Per Adam Majó Garriga, Director de l'Oficina de Drets Civils i Polítics @adammajo\t13/05/2022\nPregunto a l'Eulàlia si els nens i nenes de la seva classe (segon de primària) miren Eufòria i em diu que sí. Qui?. Molta gent!: el Pol, la Berta, el Quim... Al món hi ha com a mínim cinc milions de persones que parlen català habitualment. És poc, si ho comparem amb les quinze o vint llengües més parlades del món, però està a la mitjana alta de les llengües europees. Per nombre de parlants, el...\nProjectes fallits\tL’independentisme davant el mirall ucraïnès\tDesestabilitzar el règim des del Congreso?\tIndependentismes divergents\tRoig fosc, tirant a negre\nPer Adam Majó Garriga, Director de l'Oficina de Drets Civils i Polítics @adammajo\t07/04/2022\nUn dels arguments tradicionals de l'espanyolisme ha estat presentar al catalanisme i l'independentisme com a ideologies anacròniques, vestigis medievals, forals o del nacionalisme vuitcentista. L'altre dia però, al Senat, Pedro Sánchez va assegurar que l'independentisme era una idea del segle passat, del que va acabar ara fa només 22 anys! La intenció era la mateixa, destacar-ne la suposada...\nL’independentisme davant el mirall ucraïnès\tDesestabilitzar el règim des del Congreso?\tIndependentismes divergents\tRoig fosc, tirant a negre\tMés enllà de les classes mitjanes\nPer Adam Majó Garriga, Director de l'Oficina de Drets Civils i Polítics @adammajo\t08/03/2022\nEl gruix de l'independentisme català s'ha arrenglerat claríssimament en contra de la invasió russa i a favor del poble ucraïnès. Tot i l'evident distància conceptual i sobre el terreny entre el conflicte Catalunya-Espanya i el d'Ucraïna-Rússia, ha estat impossible, des d'aquí, no identificar-se...\nPer Adam Majó Garriga, Director de l'Oficina de Drets Civils i Polítics @adammajo\t08/02/2022\nEn aquest inacabable post-Referèndum on estem encallats, alguns sectors de l'independentisme han defensat que la presència al Congrés de diputats (i diputades) espanyol havia de servir només o sobretot per "desestabilitzar el règim", per fer-lo "ingovernable". En suposada conseqüència calia...\nPer Adam Majó Garriga, Director de l'Oficina de Drets Civils i Polítics\t05/01/2022\nSi l'independentisme està dividit no és tan per l'estratègia en el seu conjunt (preparar-se i esperar) sinó per la primera part d'aquesta estratègia: preparar-se. I està dividit, entre altres raons més prosaiques, per una divergència de fons que no és nova però que s'ha accentuat a partir del...\nPer Adam Majó Garriga, Director de l'Oficina de Drets Civils i Polítics\t07/12/2021\nL'esquerra, igualitària i internacionalista per definició, és intrínsecament antifeixista. Evidentment. Això no vol dir que no hi pugui haver ponts, punts en comú reals o forçats, que permetin transvasaments d'una banda a l'altre, del roig al negre, o fins i tot terrenys ideològics a mig camí...\nPer Adam Majó Garriga, Director de l'Oficina de Drets Civils i Polítics\t09/11/2021\nAmb un suport de més de dos milions de persones i del 50 % de l'electorat, l'independentisme català ha de ser per força un moviment plural, transversal i interclassista. Les enquestes, i la nostra percepció quotidiana, assenyalen que la llengua habitual i el lloc de naixement, propi o familiar, són...\nPer Adam Majó Garriga, Director de l'Oficina de Drets Civils i Polítics\t05/10/2021\nA principis dels anys noranta a la ex-Unió Soviètica corria un acudit que reflectia perfectament el desencís del moment: Tot el què ens havien dit del comunisme era mentida, però tot el que ens explicaven del capitalisme era veritat. A partir d'octubre del 2017 a mi (i crec que no només a mi) m'ha passat una cosa semblant. Tot el que dèiem -els independentistes de la vella escola- de l'estat espanyol és tristament cert, però tot (no tot, d'acord) el què explicàvem del camí cap a la...\nPer Adam Majó Garriga, Director de l'Oficina de Drets Civils i Polítics\t08/09/2021\nNo soc gaire amic de les proclames voluntaristes ni de l'exaltació del "carrer" com a escenari central i definitiu de l'acció política. No perquè la mobilització i l'agitació no siguin eines legítimes (per descomptat) i útils (també per descomptat) sinó perquè, per si soles, són quasi sempre insuficients i perquè, al contrari del què se sol dir, el sistema (sic) és perfectament capaç de digerir-les i fins i tot folkloritzar-les. Ha passat amb el famós Maig francès o amb els troubles irlandesos...\nPer Adam Majó Garriga, Director de l'Oficina de Drets Civils i Polítics\t04/08/2021\nAlguns benaventurats afirmen que la independència no suposaria cap millora en la salut de la llengua catalana i posen com a emples reiteratius l'agonia del gaèlic a la República d'Irlanda i les dificultats del català al Principat d'Andorra. Més que exemples, però, aquests dos casos són excepcions particularíssimes a una norma molt general i demostrada: una llengua protegida i apadrinada per un Estat tendeix gairebé sempre a consolidar i incrementar el seu ús social. Il·lustrem-ho amb un...


Vols barats de Eivissa a Valladolid a Iberia\nVols barats Espanya Valladolid Eivissa-Valladolid\nVols barats de Eivissa a Valladolid (VLL) de Eivissa a Valladolid Eivissa-Valladolid, Espanya\nConsulta l’oferta de vols de Eivissa a Valladolid i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Eivissa a Valladolid.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Eivissa a Valladolid fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


Relat "El retrat"\nInici > detall del relat: El retrat\nEls meus problemes van començar llegint a Oscar Wilde. En un rampell, que fàcilment podria confondre's amb un estat de follia eufòrica, vaig encarregar un retrat a l'oli com el d’en Dorian Gray. Potser si que em vaig arribar a creure que hi havia poders més enllà de la meva comprensió, que el fet de tenir aquell quadre penjat sobre el llit seria com prendre l'elixir de la vida. Malauradament, però, no vaig comprendre el veritable poder de la pintura. Inicialment, fins es podria dir que vaig quedar-ne decebut. Al bell mig d'un recarregat marc daurat s'alçava la meva esvelta figura. Malgrat el semblant orgullós, però, l'entorn i la indumentària impedien que el retrat desprengués la majestuositat que jo pretenia. Quin error de judici! I és que a mesura que van passar els anys, cada vegada em costava més mirar aquella expressió d'indolent ignorància. Mentre el meu reflex al mirall s'omplia de solcs, aquell jove prepotent em somreia sorneguerament amb la seva joventut perenne. A mesura que els contorns de la meva figura s'anaven desdibuixant, eixamplant els dominis de la carn flonja, les pinzellades precises i de colors vius em feien dolorosament evident la bellesa d'aquell cos jove. El pitjor, sense cap dubte, eren els milers, milions!, de possibles camins que s'endevinaven en el refulgir de la meva mirada juvenil. No podia sinó submergir-me lentament en l'amargor de la meva pròpia desil·lusió, fruit de tantes decisions equivocades, en adonar-me que ja només em quedava per recórrer un tram curt de camí, ple d'entrebancs i envoltat d'un silenci eixordador. L'agror del meu caràcter, creixent amb l'edat que aquell maleït quadre mai mostraria, es va convertir en el meu pitjor enemic.\nAquest matí, doncs, he pres la única decisió assenyada dels últims quaranta anys. He exterminat la pintura apunyalant-la furiosament mentre plorava. Tot seguit l'he despenjat (deixant a la vista els profunds solcs al guix que ha dibuixat el ganivet) i n'he cremat les despulles.\nNil | 16-01-2019\nAh! havia oblidat de dir-te que tinc publicat un poema "SENECTUt" que toca aquest tema de l'eterna joventut. Nil.\nJo no podria viure sense miralls, els que hi tinc, tret del de la cambra de bany, tenen més de cent anys, a saber! quines imatges de rostres hauran atrapat? Només ells ho saben... A mi m'agrada mirar-me.... Per mi és com anar a cal psicoanalista: avui "tens el guapo subido!, avui fas mala cara, avui estàs super-sexi! au! m'ho faig amb el mirall..., o avui et fas un reconeixement físic i te n'adones que els anys no passen debades. Em pensava que em salvaria de fer-me vell. Dit tot això que acabo d'exposar poden pensar vostès que sóc un narcisista nat! Doncs no!... Jo crec que simplement m'agrada estar en comunió amb mi, una forma com una altra de valorar-se i estimar-se. De tant en tant miro les fotos meves d'antany i com es canvia... El teu relat M'ha agradat molt, perquè al final transmets una gran lliçó humana que tothom hauria d'aprendre: que un s'ha d'acceptar tal com és i tal com va canviant, perquè l'arruga és bella, és la geografia de les nostres vides. Les fotos, el retrat en el teu relat, és tants sols una imatge inanimada d'allò que fórem i ara ja no ho som. Salut, Nil.\nA vegades, el mirall esdevé el pitjor enemic de l'home. Veure el que no es vol veure resulta angoixant. La realitat, no sempre és fàcil d'acceptar. Un magnífic retrat de la realitat. Una forta abraçada.


