amb el teu comentari, sobre tot tenint en compte que la poesia, segons vas dir, no és cosa que t'agradi gaire.\nA mi també m'agrada la tardor, tan inspiradora, a veure si acabaràs descubrin-te una ànima de poeta...\nMoltes gràcies, XeXu. :D\nfanal blau 2 de novembre de 2012, a les 0:17\nEl que em passa pel cap 2 de novembre de 2012, a les 23:28\nHaikus que van encadenant-se. La tardor inspira als poetes.\nAixò és una no parar!\nGràcies Fanalet, és preciós.\nSílvia 2 de novembre de 2012, a les 10:10\nPreciosos i delicats, Glòria!\nEl que em passa pel cap 2 de novembre de 2012, a les 23:30\nGràcies, Sílvia. Estic contenta que t'hagin agradat.\nM. Roser 2 de novembre de 2012, a les 22:32\nItinerants i encadenats diria jo...Ai la tardor , com ens inspira...\nEl que em passa pel cap 2 de novembre de 2012, a les 23:32\nTots estem d'acord. La tardor té un potencial poétic important.\nVal la pena explotar-lo!\ncantireta 5 de novembre de 2012, a les 1:05\nEl que em passa pel cap 6 de novembre de 2012, a les 8:06\nI continua l'encadenat poètic.\nQuan arribi a casa l'afageixo.


A la pel·lícula ‘El guardaespatlles’, Whitney Houston va fer famosa una cançó que en realitat era de Dolly Parton: cap de les dues es podia imaginar que acabaria sent el tema central de la campanya política de Saddam Hussein\nSadam Hussein va convertir ‘I will always love you’ en un tema musical electoral.\nI’ll think of you each step of the way...”\nÉs escoltar aquest inici i visualitzar Whitney Houston en braços de Kevin Costner en una de les escenes més icòniques d’ El guardaespatlles . Ella, una artista amenaçada per un fanàtic anònim. Ell, un exagent dels serveis secrets de la Casa Blanca que vetlla per la seguretat de grans estrelles.\nLa pel·lícula va suposar l’estrena de Houston com a actriu i com a intèrpret de sis de les cançons de la banda sonora. Dues d’elles van estar nominades als Oscars. Però la que es va endur tots els èxits va ser I will always love you. Aquell 1992, el tema va mantenir-se durant 14 setmanes en la primera posició de la llista Billboard. I els més de 19 milions de còpies que se’n van distribuir l’acrediten com un dels senzills més prolífics de tots els temps i el més venut per una dona en tota la història.\nLa cantant Whitney Houston // Youtube\nLa cançó era de Dolly Parton\nWhitney Houston va fer famosa la cançó a la dècada dels 90. Però no era seva, sinó de Dolly Parton, una de les grans figures del country americà. La va escriure el 1973 i ja llavors va ser tot un èxit que va encapçalar els rànquings musicals de diversos països. Però 10 anys més tard, Parton va tornar a revifar l’èxit de la cançó fent-ne una segona versió que va gravar per a la banda sonora d’una pel·lícula que aquí es va traduir com La casa más divertida de Texas .\nEn aquest llargmetratge inspirat en un musical homònim de Broadway, la cantant de Tennessee compartia cartell amb Burt Reynolds. I hi interpretava la cançó enmig d’una de les escenes romàntiques de la pel·lícula.\nFins aquí, doncs, tenim una cançó interpretada per dues grans veus femenines en el marc de dues pel·lícules ensucrades. El que no es podien imaginar ni Whitney Houston ni Dolly Parton és que aquesta declaració d’amor etern que elles cantaven, la tardor de 2002 es convertiria en el tema central de la campanya política de qui s’havia erigit com el gran enemic dels Estats Units: Sadam Hussein.\nDe declaració d’amor a tema electoral\nMentre el govern de George Bush planificava la invasió de l’Iraq com a resposta als atemptats de l’11-S, Hussein es preparava per a la seva reelecció com a cap del govern. Havia arribat a la presidència el 1979 i, exercint un mandat dictatorial, va ocupar aquesta posició durant més de dues dècades. I per referendar el seu càrrec uns anys més va organitzar un procés de votació on ell era l’únic candidat.\nSense cap adversari que li pogués fer ombra, l’estratègia de campanya no tenia gaire secret. Així que per acontentar l’electorat iraquià va focalitzar l’atenció en un tema musical. La cançó escollida va ser la versió de Whitney Houston de I will always love you.\nWhitney Houston, a 'El guardaespatlles' // YouTube: Whitney Houston\nConvertida en el tema central dels anuncis de campanya, sonava nit i dia a la ràdio i la televisió estatals. Quan el segell discogràfic de la cantant americana se’n va assabentar, va presentar una queixa davant la missió iraquiana de les Nacions Unides. Però la campanya ja havia acabat i Hussein ja tornava a ser el president del país.\nQuan Whitney Houston va decidir incloure la cançó al repertori que preparava per a El guardaespatlles va haver d’afrontar el repte de convertir-la en un tema que abraçava el soul i el pop que es barrejaven en el seu característic estil. I és evident que se’n va sortir i amb escreix.\nEn ser preguntada per la versió de Houston en una entrevista, Dolly Parton va comentar que estava impressionada per la forma com havia interpretat la seva cançó. I confessava que poc li importa que hi hagi gent que es pensi que el tema és de Whitney Houston, ja que cada cop que sona I will always love you qui s’embutxaca els guanys pels drets és ella.\nSetzè episodi: “Whitney Houston - I will allways love you”\nEscolta el capítol 16 de Chelsea Hotel, el podcast de RAC+1 on expliquem les històries que s’amaguen darrere de les cançons de la banda sonora de la nostra vida.


Passeig Joan de Borbó, 101, Barcelona. Tel: 938 326 415\nManá 75º: grans arrossos i cuina mediterrània\nAnna Tomàs 03/07/2017\nEl nou restaurant Maná 75º, a la Barceloneta, proposa no només menjar bé, sinó gaudir plenament de cada instant.\nA la Barceloneta, ben a prop de la platja, ha obert recentment les portes Maná 75º. Un restaurant que ha nascut amb l’objectiu d’aconseguir que els seus comensals visquin grans moments. Només cal llegir el seu lema: “Gaudeix, comparteix, menja, beu, però pel damunt de tot, viu cada moment!”. Vaja, l’adaptació gastronòmica-mediterrània del “Carpe diem” llatí!\nLa ubicació, amb el mar a tocar, ajuda a aquest gaudi. També ajuden el local i la decoració. Espai ampli, amb grans finestrals i predomini de la fusta, taules rodones envoltades de còmodes sofàs i originals làmpades, configuren un conjunt acollidor i relaxant.\nI el nom? Per què Manà 75º? Doncs Manà com a recordatori del menjar que Déu enviava als israelites a diari durant els quaranta anys de la seva marxa pel desert cap a la terra promesa, símbol d’abundància. I 75º perquè aquesta és la temperatura a partir de la qual comencen a comptar els 15 minuts d’ebullició del selecte arròs bomba del Delta de l’Ebre que utilitzen, de la marca Illa de Riu, garantia de gra regular i de qualitat.\nLa cuina del Manà 75º està basada en receptes de la gastronomia mediterrània amb tocs d’altres cultures. Plats pensats per a compartir, amb matèries primeres de màxima qualitat perfectament elaborades per l’equip d’en Sergi Escolà, xef i propietari. El cap de sala, Sergio Pachón, s’encarrega de complementar l’alt nivell culinari amb una qualitat equivalent en el servei i l’atenció al client.\nGaudir de l’arròs\nL’arròs és una de les estrelles de la carta del Maná 75º. Brous i fumets fets a foc lent, perquè cada fons de fumet requereix el seu punt d’ebullició. Així obtenen la millor base per a un arròs negre o per a qualsevol de les paelles, ja sigui de marisc, que també es pot demanar en fideuà; de bacallà i bolets; de llobarro, verduretes, coriandre i llima; de caviar i vieires; de llamàntol i rap, i així fins a dotze varietats per llepar-se els dits.\nExplosió de sabors\nDeixant els arrossos a banda, la carta és una explosió de sabors, amb combinacions d’ingredients sorprenents, originals i saboroses. Des dels entrants freds, com el trio de ceviches, de gambes i fruita de la passió, de tonyina i ponzu i de corball o els llagostins al ajoblanco d’ametlles, passant pels aperitius a compartir, com les albergínies xineses al vapor amb ostres i mantell ibèric o les braves manà amb maionesa de farigola, fins als que anomenen “foc”, com el llamàntol amb ou cuinat a baixa temperatura i amanit amb sofregit de taronja i ceba cruixent o el pop 75º, brasejat amb patates, oli d’escabetx i maionesa de gambes.\nEls peixos o carns, a la brasa o a la graella. Dels primers, ventresca marinada a la brasa per a compartir, bacallà Catalunya brasejat amb sofregit de maduixots, allioli d’avellanes i espinacs baby o turbot a l’anet. De les carns, rellom a la brasa amb verduretes de temporada i salsa bearnesa, costella de vedella Teriyaki amb chutney de mango i fulles de coriandre o, pels més carnívors, el Carnivorus 850gr, llom baix de vedella del Nord madurat 30 dies, fet a la graella i servit amb carxofes, puré rústic i romesco a l’estil Poblet.\nPer acabar-ho d’arrodonir, postres molt treballades com l’escuma de crema catalana farcida de gelat de vainilla i toffee, les delícies de fruita de la passió amb crumble de cafè o el “Choco X”, tres fantàstiques textures de xocolata.\nUn nou restaurant que, sens dubte, ha nascut per constituir-se en un referent de la bona cuina barcelonina.\nPlaça de Pep Ventura, 5, Sant Cugat del Vallès


