picalapica: I ara què, el 9N?\nEl President Artur Mas ha dit que no es podrà celebrar la consulta del 9N tal i com inicialment estava prevista.\nLa unitat dels partits que donaven recolzament a aquest procés s'ha esquerdat i tots plegats han verbalitzat i visualitzat les seves diferències davant del nou gir dels esdeveniments.\nI depèn de qui llegeixes t'expliquen anàlisis diametralment oposades del que ha passat:\nUns diuen que Artur Mas ha fet una jugada mestra d'estratègia i que aquest nou moviment permet mantenir un alt grau dels objectius, avança els futurs moviments i desarma les reaccions del govern espanyol... Però d'altres diuen que ha fet un pas enrere, que s'ha doblegat massa de pressa a la resistència espanyola, que ha dinamitat el consens de les forces polítiques catalanes, que ha demostrat que no tenia una estratègia definida per esquivar la negativa espanyola, que el seu planteig amaga objectius partidistes i electoralistes....\nUns diuen que Oriol Junqueras (i David Fernández) sí que té les coses clares i posa per davant de tot el compromís adquirit amb el poble de Catalunya i la coherència amb els seus idearis i objectius, que s'havia d'anar amb el pla inicial fins al final i provocar el xoc de trens i que, malgrat el desacord expressat amb la nova proposta del Govern Català, cal lloar que segueix mantenint el seu suport i posant per davant els objectius de país... Però d'altres diuen que ha fet mal fet de forçar tant les coses i desmarcar-se de la proposta del President, que es nota que posa per davant els interessos partidistes sabent que les enquestes li donen la majoria d'un futur Parlament.\nI l'experiència em diu que segurament tots tenen part de raó i ningú la té tota.\nI el que jo penso, i tinc la sensació que pensa molta gent és que NO VOLEM AIXÒ, que la immensa majoria de la massa independentista que hem omplert els carrers els darrers Onzes de Setembre el que volem és anar UNITS fins al final, perquè anar units és LA MANERA d'arribar al final. Com diu el proverbi africà: SI VOLS ANAR RÀPID, VES SOL. SI VOLS ANAR LLUNY, VES ACOMPANYAT.\nI, si no, mireu aquestes dues fotografies:\nSortir al capdavant d'una majoria unida i engrescada o sortir sol demostrant feblesa.\nQuè ha donat força i credibilitat a les darreres manifestacions? Que han estat multitudinàries i transversals! Que hi hem anat tots: joves i vells, de la capital i de comarques, de diferents partits i races: TOTS UNITS!!\nAixò és el que ens han ensenyat i han aconseguit que interioritzem l'ANC, Omnium o l'AMI. I a hores d'ara, a la gran majoria se'ns en refot si el nou president serà de CIU o de ERC, el que volem és arribar TOTS JUNTS a cada nova estació d'aquest procés: a la consulta, a les eleccions plebiscitàries, a la Declaració Unilateral d'Independència i a la independència.\nI tinc forces esperances que els partits polítics són molt conscients d'aquesta situació i no tardaran gaire a deixar-se de tacticismes i "porcellanes fines" perquè s'adonaran que el que volem el poble ho volem per sobre d'ells i que si ells no ens hi poden portar, potser buscarem altres camins. I si cal fer una nova candidatura transversal encapçalada per l'ANC segurament es farà. Som el poble qui va per davant en aquest procés. I els polítics, de grat o per força, han d'anar seguint les nostres passes.\nA part d'això, sóc conscient que en aquest procés hi ha d'haver uns jocs estratègics a molts nivells (internacional, en la relació amb Espanya, en la relació entre els partits) que sens dubte se'ns escapen als pobres mortals i que deu haver-hi alguns estrategues qualificats que els van preveient i anticipant i que potser per això ens pot costar d'entendre alguns moviments i reaccions.\nAixí doncs ara mateix mantinc optimisme i confiança davant d'un procés que em sembla irreversible si juguem amb intel.ligència, sense presses i amb una gran unitat. I si ara ens toca esperar un any més per anar assegurant pas a pas el camí que hem de recórrer i per fer-lo plegats, jo estic disposat a esperar un any més.\nL'objectiu val la pena. Per nosaltres, pels que van marxar sense poder-lo veure realitzat i pels nostres fills.\nNo podem defallir, ni rendir-nos ni dividir-nos!\nAcabo aquestes reflexions amb un parell d'escrits que he trobat pel facebook. Reflexions interessants i/o enginyoses que comparteixo.\nÀnims! Ningú no ens va dir que seria fàcil!!\n1.- Del mur de facebook del Roger Berenguer:\nAls que diuen que el president de Catalunya ens ha enganyat els diem que ell va dir que votaríem i votarem, farem sentir la nostra veu i de quina manera la fem sentir, en aquest moment del procés, és secundari.\nAls que diuen que no es pot seguir demanant a la població de Catalunya que es torni a mobilitzar el 9N si no és una consulta real els diem que ens mobilitzarem tantes vegades com calgui perquè si fa 300 anys els nostres avantpassats van passar fam, penes i van morir per Catalunya nosaltres bé podem tornar a concentrar-nos i mobilitzar-nos (tranquils no és cap sacrifici tan gran com ho va ser el seu, i els ho devem).\nAls polítics catalans que critiquen la nova convocatòria del 9n per no tenir garanties que no oblidin que qui ha impossibilitat una consulta amb garanties ha estat el govern de Rajoy, no pas el nostre.\nAls que des de Madrid parlen de diàleg i de seguir junts els diem que el seu temps ja ha passat i ARA ÉS L'HORA DE CATALUNYA.\nAl PP i a Ciutadans i al PSOE dir-los que no esperin que els seus discursos destructius facin cap efecte en la gran majoria de la població catalana a qui ells mateixos volen silenciar no deixant que ens pronunciem (com pretenen que els escoltem si ells no ens deixen parlar?).\nI als partits catalans que fins ahir recolzaven la consulta que no oblidin avui, que els consultats, seguim sent els mateixos i que JA FA TEMPS QUE NOSALTRES HEM APARCAT ELS COLORS POLÍTICS per vestir-nos amb els colors de l'estelada.\nI que no oblidin que només hi haurà frustració si al final del camí no hi són tots els partits polítics que el van començar, però que el poble de Catalunya sí hi serà.\n2.- Del mur de facebook del David Arnau:\nDesprés del que he vist, sentit i llegit durant el dia d'avui, i un cop superat l'estupor inicial, començo a pensar que l'Artur Mas és un excel·lent jugador d'escacs, i que ha sacrificat la reina per descol·locar les torres de l'adversari, que han deixat el seu rei desprotegit. Caldrà estar atents als moviments dels peons.\nEn tres jugades, estelades juguen i... ¿guanyen?\nEstic d'acord amb el que dius, pero coincideixo amb força gent que les coses s'han de fer impecablement be, sobretot a nivell internacional, per tenir exit. I mes tard o mes d'hora ens haurem d'entendre amb el collons d'espanyols, per tant i com tu dius, a poc a poc i tots junts!\n15 d’octubre, 2014 23:41\nAra mateix tot sembla una bombolla, però amb aquests polítics al davant o altres tard o d'hora això agafarà forma, és de calaix que un dia o altre ho celebrarem.\nAltra cosa és que estiguem aquí per veure-ho, que tant de bo sigui així.\n16 d’octubre, 2014 14:49\nRoger, això és el principal; anar junts i tenir clar qui és l'enemic comú i qui no.\n16 d’octubre, 2014 22:14\nToni, no m'ho tiris tant llarg que som prou joves per poder-ho veure. I, digue'm il.lús, jo tinc l'esperança de no tardar gaires anys a veure-ho.\n16 d’octubre, 2014 22:15\nEladi, sento discrepar, però crec que si ho veiem, serà d'aquí força anys, perquè l'enemic, a part de a fora, també el tenim a dins. I aquest és més difícil de combatre..\n18 d’octubre, 2014 14:44


Construint i Reformant\ndes de 1976...\nT'ajudem a construir el teu somni?\nProfessionalitat, Experiència i\npassió per la nostra feina.\nPortem més de 40 anys construint i reformant, el nostre objectiu és donar el millor servei als nostres clients de tota la vida perquè continuïn confiant en nosaltres i demostrar el nostre bon servei als nous clients que ens confien els seus projectes, oferint sempre garantia sobre els treballs realitzats, a més de qualitat, seguretat i bon preu.\nConstruccions H. Reche, és una empresa fundada el 1976 per Herminio Reche Vega.\nNo importa quin sigui el teu projecte, una gran casa, una fantàstica cuina, un pràctic bany ...\nNOSALTRES T'AJUDEM A FER-HO REALITAT!!\nCom a empresa familiar de segona generació, el nostre objectiu és donar el millor servei als nostres clients de tota la vida perquè continuïn confiant en nosaltres i demostrar el nostre bon servei als nous clients\nDes de 1976, oferint tot tipus de serveis.\nTant per a particulars com per empreses, tant en reformes com en construcció d'obra nova, oficines i naus.


Els Pastorets s’abracen al segle XXI | Viu Molins de Rei\nTornen amb energies renovades. Una les tradicions més arrelades a la cultura de Molins de Rei, els Pastorets, que s’interpreten des del 1879, decideixen renovar-se profundament. Ho fan, però, sense perdre la tradició i conservant el text que s’utilitza des de principis del segle XX, de Francesc Soler “Pitarra”.\n“Hem volgut trencar barreres innovant amb valentia” ha dit el nou director, Oriol Roig, durant la presentació realitzada a la Federació Obrera. “És un canvi a nivell artístic, molt visual, deixant que els actors es deixin portar més” explica sense ànims de desvetllar més detalls el nou director, que ha agafat el relleu d’Arnau Armengol. Enguany, el paper de Garrofa l’interpretaran Xavi Gardés i Oriol Romeu, qui s’incorpora després d’uns anys d’inactivitat teatral. En Pallanga seguirà interpretat per Jordi Costa. “Esperem sorprendre”, ratifica Roig, qui encara la direcció de l’obra amb una gran il·lusió.\nNova web i presència a les xarxes socials\nLa nova junta, formada majoritàriament per gent jove, ha decidit emprendre una sèrie de mesures per apropar els Pastorets a les noves generacions a través d’internet i les noves tecnologies. Per això s’ha creat una nova pàgina web, on es pot estar al corrent de les novetats de l’obra a més de fer un recorregut per la seva història, i s’han creat perfils a Twitter i Facebook que ràpidament han aconseguit un bon grapat de seguidors.\nDe dreta a esquerra Oriol Roig, Gerard Capdevila, Alfons Palau, Xavi Paz i Joan Ramon Casals // Jose Polo\nL’objectiu és “obrir els Pastorets a nous col·lectius” explica Gerard Capdevila, membre de la nova junta i uns dels responsables de comunicació que farà, també, el paper de Llucifer. “Volem portar la singularitat dels Pastorets de Molins de Rei arreu de Catalunya” declara. Alfons Palau, de la Peni – Joventut Católica, entitat que ha gestionat al 100% l’iniciativa fins ara valora “la joventut de les noves persones que s’han incorporat”. La Peni segueix més que estretament vinculada als Pastorets, però s’ha creat una comissió independent per tal de dedicar-se plenament a la difusió de l’esdeveniment que combina teatre, tradició i associacionisme.\nPer la seva banda, el regidor de Cultura, Joan Ramon Casals, ha remarcat que “l’Ajuntament ha de donar suport a l’obra teatral més antiga de la vila”.L’alcalde, Xavi Paz, ha explicat que Els Pastorets són un exemple “de la gran força de la societat civil de Molins de Rei” i ha remarcat que són un col·lectiu que “creu en el que fa”.\nLes representacions comencen el 26 de desembre\nEnguany, es faran cinc representacions de l’0bra. La primera serà el proper 26 de desembre a les 18 hores. Dos dies després, el 28, es canviarà l’horari per començar a les 21 hores. I les tres últimes representacions, els dies 30 de desembre, 1 de gener i 13 de gener, tornaran a ser a les 18 hores. Totes elles, com sempre, al Teatre de la Joventut Catòlica-La Peni.\nEtiquetes:Alfons Palau Arnau Armengol Els Pastorets de Molins de Rei Gerard Capdevila Joan Ramon Casals Jordi Costa Joventut Catòlica la peni Oriol Roig Oriol Romeu Pastorets Pastorets 2012 teatre de la Joventut Catòlica teatre de la Peni Xavi Gardés Xavi Paz