LUDDTITES DEL SEGLE XXI 5G, IoT, INTEL.LIGÈNCIA ARTIFICIAL, ALGORÍSMICA, TELETREBALL… – Anarquia Catalunya 🏴\nExplotació laboral i atur en un mon de robots i intel·ligència artificial. ExplotaciÓ laboral i atur en un mon de robots i intel.ligÈncia artificial. Romanticisme i competició a les muntanyes del segle XXI En l’espiral de l’energia Cap 7. El final de l’escapada i l’esclat d’un miratge. Principis del segle XXI. Sindicalisme groc del segle XXI contra la llei rider ¡En las ruinas del infierno del siglo XXI celebraremos la fiesta más hermosa! Desenterrats elements arquitectònics de la basílica-catedral del Bisbat d’Empúries (finals del segle IV) Laura Vincente – Construyamos el anarcofeminismo del Siglo XXI Un febrer del XXI Xerrada sobre el futur de la explotació laboral i l’atur en un mon de robots i intel·ligències artificials El Consell Regional Indígena del Cauca assoleix mig segle de lluita a Colòmbia Breus apunt sobre la llei de Teletreball


Botiga d’informàtica a Gràcia | CiberVirreina Informática\nNecessites reparar el teu ordinador, imprimir des de Internet, fer fotocòpies? Vine a la nostra botiga d’informàtica.\nHola, amics i clients. Sóc el creador de CiberVirreina Informática i el realitzador de la majoria de les coses que tenim a l’empresa, secundat per col·laboradors molt bons en diverses àrees. Vaig néixer a Argentina i a partir de l’any 2001 em vaig instal·lar a Barcelona. Des de molt petit he après ciències i tecnologia, i a la Universitat de Buenos Aires vaig estudiar Enginyeria Electrònica. Després Informàtica i altres estudis, i després a la Universitat de Barcelona em vaig graduar en Lingüística. Curiosa combinació...\nHe treballat en diverses empreses, tant a Argentina com a Espanya. Vaig començar amb 18 anys en diferents activitats tècniques, en reparacions, després en fabriques d’equips de comunicacions, en sistemes electrònics de seguretat, en tecnologies automàtiques de prevenció d’incendis, en sistemes informàtics, i en revisió i redacció d’enciclopèdies tècniques.\nI amb l’aportació d'un equip de col·laboradors en laboratori de microelectrònica, en instal·lacions, en telefonia mòbil...


El PSOE no farà més propostes a Podem perquè Iglesias "no és aigua clara" - Diari de Girona\nEl PSOE no farà més propostes a Podem perquè Iglesias "no és aigua clara"\nEl PP confirma que podria oferir la vicepresidència a Pedro Sánchez mentre li recorda que qualsevol acord "serà complicat si no vol dialogar"\nRivera va reclamar al PP que segui a negociar per formar govern. FERNANDO VILLAR/efe\nEl portaveu del PSOE al Congrés, Antonio Hernando, va assegurar que el seu partit ja no farà més ofertes a Podem per intentar arribar a un acord sobre la formació de govern després de constatar que el líder de la formació, Pablo Iglesias, "no és aigua clara". "El temps de les ofertes s'ha acabat i el que hem constatat és que Iglesias no ens transmet confiança. Ja no hi ha més ofertes o contraofertes amb Iglesias i Podem. Aquest temps ja s'ha acabat", va deixar clar Hernando en roda de premsa al Congrés.\nEl portaveu del PSOE va afirmar que el seu partit va respondre al document de Podem "per coherència i respecte" als votants i els dirigents de la formació liderada per Pablo Iglesias, però que no es tractava d'"una oferta, ni d'una contraoferta". Va carregar contra els dirigents de Podem per reaccionar amb "bromes, acudits i menyspreus" al document "seriós i responsable" del PSOE, en el qual es destacava que hi havia un ampli marge d'acord amb les 20 propostes de Podem, excepte en el referèndum català i en entaular una coalició d'esquerres.\nPer al portaveu socialista, és una "vergonya" que es respongui d'aquesta manera a un document que estableix mesures per combatre la desigualtat i la precarietat. Hernando va explicar que la contestació enviada a Podem no va ser consensuada "amb Ciutadans, però sí que vam informar que la remetríem".\nPer part seva, Pablo Iglesias va demanar al secretari general del PSOE, Pedro Sánchez, que trenqui la "gàbia" en què el va tancar amb Ciutadans el seu Comitè Federal i que surti a explorar "amb llibertat" un acord de govern de coalició amb la seva formació, IU i Compromís. Iglesias es va referir també a l'oferta del president del Govern, Mariano Rajoy, per integrar Sánchez com a vicepresident en un executiu de coalició. Una proposta que, segons va explicar Iglesias, entra dins del "full de ruta de Ciutadans", que el que ha perseguit des del principi és un acord a tres amb PP i PSOE. Segons la seva opinió, és Sánchez qui ha de respondre si es posa d'acord amb Rajoy.\nEl vicesecretari d'Organització del PP, Fernando Martínez-Maillo, va avançar que el PP podria tornar a oferir a Pedro Sánchez una vicepresidència del Govern si s'integrés en una gran coalició, fet pel qual, en tot cas, el líder del PSOE hauria d'acceptar, de moment, seure a negociar.\nA més, va afegir que "al PP tenim un comitè al qual poden preguntar sobre això. Però portem posant sobre taula una gran coalició per a Espanya des del primer dia, des de la primera hora després de la celebració de les eleccions". "No obstant això, ens hem trobat amb el senyor del no, el senyor Sánchez no ha volgut dialogar. I si no vol dialogar serà complicat qualsevol acord", va assenyalar.\nPer part seva, el líder de Ciutadans, Albert Rivera, va reclamar al PP que segui a negociar per intentar formar un govern al costat del PSOE i evitar així noves eleccions, tot i que creu que el president del Govern no pot liderar la regeneració política ni la necessària lluita contra la corrupció.\nRivera va alertar que Espanya "ha d'agafar la bandera de la regeneració" perquè el nou Govern estigui "lliure de corrupció i de xantatges" i aquest objectiu és necessari prendre-se'l "amb ganes" i "creure-s'ho".\nRivera no va aclarir si opina que Rajoy ha de donar un pas enrere per facilitar la governabilitat, tot i que sí va dir que veu "difícil" que el cap de l'Executiu en funcions pugui fer front al "xantatge" de persones com Rita Barberá o Luis Bárcenas, una opinió que, segons el seu parer, comparteixen "la meitat" dels votants del PP. "És una qüestió d'etapa política. No m'importa que sigui Rajoy o que no sigui Rajoy, sinó que hi hagi una regeneració", va insistir.


La presentació del còmic “Olèrdola 1058” es converteix en un dels actes més rellevants dels viscuts en la 35a Trobada\nAjuntament d'Olèrdola. La presentació del còmic Olèrdola 1058 es converteix en un dels actes més rellevants dels viscuts en la 35a Trobada\nJosep Tort agraïa la implicació de Núria Molist i posava l’accent en què la suma d’esforços entre l’Ajuntament, l’editorial Dalmau i l’autor, Oriol Garcia Quera, havia permès fer realitat aquest projecte.\nNúria Molist, responsable de recerca de la seu d’Olèrdola del Museu d’Arqueologia, subratllava la capacitat que té la literatura o el còmic de transportar-nos al passat. D’Oriol Garcia Quera en destacava la seva qualitat i rigor històric, com així ja havia deixat palès en una col·lecció de còmics dedicada a l’edat medieval o bé en el material que va realitzar en motiu del tricentenari de 1714 i que ha comptat amb una gran difusió. Per Molist, el còmic “és una molt bona manera d’apropar el coneixement històric a tota la població”.\nOriol Garcia Quera indicava que el còmic era resultat d’un conjunt “de passions o de gent apassionada”, posant en comú la feina de la gestió municipal, l’acadèmica i el dibuixant. A diferència del que és habitual, en aquest cas va ser l’Ajuntament qui li va oferir el projecte al dibuixant, deixant-li llibertat creativa.\nEl còmic és el primer número d’una col·lecció que editorial Dalmau preveu dedicar a difondre la història i el patrimoni local català. La història s’ambienta en època de Mir Geribert, “Príncep d’Olèrdola”,una figura que Garcia Quera creu que s’hauria d’explotar més per a donar a conèixer Olèrdola. El protagonista de la història és un mestre pintor romànic, un personatge que li permet a l’autor parlar de gent normal i que tindria un valor afegit a l’hora de treballar el material en escoles d’arreu del país.