Francesc Navarro i López - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nFrancesc Navarro i López (Barcelona, 1933 - Barcelona, 1 de juliol de 2019) va ser un metge català, especialitzat en cardiologia. El 1956 es llicencià en medicina a la Universitat de Barcelona, on es va doctorar el 1964 amb Premi Extraordinari. Especialitzat en medicina interna i cardiologia, va ampliar estudis a l'Hospital E. Herriot de Lió (1958) i a l'Hospital Boucicaut de París (1959). De 1959 a 1962 fou metge resident a l'Institut de Cardiologia de Mèxic, i de 1962 a 1963 s'especialitzà en tècniques de cateterisme cardíac a la Universitat de Chicago.\n1r juliol 2019 (85/86 anys)\nTornat a Espanya, el 1964 fou nomenat cap del servei de Cardiologia i Director Mèdic de l'Hospital General d'Astúries, càrrec que deixà el 1972 quan fou nomenat cap del servei de Cardiologia i Unitat Coronària de l'Hospital Clínic de Barcelona fins a la seva jubilació el 1998. Sota la seva direcció es van integrar les unitats clíniques, la Unitat Coronària i els Laboratoris de Cateterisme Cardíac i d'Electrofisiologia. Simultanejà la seva tasca professional amb la de professor de cardiologia a la Universitat de Barcelona, de la que en fou professor titular el 1985 i catedràtic el 1988. De 1988 a 1991 també fou degà de la Facultat de Medicina i des de 2004 professor emèrit.\nDe 1974 a 1976 ha estat president de la Societat Catalana de Cardiologia, de 1991 a 1993 president de la Societat Espanyola de Cardiologia i de 1994 a 1996 vicepresident de la Societat Europea de Cardiologia. També és membre de les Societats de Cardiologia de Portugal, República Dominicana i EUA. De 1991 a 1993 fou president de la Comissió Nacional de Cardiologia del Ministeri de Sanitat d'Espanya i el 1995 membre de l'Alt Consell Consultiu de la Generalitat Valenciana.\nDestaquen els seus estudis sobre l'Infart de miocardi, les arrítmies cardíaques, les miocardiopaties, la compressió sistòlica de les artèries coronàries com a mecanisme d'isquèmia, l'origen de la miocardiopatia alcohòlica i els estudis sobre els mecanismes moleculars i cel·lulars de la miocardiopatia hipertròfica, entre d'altres.\nHa rebut el Premi Josep Trueta de l'Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya (1989); el Premi Rei Jaime I de Medicina Clínica de la Generalitat de València (1994), la Medalla Narcís Monturiol al Mèrit Científic i Tecnològic de la Generalitat de Catalunya (1995) i la Medalla de Plata de la Societat Europea de Cardiologia (1996).\nThe Complexity of Mechanisms in Ventricular Tachycardia a PACE.\n↑ «Francisco Navarro López (1933-2019): primer cap de cardiologia de l'hospital Clínic, un cardiòleg de prestigi». La Vanguardia, 27-10-2019.\n(castellà) Dr. Francesc Navarro Lopez al web del Centro Médico Teknon.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Francesc_Navarro_i_López&oldid=22178599»\nLast edited on 27 oct 2019, at 13:15


Taula parada. Bloc de Carrutxa: Una jornada que enceta nous camins\nUna jornada que enceta nous camins\nL’objectiu de la «Mostra-taller de cant improvisat dels Països Catalans», celebrada el passat 28 de gener i organitzada per Carrutxa –conjuntament amb Caramella–, s’ha assolit amb escreix. La diada, que es va desenvolupar al local de La Palma de Reus, va ser un punt de trobada, de descoberta, de coneixement compartit i de transmissió d’experiències, que ens va permetre a tots els assistents l'aproximació a la cançó improvisada, una manifestació de cultura popular compartida arreu del país. Com a actes previs, el dijous s'havia presentat Una persona amb un sac penjant, el primer llibre de Caramella, i el divendres es va fer una taula rodona sobre experiències a l'entorn de la cançó improvisada en l'àmbit de l'ensenyament.\nEl programa, divers i intens, va assegurar l’èxit de la convocatòria i participació de gent vinguda des d’Alacant fins a l’Empordà, passant pel Penedès, les Terres de l’Ebre i el Baix Camp i Priorat, és clar. En total, prèviament s’havien inscrits 54 persones, però se n’anaren afegint al llarg de la jornada, fins a comptabilitzar 120 assistents al sopar popular amb què es va cloure la diada.\nCertament, la cançó improvisada és una modalitat de cant popular que havia desaparegut en molts indrets però que durant la darrera dècada ha viscut una embranzida potent i actualitzada per acomplir la mateixa funció de sempre, sigui quina sigui la melodia que la suporta: ser un vehicle de comunicació d’enorme eficàcia expressiva. Dissabte passat ho vàrem poder comprovar i compartir durant una extensa jornada que començava poc després de les 10 del matí i s’allargava més enllà de les 3 de la matinada.\nJosep Vicent Frechina, coordinador de la revista Caramella, inaugurava la jornada amb la conferència «Paper i funció de la cançó improvisada al llarg de la història i el territori», una exposició, plena de referències als usos, a les expressions i als continguts de la glosa arreu del país i de la Mediterrània, i amb referències que permetien situar els principals noms propis reconeguts dins aquest gènere i situar les diferents característiques i trets diferencials d’allò que anomenem cant improvisat i que arreu del país s'expressa amb formes compartides i estils diferenciats. La xerrada, molt celebrada pels assistents, donà pas als tres tallers d’iniciació simultanis que centraven la jornada.\nArtur Gaya va impartir el taller de jota cantada, Ferriol Macip va conduir la sessió de corrandes, nyacres i garrotins, mentre Carles Belda explicava als seus alumnes com acompanyar instrumentalment el cant improvisat. Durant gairebé dues hores, i amb una mitjana de 15-20 persones per taller, els assistents van familiaritzar-se amb l’art de la improvisació i es van apropar als principals mecanismes, estructures i recursos del quals es valen els glosadors.\nAbans de dinar, els glosadors Mateu Xurí i Maribel Servera van fer una mostra de glosa mallorquina que a ningú va deixar indiferent, per l’expressió formal i de contingut. Igualment, a primera hora de la tarda, la jornada arrencava amb una mostra excepcional de cant valencià, protagonitzat pel versador Josemi Sánchez; Josep A. Aparició, Apa, cantador; Antoni Guzmán, cantador, i Teresa Segarra i Trini Carballo, cantadores. Els acompanyaven Pau Puig (dolçaina, saxo) i Rafa Solves (guitarró i tabal). Les veus d’Apa, Teresa i Trini, juntament amb l’enginy del tio Josemi com a versador a cau d’orella, van permetre que el públic gaudís d’una mostra de cants d’estil i albades, per a alguns força desconegut. Amb la presentació d’aquest gènere es completava la mostra, com pretenia la jornada, i es donava pas, de nou, a un taller d’improvisació de versos col·lectiu.\nEl taller, dirigit per Mateu Xurí, amb la col·laboració de Carles Belda, Ferriol Macip, Artur Gaya i Josemi Sánchez, va iniciar-se amb una posada en comú dels diferents pals de glosa, per continuar amb la participació de tothom a l'hora de cantar. Prop de cinquanta persones van anar improvisant, en nyacres i garrotins, a partir de l’excusa d’objectes tan quotidians com aleatoris –un aparell de precintar i un llapis de memòria. Una roda darrera l'altra que posà a prova la vergonya, l'agilitat, l'experiència i l'atreviment dels assistents.\nCap a les set del vespre, amb un clima de complicitats ja absolut, arribà la taula rodona sota el títol «El cant improvisat, avui», conduïda per Salvador Palomar i compartida amb Xavier Ciurans, Artur Gaya, Josemi Sánchez, Carles Belda, Mateu Xurí i Ferriol Macip. Tots ells van donar la seva opinió sobre l’estat de salut del cant improvisat al país. Més enllà, el debat es va centrar en el paper que poden jugar les escoles per a familiaritzar alumnes i mestres amb el cant improvisat, tot tenint en compte que encara no existeix ni una veritable massa social ni espais de pràctica; i fins a quin punt el cant improvisat pot i/o és una «peça de museu»… Aquestes, entre d’altres qüestions, van posar sobre la taula interessants aportacions i ganes de reflexionar-hi, tot subratllant el moment clau que està vivint actualment el cant improvisat.\nPer tancar la jornada, un àpat col·lectiu i festiu organitzat pel Casal Despertaferro va oferir als assistents una degustació del plat de la festa major reusenca: el bou amb arròs. Vi i altres licors van animar l’inici de les cantades. Hi va participar tothom qui va voler i es va atrevir: Mateu Xurí, Carles Belda, Toni Guzmán, Josemi Sánchez, Maribel Servera i un bon grapat de valentes i valents, dialogaven i van combatre a ritme de jota, nyacra i garrotín. Una festa xalada, amb ironies, picaresca i reivindicacions que tothom va celebrar i gaudir plenament.\nA quarts d’una de la matinada el local de La Palma s’havia de tancar, però els que volien cantant més van traslladar-se al bar del recinte. En aquest escenari «més natural» per a l’ocasió, una trentena de persones va continuar la festa i aguditzant l’enginy. Més d’una hora fent garrotins, amb l’acompanyament de la guitarra de Xavier Ciurans, i amb l’ajuda dels espirituosos de rigor, qui més qui menys es va atrevir a glosar i posar el punt i final a una jornada memorable que enceta nous camins de col·laboració, que ha fet paleses complicitats arreu dels Països Catalans, que ens estimula a continuar la feina.\nPublicat per Carrutxa a 11:09