Catalonia Sacra presenta l’agenda d’activitats 2021\nS’està enllestint un catàleg general de les visites al patrimoni cultural de l’Església\nCarme Munté Margalef 24/03/2021\nEl cor dels canonges de la catedral de Vic ha acollit la presentació de l’agenda d’activitats del 2021 de Catalonia Sacra, una iniciativa dels 10 bisbats amb seu a Catalunya que té com a objectiu donar a conèixer el patrimoni arquitectònic i artístic vinculat amb l’Església i que vol incrementar-ne el coneixement, la divulgació i facilitar-ne la visita.\nFrancesc Pardo, bisbe de Girona i president de Catalonia Sacra, ha posat en valor una vegada més la importància de la conservació i divulgació del patrimoni cultural de caire religiós, i ha agraït la col·laboració en aquest sentit de les administracions, en especial del programa PO FEDER de la Generalitat de Catalunya.\nEn la seva intervenció, el bisbe Pardo ha volgut agrair l’esforç de Lleida per protegir les obres art del Museu Diocesà. “Sense la intervenció i la cura bisbat Lleida la majoria d’aquestes obres no existirien”, ha destacat Pardo, que ha recordat que “els Museus diocesans han estat i segueixen sent eina formidable de conservació i divulgació del patrimoni cultural que hem rebut dels nostres avantpassats. Decisions que no tenen en compte aquests esforços continuats i honestos per valorització els patrimoni cultural ens omplen de tristesa”.\nEn la seva intervenció, Dani Font, coordinador de Catalonia Sacra, ha posat en relleu les tres principals activitats de Catalonia Sacra a l’hora de donar difusió del patrimoni: el Programa de Formació, la Generació de Continguts i la Generació d’Activitats. En aquest sentit, ha destacat que “estem enllestint un catàleg general que ha de reunir tots aquells productes que es troben a disposició dels visitants interessats en el nostre patrimoni”. Amb aquesta finalitat, es farà una pàgina web pròpia per oferir aquests serveis i continguts.\nPel que fa a la concreció de l’agenda 2021, s’han presentat més d’una trentena de visites, conferències, tallers... que visualitzen la diversitat i potencialitat del patrimoni cultural de l’Església. L’agenda ha estat desgranada per la historiadora de l’art lleidatana Esther Solé. Les propostes d’aquest 2021 es faran en 19 comarques de Catalunya i una del País Valencià entre els mesos de març i novembre. Alguns dels actes previstos s’han repescat de la programació de l’any passat, ja que la pandèmia va obligar a suspendre’ls.


De sant, res de res\nAla missa de Pasqua celebrada a l’església de la Nativitat, la de la meva infància, a la qual vaig assistir, van passar algunes coses inquietants. El director del cor va cantar Amazing grace amb la tonada de la coneguda balada Danny Boy. I els bancs eren mig buits, tot i que era el dia més sagrat de l’Església. A més, la meva germana es va recordar del meu bateig, quan l’ancià monsenyor Coady es va girar mentre em posava sota la protecció de la Santíssima Verge i jo vaig començar a rodolar per l’altar, alhora que la meva mare s’aixecava disparada i corria sense alè a agafar-me.\nPerò la missa va ser sobretot inquietant com a preludi de demà diumenge. En una doble canonització pontifícia sense precedents, el papa Joan Pau II serà consagrat com a sant en una cerimònia a la basílica de Sant Pere.\nAl Vaticà li va costar trobar els dos miracles exigits per l’Església quan el papa Benet XVI, conegut com el Rasputin de Joan Pau II i guardià de l’ortodòxia, va decidir passar per alt el tradicional període de cinc anys d’espera i es va afanyar a canonitzar el seu mentor. Però el veritable miracle és que s’arribi a fer aquesta canonització. Joan Pau II era encantador i una gran persona des de molts punts de vista. Però va estar al capdavant de l’Església catòlica durant les gairebé tres dècades d’un escàndol de pedofília repugnant i un encobriment grotesc i, per això, de sant no en té res.\nDe vegades, els líders es destaquen per algunes coses, però aleshores cometen un error tan espectacular que eclipsa els altres èxits històrics que hagin pogut aconseguir. Lyndon Johnson mereixeria ser objecte d’una canonització laica pel que va fer pels drets civils, però no serà mai canonitzat per culpa de la Guerra del Vietnam.\nDe la mateixa manera, Joan Pau II mereix que se li reconegui el paper que va fer en la caiguda del comunisme. Malgrat que als catòlics neoconservadors que idolatren i idealitzen Joan Pau II no els agradi parlar-ne gaire, també va criticar, amb gran severitat i fermesa, els excessos morals del capitalisme molt abans que ho fes el papa Francesc. Durant el seu primer viatge per Amèrica com a papa el 1979, el pontífex mediàtic va parlar al Yankee Stadium i va advertir contra “el frenesí consumista”. (Tot i que Joan Pau va encoratjar un tren de vida entre els cardenals propi de la reialesa.)\nPotser per mirar de compensar la canonització de Joan Pau II, que va fer saltar d’alegria els conservadors perquè va dirigir un Vaticà que no tolerava la dissidència, el papa batejat fa poc com a Francesc ha intentar aplacar els progressistes reduint el nombre miracles a un i fent avançar així la canonització de Joan XXIII. Aquest papa era conegut com “ il papa buono ”, el papa bo. Amb el Concili Vaticà II, va estendre la mà, va abraçar els jueus i va obrir un diàleg sobre el control de la natalitat.\n“És un acte d’equilibri polític”, afirma Kenneth Briggs, conegut especialista en temes religiosos. “Per desgràcia, les comparacions són odioses. Joan XXIII va obrir l’Església al món, mentre que Joan Pau II va començar a tancar-la de nou: va convertir-la en una comunitat més restringida i va aixecar fronteres”.\nJoan XXIII, el papat del qual va anar del 1958 al 1963, té una imatge “lliure i diàfana”, assenyala Briggs, mentre que “sobre el papat de Joan Pau II plana un núvol”.\nUna de les grans vergonyes de Joan Pau II va consistir a permetre que es refugiés al Vaticà el cardenal Bernard Francis Law, un execrable encobridor d’abusos de menors, que el 2002 va renunciar, cobert d’ignomínia, a l’arquebisbat de Boston. Un altre error imperdonable va ser la tenaç defensa de l’abjecte sacerdot mexicà Marcial Maciel Degollado, pederasta, faldiller, estafador i drogoaddicte.\nCom escrivia l’any passat Jason Berry a la revista Newsweek, Maciel “va ser el principal recaptador de fons per a l’Església catòlica de la postguerra i també el seu principal delinqüent”.\nEl seu propi orde, els Legionarios de Cristo, que Maciel va dirigir durant 65 anys com si fos una organització de culte i un caixer automàtic al seu servei i al del Vaticà, el va denunciar pòstumament al febrer per la seva “conducta reprotxable i objectivament immoral”.\nAquesta declaració es va produir després d’un informe de l’ONU que recriminava a l’Església que fes els ulls grossos davant els abusos de menors practicats per sacerdots i els pecats de Maciel, que va abusar de nombrosos seminaristes adolescents, alguns de només 12 anys, i va tenir diversos fills amb dues dones com a mínim. Els seus fills també afirmen que va abusar d’ells.\nQue Joan Pau digués a altres societats, la comunista i la capitalista, que s’havien de penedir va ser una gran cosa. La seva tragèdia, però, és que mai va corregir els errors de la seva pròpia societat, que governava amb poder absolut.\nEls seus defensors diuen que el Papa no estava ben informat i creia que les acusacions eren falses, com les temptatives que es van fer durant la Guerra Freda per embrutar la reputació de l’Església al seu país natal, Polònia.\nAquest escàndol ha causat uns perjudicis tan terribles a tantes vides i a l’Església mateixa que aquesta justificació no serveix de res. Hauria d’haver reconegut la gravetat d’aquestes conductes i fer-hi alguna cosa, en lloc de fer el paper d’estruç rodamón.\nL’Església concedeix el seu premi més important a la persona que podria haver posat fi a una taca que s’anava estenent però no va fer-hi res. Les responsabilitats no s’acaben aquí. És feridor i lleig veure com ara l’Església actua com si aquests milers de víctimes traïdes i perjudicades tinguessin el mateix valor que un asterisc que s’esvaeix lentament.\nJoan Pau II potser va ser una figura revolucionària en la història de l’Església, però un home que mira cap a una altra banda en una crisi moral com aquesta no pot ser un sant.\nQuan l’Església l’eleva als altars, fa veure que no veu l’infern que ha causat a tants nens i joves de qui havia de tenir cura.\nUna gran i santa ceguesa.