Crònica de les visites a escoles a través de Lletres a les Aules, per Anna Vila\nAquest any he visitat tres escoles a les poblacions de Vilanova del Camí, Tarragona i Igualada.\nDues d’elles han treballat Un pacte és un pacte. Un llibre que funciona molt bé per a nens de 2on i 3er. curs. Els insectes que surten al llibre fan un pacte amb un personatge de la família del conte.\nEls nens i nenes en saben molt de fer pactes, i si els pregunto si fan pactes amb els seus pares o germans, sempre en tenen un munt per explicar.\nA l’escola Pompeu Fabra de Vilanova del Camí, com que era una classe de 25 nens, vam poder fer un ball al final de la xerrada. Sempre porto un power point on els hi ensenyo el material que he fet servir per escriure el conte. Els nens ho agraeixen molt. Si a més hi puc incloure música, això també acompanya.\nVaig trobar una cançó de les formigues que va molt bé per fer el ball. “Dues formigues van anar a ballar... però no tenien músics ....” . Comencen ballant i donant voltes per la classe dos nens, després se n’hi afegeixen quatre, després vuit i així successivament, fins que tots els nens i nenes s’hi han incorporat. La cançó dura 3 minuts, els suficients perquè tots hi puguin participar.\nEm vaig trobar amb una intervenció molt curiosa d’un nen de l’escola Pau Delclòs de Tarragona:\n-Tu dius que el llibre parla d’insectes, però una aranya no és un insecte és un aranèid. –va dir, molt segur d’ell mateix.\nUna reflexió que no me l’havien fet mai. D’entrada jo sempre els dic que ja sé que no tots els animalets que surten al conte són insectes, perquè el cuc de terra no ho és, però que sí que és veritat que tots són molt petits i que, a banda de la marieta, generalment quan els trobem per casa tenim la primera intenció de matar-los.\nSembla ser que aquest trimestre havien estudiat els insectes, i les diferències que hi ha amb els aranèids. Sempre s’aprèn molt amb els nens i nenes de les escoles. Els suggeriments que fan, les seves preguntes...\nUna que surt moltes vegades és:\nQuan surt aquesta pregunta noto que els mestres no saben on posar-se, ja que deuen considerar que és una pregunta indiscreta per fer a una persona gran.\nSempre tenia la curiositat de saber per què aquesta pregunta s’anava repetint en moltes escoles i, al final, vaig arribar a una deducció lògica.\nLes persones grans acostumem a fer-la als nens moltes vegades, és una pregunta tòpica i típica, però la fem. Perquè ens hem d’estranyar quan la formulen ells?\nA l’escola Dolors Martí d’Igualada hi vaig anar per L’Albert i els coloms missatgers, un llibre que ja fa 13 anys que dura i que els nens i nenes el reben amb molt entusiasme. A part de fer moltes preguntes i estar molt atents a les meves explicacions, els nens estaven molt entusiasmats perquè l’endemà de la meva visita hi anava un tiet avi d’una de les alumnes, amb uns quants coloms missatgers i els deixarien anar des del pati de l’escola.\nEvidentment els hi pensaven posar un missatge a la pota tal com fa el protagonista del llibre que van llegir.\nFer les visites a les escoles és de les coses més gratificants per a un escriptor. El contacte directe amb els lectors, saber-ne les opinions, les coses que canviarien, les parts que s’han fet feixugues, les que els han fet riure...\nVal la pena i és molt enriquidor. Crec que per ambdues parts.\nIgualada 9 de maig 2016\nLlegit 534 vegades\tDarrera modificació el Dimarts, 17 maig 2016 15:05


Jornada de bones pràctiques a Les Borges Blanques: Enganxar-se als estudis - Noticias - Oficina Jove\nOFICINA JOVE DE LES GARRIGUES 2019 Mayo 03\nL’AcPpJ ha escollit l'Oficina Jove de les Garrigues per dur a terme una de les jornades de presentació de Bones Pràctiques. El proper 22 de maig a les 10.00h parlarem d'"Enganxar-se als estudis"\nCom aconseguim reenganxar a les persones joves als estudis? Com les acompanyem en el seu itinerari formatiu i laboral? Com podem ajudar-les per escollir millor què han d’estudiar d’acord amb tots els factors que les afecten? Com treballem les competències laborals i alhora personals per facilitar-los-hi l’entrada al mercat laboral? Com dissenyem i desenvolupem polítiques de joventut que facilitin l’emancipació juvenil? Quin és el paper de les persones tècniques, informadores i dinamitzadores? Com podem fer més i millor treball comunitari?\nAmb la presentació de la bona pràctica Espai Educatiu Forma’t i Participa de Santa Cristina d’Aro i la dinamització a càrrec d’un membre de l’AcPpJ.\n10:30h – Presentació de l’Espai Educatiu Forma’t i Participa


Per Mrtí - December 11th, 2007, 23:33, Categoria: Notícies\n- La nova peli de Michael Haneke, Funny Games, té molt i molt bona pinta. A jutjar pel trailer, el director austríac ens té preparada una història encara més desconcertant, retorçada i colpidora que les seves anteriors pel·lícules (com Caché) i promet emocions fortes a l'espectador. La veritat és que només amb la petita mostra que veiem al trailer, ja et quedes bastant flipat del sadisme de la trama i la fredor dels protagonistes. A més a més, Haneke ha tirat aquest cop d'un repartiment hollywoodià encapçalat per Naomi Watts, que per mi que ja va néixer amb aquesta cara de angoixa, i Tim Roth. I dieu-me si els dos individus completament girats del cap no donen un mal rollo bestial: Funny Games\n- Males notícies pels seguidors de Lost pq la vaga de guionistes d'Estats Units podria reduïr encara més la quarta temporada de la sèrie. Si aquesta ja s'havia programat amb 16 capítols (vuit menys que les tres emeses), aquest nombre podria veure's retallat a la meitat si la vaga no acaba aviat. Així doncs, podríem tenir una temporada de només ¡¡¡8 capítols!!! Creuem els dits pq no sigui així, pq es podrien carregar aquest tros de sèrie i realment seria una pena. Jo casi q preferiria que retardessin l'emissió i fer les coses amb cara i ulls q no mutilar la sèrie d'aquesta forma.\n- Si al 2007 va ser 300, al 2008 haurem de sumar uns quants números més a aquesta xifra pq arribarà 10.000 BC. Es tracta de la nova gran superproducció de Hollywood, que s'estrenarà pràcticament a la mateixa data q va fer-ho la peli de Leónidas i companyia (a mitjans de març). En aquest cas, ens remuntem encara molt més enrere, fins a l'edat de pedra, i ens trobem amb una estètica visual molt més convencional, però amb uns efectes especials igualment espectaculars i sorprenentment realistes. El director serà Roland Emmerich (Independence Day, El Día de Mañana), qui sempre s'ha caracteritzat per un ultra patriotisme americà, però que en una època com aquesta dubto que el posi en pràctica. Poca cosa se sap de l'argument, però després de veure el trailer, tinc clar que aquesta no me la perdo per res del món (Si teniu Quicktime, mireu-lo en High Definition pq val la pena): 10.000 BC\nPer Mrtí - December 5th, 2007, 20:15, Categoria: Cine - No estrenada\nUna altra peli que no va visitar mai les nostres sales de cine i que sortirà directament en dvd, cosa que no permetrà disfrutar-la tant com seria possible, donada la gran bellesa de les seves imatges. Així doncs, haurem de conformar-nos amb veure en pantalla petita els espectaculars paisatges que ens ofereix del desert australià i, en general, la extremadament cuidada i atractiva factura visual present durant tota la peli. La Propuesta es podria definir com un western modern, però al mateix temps molt clàssic. Modern pq la producció data de 2005 i es nota certa i inevitable "digitalització"; clàssic pq recupera el gènere en la seva vessant més genuïna i pura i ens explica una història que es sustenta en unes bases utilitzades en molts dels westerns més populars i importants. Potser aquest és un dels aspectes que se li poden discutir, que s'acomoda molt en aquests cànons tradicionals del western i no intenta aportar-hi res de collita pròpia, sobretot a nivell argumental. Venjança i traició són dos elements que quasi són implícits en un gènere com aquest, però poden ser tractats de formes molt diferents i les utilitzades aquí no fan més que portar-te a la ment un i altre cop diversos clàssics (La Muerte tenía un Precio o Sin Perdón, per citar-ne dos de molt clars). A pesar de tot això, he de dir que La Propuesta ha estat una agradable sorpresa, tenint en compte el risc que comporta fer un western als nostres temps. La peli és molt sòlida, la història t'atrapa de seguida i el ritme, tractant-se d'un western, està molt ben equilibrat i en cap moment presenta baixades importants o escenes que impacientin. Això és motiu suficient per felicitar John Hillcoat, un director que desconeixia fins ara.\nAustràlia, finals del segle XIX, Gran Bretanya es troba en ple procés de colonització de l'illa oceànica. El capità Stanley acaba de capturar als dos membres més joves de la banda dels germans Burns, els més buscats de la zona. Un cop els fa presos, Stanley fa una proposta a Charlie, el més gran dels dos germans: tornar al desert per matar Arthur, el germà gran i cap de la banda, a canvi de l'alliberació del seu germà més petit. La data límit és el dia de Nadal.\nLa veritat és q la peli comença de forma espectacular i realment vibrant. Després es tranquilitza i s'estabilitza, però en tot moment tens la sensació de que segueix avançant i la tensió va pujant poc a poc fins a arribar a un final impactant, dramàtic i també força poètic, que acaba de tancar una bona pel·lícula. Com tot western, aquí no et pots prendre les coses amb presses, però la seva durada raonable (1h 40min) la fan perfectament digerible per als menys afins a un gènere com aquest. No obstant, això també comporta que la peli passi per alt certs detalls que potser ens hauria agradat saber, com explicar-nos una mica més el passat dels personatges i el perquè de la seva forma de ser, sobretot en quan al protagonista i a la banda dels germans Burns. Una mica de rerafons no hagués estat malament per enriquir-ho tot plegat i treure més suc als personatges. Pel que fa a les actuacions, en general m'han causat una molt bona impressió, sobretot Guy Pierce (molt fluix a Last Snow, q ni vaig tenir ganes comentar aquí) i Danny Huston. En resum, una Propuesta que va superar les meves espectatives, que val la pena veure i disfrutar i que sembla que ha tingut un pes important en la reactivació del western, ja que n'hi ha diversos que arribaran d'aquí poc a les nostres pantalles.\nLinks: V.O. + subs / Doblada\nTítol original: The Proposition\nIntèrprets principals: Guy Pierce, Ray Winstone, Danny Huston, Emily Watson, David Wenham, John Hurt, Richard Wilson\nPaís: Austràlia, 2005.\nGènere: Western, drama. 100 min.