En el capitalisme sempre estan en crisi les persones, els pobles i la natura - Indymedia Barcelona\nper Josep Manel Busqueta\t 30 gen 2012\n(( A dia d’avui les societats es troben presoneres en mans del poder financer ))\nEn essència quan el capitalisme està en crisi no és quelcom negatiu per al seu mateix funcionament. Les crisis actuen com unes tisores de podar, eliminen de la societat tots aquells processos que sobren, els menys eficients, i només deixen que sobrevisquin els processos productius més sòlids. Per al capitalisme la crisi representa la necessitat de reformar-se per poder explotar més i millor.\nActualment, davant la crisi del capitalisme, aquest ni es pot “refundar” ni seria desitjable fer-ho.\nAl llarg de la seva història, el capitalisme ha anat travessant moments de crisi que han suposat importants canvis socials i econòmics que han permès assegurar, de nou, un funcionament saludable i vigorós al sistema. La Globalització capitalista fou la fórmula que permeté al capitalisme superar la crisi de la dècada dels seixanta i setanta del segle passat. La Globalització consisteix en una expansió horitzontal i vertical del capitalisme que té en l’estratègia neoliberal el mecanisme de gestió adequat per assegurar aquesta expansió.\nEn l’àmbit horitzontal, sota el comandament de les grans corporacions transnacionals, es produeix una divisió internacional del treball basada en el fet que les diferents parts del procés productiu s’ubiquen allà on es pot produir amb el menor cost possible. El món es converteix en una gran fàbrica. Combinada amb aquesta, es produeix també una expansió vertical del capitalisme.\nA partir de la dècada dels setanta, el capitalisme estendrà els seus tentacles fins a l’últim racó de la societat susceptible de generar beneficis. Mitjançant els diversos processos de privatització veurem com es converteixen els drets socials, els recursos naturals i el patrimoni públic en mercaderies, que progressivament, passaran a engreixar els actius dels, cada cop més potents, grups transnacionals tan productius com financers.\nL’estratègia neoliberal assegura mitjançant la desregulació i la liberalització l’hegemonia del mercat com a assignador de recursos. Es converteix en l’estratègia de política econòmica funcional l’avenç i consolidació del model del capitalisme global. Institucions com ara l’OMC, el FMI i la Unió Europea s’erigiran en els bucs insígnia del neoliberalisme. Mitjançant la seva actuació directa o indirecta determinaran l’actuació dels diferents estats, executors finals del pla neoliberal.\nA dia d’avui aquest model ha col·lapsat. L’agost de 2007, amb l’eclosió de la crisi financera, es féu evident que la fórmula per restablir els beneficis que s’havia desenvolupat des de la dècada dels setanta estava esgotada. A partir d’aquest moment hem vist com l’expansió del capitalisme s’estancava i la utilització de tots els recursos, presents i futurs, de les distintes societats es convertia en imprescindible per evitar l’esfondrament del model.\nA dia d’avui les societats es troben presoneres en mans del poder financer, que apareix en els mitjans de comunicació sota l’eufemisme dels “mercats”. La sortida de la crisi, que es planteja des dels centres de poder, no representa cap bona notícia per a les classes populars.\nLa seva proposta es concreta en aprofundir encara més en els processos d’explotació de les societats per assegurar un domini major sobre l’excedent social. El seu objectiu és convertir la societat en un gran hipermercat i els ciutadans en consumidors amb tants drets com diners posseeixin.\nEls líders polítics mundials, servidors fidels dels poderosos, es reuneixen per “refundar” el capitalisme en cimeres magnífiques en les quals dissenyen les mesures que haurien de tornar al capitalisme global envers el seu camí de creixement i expansió. Receptes que a la vegada haurien de permetre controlar els possibles desajustos que genera el seu funcionament per tal que no es tornin a repetir episodis com els actuals. No obstant, les conseqüències socials, ambientals i de negació de la democràcia que ha suposat, des dels seus inicis, el desplegament de la Globalització capitalista s’erigeixen en restriccions irresolubles per a la seva refundació, fan que aquesta esdevingui inviable. Ni la humanitat ni el planeta poden resistir més la lògica depredadora, autoritària i de tristesa que imposa el capitalisme.\nEl Socialisme del segle XXI ja no és només un desig, és una necessitat\nAvançar cap a un model de societat basat en la cooperació, la democràcia participativa i la solidaritat, on la satisfacció de les necessitats fonamentals de les persones estigui subjecta a pràctiques que respectin i s’integrin en el funcionament de la natura i la diversitat cultural dels pobles, avui ja no és només un desig, esdevé una necessitat.\nRealitats com la pobresa global i els processos migratoris que d’ella se’n deriven; el canvi climàtic i tots els desastres humans i ecològics que comporta; la gestió dels recursos naturals escassos, etc. Totes aquestes qüestions no tenen solucions individualitzades. Cap país o grup de països podrà afrontar pel seu compte tots els efectes que es deriven d’aquests problemes sobre les seves societats. S’inicien temps on només la cooperació, la comunitat i la solidaritat esdevindran efectives per fer front, amb realisme i serietat, als reptes que se’ns plantegen. A dia d’avui, la lògica de l’egoisme, la competitivitat i el benefici privat resulten inservibles per afrontar amb encert els desafiaments que la humanitat té plantejats davant seu. Continuar transitant, com a únic camí possible, pel camí del capitalisme esdevindria un greu error que ens conduiria, amb total seguretat, cap a escenaris de guerra en diferents parts del món, a la vegada que es posaria en dubte fins i tot la vida futura en el planeta.\nActualment són centenars de milions les persones i molts els pobles, a nivell global, afectats per la lògica de desplegament del capitalisme. Milions de persones afectades per l’atur i la precarietat. Comunitats senceres desplaçades pels efectes del canvi climàtic, empobrides i maltractades per la voracitat dels interessos transnacionals de l’agronegoci, la mineria, els hidrocarburs, etc. Centenars de milions d’éssers humans que ni tant sols poden satisfer les seves necessitats més elementals d’alimentació i salut, en una economia mundial humanament absurda, on el pressupost regular de la FAO per a dos anys equival al que dos països industrialitzats gasten en menjar per a gossos i gats en una setmana, mentre que el pressupost per a 10 anys equival al que el món gasta en armament en un sol dia. Tots aquests éssers humans, germans des de les necessitats i els sentiments de justícia i dignitat, conformem la llavor del procés de transformació global que ja està en marxa. Sens dubte és difícil, els mecanismes del poder i la seva violència visible i invisible són molt poderosos, però avui s’escolta des dels cinc continents la veu dels que lluiten per aquesta transformació social, únic futur humà per al planeta.\nTímidament els pobles d’Europa comencen a despertar-se del somni narcòtic del consum i de l’individualisme atroç i van prenent consciència de la necessitat de resistir-se al desmantellament dels drets socials conquerits després de segles de lluita. Assistim al nou despertar dels pobles d’Àfrica, on són sobretot els joves els que lideren les demandes de major llibertat política i millores socials. I a l’Amèrica Llatina, després de segles de subordinació, i reprenent l’esperit resistent “nostreamericà”, avui els moviments populars compten amb distints projectes emancipatoris, que emanen des de la base i cristal·litzen en processos continentals com l’ALBA.\nL’esperit de lluita, de resistència i de cooperació que brota dels projectes dels Sense Terra del Brasil. Les pràctiques de democràcia participativa, democratització de la riquesa i projectes de desenvolupament endogen sorgits des dels “cerros” veneçolans. La proposta del Bon Viure, inspirada en la versió indígena ancestral del “Sumak Kawsay”, i que des dels distints pobles indígenes ens planteja, a tots els habitants del món, la necessitat de construir un nou model de societat, on la justícia social i la diversitat cultural s’integrin de manera simbiòtica amb la “Pachamama”. Tots ells són un bell mirall que reflecteix com pot ser i cap a on ha d’avançar la societat del futur i que sumats als molts altres projectes que en silenci, pas a pas, van desenvolupant-se en diferents barris, pobles i comunitats d’arreu, han de convertir-se en el crit que anuncia el naixement d’una nova societat, més justa, més digna i més alegre. La societat del Bon Viure, l’única possible.\nRe: En el capitalisme sempre estan en crisi les persones, els pobles i la natura\nper MOSSOS-FLAUTES\t 30 gen 2012\nVIDEO ONLINE - TVE2 programa "Documentostv" (50min)-\n"COMO EMPEZAR UNA REVOLUCIÓN"\n2. Planificación de campañas\n3. Construyendo una sociedad alternativa\n4. Toma de decisiones consensuada\n5. Etapas y procesos de la transformación de conflictos\n6. Apoyo a la Acción directa\n7. 198 métodos de acción no violenta\n- LISTA 198 METODOS DE ACCION NO VIOLENTA


ARCCI: Juli Gens, en el record\nJuli Gens, en el record\nEl Juli Gens, el més alt, somrient, a la manifestació a Madrid davant de l'ambaixada d'Israel, en defensa d'Israel, contra la mentida i contra el terrorisme de Hamàs, el 18 de gener d'enguany\nLa mort no és res: jo tan sols sóc a l'altre costat.\nQue el meu nom sigui pronunciat a casa nostra com sempre s'ha fet, sense ènfasi ni angoixa.\nL'eix és el que sempre ha estat. El fil no s'ha tallat.\npublicat per arcci a les 18:32\nShalom desde Managua, Nicaragua, estamos a la Orden!!\n31 de juliol de 2009 a les 16:58


(vídeo) El conductor del Ferrari torna a les xarxes derrapant temeràriament a una rotonda del Principat - Poble Andorrà\n(vídeo) El conductor del Ferrari torna a les xarxes derrapant temeràriament a una rotonda del Principat\nEl vídeo ha estat penjat a TikTok\nEl conductor del Ferrari derrapant a una rotonda.\nDesprés de les polèmiques que es van generar pels vídeos del Ferrari conduint de forma temerària, el conductor ha tornat a les carreteres efectuant maniobres de perillosa execució. El propietari del vehicle és Xavier Caballol, un empresari del país. A través de TikTok, ha penjat un vídeo en el qual es veu derrapant a una rotonda del Principat.\nEl vídeo ha estat penjat després que fos sancionat (amb centenars d’euros i dos mesos de retirada del carnet de conduir). Les crítiques a les xarxes no van trigar a produir-se, ja que es considerava que la multa hauria d’haver estat molt més gran perquè va ser rídicula tenint en compte el seu potencial econòmic i que la sanció no va tenir cap efecte exemplaritzant en la resta.\n♬ sonido original – Alba8\nFrança condecora al policia Jaume Antich\nDesgraciadament a aquest país tenim molta “ Vieja del visillo”\nExcuse needed says:\nI think Ferrariman could well argue there was diesel on that bit of road, given diesel spills are an everyday hazard we cannot control, that caused the loss of control and due to his rapid reactions & skill he was able to accelerate out of the loss of control 😉 Ok, not for one minute am I suggesting that happened but my point is about diesel spills that occur everyday, but a good excuse if Ferrariman needed one.


Massatgistes Eròtiques a Barcelona - Artmassage\nSubmergeix-te en un món en el qual es fusionen diverses tècniques i sensacions sense fronteres ni excepcions. El plaer físic i emocional com mai abans ho havies experimentat, sense tabús ni complexos. Tot en la més íntima discreció i harmonia. Tot això en una atmosfera sensitiva, suggeridora i discreta per oferir-te el màxim confort.\nEl nostre principal objectiu és explorar i despertar tots els sentits al màxim mitjançant el contacte físic. Un exclusiu i discret servei en un escenari suggeridor i elegant per complaure’t física i espiritualment. Nostres Massatgistes Eròtiques Barcelona, i Massatgistes Masculins, expertes en massatges tantra\nLes millors Massatgistes eròtiques a Barcelona. Les nostres noies et tractessin com et mereixes, amb àmplia experiència en l’art dels massatges. Treballem tot el cos sense excepcions, i et donem la possibilitat d’interactuar amb la massatgista, gaudint d’un massatge mutu.Tot això en una atmosfera suggeridora i d’absolut respecte, amb total discreció i en una harmonia sense igual.\nLes Models que emprem en Art Massage Barcelona no són simplement Massatgistes Eròtiques a Barcelona. Posseeixen intel·ligència, carisma i sensualitat. La seva personalitat lúdica i aventurera és tan increïble com els massatges que ofereixen. Triem les Massatgistes Eròtiques a Barcelona, amb personalitat perquè volem que l’experiència sigui única i irrepetible. Cadascun de les Massatgistes Eròtiques a Barcelona, dóna el seu propi toc personal perquè cada massatge sigui únic.\nArt Massage Barcelona és la millor manera de descobrir l’últim a plaure, luxe i sensualitat .Totes nostres Massatgistes Eròtiques a Barcelona són expertes en tècniques tàntriques i tenen un ampli coneixement de la sexualitat humana en Art Massage Barcelona qualsevol forma de sexe explícit no està permès. Es prohibeix el comerç o la incitació al personal. Les negociacions o exercici de sexe en els locals són motiu d’expulsió immediata.