Ildefons Lima: “Ser el representant de l’equip al camp és un motiu de molt orgull”\nCreu que la millor manera de millorar el nivell de la selecció és que els joves marxin del país i es formin en categories inferiors de clubs importants\n6 min. Andorra la Vella 15/12/2018 10:58\n651x366 ILDEFONS LIMA: “Ser el representant de l’equip al camp és un motiu de molt orgull” / M.P. ILDEFONS LIMA: “Ser el representant de l’equip al camp és un motiu de molt orgull” / M.P.\nAmb 117 internacionalitats, el defensa central i capità de la selecció d’Andorra, Ildefons Lima, posseeix el rècord de convocatòries amb el seu país i se situa com a màxim golejador històric de la selecció amb onze gols. Després d’haver jugat en equips d’Espanya, Grècia, Mèxic, Itàlia, Suïssa i Andorra, actualment milita a l’Inter Club d’Escaldes. A l’edat de 38 anys, es mostra preparat físicament i psicològicament per continuar disputant partits i assolir nous reptes al més alt nivell.\nQuè suposa per a tu ser el capità i el màxim golejador de la selecció andorrana?\nUn orgull. Hi jugo des del segon partit oficial de la selecció i les he vistes de tots colors. Ser el representant al camp de l’equip per a mi és un motiu de molt orgull.\n¿Com et sents havent disputat 117 internacionalitats?\nHi ha molt pocs jugadors que hagin arribat a aquest nombre d’internacionalitats, i amb Andorra encara és més complicat, perquè fins ara no hi havia tants amistosos. La UEFA Nations League ha fet que seleccions petites juguem amb molta més continuïtat, perquè abans era complicat que Andorra pogués jugar un partit amistós. Són 117 partits i 21 anys a la selecció, i és tota una vida.\nQuina creus que és la imatge que es té del futbol andorrà més enllà de les seves fronteres?\nSe’n té una imatge molt amateur, perquè sempre s’associa un país petit amb poc nivell en l’esport, i en part la realitat és bastant aquesta. D’altra banda, però, crec que els països petits són els que estan creixent més avui en dia.\nQuè ha de fer, per tant, l’esport andorrà per millorar?\nCrec que un pas per millorar és marxar del país. Les coses aquí funcionen a una velocitat i quan marxes te’n trobes una altra. Això et fa millorar a tu com a jugador i a la selecció. Si hi hagués jugadors formant-se en categories inferiors d’equips importants i competint a la Segona Divisió A [espanyola], la selecció seria més competitiva i el futbol andorrà creixeria.\nQuins són els objectius que no ha pogut assolir professionalment?\nM’hauria agradat arribar a jugar a la Primera Divisió espanyola o en la d’algun país important, tot i que vaig estar jugant a la Primera Divisió de Grècia i de Suïssa. També m’hauria agradat jugar en algun país de parla anglesa perquè m’agrada aquell estil de futbol, que és semblant al meu.\nQuins són els objectius que ha complert?\nDoncs dedicar-me al futbol, perquè vaig començar aquí quan el meu germà jugava als juvenils de l’Andorra i anava amb ells a Lleida. A poc a poc vaig començar a fer moltes coses condicionades per ell, perquè vaig estar jugant a Espanya mentre ell era a La Masia. Després vaig tornar aquí, vaig tenir la sort de jugar al FC Andorra, que era a la Segona Divisió B, i per a nosaltres va ser molt bo poder jugar en aquella categoria i dedicar-me al futbol fins als 32 anys, que va ser quan vaig tornar a casa.\n¿De quin moment de la teva trajectòria guardes un record més especial?\nSempre hi ha moments emotius, però quan la selecció es va crear vam jugar un partit contra el Brasil que va ser un punt d’inflexió, perquè nosaltres només havíem jugat amistosos contra seleccions petites com Estònia i Letònia i, de cop i volta ens trobem al costat de jugadors com Roberto Carlos, Rivaldo, Ronaldo, i et preguntes “Què hi faig jo aquí?” Això et marca molt i sempre que ho recordes se’t posa la pell de gallina. Vam ser l’últim rival amb el qual es va enfrontar el Brasil abans del Mundial 98. I després que el guanyés França es van enfrontar a nosaltres a París. L’estadi era ple de gom a gom, amb 90.000 persones, i la veritat és que són moments que et marquen. Després d’haver viscut això també et quedes amb el pas per estadis emblemàtics com el de Moscou o Wembley, però els primers partits són els que et marquen i, de fet, ens van marcar a tots.\nQuin ha estat el millor i el pitjor moment de la teva carrera?\nVa haver-hi una època que vaig estar a punt de deixar el futbol perquè va morir la meva mare i vaig començar a tenir un seguit de lesions musculars arran d’aquest fet. Quan jugava a Las Palmas va ser quan vaig tenir més lesions, fins a encadenar-ne nou en un any i mig. Jugant al Poli Ejido ja vaig treure una mica més el cap, i al Rayo Vallecano va ser un any que no vaig tenir cap lesió en tota la temporada i després ja vaig enganxar amb la temporada d’Itàlia [a la Triestina]. El moment més emocionant que he viscut va ser una eliminatòria de la Lliga de Campions amb el Santa Coloma. Vam passar merescudament, i la manera com va anar tot, amb un gol del porter en l’últim minut, encara em fa posar la pell de gallina. La sensació que vam viure tots els jugadors a Armènia va ser indescriptible.\n¿Els futbolistes andorrans viviu d’aquest esport?\nDoncs cada vegada més. Evidentment, no ingressem prou diners per comprar-nos cotxes de luxe com els jugadors d’elit, però per dedicar-nos a l’esport i tenir un sou normal de treballador sí. A més, penso que és un privilegi dedicar-te al que t’agrada. El fet que els joves s’hi puguin dedicar és una sort per a ells i és una oportunitat que han d’aprofitar.\n¿Et consideres un representant d’Andorra a l’exterior?\nLa veritat és que amb els anys sí. Portar tants partits amb la selecció fa que molts cops la gent contacti amb mi per fer entrevistes, quan vaig a altres països em coneixen, tinc contactes amb periodistes, amb gent del futbol... Crec que al món hi ha uns 200 jugadors en tota la història que han sigut 117 cops internacionals, i per a un país com Andorra és un motiu d’orgull per a tots tenir un jugador amb tants partits, i la veritat és que em sento apreciat. Que es parli d’Andorra és molt maco, i si és a través de l’esport doncs encara millor.


Ajuntament de Puig-reig El Municipi Llocs d'interès Nucli de Puig-reig\nLa primera notícia del castell de Puig-reig és de l'any 907; des d'aquesta època fou una important fortalesa situada dins el comtat de Berga que s'amplià durant tota l'època medieval. Al segle XII esdevingué residència de la família vescomtal del Berguedà i més concretament del trobador Guillem de Berguedà, el qual el va cedir, juntament amb el seu terme i Fonollet, als Templers en el seu testament de l'any 1187. Fou en aquest segle quan es van construir els tres nivells de muralles pel sector de ponent i de migdia, car el pendent sobre el Llobregat era una defensa natural; pel sector de Tramuntana (l'actual carrer mossèn Jacint Verdaguer) s'hi va construir el Portal de la Creu.\nEls templers senyorejaren Puig-reig fins a començaments del segle XIV, quan l'Orde fou anul·lat i els dominis de l'antiga Comanda Templera de Puig-reig (que incloïa: el terme del castell, els territoris del Berguedà i les possessions a la Cerdanya) passà a l'Orde de l'Hospital. L'any 1409 els Hospitalers obligaren els pagesos de terme de Puig-reig a arranjar les muralles que es trobaven en mal estat.\nEl recinte casteller entrà en una lenta decadència i al segle XVI ja amenaçava ruïna. Aleshores fou lliurat a una família pagesa, els "Dodeny", i al segle XVIII ja hi són documentats els Pellicer. En els últims anys la família dels propietaris l'ha restaurat transformant-lo en segona residència.\nLa primera església pre-romànica fou consagrada l'any 907 pel bisbe Nantigís de la Seu d'Urgell, però el vell edifici fou substituït al segle XII per l'actual, una església d'una sola nau coberta amb volta de canó apuntada i amb un absis semicircular a llevant.\nLa Porta és al mur de ponent i conserva, molt malmesos, dos capitells figurats. L'església fou incendiada durant la Guerra Civil i es varen perdre els interessants retaules barrocs que hi havia (major i laterals).\nL'any 1956 la Diputació de Barcelona inicià les obres de restauració de l'església sota la direcció de Camil Pallàs.\nLes obres recuperaven l'estructura original romànica anul·lant les capelles barroques i la volta del segle XVIII.\nFruit d'aquesta restauració es varen trobar les pintures murals, exemplars únics a Catalunya, que representen temes marians: l'Anunciació, la Visitació, la Verge i el Nen i unes serps entrellaçades, de començaments del segle XIII (1225-1250).\nProp de l'església hi ha la Rectoria, antiga casa prioral que es va construir al segle XVII i s'amplià al XVIII i que era residència del prior de Sant Martí, nomenat pels Hospitalers, senyors de Puig-reig.\nCal periques fou erigida en pels templers, en el enclavament hi podem trobar tant l'Ermita com la fortalesa, la qual s'ha anat remodelant amb el pas del temps.\nEl pont gòtic de Periques salva el riu Llobregat i el seu important desnivell, gràcies a quatre arcs de mig punt adovellats de mides desiguals. Tot i que no correspon a l'esquema més usual d'un pont gòtic (pont amb pendents o amb esquena d'ase que culmina amb un vèrtex central), fou construït a finals del segle XIII o començaments del XIV pels Templers, senyors de Puig-reig, i és una obra contemporània al gran casal de Periques.\nDarrera actualització: 13.12.2016 | 08:15


AMPA Salvador Espriu: Sant Jordi 2012\nCalen voluntaris o voluntàries\nJa hi ha gent apuntada per atendre a la paradeta de llibres que muntarem a la Plaça de la Vila, però encara no som prous. Si us plau, si algú hi està interessat/da, que s'adreci al mostrador del vestíbul i ens indiqui en quin horari hi podria ser.\nDijous, 20 d'abril a les 17:00 h hi haurà una reunió informativa per a tota aquella gent interessada.\nRecordeu que els diners que recaptem amb aquesta iniciativa paguem una part dels premis del concurs literari que organitza l'escola. És a dir, llibres per als nostres fills i filles.\nMoltíssimes gràcies a tothom.\nÈxit de vendes de llibres per Sant Jordi\nRigau s'apunta a la tisorada del ministre\nReutilització de llibres: pagament quota 2012-13\nPremis literaris Sant Jordi 2012\nEn defensa de l'ensenyament de qualitat\nReunió informativa: reutilització de llibres\nManifestació unitària contra les retallades\nEl Ministeri proposa augmentar els alumnes per aul...\nErrada en el calendari escolar


L'oferta pública de 1r curs dels graus de Medicina creixerà el curs vinent en 60 places - Blog d'UNportal\nL’oferta pública de 1r curs dels graus de Medicina creixerà el curs vinent en 60 places\nPublicat el 13-04-2021 12-04-2021 per Jordi Casabella\nTres dels 10 graus més demandats són estudis de Medicina. Quatre de les 10 notes de tall més altes s’exigeixen a Medicina. Aquesta és l’única titulació que apareix més d’una vegada entre els 11 títols de la universitat pública on els graduats gaudeixen d’un 100% d’ocupació tres anys després de finalitzar la formació ( val a dir que en el cas dels metges l’itinerari formatiu es perllonga més enllà del grau). A més, quatre titulacions de Medicina figuren entre les 10 on els graduats recents perceben els millors salaris.\nEl nombre d’estudiants que tenen expectatives de cursar Medicina està a l’altura dels resultats de la titulació: prop de 5.000 estudiants han demanat aquest curs, en primera preferència, accedir als 7 campus públics on s’imparteix Medicina, i només un de cada cinc ho ha aconseguit.\n1.014 places de 1r\nEn aquest context, que l’oferta de 954 places de primer any del curs 2020-2021 s’ampliï en època de vaques magres un 6%, fins a les 1.014, és una qüestió rellevant.\nEls estudis disposaran el setembre vinent de 60 llocs més, segons l’acord unànime adoptat pel Consell Interuniversitari de Catalunya (l’organisme on les universitats i l’Administració debaten i consensuen bona part de les decisions que es prenen en matèria de política universitària) a finals de març.\nL’augment de l’oferta s’ha produït a partir del divorci registrat al títol que, des del curs 2008-2009, impartien conjuntament la Universitat Pompeu Fabra (UPF) i la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) al campus Mar, al costat del centre hospitalari del mateix nom, que actuava com a hospital universitari, annex al Parc de Recerca Biomèdica de Barcelona.\nAmpliació a la UAB\nLa separació provocarà que el grau de Medicina que imparteix en solitari la UAB des del curs 1968-1969 passi de les 320 places que oferta en l’actualitat a oferir-ne 380, que es distribuiran entre les unitats docents on ja es realitzen les pràctiques clíniques: els hospitals de Sant Pau i Vall d’Hebron de Barcelona; Germans Trias i Pujol de Badalona, i Parc Taulí de Sabadell.\nNous estudis a la UPF\nPer la seva banda, la UPF començarà a impartir un nou grau de Medicina, aquesta vegada en solitari, amb el mateix nombre de places que el que ara s’extingirà progressivament (60), i l ‘Hospital del Mar passarà a ser el seu braç clínic.\nEls nous estudis tindran una orientació basada en la recerca biomèdica i s’anuncien amb voluntat de donar més importància a aspectes de la formació dels futurs metges que han estat tradicionalment relegats, com són la capacitat d’expressió i anàlisi, el pensament crític, la resolució de conflictes o el treball en equip.\n4 universitats més\nEls dos graus s’afegiran a l’oferta dels campus Clínic i Bellvitge de la Universitat de Barcelona (UB), amb 87 i 172 places teòriques de primer curs, respectivament; de la Universitat Rovira i Virgili (URV), que disposa de 125 places a Reus; de la Universitat de Lleida (UdL), que en té 110, i de la Universitat de Girona (80), l’última de les universitats públiques catalanes en dotar-se, el 2009, de la titulació.\nTot i que aquest curs hi havia 954 llocs disponibles per a nou alumnat, finalment se n’han matriculat 999. La desviació més important es va registrar precisament al grau conjunt ofertat per la UPF i la UAB, que va matricular-ne 79.\nA les places públiques se n’hi han d’afegir 200 de privades. UIC Barcelona n’oferta un centenar al campus de Sant Cugat, amb l’Hospital General de Catalunya com a referent, i la UVic-UCC 100 més. L’admissió en aquesta última universitat, que va començar a impartir Medicina el 2017, també està regulada per la nota de tall, tot i el seu caràcter privat.