Llibret sobre els 100 anys d’anarcosindicalisme – CGTCatalunya\nInici > General > Llibret sobre els 100 anys d’anarcosindicalisme\nDijous, 30 desembre, 2010\nLa paraula, les paraules que han anat configurant durant aquests últims cent anys l'ideari d'aquesta organització, omplirien segurament quilòmetres i quilòmetres de raimes de paper. El somni de molts de nosaltres seria complet si tinguéssim un lloc on es trobessin totes elles, per a no deixar-se res ni a ningú i mostrar la riquesa d'aquests pressupostos destinats a mantenir i millorar el que es coneix com la Idea.\nLa Idea com alguna cosa no exclusiva, la Idea com concepte que tenia i té al seu voltant infinitat d'altres idees que s'han plasmat d'una o altra forma i han anat de vegades resolent, unes altres agitant i sempre intentat aconseguir un món millor per a tots els humans.\nLa tasca de triar uns textos que donessin una visió general o aglutinessin aquestes intencions era de per si mateix una proposta fallida. Les limitacions de temps i espai ho impedien. No obstant això, el desig de deixar constància que durant aquest període la nostra construcció ideològica i l'acoblament de la mateixa com organització al voltant de l'anarcosindicalisme era fruit de moltes i diverses opinions va ajudar a presentar una selecció tan escarida com el nombre de mesos d'aquest any, comprimint-la, a més, en l'espai d'una pagina del periòdic.\nSegurament podrien haver-se fet moltes altres combinacions o seleccions de textos tant dels ja publicats com de les opinions o propostes actuals. Vagi per davant la nostra petició d'indulgència per la selecció dels primers i el nostre agraïment per la col·laboració de les persones implicades en els segons.\nSi que direm, no en la nostra defensa però serveixi com aclariment, que existia la pretensió que els textos triats suscitessin curiositat, debat o les ganes de tornar a rellegir part dels mateixos o d'uns altres, des dels acords presos pels que van fundar aquesta organització per a dotar-se d'una eina que els ajudés a portar a terme el seu ideari, com era la proposta amb que vam iniciar al gener del 2010 aquesta selecció, passant pel dictamen del congrés de 1919, declaració d'una organització més consolidada que va més enllà de la defensa del lloc de treball i dóna consistència als seus pressupostos d'organització de la societat.\nPerò com no només estem nosaltres en aquesta construcció d'un món diferent i no passem per la història com uns il·luminats, no està de més recordar que hem donat resposta a qui si que es consideraven com els únics detentadors de la veritat i han pretès devaluar el nostre ideari acusant-lo de falta de respostes o de contingut. Resposta que sempre ha donat aquesta organització en tots els fronts, que ha estat no només trencadora per la seva presència sinó avançada per la defensa de les seves idees. Res li ha estat aliè al concepte de llibertat per a tota la humanitat. No hi ha distincions de gènere, ni d'edat.\nTampoc ha faltat l'instint de resposta utilitzant la paraula per a convocar a l'acció immediata, per a repel·lir i respondre a l'atac dels que han pretès per mitjans violents emmudir-la i fer-la desaparèixer. Quan ha estat necessari s'ha cridat a empunyar les armes. I quan s'ha vist obligada a exiliar-se per a no morir, a més dels treballs propis per a mantenir-se, ha hagut de plantar cara a els seves pròpies divergències, de vegades arribant a enfrontar-se d'una forma inadequada d'acord a les seves pròpies normes de funcionament, però som humans i la finalitat d'aquestes controvèrsies creiem que sempre ha tingut com horitzó resoldre els conflictes d'una forma llibertària.\nTornar a ser una organització en el nostre territori, explicar i explicar-nos què s'havia fet d'aquella organització declarada il·legal, empresonada, perseguida, afusellada però mai anul·lada. Enfrontar-se als canvis d'una societat que enfilava l'última part del segle XX deixant enrere la dictadura feixista per a emergir en una democràcia de nou encuny. Preguntant-se quin era la seva herència més enllà de les sigles, dels somnis, de les esperances, reflectint-se entre les imatges reals o irreals que d'ella es tenia.\nDonar resposta, valorar el fet, visionar el que havia per fer, recollir o crear, reconèixer als amics i als que no ho eren. Moure's enmig de la incertesa o de la certesa per a, acompanyant als nous temps, distingir els gestos i les amenaces que podien canviar de nom, però que sempre són les mateixes.\nObservar el nostre passat recent, amb els nostres encerts i els nostres errors, atenir-nos a les nostres decisions, tenir i mantenir, no estancar-nos, saber com obrir-nos al nou, no tenir por a acceptar que les regles del joc no han canviat, però que sí les eines, dir-li a tot el que ens vulgui escoltar que la CGT del segle XXI és una organització que desitja dur endavant el somni tocat ja de la construcció d'un món millor. Aquesta és la pretensió d'aquests escrits.\nPer tot això posem en les vostres mans aquests textos, en un intent, a més, de fer un petit homenatge a aquesta part de la humanitat que ha contribuït a la construcció d'aquesta organització llibertària i anarcosindicalista.


blog d'en Pep » “Sadanalacua”\n« Bandera Mossenaire Un globus, dos globus, tres globus »\nPublicat en 9:45 sota córrer,Entrenaments,General,mossenaires\nS’ha d’anar a la cua !!, és el que sempre diem. No seria un entrenament en grup si no fos un entrenament solidari, i estem sobradament complaguts, i sabem que sense la gent que hi sou: el projecte s’hauria fós.\nPensàvem i estàvem segurs que seríem “quatre gats” i vam ser més de “quatre”. Passàvem de la mitja centena, i no pas de gats: sinó d’autèntiques i autèntics atletes.\nI no valorem el grup per la quantitat, com us podeu ben imaginar: sinó per la qualitat. Si; encara que soni a paraules boniques. Érem conscients de què un dissabte festiu, Sant Esteve on tradicionalment mengem uns bons canelons, enmig de festes i cel·lebracions amb curses properes i ben arrelades, on la gent dels Vallessos sol anar.\nBé; el recorregut ens ha dut a unir les dues co-capitals que “tant s’estimen”; jiji. I la tornada, omplim els nostres pulmons d’aire net i gaudim com sempre.\nUna altra nota destacada i més si tenim en compte la influència de la lluna sobre el nostre planeta. La nit del dia de Nadal va ser de lluna plena <link> i no tornarà a passar fins al pròxim 25 de desembre de 2034. Vol dir que haurem de tenir paciència i a veure si ens recordem aquell dia de dir-ho a l’hora de la foto. Recordeu-m’ho si us plau.\nFosc, ben fosc un dia festiu de Sant Esteve i quan semblava que podíem ser quatre gats, la colla s’ha llevat d’hora per fer el que sabem fer: passar-ho bé plegats\nI quan li demanem si en Joan Antoni Cano ens fa els honors: si. Un dia que pot venir, d’ença que recentment ha estat pare i no pot venir com abans.\nJoan Antoni Cano el nostre “Mossenaire d’honor”\nI el paper d’agraïment, i de la nominació, va a bon recapte, a la butxaca i al final ens explicarà amb el seu escrit allò que podreu tots llegir. Gràcies!!\nQuim Gaya (bandera d’avui) , amb en Garrido, el seu cunyat, que s’estrena de mossenaire\nQuim Gaya tindrà el privilegi d’estar el nostre segon portador de la bandera.\nEn Joan al costat de l’Enrique- Nilo, que al seu costat porta a en Rafa Rios, que s’estrenava de la colla de “Las Nenazas” al costat de l’Alberto\nLa Gemma fa de mossenaire: “sadanalacua” !!\nCarme, Inma i Gilberto, s’ho rumien i enfiles cap a: “sadanalacua”\nEn Rafa que ens mira deia, que com per anar a roda sol, havia decidit estrenar-se al vostre costat. Un luxe!!. Esperant al costat de l’Alberto i Manolo, i el nostre Mossenaire d’honor, en Cano.\ni muntem la fotografia de família perquè pugui sortir el dia de la seva estrena la Marie, que s’havia torçat el turmell i havia de girar cap al punt de sortida\nI l’abanderat, posa a punt el nostre nou símbol: la bandera mossenaire\nI el nominat “Mossenaire d’honor” queda proclamat en aquest moment: en Joan Antoni Cano\nDestaco en aquest moment que el xicot, de color groc del capdavant és en Garrido, que feia quaranta anys havíem anat al mateix cole, l’Andersen i jugàvem als escacs i avui era el seu primer dia\nEls primers raigs de llum ens il·luminen\nI la Laura, Trini, Eva, Karles, Sandra, Carlos, mentre passem per Sant Julià d’Altura i àrea de lleure.\nJosé, Enrique i… tots: exercint de Mossenaire “El que corre, espera, va i torna”\nLa parella que surt a la fotografia, avui han exercit de cua i hi ha una bonica història al darrere. L’expliquem d’aquí a uns instants.\nPassem sota l’arbre\nAmb la Núria Passem sota l’arbre\nAmb en Jose Miguel Passem sota l’arbre\nI en Joan, pels carrers de la co-capital Sabadell, que l’estan reforestant\nI aviat s’acabarà la baixada i vindrà la realitat. La pujada\nSandra, Karles, Quim, Garrido, Ana\nEn Karles fent costat a la Sandra i ja habituals mossenaires.\nI en Manolo, exercint de Mossenaire: amunt i avall i seguit de qui s’estrena, en Rafa.\nTambé César, Gilberto i Karen\nEl nostre “Mossenaire de La Llagosta”, en José Liñán\nI en Joan Antoni Cano, “Mossenaire d’honor”, també anant a la cua\nAna i Carlos;\nTal com havíem dit, avui entre tots vosaltres dues persones gairebé ens passen desapercebudes i pel que sabem: viuen a Suïssa. Per sort, la Marie Morales, els ha animat a venir, tot i que ja ens seguien des de casa seva i de tant en tant ens llegien.\nDoncs bé: ha aprofitat l’estada a Terrassa per venir a córrer: moltes gràcies i torneu aviat!!! Ens han dit que marxen diumenge i qui sap si podran venir dissabte.\nMe’l va presentar en Marc , i sovint el tenim al nostre costat. Ara fa poc ha estat pare i les obligacions, són les obligacions. També per horaris laborals. Avui t’hem demanat i has accedit a fer-nos els honors. Recordo el dia que et vas fer amb la samarreta i no duies diners, i que la setmana de sobre vas venir expressament, sense poder córrer, a passar comptes. Hi ha detalls que ens fan adonar de la gent seriosa que ens envolta i ens enriqueix el grup, com ets tu. Segur que només és un detall, però estic segur que ets una magnífica persona. T’agraeixo i et desitjo el millor i que vinguis molts anys.\nEn primer lloc, et volia agrair l’enorme satisfacció que em provoca ser el Mossenàire d’honor!\nPer mi és una gran alegria pertànyer a tan noble, particular, amigable i especial club d’amics que, simplement, volen (o volem) anar a córrer i fer petar la xerrada. I d’una qüestió tan simple, i en teoria tan fàcil, el normal és que en poc temps es “deixi córrer”, i gràcies a tú això continua.\nPer aquest motiu té més mèrit continuar amb la particular afició d’anar a córrer amb amics cada dissabte al matí després de tants anys i que jo en sigui membre.\nMoltes gràcies a tots per haver fet això possible i en especial a tu, Pep, que des del primer dia ja vas deixar empremta en aquest pobre aficionat a córrer i em vas demostrar que podia\ncomptar amb tu pel que volgués!!!\nTags: Amistat, atletisme, córrer, Entrenaments Grup, entrenar, Mossenaire d'honor, mossenaires, pep moliner, Terrassa, Torre Mossèn Homs