LA PANXA DEL BOU: MODES, MODOS I MODELETS POLÍTICS\nMODES, MODOS I MODELETS POLÍTICS\nLa dreta pot ser inquietantment sensual\nCerqueu les deu diferències\nCamises de quadrets i jerseis de coll alt, l'esquerra al poder\nCerqueu a Wally\nVogue socialista de marca\nJa ha tornat a sortir el tema de la conveniència d'anar vestit d'una manera o d'una altra en actes oficials i protocolaris. Si jo em dediqués a la política professional, cosa impossible, mai no comentaria res de res sobre aquesta qüestió i intentaria vestir de manera tan gris i discreta que ningú no es posés amb mi. Fins i tot si veiés que algú assisteix als actes seriosos amb taparrabos o amb un llençol al damunt faria com que no el veig ni me n'adono.\nEl vestit, el trajo, no és res més que una disfressa. Els senyors sembla que són més partidaris dels uniformes, car encara que no vagin vestits tots ben iguals les fotografies que ens mostren un conjunt d'homes importants semblen monòtones i tots ells semblen clònics. Les dames esdevenen més coloristes, en general. Les americanes coloristes del senyor Sala Martín no han creat tendència, per exemple.\nLa pobra corbata, tan bescantada, ha estat un estri inevitable en moltes feines. N'hi ha de molt barates, de corbates, avui. En un basar xinès de la Gran Via n'he vistes de ben reeixides a preus baratíssims. Per tant, no té res a veure el seu ús amb el preu, car sovint una roba informal és tant o més cara que una roba aparentment burgesa.\nLa gent progre també ha de manifestar amb algun uniforme que no és com la resta. El que passa és que sovint es percep una certa indefinició en el tema. El senyor Junqueras, que respecto molt, es va posar corbata quan va començar a tenir pes polític però aquests dies se l'ha treta, m'imagino que per marcar distàncies en això dels pactes.\nTots recordem les camises de quadrets socialistes i comunistes o els jerseis de coll alt pertinents. Van esdevenir un clàssic. El senyor González, però, es posava coll i corbata quan calia, quan ja manava més. Al meu nòvio, en una ocasió per sant Jordi, com que sortia de treballar de currant mal pagat al banc, va ser increpat per un ximple a la Rambla a causa de l'ús d'aquesta peça maleïda, recordo que el tipus se'ns va acostar dient quelcom com ara mu anarco, compañero, mu anarco i fins i tot li va estirar la corbateta. Vam marxar de pressa sense voler entrar en un debat profund sobre modes i modos, per si un cas.\nLes ministres d'esquerres i de dretes, les senyores, també ens han ofert en ocasions una veritable desfilada de modelets, segurament cars. Se'n va dir, de les socialistes, les ministras Vogue. Per no quedar enrera, Na Soraya ens va oferir una foto seva d'allò més sexi, quelcom com ara la dreta també és sensual. Carme Alborch també va desvetllar passions i comentaris en la seva època a causa dels seus modelets.\nAvui hem fet al barri una xerrada sobre la nevada de 1962. Sobta comprovar com la gent humil i modesta, en aquell fred Nadal, es retratava en general mudada, com tocava per les dates. La roba abrigava molt poc, no hi havia parques ni anoracs, les dones no duiem pantalons sinó mitgetes però, en general, tothom anava ben arreglat, a més, com que molta roba es feia a casa es vestia a mida. Fa un temps vaig penjar unes fotografies diumengeres del barri en un altre blog, era una colla de jovent dels cinquanta i algú em va comentar si eren rics pel fet que, malgrat ser jovenets, anaven ben arreglats. Sisplau, quanta ignorància. Fins i tot en les fotografies de barraquistes es pot comprovar que en dies assenyalats la gent es mudava. Els homes, americana, coll i corbata. Les dones, faldilles, trajo jaqueta, sabatetes de taló. La dignitat de classe era, precisament, això de mudar-se quan calia.\nQue avui em titllin la corbateta de burgesa i símbol d'explotació i que es cregui que la gent que vesteix informal, a vegades de marca, pertany al poble és ben absurd. Una ximpleria de tantes com n'esdevenen pels nostres verals, fomentades per una suposada progressia pija i fatxenda. Molts nois i noies joves, a l'atur, es vesteixen com sigui quan troben feina, feina precària, mal pagada i temporal. Només cal veure els restaurants baratets de les zones amb oficines al migdia, quan tants nois treballadors que han d'anar mudats fan el mos. Quan ens fem grans i superem tants tòpics i tantes carallades ja serà el segle trenta, gairebé.\nEtiquetes de comentaris: corbata, moda, política, trajo\n¿ El hábito hace al monje ?...Diría que en este caso, si. Salut\nSi els de la CUP haguessin anat encorbatats haguessin rebut crítiques. Si han anat vestits de manera "informal" també han rebut crítiques. Quan facis el que facis et porta crítiques, fes el que et roti!\nI si, hi ha gent amb un look informal que val molts diners! A la vista estan els texans estripats que valen un dineral...\nPer cert, la meva sogra va sortir del Poble Sec per anar a parir la meva dona a l'hospital amb el camió de bombers el 26 de desembre del 1962 perquè tot estava nevat. El bomber, mentre feien el recorregut li va dir a la meva sogra que si era filla s'havia de dir "Nieves". Es diu Marta però de segon nom "Neus"...\nMiquel, a veces los hábitos no dejan ver los monjes...\nGalderich, és difícil ser alternatiu i saber com has d'anar vestit per tal que no et malinterpretin.\nHavies d'haver vingut a la xerrada i explicar-nos l'anècdota, he, he. Neus és un nom molt bonic, Marta també, se'n deia la meva mare i se'n diu la meva filla.