Xina 2-Vessel Brewhouse fàbrica, fabricants i proveïdors - RUIJIA\nCasa > Catàleg de cerveseria > Fàbrica de cerveseria > Microcerveseria equips\n2-Vessel Brewhouse Per a tot el sistema de cervesa de cervesa, la cerveseria és en realitat una part molt important. I, Especificació Ara, la cerveseria de 2 bucs utilitzada en pubs, hotels, bars i fàbriques, disposa d'acer inoxidable i materials de cooperació vermella. Hi ha una casa de cervesa d'acer inoxidable de 500 litres ...\nPer a tot el sistema de cervesa de cervesa, la cerveseria és realment una part molt important.\nAra, la cerveseria de 2 bucs utilitzada en pubs, hotels, bars i fàbriques, disposa d'acer inoxidable i materials de cooperació vermella. Hi ha una casa de cervesa d'acer inoxidable de 500 litres per a la seva referència.\nCapacitat de tancs\n500 l (capacitat de treball)\nMash / Lauter tun, Kettle / Whirlpool tun, dipòsit d'aigua calenta com a opció\nDeixar el gra, Lauterar, Alterar la mina, Whirlpool\nSUS304 complet soldat; TH = 3mm\nSUS304 complet soldat; TH = 2mm\nVapor (elèctric, foc directe opcional)\n2-Vessel Brewhouse Introducció\nMash tun és un recipient utilitzat en el procés de tall per convertir les midons en grans picats en sucres per a la fermentació. El mash tun pot ser d'una sola funció o també pot tenir un fons fals i una espiga per tal que l'espurneja\nel procés es pot fer en el mateix vaixell.\nEl lauter tun s'utilitza per filtrar i aclarir el líquid de sucre (anomenat verrug) a partir de la barreja de malta d'aigua calenta (anomenada mash) que prové de la mashing tun.\nTetera / Tumbona d'hidromassatge\nDesprés d'emparellar-se, l'herba de la cervesa es bull amb llúpol (i altres aromes si s'utilitza) en un dipòsit gran conegut com a bullidor d'aigua.\nAl final de la ebullició, la herba salada s'estableix per aclarir en un vaixell anomenat a\n"hidromassatge" on hi ha una femella tangencial. La banyera d'hidromassatge pot passar a la tetera perquè no hi ha cap obstacle a l'interior de la tetera.\nMarca aquest enllaç de vídeo:\nContacta amb mi, obteniu el descompte del 5% aquí\nHot Tags: Bufet de 2 vaixells, Xina, fabricants, proveïdors, fàbrica, a la venda\nUn parell de: Sistemes de cocció elèctrica\nSegüent: Equip de cervesa de coure 10bbL\nTanc de Fermentació Industrial\nEquip de cervesa de cervesa 5000L\nEquip de cervesa de cervesa d'acer inoxidable 200L H...


El ministeri de Defensa no podrà ocultar el nom dels acompanyants de les autoritats en viatges oficials\nUn jutge dona la raó al consell de Transparència, que depèn del ministeri de Presidència del govern espanyol, que havia demanat que aquesta informació havia de ser pública, i Defensa s'hi havia negat\nARA Barcelona Actualitzada el 17/02/2017 13:34\n651x366 La ministra de Defensa, María Dolores de Cospedal, a la base naval de Rota. / ROMAN RÍOS / EFE La ministra de Defensa, María Dolores de Cospedal, a la base naval de Rota. / ROMAN RÍOS / EFE\nEn els viatges oficials que fan les autoritats espanyoles amb avions de l'exèrcit sempre hi van acompanyants, però malgrat que els acompanyants també viatgen a càrrec dels fons de l'Estat, mai se'n fan públics els noms. A partir d'ara, però, el ministeri de Defensa ho haurà de fer si algú, emparat amb la llei de transparència, ho sol·licita.\nL'origen és la decisió del jutjat central del contenciós administratiu número 10 de Madrid, que ha desestimat el recurs presentat pel ministeri de Defensa contra la resolució del Consell de Transparència i Bon Govern, que està dins el ministeri de Presidència, que entenia que s'havia de facilitar el llistat de persones que havien acompanyat les autoritats transportades per la flota del Grup 45 de la força aèria espanyola, després de la petició d'un ciutadà.\nLa resolució del Consell va tenir en compte que la identificació de les persones que acompanyen les autoritats en els viatges està directament relacionada amb l'activitat pública i amb l'ús de fons públics. Així, el Consell destacava que aquesta informació és rellevant per al “control de l'ús aquests desplaçaments i, més concretament, perquè no s'efectuïn al marge d'actes o reunions que s'hagin de fer en l'acompliment públic dels càrrecs”.


(S'ha redirigit des de: Cercle viciós (Asimov))\nMoltes de les històries d'Asimov sobre Robots exploren les implicacions de les Tres lleis de la robòtica, encara que a "Cercle Viciós" el robot està en realitat seguint les lleis tal qual com van ser ideades; per obtenir el mateix efecte s’usen ambigüitats en el llenguatge, que fan que el robot faci el que se li diu, però no el que es desitja.\nQuan finalment troben Speedy, descobreixen que està corrent en un enorme cercle al voltant d'un pou de seleni. Després, "s'adonen que la forma de caminar de Speedy incloïa un moviment giratori inestable, un moviment de costat-a-costat" (Asimov 49). Quan els astronautes li demanen a Speedy que torni amb el Seleni, Speedy comença a dir coses com: "Hot dog, juguem alguna cosa. Tu m’atrapes i jo t’atrapo; cap amor pot tallar el nostre ganivet en dos" (Asimov 49) citant Gilbert i Sullivan. Speedy continua mostrant símptomes que, si fos humà, serien interpretats com d’ebrietat.\nPowell s'adona que la font de Seleni conté algun tipus de perill inesperat per al robot. Sota circumstàncies normals, Speedy observaria la segona llei ("un robot ha d'obeir ordres"), però Speedy va ser car de fabricar i "no és una cosa per ser destruïda com si res ... La regla tres ha estat enfortida ... així que la seva sensibilitat al perill és inusualment alta "(Asimov 51). Com que l'ordre de recollir el seleni va ser dita sense un èmfasi en particular, Speedy no pot decidir si obeir (Segona Regla) o protegir-se a si mateix del perill (l’enfortida regla tres), de manera que fa voltes al seleni fins que les dures condicions i el conflicte de regles li fan mal, a tal grau que havia començat a comportar-se com si estigués "ebri".\nPer descomptat, l'única cosa que es troba per damunt la Segona i Tercera Regla és la Primera Regla ("un robot no ha de permetre que els seus amos humans rebin mal"). Per tant, Powell decideix arriscar la seva vida exposant-se a la calor, afortunadament la primera regla va obligar a Speedy a salvar Powell, i a sortir del seu estat d’"embriaguesa", de manera que l'equip va poder reparar els bancs de foto-cèl·lules.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Runaround&oldid=22651519»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 gen 2020 a les 02:13.


Roba home Forros polars Verd preus a Trekkinn, comprar, ofertes\nForros polars - Color: Verd ()\nSalewa Plose S.A. Polarlite\n$ 136.54 $65.95\n$ 154.79 $92.95\n$ 136.64 $99.95\n$ 146.62 $84.95\n$ 91.5 $70.95\n$ 145.87 $110.95\n$ 159.91 $128.95\n$ 109.2 $87.95\n$ 103.29 $80.95\n$ 100.96 $78.95\n$ 82.23 $52.95\n$ 152.36 $94.45\n$ 121.08 $74.95\n$ 54.39 $32.95\n$ 121.57 $73.45\n$ 54.61 $31.45\n$ 87.62 $50.45\n$ 110.95 $63.95\n$ 73.33 $47.95\n$ 64.15 $42.95\n$ 127.75 $102.95\ntrekkinn sempre és la millor opció per fer les teves compres de material de muntanya. No només trobaràs la major varietat de productes i els preus més baixos. Sinó que també podràs realitzar la compra en un entorn totalment segur i fer el seguiment online de totes les teves compres. No esperis més i fes la compra de material de muntanya avui mateix. T’ho portem directament a casa! T’oferim una gran varietat de productes de muntanya per tu i els teus amics a només uns quants clics de distància. A trekkinn, la teva botiga de muntanya online, tenim les últimes novetats de Forros polars a nivell mundial. Si ets un amant de muntanya a qui li agrada compartir l’esport amb amics o familiars o simplement disfrutar de la naturalesa, tenim milers de productes perquè puguis fer-ho ben equipat! El nostre equip d’especialistes de muntanya t’ajudarà a escollir el model de Forros polars que més s’ajusta a les teves necessitats diàries i alhora s’adapta al teu pressupost. Consulta les categories de Roba home o utilitza el buscador per trobar els productes de Forros polars que vols comprar i aprofita tots els avantatges que t’ofereix la botiga online de muntanya. Busques algun model en concret de Forros polars d’alguna de les millors marques de muntanya com per exemple Regatta, Trespass, Trangoworld, Cmp, VAUDE, Ternua, Karpos, Izas, Montane, Craghoppers, Haglöfs, Salewa, Odlo, Berghaus, Columbia, Millet, Mountain hardwear, +8000, Mammut, Vertical, Marmot, adidas, Mountain equipment, Soll...? Com a distribuïdors oficials de cada una de les marques que tenim en catàleg, t’oferim una extensa gamma de Forros polars i la total garantia legal del fabricant durant 2 anys.


Superat el temporal, toca reparar els danys | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nSuperat el temporal, toca reparar els danys\nImatge de la C-12, entre Tortosa i Amposta, tallada com a conseqüència de les pluges.Foto: Anna Ferràs\nProtecció Civil ha desactivat cap a les dues del migdia l’alerta de l’Inuncat per la millora de les condicions meteorològiques, amb tot, manté la prealerta d’aquest pla fins que es normalitzi la situació als rius rieres i barrancs. De fet, només queda tallada la C-12 a Tortosa per esfondraments del paviment entre els quilòmetres 9 i 9,50 i en aquest punt es fan desviaments senyalitzats.\nParal·lelament, encara es dona pas alternatiu als vehicles a la TP-3311 a La Galera perquè la calçada està inundada en sentit sud. Tot i que s’ha desactivat el pla Inuncat, Protecció civil ha demanat «extremar les precaucions a l’entorn de rius i rieres i no travessar cap punt que encara estigui inundat».\nSuperat el temporal, que de fet ha estat doble -un pel Pilar i l’atra, aquesta setmana-, toca ara fer el recompte de danys i començar a actuar en els llocs on n’ s’ha fe perquè no presentaven tantes emergències, com en el cas de Salou, com una de les poblacions més afectades en l’anterior episodi. Els ajuntaments hauran d’arranjar camins rurals, principalment, com indicava a Tarragona21 l’alcalde de Constantí, Òscar Sánchez, on més enllà d’alguna gotera en la llar d’avis, la feina vindrà ara als camins del terme, on en principi l’Ajuntament haurà de contractar treballs de manteniment ja que no ho podrà assumir la Brigada municipal. En principi no es comptaria amb subvencions de la Diputació.\nA Catalunya, el telèfon d’emergències 112 ha rebut fins a les 10 del matí 595 trucades relacionades amb el temporal. Per la seva banda, els Bombers de la Generalitat han fet entre les 10 de la nit i les 10 del matí 46 serveis, la majoria per arbres caiguts i per inundacions. Cap a les 6 del matí s’ha pogut restablir la circulació de trens entre Barcelona i València, tallada des de les 6 de la tarda de divendres per la inundació de l’estació de Vinaròs. El tall ha afectat diversos trens, entre ells, un talgo que ha obligat als seus usuaris a passar entre 8 i 12 hores a dins el tren a l’Aldea.\nDes que va començar l’episodi de pluges, Protecció Civil ha rebut 595 trucades, amb 440 expedients. 281 dels avisos es van fer des del Montsià, 64 des del Baix Ebre, 41 del Baix Camp, 35 del Barcelonès, 25 del Garraf, 24 del Tarragonès, 17 del Maresme, 16 del Vallès Occidental, 11 del Gironès i 8 de l’Alt Empordà. El municipi des d’on es van fer més trucades al telèfon d’emergències és Alcanar (120), seguit d’Amposta (51), Tortosa (40), Sant Carles de la Ràpita (30) i Barcelona (29).\nDels registres de pluges de les darreres hores destaquen els 250 l/m² del Parc Natural dels Ports, els 235,4 l/m² d’Alcanar, els 153,9 l/m² d’Ulldecona, els 144l/m² de Mas de Barberans, els 109,7 l/m d’Horta de Sant Joan i els 103 l/m² dels Alfacs.\nEls Bombers de la Generalitat han fet fins a les 10 del matí 46 serveis relacionals amb la pluja i el vent. La majoria dels 19 avisos rebuts des de les Terres de l’Ebre eren per inundacions de baixos. D’entre els serveis que han fet els bombers en destaca un que han fet aquest dissabte a les deu del matí al carrer Roca Roja, a Alcanar Platja, on ha cedit el paviment d’un carrer i el mur d’un aparcament privat, cosa que ha fet caure parcialment els vehicles que hi havia estacionats.\n08/01/2019 Activa Mútua recupera per a Tarragona la façana d’un edifici històric dels anys 50\n23/01/2017 En Comú Podem demana al Govern central que arrangi i reposi els passejos i les platges afectades\n25/11/2014 Controlat un petit vessament de gasoil al pantalà d’Asesa