Villa Zaton Dubrovnik Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nObala S. Radica 50, Zaton, Dubrovnik, Croàcia, 20235 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Villa Zaton\nSituat en el cor de Zaton, Villa Zaton és un lloc ideal des d'on descobrir Dubrovnik. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Badia Lapad, Cinema a l'Aire Lliure Lapad, Adriatic Kayak Tours donen a aquest hotel un encant especial.\nVilla Zaton també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Dubrovnik. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com platja privada que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Villa Zaton és una selecció idònia per a la vostra estada a Dubrovnik.


S'inicia l'estudi PROMES-U per a promoure la salut mental de l’alumnat - Notícies - IMIM Institut Hospital del Mar d'Investigacions Mèdiques\n21/04/2022 - Informació general\nS'inicia l'estudi PROMES-U per a promoure la salut mental de l’alumnat\nS'inicia el projecte de recerca PROMES-U, que té per objectiu millorar la salut mental d'estudiants universitaris/es mitjançant l'estudi dels factors que poden influir en l'aparició de problemes de salut mental, així com la implementació i avaluació d'intervencions en línia de promoció de la salut mental i de prevenció de problemes de depressió i ansietat. L'estudi està liderat per l'Institut Hospital de la Mar d'Investigacions Mèdiques (IMIM), i hi participen la Universitat Pompeu Fabra, la Universitat de les Illes Balears, la Universitat Jaume I de Castelló, la Miguel Hernández d'Elx, i la Universitat de Saragossa.\n"Amb aquest estudi volem avaluar la salut mental de l'alumnat i una de les motivacions és saber com ha afectat la situació pandèmica en els últims anys. Continuem en la línia del projecte UniverSal, que vam acabar al 2019", explica Jordi Alonso, coordinador del projecte, director del Programa d'Epidemiologia i Salut Pública de l'IMIM i catedràtic de Salut Pública a la UPF\nL'estudi consisteix a respondre dos qüestionaris en línia sobre salut mental, un ara, i el segon l'any vinent. En respondre cadascun dels qüestionaris, els/les participants rebran un informe personalitzat amb detalls sobre la seva salut mental, consells per a millorar-la, així com recursos en línia i presencials als quals poden acudir en cas de necessitar ajuda.\nEquip investigador de l’estudi PROMES-U\nAl final del primer qüestionari, es demanarà a cada participant si vol formar part d'un grup més reduït per a dur a terme l'Avaluació Via Mòbil, una avaluació més intensiva de 15 dies, en la qual, en cas de tenir una participació igual o superior al 80%, la persona rebrà una recompensa de 30 euros.\nEn el segon any de l'estudi es durà a terme una intervenció en línia per a aquells participants amb el risc de presentar depressió i/o ansietat que desitgin promoure la seva salut mental.\nEls i les estudiants podran participar a la web de l'estudi o a l'Instagram de l'estudi (@estudio_promes_u), o per mitjà dels QR que es poden trobar en les diferents facultats.


La delegació de Turisme fa un balanç de la temporada turística i confirma l'augment de l'ocupació i el creixement turístic\nL'ocupació en el mes de juliol va ser del 88’8% i a l'agost del 90%\nLa delegació de Turisme de l'Ajuntament de Sagunt ha fet un balanç que confirma que l'ocupació mitjana de Sagunt en el mes de juliol de 2016 ha sigut del 88,8%, quasi 12 punts per damunt del mateix període de l'any 2015, que va ser del 77% i un 18% superior a la de 2014. En el mes agost, amb el 90%, s'ha mantingut el creixement pel que fa a 2015 i l'augment del 16% respecte a 2014.\n“La causa fonamental de l'augment dels percentatges d'ocupació al juliol, respecte a 2015, i del manteniment del 90% en el mes d'agost de 2016, ha sigut sens dubte l'atractiu de la nostra ciutat per als i les turistes que visiten la Comunitat Valenciana, que es beneficien del corrent ascendent de turisme estranger que visita Espanya durant els últims anys, afavorit per: l'oferta patrimonial, cultural, gastronòmica i natural (sol, platja, muntanya i marjals), la seguretat, el bon clima i els serveis turístics òptims, dels quals nostra ciutat participa”, ha assenyalat la regidora de Turisme, María Giménez.\nGiménez també ha indicat que “estar tan pròxims/es a la ciutat de València, ha propiciat que Sagunt siga destinació preferent des del punt de vista cultural per als/les turistes”.\nLa delegada de Turisme ha recordat que el festival de “Sagunt a Escena” també ha contribuït a l'augment d'ocupació, ja que s'ha incrementat el nombre i varietat d'espectacles, la durada temporal i s'ha desenvolupat la branca alternativa del festival “Off Romà”. Açò comporta l'ocupació hotelera per part de les companyies que intervenen en el mateix i de les persones, turistes o visitants que acudeixen a aquest tipus d'esdeveniments. “Des d'aquesta regidoria hem treballat per a recolzar la iniciativa del festival, al costat de les regidories de Cultura, Tràfic i Patrimoni, Teatres de la Generalitat, la regidoria de Turisme de Canet d´en Berenguer, Adetursa, comerciants, hotelers i taxistes de la comarca. Tots han fet possible que sorgisquen nombroses iniciatives per a donar valor al festival”, ha afirmat María Giménez.\nMaría Giménez, regidora de Turisme\nAixí mateix, el manteniment de la qualitat de les platges i els serveis hotelers i de restauració ha afavorit l'augment de l'ocupació hotelera. “Es tracta de seguir avançant i millorant perquè any rere any el nostre turisme augmente, es faça extensible a tot l'any i siga el que aquesta antiga i fantàstica ciutat es mereix”, ha especificat la delegada de Turisme.\nQuant a l'afluència en les dues oficines de turisme municipals, durant els mesos de juliol i agost de 2016 es dedueix un lleuger augment del nombre total pel que fa al 2015, passant de 5.185 a 5.439, la qual cosa suposa un augment del 5%. Per contra, a l'agost s'ha produït un lleuger descens de 3.811 en 2015 a 3.413 en el 2016, encara que hi ha hagut un significatiu augment de les demandes turístiques, passant de 5.699 a l'agost de l'any passat a les 8.038 a l'agost d'enguany, la qual cosa suposa un increment d'al voltant del 50%. També hi ha hagut un manteniment del turisme internacional pel que fa a 2015 al juliol i agost.\nEl descens de visitants a l'agost, demandants d'informació en les oficines de turisme municipals, és a causa d'un descens del turisme de ciutadans procedents de Madrid i de la Comunitat Valenciana, mantenint-se en les altres comunitats respecte a 2015.\nLes xifres totals són les següents:\nEspanya: 4.185 4.414 3.811 3.413\nInternacional: 1.000 1.025 1.460 1.387\nPer Comunitats Autònomes, en els mesos de juliol i agost de 2016 destaquen: Madrid, amb un 21%; molt seguida de la Comunitat Valenciana, amb un 17%; Aragó; Catalunya; Castella i Lleó; Castella la Manxa; País Basc i Andalusia. Del turisme internacional destaquen en particular els/les francesos/es amb el 53%, seguits pel turisme procedent d'Itàlia amb el 10%, el 6,67 d'alemanys/es i el 6,22 d'anglesos/es. Els/les demandants d'informació de Sagunt han significat un 32,56% del total nacional, la qual cosa ressalta l'interès i ús de les oficines de turisme per part de persones residents a Sagunt. En l'àmbit internacional, com és tradicional, França és el país que més ens visita, amb un 42%; seguit del Regne Unit, amb un 10%; Itàlia, amb un 8,6%; Amèrica, amb un 7,9%; i Alemanya, amb un 7,3%.\nConcretament, al juliol i agost hi ha hagut un total de 15.830 demandes d'informació front a les 11.137 dels mateixos mesos de 2015, la qual cosa suposa un increment d'al voltant del 40%. Les més usuals han sigut: informació local en general, activitats culturals, festes, transports i comunicacions, oci, paratges naturals, rutes, gastronomia, etc.