personalitat de televisió | Setembre 2021\nMatt Roloff Digne Net 2019.\nMatt Roloff és el patriarca i frontera en la creació de la sèrie de televisió de la realitat TLC, Little People, Big World. El programa, actualment en la seva 14a temporada, se centra sobretot en la vida quotidiana de la seva família. Suposa que potser us pregunteu; Què hi ha d’especial per oferir a altres programes de realitat els diners per guanyar diners? Doncs ...\nAvui dia, molta gent es fa famosa a través de la seva carrera professional. El periodisme també és un dels àmbits en què es reconeix molta gent. És el mateix cas per a Carole Radziwill, ja que l'ha fet famosa. Carole Radziwill Net Worth és bastant alta. Explora els detalls aquí. Taula de continguts Carole Radziwill: destacats bio i de treball Estat de la relació Carrera Carole Radziwill: salari net (50 milions de dòlars) i salari Carole Radziwill: Cases i cotxes Carole Radziwill: Informació ràpida Carole Radziwill: destacats bio i de treball El nom original de la periodista és Carole Ann Di...\nEric Thomas Bolling va néixer fa 56 anys a Chicago. Va fer la seva formació a la Reina de Tots els Sants i a l'Acadèmia de Loyola. Eric és llicenciat en Ciències Econòmiques, va estar en bàsquet i fins i tot va arribar a ser redactat, però, malauradament, això no va durar després de patir una lesió. Es va cas...\nHi va haver un moment en què va costar al públic imaginar-se de no veure la cara de Barbara Walter després d’encendre la televisió. La seva desaparició pública des del juliol del 2018 ha suscitat moltes preocupacions i preguntes sobre la seva salut i benestar. Barbara Walters està bé? Seguiu llegint per obtenir més informació sobre els rumors sobre salut, demència i morts de Barbara Walters. Introducció...\nScott Disick és una de les reconegudes personalitats de TV jueu-americana. Scoot Disick també és una persona de negocis. La línia de temps d'aquesta gran personalitat s'omple de molts alts i baixos. No havia acabat la seva formació escolar quan va començar amb una tasca com a model per a una de les joves sèries de llibres per a adults titulada "Heartland". Bé, a...\nLauren Conrad El seu valor net és molt important i és una persona molt talentosa. És autora, personalitat televisiva nord-americana i dissenyadora de moda. Conrad va iniciar la seva carrera a la indústria a una edat mínima. És la més famosa de la sèrie spin-off "The Hills". A més, Lauren ha acumulat molta riquesa durant la seva carrera. Conegui...\nPeter Gunz (nom real: Peter Pankey) ha intentat dur per construir una riquesa per a si mateix, però la seva vida sembla que es veu retirada per les seves relacions fallides. Té molts fills per tenir cura dels ingressos que van obtenir de violar i aparèixer a un programa de televisió. Continua llegint per obtenir més informació sobre com Peter Gunz ha construït el seu patrimoni net. Qui é...\nEn aquesta ressenya, obtindrem més informació sobre l'estrella de la realitat, Porsha Williams. És una dona que va augmentar a la fama després de la seva aparició a les Reals Mestresses de casa d'Atlanta. Des de llavors ha esdevingut un protagonista a la nostra pantalla de televisió. L'impressionant nadiu d'Atlanta també és actriu i model. Conegu...\nGinger Zee Valor Net.\nEl nom oficial de Zee és Ginger Renee Zuldgeest, nascut a Califòrnia el 13 de gener de 1981. Zee i la seva família es van mudar a Michigan a l'edat d'un, i va completar el seu diploma alt el 1999 a Rockford High School. Va obtenir el títol de llicenciat per la Universitat Valparaíso; la seva especialització era la meteorologia i la seva formació en matemàtiques espanyoles i matemàtiques. Llegiu ...\nUn regal natural es pot equiparar a un talent. Mike Rowe té un regal natural en forma de veu que ha fet servir millor. El seu tacte i tenacitat l'han esforçat a molts canals de televisió i sèries que l'utilitzen per fer narracions de veu i actuar. Si heu escoltat la seva narració, aleshores, podeu demostrar que aquesta veu generaria una gran quantitat de riquesa. Seg...\nErin Moran Valor Net 2019.\nErin Moran va néixer l'any 1960 a Califòrnia. En la mateixa dècada després del seu naixement, s'havia establert com un dels nens infantils molt coneguts. Va aconseguir la seva popularitat en la dècada següent dels anys setanta. Després de la més exitosa sitcom: Happy Days, Erin Moran va obtenir una apreciació de curta durada. Després...\nValor net de Chumlee Quant val Chumlee de "Pewn Stars" el 2019?\nChumlee va néixer Austin Lee Russell a Henderson, Nevada, Estats Units, el 8 de setembre de 1982. El seu pare va morir de càncer de pàncrees als 54 anys; hi ha menys informació sobre la seva família. Va ser sobrenomenat "Chumlee" quan tenia 12 anys; això és a causa de la seva cara ampla i la barbeta. El se...\nSavannah Chrisley és una famosa personalitat de la televisió nord-americana guanyadora del concurs de bellesa per a adolescents de Tennessee. Savannah és coneguda per la seva aparició al programa de la Xarxa dels Estats Units "Сhrіѕlеу Кnоwѕ Веѕt". L’espectacle presenta la família de Savannah amb els seus pares com a principals membres del repartiment. Les seves aparic...\nRob Dyrdek Valor net: Quant val Rob Dyrdek el 2019?\nNascut en una família humil, Robert Stanley Dyrdek va començar la seva carrera en patinatge professional a una edat jove de 12 anys. És una personalitat esportiva nord-americana, una estrella de televisió de realitat, un empresari, un actor i un productor, aquesta celebritat ho ha fet tot. El seu sorprenent patrimoni net demostra el bé que l'estrella ha capitalitzat les seves oportunitats. Rob...\nAngela Mae Yee va néixer el 3 de gener de 1976 a Brooklyn, Nova York, Nova York, EUA. És de raça mixta perquè el seu pare era cantonès (xinès), mentre que la seva mare Celestina Farage-Yee era una Índia occidental negra. Yee va ser criada al seu lloc de naixement, però després la seva família es va mudar a South Orange, Nova Jersey. Tanmatei...\nErica Adams coneguda popularment com Hazel E va néixer el 25 d'abril de 1980 a Cincinnati, Ohio. És afroamericana amb ètnia porto-riquenya. Com que prové d'una família militar, es va criar en un estil nòmada a causa del moviment i el trasllat constants dels seus pares militars. Per això, Haze no va ser criada en un lloc específic: sinó que va ser criada a tot Amèrica. Finalmen...\nStreet Outlaws ha exposat a diversos conductors notables des dels seus inicis. Tots aquests homes i dones amb talent mostren el tipus d’habilitats que només veiem a les pel·lícules. Són l'epítom de l'habilitat, impulsant les presses d'adrenalina cada vegada que fan gràcia a les nostres pells. David ...\nAnne Burrelle Valor net 2019.\nAnne Burelle és especialista en gastronomia, estrella de televisió i professora d’arts culinàries a l’institut d’educació culinària. És la presentadora de "Secret of a Restaurant Chef" a la xarxa alimentària i el cohost de "pitjor cuina a Amèrica". Conegueu la xef Anne Burrell que val la pena. Vida primere...\nEl membre fundador de " The Braxtons ", grup cantant, Tamar és cantant i personalitat televisiva. El seu nom de naixement és Tamar Estine Braxton. Llegiu més informació per conèixer la seva família, valor net, vida personal i molt més. Taula de continguts Tamar Braxton Valor net: 13 milions de dòlars. Tamar:...\nSi teniu un gran interès en la preservació de la vida salvatge i en conèixer diverses espècies d’animals, heu d’estar familiaritzat amb el nom de Jack Hanna. Jack Hanna ha acumulat una considerable quantitat de riqueses durant la seva carrera. A més d’això, és un home casat i viu una vida feliç i benauradora amb la seva família. Llegiu això p...


Educació Infantil: de gener 2019\nEl conte de la Vera\nAvui la Vera ens ha explicat el conte de "L'erugueta goluda"\nLa Vera ens ha explicat súper bé aquest conte que parla d'una erugueta que des de que surt de l'ou no para de menjar! Dilluns menja una poma, i passa per un foradet i va a parar a dimarts que menja dos peres i així tots els dies de la setmana fins que menja molt, molt i molt i es posa malaltona. Sort que després menja una fulla i se li cura la panxa. Al final es fa una casa i quan surt és una papallona preciosa!\nAQUÍ podreu veure que bé que l'ha explicat i com estavem tots i totes molt atents.\nQuan entrem del pati al matí, les Pomes descansem i ens relaxem una mica abans de començar una activitat. Posem música instrumental i hi ha uns nens i unes nenes que amb unes plomes ens fan massatges a la cara.\nTenim, però, un petit problema! de vegades no ens relaxem gaire perquè ens fan pessigolles i no parem de riure!!!!!\nAQUÍ ens podeu veure relaxant-nos!\nLes pomes hem començat a practicar el traç i ho fem en fulls grans. Fem servir estris que ens són fàcils d'utilitzar i que no requereixen que haguem de fer molta força, com ara les ceres i els pinzells. Si que ens fixem, però, en com els utilitzem i els agafem, és important fer pinça amb el dit gros i l'índex, això ens facilitarà que quan haguem de començar a escriure la mà no se'ns cansi tant!\nDe moment encara ens costa una mica, però ens esforcem i tenim moltes ganes d'aprendre i fer-ho bé, i és que ja som grans!\nClicant AQUÍ ens podreu veure treballant diferents dies.\n"Viva la vida" - Frida Kahlo\nCom molts ja sabreu, l'obra d'art que més ens agrada de la Frida Kahlo és "Viva la vida":\nDurant diferents sessions hem anat recreant amb diferents tècniques plàstiques cadascuna de les parts de l'obra. Primerament, utilitzant aquarel·les vam pintar el fons:\nDies més tard vam punxar els trossos de síndria:\nVam continuar pintant amb ceres les diferents parts i les vam envernissar:\nFinalment, amb retoladors negres vam ultimar alguns detalls, com un trencaclosques ho vam enganxar i aquest ha estat el resultat final!\nAQUÍ teniu un recull de fotos del procés.\nLa faula de la llebre i la tortuga\nLa Bartola, l'Àxel i el Gerard ens van preparar un conte molt especial.\n"La llebre i la tortuga"\nSi us heu fixat bé haureu vist que no estem a l'aula de P5, som a la sala de llum d'Infantil.\nEns van explicar el conte utilitzant la tècnica de les ombres xineses.\nEns va agradar moltíssim...i com sempre, un cop acabt el conte ens van fer unes preguntes per saber si havíem escoltat amb atenció.\nEl conte del Jan\nAquest és el conte que ens ha explicat el Jan: " Piu.repiu i els ocells"\nEn Piu.repiu viu en un poble amb els seus amics els ocells. En aquest poble també hi viu un nen dolentot que sempre els fa mal. En Piu.repiu diu als seus amics que marxin lluny on puguin viure tranquils, però sabeu què va passar?.........\nCom que els ocells havien marxat, el poble es va omplir d'insectes. Quin problema!\nEls plàtans us explicaran quina solució van trobar....\nMoltes gràcies Jan!\nAquest divendres tots els alumnes d'infantil hem anat al teatre!\nHem anat a la Lleialtat Santsenca a veure l'obra "Las aventuras de Arco-Iris", on els personatges Arco i la seva amiga Iris han hagut de passar 3 proves per aconseguir que surti l'arc de sant martí.\nLa primera prova ha consistit en ordenar diferents objectes i posar-los al seu lloc, al cel o a la terra. Els plàtans, les síndries i les pomes els hem ajudat molt!\nA la segona prova hem hagut de fer un ball, i com hem ballat!\nI per últim, l'Arco i l'Iris han hagut de pujar dalt d'un cim, però no han pogut arribar perquè l'Arco ha caigut. Però sabeu què? els han donat la prova per bona ja que han valorat que s'han ajudat molt l'un a l'altre i han demostrat ser bons amics! Voleu veure el vídeo? Cliqueu AQUÍ\nAixí que al final, amb la nostra ajuda, hem aconseguit veure l'arc de sant martí!\nAQUÍ podreu veure algunes fotos.\nLa Carly ja té 5 anys i hem celebrat la seva festa gaudint d'un pastís de xocolata boníssim.\nDesprés de cantar-li molt fort moltes felicitats, li hem donat les gràcies per convidar-nos a berenar i ens hem posat a ballar tots junts! AQUÍ ens veureu.\nAquesta setmana ha estat el torn del Jan per explicar-nos un conte i ha triat aquest: "Turlututú, cuentos mágicos". Només amb el títol ja hem rigut molt, que difícil de dir!!!\nÉs un conte molt divertit d'un estarterrestre que es diu Turlututú i que en cada pàgina ens fa fer alguna cosa per fer màgia, tancar els ulls i desapareix per exemple! També hem hagut de tapar-nos les orelles, estirar-nos fluixet els cavells, treure la llengua i fer ganyotes, i fer-nos una forta abraçada! Ens ho hem passat molt bé!\nEspais d'aprenentatge P3 (4)\nDes de que hem tornat a iniciar les classes, les Pomes ens hem trobat noves propostes d'activitats en els espais de la classe.\nEls espais d'aprenentge són espais de relació i comunicació on a partir de diferents propostes els nens i les nenes poden actuar, observar, experimentar, construir, inventar, imaginar, relacionar-se i interacturar amb els altres A més, ajuden a donar resposta als interessos i necessitats de cadascú i a respectar els diferents ritmes d'aprenentatge.\nEl fet que els nens i les nenes juguin i experimentin a partir de diferents materials fa que desvetllin la seva curiositat i els porta a gaudir plenament del seu instint natural de descoberta.\nLes Pomes gaudim molt d'aquestes estones!\nAQUÍ podreu veure fotos de diferents sessions.\nAquest dimarts les Pomes hem anat per primer cop a la ludoteca d'Olzinelles. Allà ens ha rebut la Manoli que ens ha acompanyat i ens ha explicat les normes de les dues sales on hem estat.\nPrimer hem pogut gaudir de la sala de psicomotricitat on hem pogut moure'ns lliuremnent, hem jugat amb els coixins grans, les pilotes i l'espatllera. I després hem anat a la sala del joc simbólic, on hem trobat un escenari i instruments, un port ple de cotxes i vaixells, una botiga, una casa i un espai amb material per manipular.\nEns ho hem passat la mar de bé! I ja estem esperant per tornar-hi anar el mes que ve.\nClicant AQUÍ podreu veure com ens ho hem passat!\nDivendres l'Áxel i la Bartola, alumnes de 5è, van venir a explicar-nos el conte de "La tortuga i la llebre".\nAquest cop el conte ens el van explicar d'una manera ben original i diferent, ho van fer a la sala de llum i amb ombres xineses!\nQuina llebre més creguda i confiada! tenia tant clar que guanyaria que es va confiar i es va posar a fer una migdiada. Així que la tortuga, que no va parar de caminar i caminar va arribar la primera a l'arribada.\nEns ha agradat molt el conte i les ombres també!\nMoltes gràcies Bartola i Áxel!\nConte Dalia & Coco\nAvui ha estat la Dalia la protagonista del conte. Ha escollit el que més li agradava de casa seva i ens l'ha explicat demanant ajuda quan ho ha necessitat: La princesa Sofia.\nI com que era un dia una mica especial, a la tarda hem acabat de visualitzar la pel·lícula de Coco (que hem estat veient en diferents sessions) amb la sorpresa que avui ho acompanyàvem menjant palometes recent fetes!\nAmb la pel·lícula hem anat parlant sobre com celebren la nostra castanyada a Mèxic, país que vam buscar a la bola del món i vam observar que estava molt a prop del gomet on havia anat la Luz de vacances: Nova York.\nTambé vam comentar que no podíem anar caminant perquè està molt lluny, però que dels mitjans de transports que coneixem, la millor i més ràpida opció, seria l'avió.\nLa seva festa és "els día de los muertos", i així com nosaltres mengem castanyes i moniatos, ells decoren les cases, les places dels pobles, preparen menjars especials i encenen espelmes al costat de les fotos dels familiars que han mort. Així, ballant, cantant i celebrant, recorden a aquells que ja no hi són al país dels vius.\nA la pel·lícula hem pogut veure com, d'aquesta manera, al país dels morts es posen molt contents i segueixen vivint perquè els seus familiars no els obliden.\nSeguint molt atents les aventures que va vivint el protagonista, Miguel, hem vist a la Frida Kahlo i, entre moltes de les seves obres la que més ens agrada a nosaltres, al país dels morts.\nAmb tot, ara sabem que la Frida va morir el 13 de juliol de 1954 i que no la podem convidar a la classe com va proposar un dia la Dalia.\nAQUÍ veureu les fotos\nEl conte de la Duna\nAquest és el conte que ha portat la Duna: "Les princeses més valentes"\nLes princeses més valentes no són les dels contes tradicionals...."si obres bé els ulls i el cor, descobriràs que de princeses n'hi ha més de les que mai t'haguèssis imaginat"\nLa Duna ens ha explicat com és cadascuna d'aquestes princeses, però les més importants de totes són les que més ens estimen i ens cuiden: les mares!!\nMoltes gràcies Duna!\nA les síndries ens encanta anar a la ludoteca. Saltem, cridem, compartim, juguem, creem, imaginem, riem (molt), en definitiva, disfrutem jugant! Aquí ens teniu en estat pur:\nI clicant AQUÍ teniu les fotos.\nEl conte del Nil i el dels alumnes de 5è\nL'encarregat de la classe de les síndries d'explicar un conte aquesta setmana ha estat el Nil.\nMolt content ens ha mostrat el seu conte dels transports. Ens ha explicat que li agrada molt perquè surten des de bicicletes amb seients per a 4 persones, fins a submarins amb sorpreses!\nAQUÍ veureu com escoltem tot el que ens explica i com ens mostra alguns detalls.\nSeguint amb més contes, els alumnes de 5è ens van explicar el de "La llebre i la tortuga" d'una manera ben diferent!\nEns van tenir tant atents que a l'hora de respondre les preguntes posteriors ho vam fer així de bé:\nEl conte de l'Ausiàs\nAquest dimarts l'Ausiàs ens ha explicat el conte: "Sant Jordi i el drac".\nEns ha explicat que hi havia un poble on un drac es menjava les ovelles, i com es van acabar totes, al final la princesa va haver d'anar amb el drac perquè se la mengés. Per sort va aparèixer un cavaller que li va donar un cop i el va guanyar. Ah! I també apareix a totes les pàgines un pallasso!!!!\nLa Sindrieta i el Gerard\nLa Sindrieta ha passat el cap de setmana amb el Gerard i la seva família.\nEns explica el Gerard que ha dormit molt ben acompanyat aquests dies amb la Kitty i la Sindrieta. A més a més, van aprofitar el bon temps per passejar per Castelldefels i ensenyar-li els racons que més els agraden.\nAIXÍ de content ens ho ha explicat tot fil per randa.