Congressos (Departament de Dret)\ndc.contributor.author Capdeferro i Pla, Josep\ndc.contributor.author Serra i Puig, Eva\ndc.identifier.citation Capdeferro J, Serra E. La reactivació del Tribunal de Contrafaccions de Catalunya durant la guerra. A: Mollfulleda C, Sallés N, editores. Els Tractats d’Utrecht: clarors i foscors de la pau, la resistència dels catalans : 9-12 abril 2014: actes del congrés. Barcelona: Museu d'Història de Catalunya. 2014; p. 437- 443\ndc.description.abstract El Tribunal de Contrafaccions fou una institució mixta i paritària, formada per tres jutges de part de la monarquia i tres de part dels braços de la Cort de Catalunya. La seva missió fou defensar a escala suprema, per sobre del mateix rei, el respecte envers el dret català. La seva activitat va condemnar i va prevenir actuacions contràries a les constitu-senyorials. El Tribunal funcionà de manera intensa entre els anys 1702 i 1705, durant el regnat de Felip de Borbó. Ara en un període dramàtic de la Guerra de Successió, com a mínim entre gener i juny de l’any 1713. Ens consta a través d’unes ratlles de les Narraciones históricas de Francesc de Castellví, als Dietaris de la Generalitat de Catalunya i, sobretot, gràcies a un procés inèdit que hem localitzat a l’ACA de Barcelona. En tal procés, els sis jutges de contrafaccions, posicionats unànimement, aconseguiren que dos civils humils fossin sostrets de la jurisdicció militar que els havia condemnat il·legítimament a quatre anys remant a galeres. El Tribunal acabà sentenciant que el responsable de jurisdicció a Catalunya en el futur. El Decret de Nova Planta (1715-1716) aboliria aquest important òrgan, com la resta d’institucions polítiques catalanes d’arrel pactista i iuscentrista.\ndc.publisher Museu d’Història de Catalunya\ndc.relation.ispartof Mollfulleda C, Sallés N, editores. Els Tractats d’Utrecht: clarors i foscors de la pau, la resistència dels catalans : 9-12 abril 2014: actes del congrés. Barcelona: Museu d'Història de Catalunya. 2014; p. 437- 443\ndc.rights © Els autors. Museu d’Història de Catalunya. Departament de Cultura. Generalitat de Catalunya\ndc.subject.other Catalunya. Tribunal de Contrafaccions -- Història\ndc.subject.other Catalunya -- Política i govern -- 1700-1746\ndc.subject.other Dret català -- Història -- S. XVIII\ndc.title La reactivació del Tribunal de Contrafaccions de Catalunya durant la guerra\nName: Capdeferro_act_re ...\nCongressos (Departament de Dret): 4


L'educació primària i secundària mantenen la presencialitat mentre que batxillerat i formació professional l'aniran reduint aquests propers dies - Revista Cambrils\nEls campus de les universitats catalanes mantindran durant tot el mes de novembre la virtualitat en la docència, iniciada el passat 15 d’octubre\nPublicat el Divendres, 30 d'octubre de 2020 11:19h\nImatge de l'exterior de l'institut Cambrils | Lluís Rovira i Barenys\nL'educació obligatòria, és a dir primària i secundària, es mantindrà inalterable amb la plena presencialitat mentre que les etapes postobligatòries de batxillerat, formació professional i règim especial reduiran la presencialitat en el marc dels seus propis plans d'organització, segons ha informat avui el departament d'Educació de la Generalitat. Aquesta reducció de la presencialitat s'haurà de desenvolupar al llarg de la setmana vinent i s'allargarà durant aquest primer trimestre de curs per tal que els centres no hagin de variar els plans, passats els propers 15 dies. Això vol dir que avui, l'activitat als centres és la que ja estava prevista i seguirà així fins que no es puguin activar les noves mesures. Tanmateix, la propera setmana es publicaran instruccions específiques referents a aspectes concrets com l’avaluació o les pràctiques.\nPel que fa a la mobilitat de l’alumnat i professorat, davant dels confinaments perimetrals, aquesta està garantida amb la declaració responsable. En el professorat per anar del domicili al centre i a la inversa –sigui fora del municipi, comarca o en una altra comunitat autònoma-; i en l’alumnat, tant si es trasllada amb transport públic com amb la família.\nModel universitari virtual exceptuant les pràctiques i les avaluacions\nEls campus de les universitats catalanes mantindran durant tot el mes de novembre la virtualitat en la docència, iniciada el passat 15 d’octubre en les classes teòriques que, fins aleshores, es realitzaven de manera presencial. D’aquesta manera, l’activitat acadèmica presencial se cenyirà únicament a les pràctiques i les avaluacions, extremant les mesures de protecció.


Miquel Casellas El Vendrell 25-10-2020 06:50\nBiblioteca Popular del Vendrell. Eix\nLa Biblioteca Popular del Vendrell va celebrar el passat dissabte 17 d’octubre un segle de vida entre nosaltres. La seva inauguració amb tota la flor i la nata de la societat vendrellenca i la presència de figures destacades de la política catalana com el president de la Mancomunitat Josep Puig i Cadafalch. Un període que emmarca un de les èpoques daurades de Catalunya al llarg del convuls segle XX. El cost de l’obra va ser de 40.000 pessetes el que avui representarien uns 240,405 euros que ens podia resoldre la compra d’una família de 4 persones durant un parell de setmanes sense excessos. La primera pedra es va col·locar per la festa major del 1917 i no va ser fins la Fira del 2020 en què es va obrir al públic.\nAquesta ha estat una de les eines perquè la cultura arribes al poble perquè tothom pogués accedir al coneixement que és una de les armes mes poderoses dels nostres temps per aconseguir canviar el món. Durant molts anys la cultura ha estat patrimoni principalment de les classes nobles i burgeses i de l’església, com no. Això els ha permès guiar a la resta de la societat cap allà on els ha interessat. En els darrers segles també han aparegut esporàdics personatges de les classes més desafavorides que per alguna raó han tingut contacte amb la cultura i han liderat importants moviments socials per exemple Dolores Ibárruri, “la Pasionaria”.\nAvui en dia que estem saturats d’informació gràcies a les xarxes potser el que ens cal és saber triar el gra de la palla i lluitar contra les notícies falses, però en aquella època com ara, la informació és sinònim de poder.\nLa cultura era patrimoni de quatre famílies que es podien permetre el luxe de comprar llibres i també d’educar els seus fills fins a una edat raonable. La universalització de l’ensenyament no ha arribat fins al segle XX després de l’empenta que van suposar l’extensió arreu dels ideals de la Revolució Francesa uns pocs segles enrere.\nQuan jo tenia 18 anys tothom força eren les famílies que tenien a casa seva alguna enciclopèdia com la Gran Enciclopèdia Catalana o la Larousse que potser eren les més populars a casa nostra. Aquesta eina et permetia complir amb bona part dels deures de l’escola. Altres cops havies d’anar a buscar un llibre especialitzat que t’aportes la informació necessària a la biblioteca.\nAvui en dia aquests espais estan portant a terme altres funcions perquè amb el temps com moltes altres coses s’han d’actualitzar.\nAvui en dia és un punt on es pot trobar una de les incorporacions més revolucionàries a les nostres vides com el wifi que s’ha convertit en un element clau per treure profit a altres aportacions tecnològiques innovadores com els ordinadors i el telèfon mòbil.\nÉs un lloc on es pot estudiar tranquil fora de casa tal com s’ha demostrat en aquests caps de setmana que s’ha obert per atendre els necessitats de tranquil·litat per aquells estudiants que estaven en períodes d’examen.\nLa biblioteca és un punt de trobada per a generacions diferents. Per aquells joves que han de fer un treball, per aquells que volen parlar d’un llibre i per als més petits que estan descobrint el moviment dels astres o volen saber les passions de la bruixa del bosc.\nLa Biblioteca serveix com a eix cultural on gent de totes les edats i condicions s’hi troben amb la finalitat de compartir cultura, experiències, gustos, vivències, projectes i tantes altres coses que serveixen per fer teixit social, per fer xarxa, una eina tan necessària avui en dia en la nostra societat individualista.\nLa Biblioteca del Vendrell que el 2005 va canviar d’emplaçament per posar-se on abans estava un dels llocs mítics del Vendrell com el Cau de l’Arc segueix fent la seva feina de formigueta i està allí al nostre abast a través de les xarxes i en cos i ànima perquè aquest cor de la cultura local segueixi bategant amb força arreu encara que la societat estigui confinada com va passar el passat Sant Jordi. Per molts moments, mesos i anys seguiu mantenint encès aquesta llum que ens ajuda a veure-hi més clar en el nostre camí per la vida.\nRescatat l'espeleòleg accidentat a l'Avenc de l'Esquerrà, a Olesa de Bonesvalls\nLes dues primeres jornades de cribatges massius a Vilanova detecten un sol positiu entre més de 400 proves\nÈxit del porta a porta del Vendrell amb un 80% de recollida selectiva en les primeres setmanes de funcionament


Carme Junyent presenta ‘Som dones, som lingüistes, som moltes i diem prou’ aquest dijous – La Bústia\nCarme Junyent presenta ‘Som dones, som lingüistes, som moltes i diem prou’ aquest dijous\nPer Redacció / La Bústia 9 de setembre de 2021 a les 9:00 0 1246 Visites\nLa masquefina i una setantena de dones professionals de la llengua analitzen l’ús i l’abús del llenguatge suposadament no sexista i proposen alternatives\nLa lingüista masquefina M. Carme Junyent acaba de publicar el llibre ‘Som dones, som lingüistes, som moltes i diem prou‘ (Eumo Editorial). En aquest llibre, que ha generat polèmica abans de publicar-se, Junyent ha reunit articles de 70 dones. Són lingüistes, filòlogues, traductores, correctores i periodistes que exposen la seva opinió sobre les propostes que es fan de llenguatge inclusiu, des dels desdoblaments (catalans i catalanes), els genèrics (l’alumnat), l’ús no marcat del femení i els pronoms “neutres”, entre altres discursos.\nTot i que les opinions són molt diverses, hi ha força acord en què les propostes que es fan “no són sostenibles i obstaculitzen el missatge i també en què aquestes formes són en realitat una cortina de fum per fer creure que es lluita per la igualtat però limiten les accions a la llengua”, explica Junyent a La Bústia. La lingüista, que edita, coordina i escriu un dels articles, sempre ha manifestat la seva “oposició als desdoblaments i a estrafer la llengua” i afirma que “aquestes propostes no surten de baix, com passa en general en els canvis lingüístics, sinó que són una imposició del poder”. De fet, la lingüista explica que “hi ha dones que he convidat a col·laborar i que no han volgut participar-hi per no comprometre’s laboralment”.\nM. Carme Junyent és professora de la Universitat de Barcelona i directora del Grup d’Estudi de Llengües Amenaçades (GELA), i el nou llibre té l’objectiu de proposar un debat entorn del suposadament llenguatge inclusiu i no sexista, així com del seu ús i abús. Aquest dijous a Lleida es fa la primera presentació de l’obra a la llibreria La Fatal. Per assistir s’ha de reservar plaça a eumoeditorial@eumoeditorial.com. I el dissabte 18 de setembre a les 19.15h a l’escenari 1 de la Setmana del Llibre en Català a Barcelona, Junyent participarà en la taula rodona ‘L’ús de la llengua’. A Masquefa es presentarà després de Nadal.\nEls útims llibres publicats i Creu de Sant Jordi:\n‘Els colors de la neu’\n‘El futur del català depèn de tu’\nFotografia: Carme Junyent amb el llibre ‘Som dones, som lingüistes, som moltes i diem prou’ [SE]\nEl Festival LOLA d’Esparreguera arrenca aquest dissabte