IBLAMA BLOG : CAP DE SETMANA DE LA MARE DE DÉU DEL PILAR\nDIVENDRES 111013. ESTRENA VÍDEO VIA CATALANA A MONT-ROIG\nDISSABTE 121013. FIRA DEL BANDOLER D’ALCOVER. ANIVERSARI MÒNICA L’AIXAVEGA. ENSCESA ESTELADA ALCOVER. CONCERT LA COLÒNIA A VANDELLÒS\nA mig matí ens vam arribar a Alcover en el que va ser el tret de sortida de la Fira del Bandoler 2013. Els carrerons del centre de la vila s’omplen de paradetes medievals ben caracteritzades amb tot tipus de productes artesanals. Hi pots trobar embotits, formatges, pa, mel, sabons, olis, creperies, botigues de dolços, de roba... De fet hi pots trobar tot el que vulguis. Feia especial goig el carrer Major, on al final el Casal la Bretxa fins i tot va organitzar un concert a l’hora del vermut al final del carrer. I entre mig de la gent joglars que recitaven les seves composicions i nens fent de bandolers jugant i esquivant aquella interminable munió de cames.\nA l’hora de dinar vam fer cap al bonic llogarret de l’Aixàvega. Allà vam dinar plegats amb la colla de Nenes de Reus per celebrar el 38è aniversari de la Mònica. Rovellons no en vam trobar però si que vam assaborir un entrecot únic. I al final ens vam capbussar en una orgia de pastissos interminable. Per\nmolts anys Mònica! Per cert... Si voleu fer un regal als vostres petits i no sabeu que regalar, podeu regalar-los la col·lecció de gegants dels seguicis de Catalunya. Dóna molt de si! Després de dinar vam anar a fer una tirada de bitlla catalana al carrer i la veritat és que va quedar ben clar que hi ha gent amb sort i altres que no en tenim tanta (hehehe). I per acabar la jornada berenar amb coca i xocolata i ben calentets a la vora del foc; com s’agraïa el foc allà dalt!\nAl vespre vam tornar a fer cap a Alcover. Membres de l’Assemblea Nacional Catalana van fer l’encesa d’una Estelada gegant aprofitant el context de la Fira de Bandolers de la vila. Tot i que s’ha de dir que l’acte va ser una mica fred, s’ha de reconèixer el mèrit que té encendre una estelada d’aquestes dimensions. A la part baixa de la mateixa el lema: Alcover per la independència.\nI amb temps justet per passar per Reus i canviar-nos una mica vam fer cap a Vandellòs. Allà, al pavelló es va organitzar la Festa de Clotxa en el Context del Correllengua. Es va aprofitar l’ocasió per recaptar diners per ser enviat als nostres germans catalans de les Balears per poder arreglar una miqueta els diners que han perdut amb la vaga contra els decrets quasi dictatorials que ha aprovat el govern Bauzà. Per ells es va fer una recaptació d’uns dos-cents quaranta euros. Entre els participants es va procedir a un sorteig d’un lot. També es va llegir un manifest a favor del català i de la nostra terra. Ben emotiu! I finalment va arribar el plat fort de la nit: el concert de la Colònia. El grup de Reus ens va oferir un concert una mica estrany ja que la gent no es va moure massa de les cadires i estava molt separada de l’escenari. Pels que els coneixem encara va ser molt millor ja que vam poder gaudir més en petit comitè de les seves brillants cançons: Pernil Dolç, Mareta, Boca petita, Somnàmbul, Temptant la sort... del seu primer disc Capítol 1. Gràcies pel vostre treball!\nDIUMENGE 131013. HORTS D’EN RIC: PLANTANT BLEDES\nA Colldejou es va inaugurar una exposició de pintures del poble molt interessant en el que es poden veure diferents racons de la vila. Pots observar diferents traços i estils i la veritat és que val la pena observar de ben a la vora la traça de veritables genis. I destacar que entre nosaltres tenim el pintor local Anton Rofes.\nl'Exposició romandrà oberta a l'Ajuntament Vell fins la festa major de sant Rafel.\nEl tiet Anton ens ha donat bledes del seu hortet i les hem posat al nostre. Feien la mar de goig. Ara entrem en aquella fase en la que el sol cada vegada costa més que toqui a l’hort i per tant hem d’anar amb molt de compte amb el que plantem. Hem collit uns quants tomàquets de la filera més tardana de l’hort, la qual sembla que encara donarà més de si. Hem tingut temps d’arrencar unes pastanagues, unes cebes i els primers porros. A més hem deixat semi arranjats dos bancals més per ser llaurats. De moment ara disposem de cinc bancals en total per sembrar de cara a la primavera. El pobre hort ja fa una altra cara i sort en tenim de les tanques que el Ric va posar ja que ben a la vora han passat els senglars i sembla que hagin llaurat.\nI per acabar el dia una sorpresa més que ens ha fet anar a dormir tard a tots plegats. Ens hem retrobat amb el Martí que ha fet un parèntesi per venir a casa uns dies. I ho vam aprofitar bé per fer una tanda de Campus i una petita degustació de khebabs bomba.\nAmic desitjo tenir-te aviat aquí!\nPublicat per Iblama a 12:40:00\nEtiquetes de comentaris: Actualitat. Motius gastronòmics, Aniversaris, Motius gastronòmics. Al Camp


La vicepresidenta primera del Parlament de Catalunya Alba Vergés ha visitat l'espai natural protegit de la Ricarda al Prat - Llobregat Digital\nLa vicepresidenta primera del Parlament de Catalunya Alba Vergés ha visitat l'espai natural protegit de la Ricarda al Prat\nDivendres, 24 de setembre de 2021 a les 10:00h\nRepresentants del Consorci per a la Protecció del Delta del Llobregat han explicat els valors ambientals d'aquest espai natural.\nL'alcalde del Prat li ha traslladat la reivindicació del territori d'aprovar i desplegar el més aviat possible el Pla especial de Protecció dels Espais naturals del delta del Llobregat, compromís ja adquirit per la Generalitat de Catalunya, però incomplert fins ara.\nDes del Mirador de l'Illa, des d'on es pot observar la Ricarda i d'altres parts dels espais naturals del delta del Llobregat, a més de la seva proximitat amb les actuals infraestructures aeroportuàries, l'alcalde del Prat i la vicepresidenta del Parlament de Catalunya han atès els mitjans de comunicació.\nVergés, que visitava per primera vegada la Ricarda, ha destacat la importància de conèixer aquest espai natural per comprendre "l'afectació" de l'activitat de l'actual aeroport sobre el territori del delta i de les inversions que s'hi puguin fer.\n"Crec que venir aquí de visita aquí in situ escoltant les explicacions dels tècnics és una posició que et queda molt més clara i que et permet també poder-la explicar" - ha assegurat la vicepresidenta del Parlament de Catalunya.\nTambé ha recordat el compromís del govern de la Generalitat de "treballar profundament" en la protecció dels espais naturals del delta del Llobregat i de la importància del treball en xarxa de les diferents administracions amb aquesta finalitat.\nLa Ricarda és un dels últims espais verges de tot el delta del Llobregat, un entorn natural irrreproduïble i protegit per la UE. Més del 75% de l'espai natural inclou hàbitats d'interès comunitari prioritari.\nConcretament, s'hi poden trobar 17 hàbits d'interès comunitari, tres d'ells de conservació prioritària (llacunes, pinedes sobre dunes i aiguamolls calcaris de Mansega), segons la normativa comunitària.\nPer la seva banda, l'alcalde del Prat ha advertit que, tot i el recent anunci de suspendre l'ampliació de l'aeroport del govern espanyol, no es pot donar per feta la interrupció del projecte fins que el Consell de Ministres previst per a finals d'aquest mes no aprovi definitivament el Document de Regulació Aeroportuària (DORA) 2022-2026.\nTambé ha afegit: "passi el que passi amb l'aprovació del DORA hem de seguir lluitant per dotar de més protecció als espais naturals del delta i a tot el nostre territori".\nAixí ho va advertir també la Comissió Europea a les institucions competents de l'Estat espanyol el passat mes de febrer, davant de l'incompliment de les compensacions ambientals de l'anterior ampliació de l'aeroport de fa dues dècades.\nCoincidint amb la visita de la vicepresidenta del Parlament de Catalunya a la Ricarda, Mijoler també ha recordat la necessitat d'aprovar i desenvolupar amb urgència el Pla Especial de Protecció del Delta del Llobregat, a què es va comprometre la Generalitat. "Estem esperant un pla especial des dels anys 80 que està promès i que encara no el tenim. S'hi va comprometre la passada legislatura el conseller Calvet per fer-lo i no s'ha fet."\nI finalitava, "estic pendent de mantenir una reunió amb la consellera Jordà per veure quina és la situació que planteja i què és el que planteja en aquesta legislatura per dotar de més protecció als nostres espais naturals i també al Parc agrari".