'Planetes extrems', nova proposta del cicle de documentals de l'Agrupació Astronòmica de la Seu — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / 'Planetes extrems', nova proposta del cicle de documentals de l'Agrupació Astronòmica de la Seu\n'Planetes extrems', nova proposta del cicle de documentals de l'Agrupació Astronòmica de la Seu\nL'activitat es durà a terme aquest dimarts, a les 20 hores, al Centre Cívic El Passeig. Si el temps acompanya, es complementarà amb una sortida a camp obert\nObservació astronòmica (Foto: AASU)\nL'Agrupació Astronòmica de l'Alt Urgell (AASU) continua aquest dimarts el cicle de documentals sobre la història de l'Univers amb la projecció del vídeo 'Planetes Extrems', en què s'aprendrà què són i en quina fase es formen les galàxies. L'activitat es durà terme a les 20 hores, al Centre Cívic El Passeig.\nLa projecció és la setena del programa divulgatiu de l'entitat urgellenca, en el qual ja s'ha visionat els capítols sobre el Big Bang, les estrelles, les supernoves, els forats negres, els sistemes solars i les galàxies. La proposta finalitzarà dimarts vinent, 26 d'abril, amb una explicació sobre les llunes. Tots els documentals es complementen, si el temps acompanya, amb una sortida a camp obert.\nEls aficionats a l'astronomia també han de tenir en compte que els dies 10 i 17 de maig la UNED de la Seu acollirà unes noves jornades divulgatives d'astronomia, que tindran com a objectiu la detecció i observació dels objectes astronòmics més representatius del cel. La part teòrica es complementarà de nou amb una sessió pràctica amb telescopis. Per a més informació es pot enviar un correu electrònic a aasuastroseu@gmail.com o trucar al telèfon 629 12 25 52.


INFORMACIÓ SOBRE EL SORTEIG DE TORNS MATÍ I VESPRADA PER ALS GRUPS DE 4t ESO i 2n BATXILLERAT – IES D'ALBAL\nPREMI SEGELL EUROPEU\nÀMBITS I CODOCÈNCIA\nPROGRAMA D’AULA COMPARTIDA\nTRANSICIÓ PRIMÀRIA A SECUNDÀRIA\nINFORMACIÓ SOBRE EL SORTEIG DE TORNS MATÍ I VESPRADA PER ALS GRUPS DE 4t ESO i 2n BATXILLERAT\n1 de Juliol de 2021 per iesalbal\nIMPORTANT: El sorteig de 1r de Batxillerat serà després de la publicació dels admesos en Batxillerat en el nostre centre, és a dir, a finals de juliol. Més endavant concretarem les dates del sorteig i la informació adient.\nCom ja saben, els problemes de massificació del centre que provoquen la falta d’aules per als grups que tenim, ens obliguen a fer un torn de vesprada. Les places per a la vesprada que no s’ocupen de manera voluntària ixen a sorteig.\nDATES DEL SORTEIG\nDIMARTS 13 DE JULIOL farem el sorteig d’assignació de torns per als grups de 4 ESO i 2n de Batxillerat.\nGRUPS QUE ES SORTEGEN\nEnguany hi haurà dos grups de 4 ESO i dos grups de 2n de Batxillerat que aniran de vesprada. En 4t ESO hi haurà 4 grups que aniran de matí i en 2n de Batxillerat 2. El repartiment de places de matí i vesprada es farà de manera equitativa per itineraris i modalitats, tot assignant el màxim de places al matí, per tal de respectar la preferència majoritària de l’alumnat i les famílies. El dia del sorteig projectarem a la sala multiusos del centre la disponibilitat de places de matí i vesprada, així com les que ixen a sorteig.\nLLOC DEL SORTEIG\nAtenent la normativa sanitària, i per tal d’evitar aglomeraments, no farem un sorteig obert a tothom a la sala multiusos, però garantirem la neutralitat i la publicitat que ha presidit els darrers anys a través de la participació de membres del consell escolar, que vetllaran per la neteja del procés, i de l’alumnat que es sorteja. Només autoritzarem la presència en la sala de l’alumnat que en eixe moment es sorteja o d’un membre de la seua família, que n’actue de representant, i sempre respectant l’aforament màxim de la sala per tal de guardar la distància de seguretat.\nHORA DEL SORTEIG\nL’horari del sorteig serà:\n10:00 ITINERARI CIENTÍFIC DE 4t ESO\n11:00 ITINERARI HUMANÍSTIC-SOCIAL DE 4t ESO\n12:00 ITINERARI APLICAT DE 4t ESO\n13:00 2n DE BATXILLERAT HUMANÍSTIC I SOCIAL\n13:30 2n DE BATXILLERAT CIENTÍFIC\nEXCLUSIONS DEL SORTEIG:\nAtès que la majoria de les famílies demanen el torn de matí, l’alumnat que demane el torn de vesprada no serà sortejat, sempre que hi haja disponibilitat de places a la vesprada, cosa que fins ara ha passat.\nLes causes aprovades en consell escolar, d’acord amb la normativa de la conselleria, per a estar exclòs de manera automàtica del sorteig i poden reservar plaça de matí són:\nAlumnat que cursa estudis en un conservatori\nAlumnat esportista d’elit.\nAlumnat que té un/a germà/na al centre cursant primer cicle de secundària (1r, 2n o 3r d’ESO)\nAlumnat que pertany a programes especials del centre que tenen el torn fixat.\nAlumnat de Beniparrell amb dret a transport escolar, és a dir, de 4t ESO.\nAlumnat que ha cursat un any en el torn de vesprada i que demana passar al matí.\nTindre dret a l’exclusió automàtica no allibera de l’obligació de comunicar a regidoria d’estudis del centre la situació i presentar, si s’escau, documentació que l’acredita.\nLes exclusions per altres motius hauran de ser autoritzades per una comissió del centre. La comissió estarà formada per representants dels alumnes, del professorat i de les famílies (membres del Consell Escolar), i serà presidida per la directora i els caps d’estudis. El dimecres 7 de juliol de matí la comissió revisarà la documentació. Els motius de salut hauran d’acompanyar-se d’un informe mèdic, on hauria de figurar de manera expressa la recomanació de cursar en el torn de matí, tot i que serà la comissió qui, en última instància, decidirà. L'alumnat que ha aconseguit durant el curs 20-21 la condició d’esportista d’elit, però el nom del qual encara no ha eixit publicat en el DOGV, haurà de presentar acreditació dels resultats obtinguts en la seua modalitat esportiva, que li atorguen eixa condició. La documentació per a l’exclusió es podrà lliurar en la regidoria d’estudis de l’institut o enviar al següent mail: docusorteigtorns@iesalbal.es. Hi ha de termini fins al 6 de juliol.\nAmb la informació que disposem sobre les exclusions, els itineraris d’ESO, les modalitats de BATX, així com de les preferències de torn dels alumnes, elaborarem i publicarem al final del matí del dimecres 7 DE JULIOL unes LLISTES PROVISIONALS del sorteig.\nLes famílies podran fer esmenes fins a les llistes i reclamar les exclusions fins a les 12 hores del dilluns 12 de juliol. Tant les esmenes con les reclamacions, acompanyades de nova documentació, es poden enviar al següent correu electrònic: docusorteigtorns@iesalbal.es. Si cal estudiar revisar noves exclusions, eixe mateix dia 12 de juliol hi haurà una nova reunió de la comissió del sorteig per a valorar les peticions.\nEl dilluns 12 JULIOL de vesprada publicarem les LLISTES DEFINITIVES del sorteig. Aquest llistat servirà de base per al sorteig del dimarts 13, i per tant no s’acceptaran canvis d’itineraris després del sorteig, quan el canvi perjudique a altres alumnes.\nEs podrà reclamar el resultat del sorteig durant els tres dies següents. Per tal d’evitar situacions delicades després del sorteig, demanem la col·laboració de les famílies durant el procés, especialment a l’hora de comprovar les llistes provisionals i informar al centre de les causes automàtiques d’exclusió o de les errades en l’atribució d’itineraris. La majoria de les reclamacions que hem tingut en anys anteriors han sigut provocades per estes raons, i el que és molt fàcil de canviar abans del sorteig, resulta comprometedor i difícil després.\nCALENDARI DEL SORTEIG DE 4t ESO / 2n DE BATXILLERAT\nTermini per a presentar sol·licitud d’exclusions del sorteig.\n7 DE JULIOL 11:00\nReunió de la COMISSIÓ que revisa les sol·licituds d’exclusió\n7 DE JULIOL VESPRADA\nPublicació de LLISTES PROVISIONALS DEL SORTEIG\nFINS A LES 12 HORES DEL 12 DE JULIOL\nComunicació d’esmenes relatives a itineraris, modalitats o exclusions automàtiques. Nou termini per a la presentació de documentació a la nova comissió.\n12 JULIOL 12:00\nSi cal, nova reunió de la comissió.\n12 JULIOL DE VESPRADA\nPublicació de LLISTES DEFINITIVES DEL SORTEIG\nDIA DEL SORTEIG.\nA la vesprada PUBLICACIÓ DEL RESULTATS DEL SORTEIG\nCategories activitats, carrusel, General Navegació per les entrades