HALLE BERRY ES BURLA DE LA FOTO AMB UN POSSIBLE NOU XICOT MISTERIÓS - AMOR I SEXE\nPrincipal Amor I Sexe Està Halle Berry fora del mercat? La nova foto d'Instagram suggereix que està en quarantena amb un nou Bae\nSembla que l’actriu pot haver acabat la seva ratxa amb un home nou i especial a la seva vida.\nHalle Berry ha estat oberta a gaudir de la vida individual durant els darrers anys, però sembla que té un nou quaran cosa per cridar-la seva.\nLa guanyadora de l'Oscar va donar la volta a les xarxes socials després de publicar una foto de Sunday Funday amb els peus recolzats al costat de la d'un home desconegut. La foto deixava als fans preguntant-se qui podria ser l'home misteriós (perquè només ho heu fet saber és real quan els emoji de cor vermell fan el títol.)\nUna publicació compartida per Halle Berry (@halleberry) el 19 de juliol de 2020 a les 18:10 PDT\nL'última relació pública coneguda de Berry va ser amb el productor Alex Da Kid, amb qui va sortir breument el 2017. Abans, va estar casada amb l'actor francès Olivier Martinez durant tres anys abans de divorciar-se el 2016. Berry i Martinez comparteixen un fill de 6 anys , de nom Maceo, i l’actriu també té una filla de 12 anys, anomenada Nahla, d’una relació anterior amb el model Gabriel Aubry.\nEn un xat d’Instagram en directe amb la productora i actriu Lena Waithe, Berry va admetre que s’havia aturat en la seva vida de cites per centrar-se en ser mare.\nSegons ella, he decidit dedicar-me temps Gent . Sóc una persona orientada a la relació, sempre vull estar amb algú. Però vaig decidir, No, reduiré la velocitat, trigaré un minut i passaré temps amb mi .\nBerry va continuar, ja no sento la necessitat d’una relació, de manera que no sento la necessitat d’afanyar-me ni d’acceptar alguna cosa que no em correspon del tot. No és que res no passi amb la gent amb qui he estat, però esperaré el meu partit o em quedaré en solitari, estaré amb els meus fills i faré la meva vida com ho faig.\nQui fa companyia a la nostra noia en aquests dies hauria de ser un noi especial.\noldies clàssics però llaminadures\nhistòria del hip hop jimmy fallon\nquines flors són comestibles\nla següent model de maquilladora d’amèrica\nIncòmode! El moment en què Angela Simmons va dir a Romeo que estava embarassada estava força tensa\nEXCLUSIVA: La reconfortant història de com LeToya Luckett va conèixer el seu promès


Política de Privacitat - DISI TALENT\nEns comprometem a salvaguardar la seva privacitat. Contacti’ns si te alguna pregunta o problema respecti a l’ús dels seves Dades personals i amb gust l’atendrem. A usar aquest lloc i /o els nostres serveis, vostè accepta el processament dels seves dades personals com és descriu en aquesta Política de privacitat.\nDades personals: qualsevol informació relacionada amb una persona física identificada o identificable. Processament: qualsevol operació o conjunt d’operacions que és realitza en Dades Personals o en conjunts de Dades Personals. Subjecte de dades: una persona física els dades personals de la qual estan sent processaments. Nen: una persona natural menor de 16 anys.\nEl processament és legal, just i transparent.\nEls nostres activitats de processament tenen bases legals. Sempre considerem els seus drets abans de processar dades personals.\nEl processament està limitat al propòsit. Els nostres activitats de processament s’ajustin al propòsit per al qual és van recopilar els dades personals.\nEl processament és realitza amb dades mínimes. Només recopilem i processem la quantitat mínima de Dades personals requerida per a qualsevol propòsit.\nEl processament està limitat amb un període de temps. No emmagatzemarem els seves dades personals per més temps del necessari.\nFarem el nostre millor esforç per a garantir l’exactitud de les dades.\nFarem tot el possible per a garantir la integritat i confidencialitat dels dades.\n1. Dret a la informació, cosa que significa que te dret a saber si els seves Dades personals s’estan processant; quines dades és recopilin, d’on s’obtenen i per què i qui els processa.\n2. Dret d’accés, cosa que significa que te dret a accedir a les dades recopilades de / sobre vostè. Això inclou el seu dret a sol·licitar i obtenir una còpia dels seves Dades personals recopilades.\n3. Dret a rectificació, cosa que significa que te dret a sol·licitar la rectificació o l’esborrat dels seves Dades personals que siguin inexactes o incomplets.\n4. Dret a esborrat, cosa que significa que en uneixes certes circumstàncies pot sol·licitar que les seves dades personals siguin esborrades dels nostres registres.\n5. Dret a restringir el processament: quan s’apliquin certes condicions, te dret a restringir el processament dels seves dades personals.\n6. Dret a oposar-se al processament, cosa que significa que en uns certs casos te dret a oposar-se al processament dels seves dades personals, per exemple, en el cas del màrqueting directe.\n7. Dret a oposar-s’a el processament automatitzat, cosa que significa que te dret a oposar-se al processament automatitzat, inclòs el perfil; i no estar subjecte a una decisió basada únicament en el processament automatitzat. Aquest dret pot exercir cada vegada que existeixi un resultat del perfil que produeixi efectes legals que l’afectin o l’afectin significativament.\n8. Dret a la portabilitat de dades: vostè te dret a obtenir els seves Dades personals en un format llegible per màquina o si és factible, com una transferència directa d’un Processador a un altre.\n9. Dret a presentar una queixa: en el cas que rebutgem la seva sol·licitud en virtut dels Drets d’accés, li proporcionarem una raó de per què. Si no està satisfet amb la forma en què s’ha manejat la seva sol·licitud, contacti’ns.\n10. Dret a l’ajuda de l’autoritat supervisora, cosa que significa que te dret a l’ajuda d’una autoritat supervisora i el dret a altres recursos legals, com reclamar danys i perjudicis.\n11. Dret a retirar el consentiment: vostè te dret a retirar qualsevol consentiment atorgat per al Tractament dels seves Dades personals.\nAquesta podria ser la seva adreça de correu electrònic, nom i telèfon. Principalment informació que és necessària per a remetre-li informació sobre els nostres serveis o contestar-li a les seves consultes, demanar cita prèvia, o millorar la seva experiència amb nosaltres. Guardem la informació que ens proporciona perquè pugui comentar o realitzar altres activitats en el lloc web.\nAixò inclou informació que s’emmagatzema automàticament mitjançant cookies i altres eines de sessió. Per exemple, la seva adreça IP, etc. Aquesta informació s’utilitza per a millorar la seva experiència amb el client. Quan utilitza els nostres serveis o mira els continguts del nostre lloc web, els seves activitats podin ser registrades.\nNo compartim els seves dades amb tercers.\nUsem els seves dades personals per a:\n• proporcionar-li el nostre servei.\n• millorar la seva experiència com a client;\nUsem la seva informació personal per motius legítims i / o amb el seu consentiment. En virtut de celebrar un contracte o complir obligacions contractuals, processem les seves dades personals per als següents propòsits:\n• per a identificar-li;\n• per a proporcionar-li un servei o enviar-li / oferir-li un producte;\n• per a comunicar-nos ja sigui per facturació;\nSobre la base d’interès legítim, processem els seves dades personals per als següents propòsits:\n• donar-li cita per a la consulta;\n• administrar i analitzar la nostra base de clients (comportament de compres i historial) amb la finalitat de millorar la qualitat, varietat i disponibilitat de productes / serveis oferts / brindats;\n• respondre als seves consultes a través de la web.\nProcessem les seves Dades Personals per a complir amb els obligacions derivades de la llei i / o utilitzar les seves Dades Personals per a les opcions proveïdes per la llei. Ens reservem el dret d’anonimitzar les dades personals recopilades i utilitzar aquestes dades. Usarem les dades fora de l’abast d’aquesta Política només quan els hi anonimitzi. Guardem la seva informació i una altra informació recopilada sobre vostè durant el temps que sigui necessari per a fins informatius i comercials. És possible que processem les seves Dades personals per a fins addicionals que no s’esmenten aquí, però que són compatibles amb el propòsit original per al qual és van recopilar els dades. Per a fer això, ens assegurarem que:\n• l’enllaç entre els propòsits, el context i la naturalesa dels dades personals és adequat per a un processament posterior;\n• el processament posterior no danyarà els seus interessos i\n• hi hauria salvaguarda apropiada per al processament. L’informarem sobre qualsevol processament posterior i propòsits.\nQui més pot accedir als seves Dades Personals\nNo compartim la seva informació personal amb estranys. En alguns casos, és proporcionen dades personals sobre vostè als nostres col·laboradors de confiança amb la finalitat que sigui possible brindar-li el servei o millorar la seva experiència com a client. Compartim els teves dades amb:\nHosting web: servidor propi del grup DISI\nTercers connectats: accés a dades per part de la nostra desenvolupadora web, Maria Luisa Franco (websquesuben). Només treballem amb socis de processament que podin garantir un nivell adequat de protecció als seves dades personals.\nDivulguem els seves Dades personals a tercers o funcionaris públics quan estem legalment obligats a fer-ho. Podríem divulgar els seves Dades personals a tercers si vostè ha donat el seu consentiment o si existeixen altres motius legals per a això.\nCom assegurem els seves Dades Personals\nFem el nostre millor esforç per a mantenir les seves dades personals fora de perill. Usem protocols segurs per a la comunicació i transferència de dades (com HTTPS). Usem anonimització i pseudònim quan és adequat. Controlem els nostres sistemes a la revolta de possibles vulnerabilitats i atacs. Encara que fem el nostre millor esforç, no podem garantir la seguretat de la informació. No obstant això, prometem notificar als autoritats adequades dels violacions de dades. També li notificarem si existeix una amenaça als seus drets o interessos. Farem tot el que puguem per a evitar infraccions de seguretat i ajudar als autoritats en cas que és produeixin infraccions. Si te un compte amb nosaltres, tingui en compte que ha de mantenir el seu nom d’usuari i contrasenya en secret.\nEns reservem el dret de fer canvis a aquesta Política de Privacitat. Última modificació va ser feta 17/11/2020.