Eines per a millorar la vostra experiència de projecció | Enfoca\nEnfoca > Eines per a millorar la vostra experiència de projecció\nCalculador de distància de projecció\nUs deixem una nova eina interactiva per a què pogueu calcular la distància necessària de la vostra projecció. D’aquesta manera sabreu on heu de col·locar el vostre projector Epson per a una projecció òptima, o quin projector us convé més per a la vostra casuística concreta.\nEntra al calculador\nTroba la mida ideal de projecció\nAquesta eina interactiva per a la distància de visualització et permet calcular la mida ideal de projecció, en funció de les dimensions de la sala, la seva disposició i el nombre de seients.\nEsbrina quant podries estalviar gràcies als projectors Epson i a les funcions ECO.\nEntra al configurador d’estalvi\nConfigurador de lents\nPer aconseguir la instal·lació perfecta de projectors professionals, és fonamental utilitzar la lent correcta.\nPer això, t’oferim un complet selector de lents per guiar-te a través de les opcions disponibles, en funció de la mida de pantalla i la distància de projecció seleccionats.


Creant el Barça més total\nPREPARANT LA SUPERCOPA\nLa plantilla culer supera amb polivalència la falta d'efectius\nNATALIA ARROYO Barcelona 25/08/2011 00:00\n260x366 Màgia i sacrifici Andrés Iniesta, un dels homes més versàtils d'aquest Barça, controla una pilota de manera acrobàtica. / PERE VIRGILI Màgia i sacrifici Andrés Iniesta, un dels homes més versàtils d'aquest Barça, controla una pilota de manera acrobàtica. / PERE VIRGILI\nLa baixa de Gerard Piqué ha tornat a descobrir les veus dels que creuen que és una imprudència, amb previsió a sancions i lesions, afrontar una temporada tan exigent sense tenir totes les posicions del camp doblades. Estan convençuts que el Barça va curt d'efectius en defensa i que hauria d'haver fitxat un central per sobreviure més tranquil al dur any que li espera. Pensen que Pep Guardiola assumeix un risc massa elevat no reforçant aquesta zona de l'equip, i molts socis no entenen que les solucions d'emergència en situacions extremes, com ho són els reciclatges de Mascherano o Busquets, puguin acabar sent apostes sòlides i conscients del tècnic de Santpedor.\nLa temporada anirà com anirà i només els resultats diran si era temerari o no deixar en mans del planter o de la reconversió posicional d'algun jugador qualsevol urgència que pugui tenir l'equip en moments puntuals.\nConvenciment del cos tècnic\nEl cert és que l'equip no va sobrat de jugadors en plantilla i que certes posicions tenen un recanvi un pèl forçat si atenem l'especificitat del futbolista que les hauria d'ocupar. De centrals purs, Guardiola només té Piqué, Puyol -sense data de retorn, de moment- i Fontàs. Abidal ho és a mitges -l'excel·lent rendiment de la temporada passada abans que se li detectés el tumor l'avala- i, des dels clàssics, Mascherano sembla una opció de garanties per contundència, velocitat i caràcter, tot i que pateix en la sortida de la pilota.\nEl problema és que, des de fora, s'analitza com un problema aquesta aparent realitat de pocs recursos per a unes determinades demarcacions, tot i que, des de dins, no es té la mateixa concepció. No és un problema. De la mateixa manera que Guardiola manifesta que no distingeix entre els moments d'atac i de defensa perquè entén el futbol com un moment únic, tampoc es limita a mirar endarrere quan es lesiona Piqué i va molt més enllà.\nVersatilitat, solució infinita\nUn bon entrenador no mira mai la pilota, sinó que està pendent de totes les zones del camp excepte d'aquella on s'està jugant. Si l'equip té la pilota, intenta corregir la posició dels jugadors més allunyats, advertir algun defensor d'una possible pèrdua que generi una situació de contraatac rival o activar el possible receptor perquè anticipi la jugada i pensi abans d'hora quina acció seria més adequada.\nDurant la setmana, i sense la pilota en joc, Guardiola fa una mica el mateix i, en lloc d'afrontar directament la solució per reemplaçar Piqué i mirar la nòmina de centrals que té en cada entrenament -ja siguin naturals, reciclats o del filial-, es planteja alternatives en altres línies del camp per imaginar la possible alineació en la final de demà a Mònaco contra el Porto.\nPerquè en el seu Barça, un problema en defensa no afecta només els jugadors més endarrerits, els que protegeixen Valdés. Ells són, potser, els que menys influència tindran en el bon o mal balanç defensiu de l'equip. La primera solució per a la baixa de Gerard Piqué és la intensitat defensiva que tinguin els que juguen a l'altra punta del camp, Messi, Pedro o Villa. És el futbol total que interpreten els blaugranes.\nLa pressió organitzada per recuperar la pilota com més ràpid i més a prop de la porteria rival millor, l'habilitat d'anar a l'atac sempre i de fer-ho de manera variada, i la implicació de tots en cadascuna de les fases del joc són els pilars bàsics i indestructibles d'aquest Barça, encara més consolidats amb els fitxatges de Cesc i Alexis, que potencien la capacitat de l'equip de reinventar-se en cada alineació.\nLa revolució dels nous i els vells\nEl d'Arenys va demostrar al Gamper que, a més de poder moure's per qualsevol de les posicions del mig del camp, també pot, com Messi, fingir ser un davanter per dirigir el caos ofensiu de la versió més inquieta del Barça, la versió 4.0. Guardiola justament elogiava en roda de premsa la seva facilitat d'adaptació i l'encert d'apostar per jugadors que entenguin i s'acoblin a la perfecció a les coreografies del joc coral blaugrana. Alexis Sánchez només ha mostrat detalls d'extrem contra el Madrid, però se l'espera immers en altres facetes del joc col·lectiu.\nAls nous se'ls exigirà que ajudin a renovar algun detall que faci més potent aquest Barça, però Guardiola, mirant molt més enllà, ha demostrat durant la pretemporada que també prepara petites revolucions en els veterans. Al fet que està fent jugar Mascherano sempre de central hi ha afegit la transformació de Keita en migcentre defensiu. Abidal, recuperant el to a la banda esquerra, és una punta de llança per alternar les incorporacions dels laterals i que no sigui sempre Alves el factor desequilibrant des de la dreta, i Adriano, ja integrat en l'engranatge col·lectiu després d'un primer any de transició, explota sempre que pot la seva habilitat d'extrem i puja la banda amb naturalitat. Tots poden actuar en les seves posicions més lògiques, però són cartes amagades, recanvis puntuals en determinats partits. I, com ells, també Iniesta, Thiago, Busquets i Afellay són quatre o cinc futbolistes en un. Futbolistes totals.\nQue Guardiola només tingui 21 jugadors amb fitxa del primer equip és una trampa perquè, per característiques i interpretació del joc, aquesta xifra se li multiplicarà de manera infinita. El Barça sap a què juga. Tant és contra qui, amb quins homes disponibles, en quin estadi i en quines condicions. I és aquesta proposta de joc tan clara la que facilita que, jugui qui jugui, tothom tingui clar què cal fer. Ho sabrà també qui substitueixi Piqué. És la sort d'aquest Barça tan total.


Teléfono rojo, volamos con… Josep Busó “Pitu” – Revista Maig\nHome /Blog/Teléfono rojo, volamos con… Josep Busó “Pitu”\nTinc 99 anys. Vaig néixer i visc a Girona. Quan va acabar la Guerra em vaig exiliar a França, em van internar al camp d’Argelers, al camp de concentració de Dachau i vaig ser presoner dels nazis.\nVós vau haver de marxar a l’exili, a França.\nI vau sortir del camp.\nDevia ser horrorós.\nVau arribar a Espanya.\nEntrevista d’Albert Blasco, originalment publicada a La Realitat.\nTAGS: camps de concentracióDachauGuerra CivilHistòriaJosep Busómemòria històricaPituSegona Guerra Mundial