Els Mossos criden a "contrastar" informacions sobre el coronavirus abans de compartir-les per no difondre 'fake news' La República\nACN Barcelona.-Els Mossos d’Esquadra han fet una crida a “contrastar” les informacions rebudes sobre el coronavirus abans de compartir-les per no difondre ‘fake news’. El sergent César Valentines, de l’Àrea […]\nACN Barcelona.-Els Mossos d’Esquadra han fet una crida a “contrastar” les informacions rebudes sobre el coronavirus abans de compartir-les per no difondre ‘fake news’. El sergent César Valentines, de l’Àrea de Comunicació dels Mossos d’Esquadra, ha explicat a l’ACN que quan detecten notícies falses utilitzen les xarxes socials per combatre-les. Per ajudar a identificar notícies “a vegades només observant detingudament el propi contingut ja veus que alguna cosa no quadra, des de faltes d’ortografia fins a un contingut bastant il·lògic”, exposa Valentines. Abans de compartir informacions recomana “mirar la font” d’on procedeix, “meditar deu segons” i “contrastar” el contingut de la informació “anant a una font oficial”.\nEl compte oficial de Twitter del cos policial periòdicament difon missatges en aquesta línia. “Si heu rebut un àudio on s’explica que es decretarà l’estat d’excepció en les properes hores per part de la UME, que es tancaran els supermercats i que anem a comprar de forma massiva, ÉS FALS! Actuem amb responsabilitat, segueix comptes oficials”, exposa en una de les darreres piulades.Si bé els Mossos d’Esquadra no fan un “monitoratge permanent” per detectar les notícies falses, les detecten perquè són “usuaris intensius”, explica Valentines. “S’ha d’agrair la col·laboració ciutadana perquè moltes vegades són usuaris que ens adverteixen de la seva existència”, afirma. Especialment en episodis com el que es viu en aquests moments pel coronavirus el cos utilitza les xarxes socials per transmetre el que considera que és “informació valuosa”. “Hem d’arribar al ciutadà per dir-li allò que pot fer i el que no pot fer, donar-li consells, recomanacions, ajudar-lo en allò que faci falta”, conclou.


Marathon man: Dels quasi 3000 m. a arran de mar (2)\nDel Puigpedrós al Delta de l'Ebre en 24 hores. Com diu el títol, dels quasi 3.000 m. d'altitud a la línia de costa. Durant dos dies hem pogut gaudir de la tranquil.litat i el paisatge d'aquest paratge natural en la que ha estat la nostra darrera escapada vacacional. I com sempre, la meva intenció era la de sortir a córrer en una zona que per als qui no ens agraden gaire les pujades ni els itineraris amb desnivells elevats, és un autèntic paradís. Més que res perquè el punt més alt sobre el nivell del mar fa la "aterridora" xifra de 5 metres, i correspon a una duna fixa (n'hi de més altes però són mòbils i aquestes no compten). De totes formes, però, i mal que em pesi, m'he quedat amb les ganes de calçar-me les sabatilles perquè sembla que vaig baixar del Puigpedrós una mica tocat, i fins ben bé el dilluns a la nit no me'n vaig començar a adonar.\nResulta que aquests darrers dies arrossego el que tot sembla indicar que és una lumbàlgia ja que la renyonera no para de fer-me la guitza d'allò més; no sé si és la manca de costum de pujar muntanyes, o d'acotar-me ara sí i ara també per buscar els bolets, o un càstig diví per no sé quin pecat que hagi pogut cometre. La qüestió és que més que un jove de 45 tacs semblo un vell que se les veu i se les desitja per recollir qualsevol cosa del terra -i això és una constant amb un nen per casa que ja camina i que ho toca tot. Total, que m'he autoimposat un període de descans forçós i una dosi extra d'Ibuprofé per veure si m'acabo de recuperar, amb la qual cosa estic aturat de fa dies. Tinc l'esperança que amb aquestes mesures l'assumpte quedarà en no res ja que com us comentaré més endavant, tinc intenció de fer una cursa el darrer cap de setmana a la Vall d'en Bas.\nPerò tornem al fil de l'entrada. Si bé no vaig córrer pel Delta de l'Ebre -potser no ho podré fer mai més en un terreny tan pla com aquest- el primer intent fallit em va servir per, si més no, fer una caminada al voltant de la casa rural on ens estàvem, al municipi de l'Aldea, la qual cosa tampoc està malament perquè no tot ha de ser córrer. Entre altres elements d'interès, vaig poder visitar la Torre de l'Ermita (foto), un bon exemple de llogarret o granja d'origen àrab sota el control d'un funcionari estatal. De fet, amb el pas del temps la mateixa paraula morisca que la designa -"aldái'a"- ha acabat donant nom al municipi. Un cop tornat a casa, i després de buscar més informació, he trobat pel Web un itinerari de gairebé 9 km. que uneix tres torres (l'esmentada de l'Ermita, la de la Candela i la Torre de Burjasénia), tot i que al municipi n'hi ha una quarta (la de Venixarop). Com és obvi i natural, de rutes se'n poden fer un fotimer, oimés en una zona plena de camins, pistes, carreteretes i carreteres però des de l'Ajuntament de l'Aldea, són dues més les que es promocionen, com són aquesta fins a la punta del Fangar, un dels punts més emblemàtics del Delta, i aquesta altra fins la desembocadura de l'Ebre. Però llevat que vulgueu fer tirades llargues (i en vacances no s'està per feina), aquestes dues serien més aviat aptes per fer amb BTT ja que la primera fa gairebé 30 km. i la segona 46, distàncies ambdues un pèl excessives per fer a peu.\nA part de les visites més clàssiques per la zona (creuer fluvial, les platges, etc.) crec que s'ha de fer parada també al Centre d'Interpretació de les Barraques del Delta de l'Ebre, al municipi de Sant Jaume d'Enveja, una iniciativa amb què es pretén valorar, conservar i difondre aquest element del patrimoni històric i etnològic del Delta, tot destacant els aspectes identitaris de la població relacionats amb la colonització humana de la zona (veure enllaç). No és un indret que rebi moltes visites (de fet, la nostra va ser l'única quan hi vam anar) però a qui li agradi la història popular, que vagi més enllà dels episodis polítics, culturals, militars i religiosos més gloriosos i rellevants, aquest és un lloc que val la pena veure. Més que res per fer-se una idea de com la gent amb pocs recursos d'aquesta contrada (mal)vivia fins no fa gaires dècades. Jo reconec que em vaig quedar una mica astorat de tot el que es pot arribar a dir i exposar d'una barraca, que ben mirat no deixa de ser una construcció, en si mateixa, bastant simple. Curiosament, però, no vam poder visitar la reproducció a escala real d'una barraca que hi ha al mateix Centre perquè segons ens van dir, faltava no sé quin permís de l'Ajuntament (¡manda huevos!). La podeu veure a la dreta d'aquesta fotografia.\nPer acabar aquesta entrada, si no coneixeu gaire aquesta zona, carregeu-vos de paciència perquè de ben segur que en un moment o altre us perdreu. I és que de tan plana que és (cap o pocs elements de referència visual), de tant camp d'arròs que hi ha (i tots iguals) i de tan pocs cartells que trobareu (o cap), és impossible no perdre-s'hi i m'hi jugo els dits de les dues mans i els dos peus que tard o d'hora acabareu fent volta en algun que altre desplaçament. Però no us penseu que aquesta sigui una mostra de deixadesa (no sé si dir de la gent que hi viu, de les autoritats o de tots plegats) sinó que sembla ser que això ja forma part del tarannà de la zona, com bé vam llegir en un paràgraf d'una guia que vam comprar. Menys mal que ja avisen perquè més d'un renec se'ns va escapar. I fins aquí les entrades relacionades amb les vacances estivals. Espero no haver-me fet pesat.\nPublicat per Joan Carles Llurdés i Coit a 9:35