Explicar la cultura tradicional a través dels contes | elCugatenc\nFotos: Cedides per Eva Tataret\nUna història realment útil és aquella amb què et sents identificat, aquella que et fa pensar que potser l’actitud del protagonista l’haguessis pogut tenir tu o que t’anima a intentar fer alguna cosa, potser impossible: “El millor és quan el nen diu: ‘tant de bo jo tingués un poder per reverir-ho’”. D’aquesta identificació neix el sentit dels contes. Les llibreries són plenes de literatura per a infants pensada per a moments concrets. Si es mor l’avi, un conte sobre la mort. Si comença a fer-se preguntes sobre el sexe, un conte sobre sexualitat. Però això no és útil, no connecta, està tot massa forçat. Aquest és el parer d’Eva Tataret, contacontes, autora, implicada en la cultura tradicional i moltes d’altres etiquetes d’activista cultural que li podríem posar. La clau és que si un conte ben fet pot servir per ajudar els infants –i no només a ells–, per què no utilitzar-los amb un valor pedagògic? La resposta a aquesta pregunta va néixer fa més de cinc anys.\nDes del 2011 més de 3.000 alumnes de les escoles i instituts santcugatencs han participat a l'activitat de contacontes que fa Tataret amb l’il·lustrador Pere Robira de la mà de la Coordinadora d'Entremesos de Cultura Popular. Els nens poden viure en aquestes sessions un conte que els uneix a la ciutat a partir de la figura dels Gegants. “Expliquem la història amb altres elements de la ciutat pel mig perquè uns gegants sense història només són uns ninos grans”, explica. Amb La veritable història del Joan i la Marieta els infants comencen a conèixer els gegants més enllà de la figura, a entendre per què van ben vestits, per què porten el vano i el ram... Incorporar altres elements santcugatencs permeten mantenir l’esperit de poble en una ciutat que ho té difícil pel seu ritme de creixement.\nTot i això, no és senzill perquè fer un contacontes a l'escola té més entrebancs dels que sembla. En funció del centre, la direcció està més o menys interessada, hi ha professors que no volen que els alteren ni una mica l’horari i altres que, directament, creuen que aquest tipus d’activitats són ximpleria. Però Tataret està convençuda que explicar aquesta història aporta, i molt, perquè no es tracta d’apropar més infants a la cultura popular sinó d’explicar-los què és i quin sentit té, i si els agrada, ja acudiran a les entitats. D’aquesta experiència, molts centres han fet els seus projectes de creació de gegants i cucaferes, acompanyats de música tradicional o, en la majoria de casos, de batucades. “Només tenim una escola a la ciutat amb un projecte de música tradicional”, recorda Tataret, “almenys nosaltres podem explicar-los per què als gegants els agrada més aquest tipus de música però que si al centre només hi ha batucada, prefereixen sortir al carrer amb una batucada que sense música”.\nL’activitat està inclosa al Pla de Dinamització Educativa (PDE) de l’Ajuntament, de tal manera que tots els centres públics, concertats i privats de la ciutat poden accedir-hi. És gràcies a aquest Pla que han pogut entrar a escoles on segurament sense aquest recurs seria impensable accedir. I ho fan amb una força especial, perquè mentre Tataret explica la història, que es pot alterar en to i ritme en funció de l’edat de l’audiència, Robira va dibuixant-la sobre un gran llenç de paper. D’aquesta manera, no només aconsegueixen més atenció sinó que ajuden aquells alumnes amb problemes de comprensió a assabentar-se de tot més enllà de la seva llengua materna o de les limitacions en l’aprenentatge que puguin tenir. “És al·lucinant; hi ha vegades que començo a parlar i no em mira cap nen, estan tots fixant-se en cada detall de la il·lustració”, narra Tataret.\nD’aquesta experiència van néixer dos altres contes amb una lògica semblant. D’una banda, La llegenda del boc de Can Vernet, escrit per Tataret i il·lustrat per Micu Resines, que fa mig any es va presentar en format llibre i on s’explica la història del boc, que va ser l’esquer que va utilitzar l’abat Biure per pagar el preu que un dimoni li havia posat a la construcció del pont de Can Vernet. De nou, una figura que precisa d’una història i, en aquest cas, també de cura amb la il·lustració per no causar por als nens. D’altra, la de l’origen de la tradició de la revetlla de Sant Joan i, especialment, la flama del Canigó, que els va demanar Òmnium i que, de moment, no ha estat editat. Tot un repte explicar als nens santcugatencs per què ve una flama des de la Catalunya Nord i esdevé un símbol de la unió cultural dels Països Catalans.\nDe totes aquestes experiències, Tataret ha pogut constatar que el conte és una eina magnífica per transmetre la cultura popular a nens, joves i adults; perquè permet connectar i amb aquesta connexió aportar elements importants per al creixement personal i per a la identificació col·lectiva com a societat. És per això que va participar al Fòrum d’Educació i Cultura Popular el darrer cap de setmana de gener, on va poder explicar l’experiència davant de persones de la cultura popular arribades d’arreu de Catalunya. Una experiència que recordarà amb estima però també amb utilitat per haver pogut conèixer altres experiències en què la cultura tradicional ha estat al centre de l’aprenentatge.\nPerò de cultura popular a Sant Cugat encara li queda molta feina a fer, perquè mentre la Coordinadora d’Entremesos acull Bastoners, Caparrots, Castellers, Trabucaires, la comissió del Paga-li Joan, Diables, l’Entitat Sardanista, l’Esbart, l’Escola de Música Tradicional, Geganters i Grup Mediterrània continua havent altres entitats i col·lectius que cal tenir en compte en la concepció de cultura tradicional. Per això té esperances que el Pla Estratègic de Cultura Tradicional, iniciat a l’octubre del 2016 i amb un retard de més de mig any, pugui tenir-ho en compte. A banda de preocupar-se per l’espera de més, avança: “És important que se’ns contempli a tots, no només a la Coordinadora, perquè aquests ja ens veiem totes les setmanes”. El repte és, assegura, trobar un consens sobre què fa i què s’espera en un futur de la cultura tradicional a la ciutat.\nQuim Pla: “La cultura popular fa una funció social que va molt més enllà de la plaça”\nÉs part del nucli de la cultura popular i tradicional santcugatenca des de fa més de vint anys i una de les veus més acreditades per parlar sobre quin paper juguen els actes populars i la relació amb les institucions.\nUn Ple de cultura tradicional\nCONTRACRÒNICA. Les aprovacions inicials d’un Pla Estratègic de Cultura Popular i d’un Protocol dels Gegants coincideix amb un crit d’alerta de l’Esbart, que tem haver de tancar el local.


Sobre la contradicció principal, ací i ara, per Víctor Baeta. Publicat en LA VEU | ANNA notícies\nSobre la contradicció principal, ací i ara, per Víctor Baeta. Publicat en LA VEU\n8 de setembre de 2014 ANNA\t2 comentaris\nDilluns, 8.9.2014 12h15\nSobre la contradicció principal, ací i ara\nL’esquerra valenciana, en la seua acció política contra la dreta valenciana, actua de manera metafísica. L’esquerra valenciana concedeix a la dreta valenciana un valor de contradicció principal, de contrari preeminent, que no té. La contradicció entre l’esquerra política valenciana i la dreta política valenciana, és una contradicció ful.\nLes contradiccions que afecten als valencians són múltiples. L’avanç de la societat valenciana es fa en la mesura que, aguditzades aquestes contradiccions, es superen. Però si no escollim amb cura, si ignorem la contradicció principal, aquella que en la seua resolució, ens ha de produir el major avanç, llavors els xicotets avanços en les contradiccions secundàries queden subsumits per la no resolució de la contradicció principal d’avanç.\nL’esquerra valenciana té tantes dificultats per eixir del pou on està enfonsada tants anys, perquè, entre altres raons, actua de manera metafísica en la creença que les mancances que pateixen els valencians es resoldran dins de l’Estat espanyol. La contradicció principal per a aquesta esquerra és la que enfronta, dins de l’Estat, a l’esquerra i a la dreta. Per a l’esquerra valenciana les contradiccions entre l’Estat espanyol i els valencians, principalment l’espoli econòmic, o no existeixen o són secundàries o es poden resoldre en una altra Espanya.\nPer a aquesta esquerra els valencians no tenim cap contradicció amb l’Estat espanyol, i sí existeix, és secundària i superable dins del mateix Estat. Per aquesta esquerra sols compta com a contradicció principal la que, com a part del pueblo español, se’ls ha destinat que resolguen i no és una altra que l’enfrontament contra la dreta valenciana, com a part de la dreta espanyola. Aquesta esquerra ignora la contradicció existent entre l’Estat espanyol, eufemisme d’Estat castellà – esdevingut Imperi espanyol, ara ja terminal- i els territoris que domina i espolia. Aquesta contradicció, vigent i resolta fins ara contra els valencians, té data documentada d’inici: el 29 de juny de 1707 amb el decret de Nueva Planta. Decret que es reflecteix en totes les Constitucions espanyoles esdevingudes, des de la primera en 1812, fins a la darrera de 1978, passant per la republicana de 1931.\nPodem afirmar que la causa del perquè l’esquerra valenciana actua de manera metafísica rau en que no exerceix com a valenciana. Perquè exerceix de manera subsidiària, com espanyola. Perquè actua d’esquenes a la contradicció principal.\nAra, per primera vegada des de 1707, el sobiranisme valencià republicà ha teoritzat la superació de la contradicció principal d’avanç, per damunt de qualsevol altra, ara i ací.\nPer als sobiranistes valencians, la contradicció principal, la que en la seua resolució ens ha de donar el major avanç per a superar les mancances de la nostra societat, és la que enfronta a l’ofegada economia productiva valenciana front a l’imperant economia especulativa i espoliadora espanyola. La contradicció entre els interessos del poble valencià (residents de l’actual Comunitat Valenciana) contraposats als interessos de l’Estat espanyol.\nAquesta contradicció sols es pot superar amb l’assoliment d’un Estat valencià que, d’Oriola a Vinaròs, controle els recursos econòmics que generem els valencians. Un Estat que face possible l’economia que ens ha caracteritzat sempre com a poble emprenedor i treballador: l’economia productiva. Economia productiva lluny de l’economia especulativa i espoliadora que ens han importat des de l’Estat espanyol.\nSols un Estat valencià sobirà i independent, amb la bandera de la República Valenciana onejant a la seu de les Nacions Unides, un Estat en mans dels valencians i al servei dels nostres interessos, que controle els nostres recursos econòmics, amb unes entitats financeres pròpies, podrà potenciar la nostra economia productiva.\nUna política d’Estat –d’Estat valencià–, basada en una aliança de facto entre el Capital i el Treball, que aposte per guanyar en productivitat, però no baixant els salaris, sinó en millorar la tecnologia dels mitjans de producció, la qualificació de la ma d’obra i l’organització del treball, potenciant l’educació a tots els nivells, atenent suficientment la investigació, el desenvolupament i la transferència de tecnologia.\nNo tenim altre camí, ni cap altra alternativa.\nPerò per a arribar al nostre Estat valencià de benestar, cal des de ja assentar les bases que faciliten, en el seu moment, el poder assolir-lo. Caldrà començar per fer realitat dos objectius:\n– aconseguir l’AGÈNCIA TRIBUTÀRIA VALENCIANA que recapte tots els impostos.\nVíctor Baeta, president d’AIVCAM / NEM Sabadell\ni autor del llibre ’Per la República Valenciana, d’Oriola a Vinaròs’\nEntrada anteriorSols un 17% de residents de la CV es senten només espanyolsSegüent entradaEnric Juliana: “insisto…hay elementos nuevos”\n2 pensaments a “Sobre la contradicció principal, ací i ara, per Víctor Baeta. Publicat en LA VEU”\n10 de setembre de 2014 a les 04:47\nL’economia productiva és valenciana i l’especulativa és espanyola, colonial, d’acord. Però l’economia especulativa feta per valencians o des del País Valencià és valenciana o espanyola? (La resposta és que és burgesia “compradora”, però no és divertida). El teu “tots els valencians són bons” inclou Fabra (el de les ulleres negres i l’aeroport fantasma) o Zaplana, promotor de “Terra Mítica”, ex-president de la Comunitat Valenciana, que era murcià?\nVíctorBaeta ha dit:\n10 de setembre de 2014 a les 05:36\nContestació a l’amic Auladell.\n1. Per als sobiranistes valencians republicans sols és POLÍTICAMENT (que és allò que ens interessa) VALENCIÀ aquell que reivindica i treballa per assolir l’Estat valencià i la República Valenciana.\nLlavors ni la senyora Marina Albiol ni el senyor Fabra, els dos de Castelló de la Plana, són per a nosaltres valencians, són susdits espanyols. Així com , malauradament la immensa majoria dels susdits espanyols que tenen la residència a la Comunitat Valenciana. El que vulga exercir de valencià es tindrà que guanyar assolir el passaport de la República valenciana o si més no, treballar per assolir-lo.\n2. Amic Auladell no poses en la meua boca paraules de Sal·lus Herrero com allò que segons ell jo dic que: “tots els valencians són bons”.\nLa frase serà certa per aquells residents en la Comunitat Valenciana que treballen, lluiten i reivindiquen la República Valenciana. La resta de residents de la Comunitat Valenciana simplement són, POLÍTICAMENT (que és allò que interessa) espanyols, com el propi Sal·lus per molt ‘catala’ cultural i identitari que es manifeste.\n3. Gràcies pel teu comentari que m’aprofita per entrenar-me i practicar en l’aprofundiment dels discurs davant de les fal·làcies varies que s’escriuen.\nRespon a Joaquim Auladell Cancel·la les respostes\nPreguntes d’un català (A. Duran) que ens hauríem de fer els valencians\nSolidaritat amb les dones en lluita contra la llei Mordassa 5 de març de 2021\ntrencament democràtic i repúbliques (3)