Conèixer el Pla de l’Estany: Camós - CEC Banyoles\nDiumenge, 10 de març de 2019, hem fet al sisena sortida, a Camòs.\nAquest diumenge, excepcionalment, hem fet la sortida conjunta amb l’Ajuntament de Camós, dons coincidíem amb la seva sortida anual. Els que han volgut han anat caminant des del pavelló de Camós, passant per un camí que surt de la font de Garrabà fins el cim de la serra de Camós, i la resta hem pujat en cotxe. A dalt, prop de can Ramió, ens esperaven amb l’esmorzar apunt.\nTot seguit hem agafat el camí d’anar a can Punsunya per visitar el Camp Tancat o Camp Rodó. Una construcció molt curiosa, feta en pedra del mateix entorn. Semblaria que, segons diuen els veïns de la zona, era per tancar els ramats de xais. Fa recordar a construccions similars dels celtes.\nA partir d’aquí, un grup baixa a peu cap a Santa Magdalena i la resta tornem a buscar els cotxes, aprofitem i passem pel mirador que està situat a prop de can Ramió, per admirar unes espectaculars vistes de l’estany i el seu entorn.\nPassem a tocar la casa i veiem el Suro gros de can Ramió (Quercus suber). És una monumental alzina surera, té un diàmetre de la soca, aproximadament, d’uns cinc metres. Se li veu malmès un tros del tronc, segurament per algun llamp. La seva edat és difícil de dir, però podríem aventurar-nos, per les dimensions que té, a uns cinc-cents anys o un xic més. Fa molts anys que no li treuen l’escorça, tants que sembla que no li hagin tret mai.\nArribem tots, de mica en mica, a Santa Magdalena de Noves, tant els que van a peu com els que anem en cotxe. És una bonica església romànica, amb un gran campanar d’espadanya que es pot veure de molt lluny, dons està situada al cim d’un turonet. En Toni Torres és qui ens ha fa l’explicació del bonic retaule que hi ha en l’interior. No s’ha deixat cap detall d’aquesta obra d’art del segle XVI. El retaule ens presenta escenes de la vida de Santa Magdalena, Sant Valeri i la Verge Maria. Llàstima del vidre protector que hi ha al davant, que fa molt difícil poder fer bones fotos.\nI donem per acabada la sortida d’avui, un matí esplèndid de primavera. Moltes gràcies a l’ajuntament de Camós per la seva participació i a tothom per la seva assistència.\nConèixer El Pla de l’Estany: Serinyàmaig 20, 2022 - 09:51\nEl so de les nostres campanesmaig 17, 2022 - 11:19\nConèixer El Pla de l’Estany: Fontcobertamaig 8, 2022 - 09:34\n10 de març de 2019: Sortida per Camós Art i lletres al segle XX. Màrius Torres: Poeta, metge, músic (1910-1942)


Incubalia nova start-up | Notícies | Fundació URV\nDijous, 12 de gener de 2017 · Informacions d'interès\nIncubalia nova start-up\nAmb la signatura del conveni la URV reconeix aquesta empresa com a Start-up de la universitat.\nIncubalia és una empresa de base tecnològica especialitzada en la creació de negocis en línia mitjançant Prestashop, una de les plataformes de comerç electrònic més importants del món, i d'acompanyament com a soci tecnològic i de màrqueting. Actualment està treballant en un innovador software d'anàlisis web\nEl rector de la Universitat Rovira i Virgili, Josep Anton Ferré, i Enric Ginovart com a representant de l'empresa Incubalia, han signat aquest migdia un conveni arran del qual la URV reconeix aquesta empresa com a Start-up de la universitat. Incubalia és una empresa de base tecnològica especialitzada en la creació de negocis en línia mitjançant Prestashop, una de les plataformes de comerç electrònic més importants del món, i d'acompanyament com a soci tecnològic i de màrqueting. Integrada per un equip multidisciplinari de sis persones a temps complert, Incubalia està treballant actualment en un innovador programari basat en l'Smart Visual Data, que permet unir diferents fonts de dades i dissenyar un dashboard (tauler de comandament) personalitzat a temps real que mostra les mètriques més importants del negoci en línia d'una manera visual i intuïtiva, molt diferent dels clàssics informes d'analítica web.\nLa relació d'Incubalia amb la URV no és nova, ja que actualment la seu de l'empresa es troba al campus Terres de l'Ebre, i al llarg dels dos últims anys, diversos estudiants d'Administració i Direcció d'Empreses del campus hi han fet pràctiques. "Alguns dels nostres clients quan han vist que se'ls consolidava el negoci en línia, ens han demanat que els busquéssim algú que pogués gestionar la botiga en línia, així que hem hagut de fer tasques de recursos humans i els hem enviat estudiants que prèviament havíem tingut en pràctiques", explica Enric Ginovart.\nAmb la signatura del conveni, aquesta relació s'institucionalitza. Es tracta d'un reconeixement que permet establir una relació de benefici mutu entre l'empresa i la Universitat. Així l'empresa podrà acreditar davant de tercers que és una Start-up de la URV i guanyarà en visibilitat i impacte social; i a la URV li permet complir un dels seus objectius, el de promoure polítiques de promoció activa i fomentar l'esperit emprenedor entre el seu personal i estudiants. A més de poder col·laborar en projectes R+D+I amb investigadors dels grups de recerca universitaris.\nDurant la tramitació d'aquest reconeixement, Incubalia ha rebut l'assessorament de la Unitat de Valorització i Comercialització de la URV, que compta amb el suport d'ACCIÓ, i la Càtedra sobre el Foment de l'Emprenedoria i la Creació d'Empreses de la URV.\nWorkshop: "Aplicacions fotocatalítiques en el tractament d'aigües residuals"\nPublicada la memòria d'activitats del 2017 del CTTi\nS’obre la II convocatòria anual MIT-SPAIN ”la Caixa” Foundation SEED FUND


Per què portar el cinema a l'aula? | Participa Méliès\n“De la imaginació a la pantalla”, un taller educatiu d’iniciació al cinema de ficció\nRecuperem l’entrevista que al blog d’eduCaixa van fer-li a Alexis Borràs, el coorganitzador de Participa Méliès i la persona que ha ideat els recursos educatius vinculats a l’exposició “Georges Méliès. La màgia del cinema” i “Comença l’espectacle. Georges Méliès i el cinema de 1900”.\nDestaquem algunes de les reflexions més interessants d’Alexis pel que fa a la creativitat, la importància de l’educació audiovisual en els nostres dies, i els objectius de portar el cinema a les escoles:\nQuè pot aportar l’estudi del cinema a l’educació? Tal com comentes, els joves viuen en un entorn social i cultural ple d’imatges. Com podem aprofitar aquesta circumstància des d’un punt de vista pedagògic?\nFer cinema a l’aula permet realitzar un treball transversal de continguts i competències, i el que és més important, aconseguir que els joves reflexionin sobre el sentit de les imatges davant l’allau d’impactes visuals que rebem en el nostre dia a dia. Darrere d’una imatge sempre hi ha algú que vol comunicar: cal ser-ne conscient per entendre que cap imatge és neutral.\nAl cinema conflueixen una diversitat de continguts i pràctiques que són interessants per als joves: aprenentatge teòric del llenguatge audiovisual, coneixements tècnics, la necessitat de treballar en equip i aprendre a desenvolupar un projecte que sigui factible, l’estímul de la creativitat i la identificació del potencial expressiu de les imatges.\nLa força amb què ens envolten les imatges ens obliga a educar en llenguatge audiovisual. Tenim una nova forma de comunicar i hem de ser capaços d’ensenyar-la des d’un nivell teòric i també d’utilitzar-la.\n¿La creativitat es pot “ensenyar” des de l’escola?\nHem de superar la idea de la creativitat com un talent innat que posseeix una minoria. Cal facilitar projectes i espais per desenvolupar-la. Apassionar-se per allò que es vol aprendre i oferir els coneixements estimularà la nostra imaginació i la nostra creativitat.


El Consell dels Aromanesos hostatja a Bucarest l’Assemblea General de l’ELEN | CIEMEN\nNotícies El Consell dels Aromanesos hostatja a Bucarest l’Assemblea General de l’ELEN\nEl Consell dels Aromanesos hostatja a Bucarest l’Assemblea General de l’ELEN\ndavid octubre 6, 2015 ciemen\nUna delegació del CIEMEN participa aquest dissabte 10 a l’Assemblea General de la Xarxa Europea per a la Igualtat Lingüística (ELEN, per les sigles en anglès), que se celebra enguany a la capital de Romania, Bucarest, a invitació del Consell dels Aromanesos. La xarxa, que agrupa representants d’organitzacions provinents de44 comunitats lingüístiques minoritzades de 18 estats d’Europa, es reuneix per a analitzar la situació d’aquests grups lingüístics i presentar el projecte del Protocol de Drets Lingüístics de Donostia 2016.\nLa delegació del CIEMEN presentarà un breu report sobre la situació de la llengua catalana. A petició de l’organització de la trobada, també farà un relat sobre els darrers esdeveniments en relació amb el procés de sobirania de Catalunya.\nA banda, l’Assemblea General també se centrarà en la situació de la llengua aromanesa. El president del Consell dels Aromanesos, Niciolas Caracota, diu que aquesta comunitat lingüística s’enfronta a “nombrosos reptes, inclosos el no reconeixement per part de Romania, la manca d’escolarització amb l’aromanès com a llengua vehicular i els mitjans de comunicació en aromanès”. Està anunciada la participació d’organitzacions aromaneses de Romania, Sèrbia, Macedònia, Bulgària, Albània i Grècia.\nL’aromanès és una de les diverses llengües llatines que han sobreviscut a la península Balcànica, al costat del romanès, de l’istroromanès i del meglenoromanès.