La tercera edició del cicle Fet a Mataró consolida Can Gassol com a Centre de Creació d’Arts Escèniques - Ajuntament de Mataró\nLa tercera edició del cicle Fet a Mataró consolida Can Gassol com a Centre de Creació d’Arts Escèniques\nEnguany es presenten 7 propostes amb accent mataroní i projecció nacional\ndilluns 16 setembre 2013\nAvui s’ha presentat a Can Gassol la tercera edició del cicle Fet a Mataró amb la presència de representants d’algunes de les 7 companyies que enguany hi participen.\nA finals del 2010 va obrir les portes Can Gassol Centre de Creació d’Arts Escèniques de Mataró amb l’objectiu d’esdevenir un espai d’aixopluc per els creadors tant de la ciutat, com d’arreu del país. Amb els anys, l’espai s’ha anat consolidant i ha esdevingut de laboratori d’espectacles que posteriorment s’han estrenat a diferents festivals, com és el cas del Grec i de la Fira de Teatre de Tàrrega.\nEl cicle Fet a Mataró esdevé l’aparador per mostrar el treball que les companyies realitzen a Can Gassol, i enguany arriba a la tercera edició plenament consolidat i amb 7 propostes diferents. Del 27 de setembre al 20 de desembre el centre de creació mataroní acollirà espectacles de diverses disciplines escèniques i artístiques, que van des del teatre de text a espectacles que combinen circ i art amb sorra, dansa i propostes multidisciplinàries.\nUna bona part dels espectacles que es podran veure són de companyies recentment nascudes o que porten poc temps en el camp professional i estan lluitant per crear-se un espai en l’escena catalana. És el cas del Grup Mu/da que encetarà el cicle (27 de setembre) amb la seva primera obra, “Proporcions perdudes”, un espectacle que combina dansa, música i paraula. També s’estrena la productora de cinema mataronina Escena 0, que el dia 28 de setembre presenta el curtmetratge “Llum d’estiu”, rodat a Mataró.\nAltres companyies estan traient el cap després de començar el seu procés creatiu a la ciutat. És el cas de la productora Factea Produccions que estrenen la seva segona obra “Meitat i Meitat”, dirigit per Moisès Maicas (25, 26 i 27 d’octubre). També continua creant a Mataró Martí Soler, de la companyia Daraomai, que el dia 12 d’octubre presenta l’assaig obert del que serà el nou treball “Vals-Blessé (E). L’espectacle està coproduït per Cirque O- Xarxa transpirinenca i compta amb el suport a la direcció de Blai Mateu.\nEl “Fet a Mataró” d’enguany té un marcat accent mataroní ja que a tots els treballs que s’hi exhibiran hi participen artistes de la ciutat. És el cas de Toni Grané i la coreògrafa Núria Serra que estrenen el 16 de novembre “Ballant Espriu”, dins els actes de celebració del centenari del naixement del poeta. El mataroní Joan Català s’ha ajuntat amb la belga Iris Heitzinger per treballar “Caída libre”, un espectacle de dansa, circ, veu i gest que es representarà el 15 de desembre.\nTot els espectacles es podran veure a Can Gassol, a excepció de “Per un desig”(20 i 21 de desembre), nou espectacle de la companyia Ytuquepintas, que farà dues funcions al Teatre Monumental de la seva particular mescla d’art creatiu amb sorra, música en directe i elements de circ. La companyia mataronina, que l’hivern passat va presentar al Teatre Monumental el seu darrer espectacle, vol consolidar-se a Mataró en la proposta de Circ de Nadal com fan altres poblacions del país.


El mussol 'Luka Owl' llegeix històries als nens - Petits Enginyers\n19 de febrer de 2018 by Judith Romero\tin category Llibres, Robòtica\ttagged as contes, robòtica\twith 0 and 1\nHome > El Blog dels Petits Enginyers > Llibres > El mussol ‘Luka Owl’ llegeix històries als nens\nFomentar l’amor per la lectura entre els nens és una tasca tan senzilla com llegir-los el màxim possible i, sobretot, fer que ens vegin llegir. No obstant això, de vegades no disposem de tot el temps que voldríem per llegir contes amb ells o ens agradaria poder llegir en altres idiomes que encara no dominem. És per això que el robot Luka Owl neix amb l’objectiu d’ajudar els pares de tot el món a ensenyar a llegir als seus fills.\nCapaç de llegir i reciten llibres de forma autònoma, Luka Owl identifica les paraules de les pàgines gràcies a les càmeres dels seus ulls. Aquest graciós mussol està destinat a nens d’entre dos i vuit anys. Luka repeteix les frases perquè els petits aprenguin a pronunciar cada paraula i, tot i que el seu propòsit no és substituir la important tasca dels pares, pot ser útil per als futurs amants de la lectura que vulguin seguir millorant pel seu compte.\n“Mai podríem superar el moment en què els pares llegeixen una història als seus fills abans d’anar a dormir”, ha admès Jiawei Gu, el responsable de l’empresa que fabrica Luka Owl. De moment aquest mussol pot llegir un total de 50.000 contes inclosos a la base de dades de la companyia. És possible que el preferit del petit de la casa falti, però amb tal varietat de títols serà difícil que s’avorreixi.\nAquest animalet és tan intel·ligent que fins i tot pot animar als nens a que s’en vagin al llit després d’haver llegit una història. El període comprès entre els dos i els sis anys és vital per al desenvolupament de les seves habilitats lectores i expressives, i la demo de Luka Owl utilitza una veu molt natural per llegir (almenys, en anglès). Luka ja està a la venda a la Xina i una nova versió millorada començarà a distribuir-se als Estats Units aquest mes de març a un preu de 150 dòlars.


RBSiC de maó - Xina Zhongpeng ceràmiques especials\nEls filtres de gas de combustió de dessulfuració Broquets-FGD\nFiltres de Con Buit Sprial\nCon completa Sprial Filtres\nPols de pertorbació i Broquets\nSMP dessulfuració de filtres\nUtilitza els productes resistent a les ratllades ia la corrosió\nBroquet de raig de sorra\nAlta Resistència a la temperatura del forn de mobles\nGresols i Saggers\nTub Radiant i intercanviador de calor\nBigues i Rodets\nEls filtres i els cremadors de flama Filtres\nSISIC (RBSiC) Peces especials\nProducció i Comunicació de precisió\nEmpresa catàleg en PDF\nPolítica de Qualitat Empresa\nDesenvolupament dels empleats\nPlaques RBSiC SISIC\nAnti-desgast del folre interior\nSandspit i de línia de boixa\npeces de ceràmica especials de SiC\nAlta capacitat de paret prima i alta resistència f gresol ...\nRBSC filtre de con ple de Sprial\nTovera de polvorització de dessulfuració 1,5 polzades\nEnllaçat per reacció de carbur de silici per a les peces de desgast irregular i coixinets d'empenta El enllaçat per reacció de carbur de silici tolera una àmplia gamma d'àcids i àlcalis. I amb un excel·lent rendiment d'alta resistència, alta duresa, alta resistència al desgast, alta resistència a la temperatura, resistència a la corrosió. Els diferents tipus de formes de peces especials són adequats per a la mineria, petroquímica, fabricació metal·lúrgica, la indústria aeroespacial i les indústries nuclears, com ara un entorn específic. Podem fer qualsevol mida ...\nEnllaçat per reacció de carbur de silici for Irregular Wear Parts and Thrust Bearings\nEl enllaçat per reacció de carbur de silici tolera una àmplia gamma d'àcids i àlcalis. I amb un excel·lent rendiment d'alta resistència, alta duresa, alta resistència al desgast, alta resistència a la temperatura, resistència a la corrosió. Els diferents tipus de formes de peces especials són adequats per a la mineria, petroquímica, fabricació metal·lúrgica, la indústria aeroespacial i les indústries nuclears, com ara un entorn específic. Podem fer qualsevol mida proporcionats d'acord amb la petició del client.\nResistència al desgast, resistència a alta temperatura i resistència a la corrosió fan enllaçat per reacció SiC un material ideal per a components de desgast, com ara cargols, plaques i impulsors. També es pot utilitzar en els coixinets d'empenta que poden transportar càrregues extremadament altes en líquids altament contaminats.\nCarbur de Silici SiC (SISIC / RBSiC) Característiques:\nAbrasió / Resistència a la corrosió\nExcel·lents característiques de xoc tèrmic\nExcel·lent resistència a l'oxidació\nUn bon control dimensional de formes complexes\nAlta conductivitat tèrmica\nUna vida més llarga entre la substitució / reconstrueix\nLa resistència superior al desgast\nResistència a altes temperatures de fins a 1380 ° C\nAnterior: RBSiC (SISIC) maneguet cònic\nPròxim: Reacció de silici enllaçat separador de filtre de carbur\nfolrat RBSiC accessoris i canonades\nRBSiC (SISIC) Mats ceràmica\nRBSiC (SISIC) Compostos\nRbsic (SISIC) cònica de la màniga\nRBSiC (SISIC) interior de la guarnició Junta\nRbsic (SISIC) Placa\nRbsic (SISIC) tres bosses\nRbsic cicló d'entrada\nSic impulsor de ceràmica\nsilici infiltrada SISIC\nSISIC Bigues Del Horno\nSISIC Especial (Rbsic) Parts\nprotecció contra el desgast RBSiC productes\ndesgast revestiments resistents RBSiC (SISIC)\nla placa de desgast RBSiC resistent\npart RBSiC resistent al desgast en la maquinària\nfiltre brida DN50 RB-SiC\nScrubber Nozzles: SiC Absorber Spray Nozzles\nShandong Zhongpeng ceràmica especial CO., LTD\nDirecció: Districte Fangzi, la ciutat de Weifang, Shandong, República Popular de la Xina\nCorreu electrònic: info@rbsic-sisic.com


Activitats del Cap de setmana 22 02 2020 – Historia del Rugby Club Sitges\nEl dilluns 17/02 i dimecres 19/02 hi ha entrenament.\nEl dissabte de Carnaval 22/02 Ã©s Lliure.\nEl dilluns 24/02 hi ha entrenament.\nEl dimecres de cendra 26/02 es lliure.\nEl dissabte 29/02 tenim Torneig a St.Cugat.\nDissabte 22 de Febrer de 2020 a les 10:15 hs, a Sitges\nDissabte 22 de Febrer de 2020 a les 12:00 hs, a Sitges\nDissabte 22 de Febrer de 2020 a les 13:45 hs, a Sitges\nDissabte 22 de Febrer de 2020 a les 15:30 hs, a Sitges\nRC Sitges â€“ Cocodrils RC


Ada és nom de fada: CONGRATULATIONS!!!\nSóc de les que creu allò de: "si el teu veí no et deixa dormir, uneix-te a la seva festa!" i així ho he fet aquesta setmana. He sentit els colors blau i grana a la pell i al cor, he cridat, he rigut (una mica) dels contraris, sobretot d'un portuguès que sembla molt prepotent i he sortit al carrer a celebrar-ho!\nHe recuperat la meva bufanda del 1992 i he cridat quan passaven tots els jugadors i l'entrenador dalt d'un autobús gros! Quina alegria, quines sensacions, quanta gent al carrer i quin ambient!!!\nHe recordat les fogueres de Sant Joan al mig d’Enric Granados i del carrer Aribau, d'ara ja fa tants anys, i he estat molt feliç. Fins i tot, he vist Canaletes amb uns altres ulls, i això que hi passo cada matí per anar a treballar!!!\nFelicitats Campions, sou molt bons...\nPublicat per Ada a 7:32\nOe,Oe,Oe... Visca el Barça, de vegades es necessita una bona dosi d'alegria col.lectiva...\n29 de maig de 2009, a les 13:24\nLIVING IN BCN!!!\nREAD MY BRAIN!!!