�Darrere el c�rrec de vicealcalde no hi ha cap ambici� de cadires ni de compensacions� - Empordà\nEduard Berloso � Vicealcalde de Girona\n�Darrere el c�rrec de vicealcalde no hi ha cap ambici� de cadires ni de compensacions�\nEl l�der de Dem�crates i n�mero 10 de la llista de CiU, Eduard Berloso, ha estrenat aquest c�rrec de nova creaci� a la ciutat de Girona despr�s que la seva companya Isabel Murad�s hi renunci�s expl�citament\n28.03.2016 | 06:30\nPer qu� �s necessari un vicealcalde?El vicealcalde �s l'�nica figura adjunta a l'alcaldia, i s'encarrega de totes les funcions que li delega l'alcaldessa. Sorgeix de la preocupaci� de Dem�crates de poder estar en un lloc que ens serveixi d'observatori del funcionament de l'Ajuntament, perqu� ens volem assegurar que el programa de CiU, del qual som coautors i que creiem que donava una s�rie de garanties dins l'�mbit social, es porti a terme.L'oposici�, per�, diu que la vicealcaldia respon nom�s a interessos partidistes perqu� Dem�crates renunci�s a l'alcaldia.No. Aqu� darrere no hi ha cap ambici� de cadires ni de compensacions. �s cert que Dem�crates va fer un sacrifici al renunciar a la possibilitat de ser candidats a l'alcaldia, per� vam estimar que una figura de vicealcalde podria servir per ajudar a l'alcaldessa i a desenvolupar el projecte de CiU. I des del primer moment ja vam posar una condici�, i era que el c�rrec no fos retribu�t.A la pr�ctica, qui ser� el n�mero 2 de Marta Madrenas: el vicealcalde o la primera tinent d'alcalde, S�lvia Paneque (PSC)?No hem entrat en aquest debat. El vicealcalde �s la persona que supleix l'alcaldessa en totes aquelles accions que aquesta li confia. Les tinences d'alcaldia, en canvi, responen a �rees, i �s cert que el PSC ha demanat la primera. Per� no hem entrat a discutir qui �s qui.Li sap greu haver-se quedat sense l'�rea de Serveis Socials, que ha estat gestionant durant els �ltims quatre anys i mig?S�, no ho puc negar, per� formo part d'un equip i des de Dem�crates, despr�s de tot el que hem viscut, no posarem pals a les rodes. Vull aprofitar per demanar disculpes a tots els gironins per tot aquest proc�s, ja que ha estat un relleu molt accidentat, molt complex i dif�cil d'entendre. Per tant, nom�s faltaria que nosaltres ara hagu�ssim entrat en aquestes guerres. El govern s'ha de regir amb la m�xima responsabilitat i des de Dem�crates estem disposats a qu� el projecte de CiU tiri endavant. La meva il�lusi� era haver acabat aquesta legislatura al capdavant de l'�rea de Serveis Socials, perqu� hi he treballat molt�ssim i crec que s'han aconeguit coses importants. Tot i aix�, he vist que el discurs de S�lvia Paneque �s molt similar al que jo havia dit i aix� em d�na tranquil�litat.Se senten responsables, des de Dem�crates, de tot el batibull que s'ha produ�t amb la successi� de Carles Puigdemont? Durant el proc�s, vost�s i Converg�ncia es van visualitzar com dos partits completament diferents.Els estats d'�nim a vegades comporten aquesta imatge que poden ser dues organitzacions diferenciades. Per� puc dir amb orgull que hem estat dins del grup de CiU molt a gust i ho continuem estant. �s evident que tenim uns trets que ens caracteritzen com a Dem�crates i tota aquesta situaci� ens ha fet patir. No �s que hi hagi hagut guerres, sin� que som uns patidors m�s de tot aquest proc�s.Qu� significa la ren�ncia d'Albert Ballesta?Hauria pogut ser un bon alcalde, per� les circumst�ncies l'han portat a haver de dimitir i ha pagat una factura molt alta que no li corresponia. La dimissi� �s un gest que l'honra molt. Tot es va focalitzar molt en la seva persona, i era una situaci� molt dif�cil de superar. Ara hem entrat en una nova etapa, i la Marta ser� una bona alcaldessa. La ciutadania pot estar tranquil�la perqu� hi ha govern i treballarem perqu� Girona aconsegueixi totes les seves fites.Dem�crates, Converg�ncia, Avancem, PSC, Reagrupament... com es posaran d'acord?�s cert que som molts, per� ens podem arribar a entendre. Nosaltres �rem un avi� que es deia CiU i an�vem amb un sol motor. Ara tindrem uns companys de govern del PSC que seran el segon motor. Qu� som Dem�crates? Som la benzina, i sense la benzina, per molts motors que hi hagi, la cosa no funciona.Havia de quedar-se Urbanisme. Qu� va passar?Dem�crates en cap moment va negociar quedar-se Urbanisme, nom�s va ser la proposta que se'ns va fer. Per� un ha de ser honrat amb un mateix i jo vaig veure que el repte no em motivava. Vaig pensar, en canvi, que em sentiria millor amb Medi Ambient, Sostenibilitat, Participaci�, associacionisme... Ressalto el que va dir l'alcalde Ballesta: la quotidianitat. Des d'aquesta �rea podem practicar la quotidianitat i millorar el servei a les persones. Aix� em va fer renunciar a Urbanisme i inclinar-ne per Sostenibilitat.Uni� els considera tr�nsfugues. Se'n senten?No. Ho diuen sempre, per� nosaltres no ens en sentim. Vam entrar dins del grup de CiU com a militants d'Uni� Democr�tica, i malgrat haver deixat Uni� continuem dins de CiU. Aix� no �s transfuguisme, i si ho fos ja hi hauria alguna sent�ncia que ho digu�s. Jo recordaria a Uni� que ja t� molts maldecaps. I em sap molt de greu, perqu� quan un ha militat en un lloc no ho fa perqu� s� sin� perqu� se sent part�cep del projecte, per� els diria que es preocupin de donar resposta als seus problemes.Vost� va anar de n�mero 10 de la llista, per� ara �s vicealcalde. Podria postular-se com a candidat de Dem�crates el 2019?Jo vaig entrar a la pol�tica municipal per accident, i no �s que en aquest moment estigui buscant cadira ni promoci�, ni molt menys. Tinc molt clar que aquesta �s l'�ltima legislatura per dues raons: una, perqu� estar massa temps en un c�rrec no �s bo, i dues, perqu� l'edat tamb� compta.


La Regidoria de Cultura de Tàrrega continua programant activitats en l’actual fase de represa. Del 4 al 25 de juliol se celebrarà la segona edició de PÚBLIC!, cicle d’arts de carrer destinat al públic familiar. Estrenat amb èxit l’any passat, el format es manté en el calendari adaptant-lo als nous protocols de seguretat sanitària. Això vol dir que es limitarà l’aforament per garantir la distància social entre els espectadors.\nEn aquest sentit, caldrà fer una reserva prèvia de localitats al 973 31 07 31, cultura@tarrega.cat o al web www.culturatarrega.cat. Integraran el cicle quatre espectacles de circ i teatre de text que s’escenificaran amb entrada gratuïta als pobles d’Altet, La Figuerosa, Santa Maria de Montmagastrell i Claravalls. Les companyies seleccionades són Mortelo & Manzani, Slow Olou, Circ Los i El Celler d’Espectacles.\n“Amb el canvi d’ubicació podem garantir el compliment de les mesures de seguretat sanitària”, destaca el regidor de Cultura, Carlos Vílchez. “Treballem així per mantenir en el calendari tota l’activitat habitual dels dies d’estiu”, afegeix.


D'esmorzar - Diari La Veu\nEscriba el número 709930\nCrec sincerament que una de les petites tragèdies quotidianes del nostre temps és la d’entaular-se tot sol o, pitjor encara, davant d’un mòbil o un televisor. Alguns de vostés em diran: «Mira que eres exagerat!»; altres em respondran: «Més val sol que mal acompanyat». Veure una persona menjant en soledat em provoca una gran tristesa. Quan el dissortat protagonista he estat jo, he trobat el menjar insípid. Si la cuina és un art, entaular-se és un ritual social de primer orde. D’entre tots els àpats del dia, trobe que l’esmorzar és un dels costums nostrats que més m’agrada i no perquè puga ser considerat com un tret identitari de la tribu. Però només el practique si tinc algú que m’acompanye.\nTreballe sol o acompanyat de desenes d’espectres, és el que té l’ofici que he elegit. Quan rep una visita que m’espanta muses, donyets, fantasmes i mots, solc anar a esmorzar amb la seua companyia al mateix local de sempre. Sóc un individu de lleialtats contrastades. No en diré el nom, només que té unes vistes magnífiques sobre la plaça de l’església del meu poble, un temple construït a finals del segle XVI.\nAllí, Valero, el propietari, ens oferix una variada col·lecció de truites, també té llom, botifarres, llonganisses, xoricets i altres productes dignes de consideració.\nNo sóc partidari dels esmorzars multitudinaris, vull dir, de més de cinc comensals, on tot el món parla i ningú atén l’altre. Gaudisc d’allò més amb poca gent, compartint conversa i taula.\nM’agrada, mentre escolte, mirar amb atenció les taules que ens envolten, sóc una mica tafaner, ja m’ho perdonaran vostés, però és el que té l’ofici: que sempre vas buscant personatges per als teus relats.\nAl mateix local que vaig jo sol anar Pepe Claramunt amb un petit grup d’amics. Pepe ha estat un dels millors futbolistes valencians de tots els temps. Un d’aquells jugadors que aconseguien crear afició.\nPepe conversa amb els seus contertulians d’una manera reposada, exposant els seus arguments sense estridències, només les expressions del seu rostre delaten si hi ha preocupació, indignació, dolor o alegria en les seues paraules. Parlen de futbol, però també d’actualitat política.\nRecorde el temps de la meua infantesa quan Pepe Claramunt era un mite de l’esport, aleshores tots els bars del poble tenien una foto seua penjada en alguna paret. El pas del temps les feu engroguir i després les feu desaparéixer.\nPepe Claramunt com el també futbolista Antonio Pujades, com Paco Cabanes el Genovés en la pilota o Pep Gimeno el Botifarra en el cant tradicional són d’aquells individus que estimaven i dominaven el seu ofici, un ofici amb el qual emocionaven i unien la majoria dels valencians, i no els diré cap secret en afirmar que aquest no és un poble amb referents que li agrade compartir. Hi ha qui ens vol dividits i enfrontats i posa tota la carn en la graella per fracturar la societat valenciana.\nRecorde nits i vesprades de glòria davant de la televisió, un aparell en blanc i negre i un futbol a tot color. Pepe i el seu germà Enrique sobre la gespa de l’estadi Luis Casanova, acompanyant Abelardo, Sol, Anton, Paquito, Forment, Pellicer, Anibal, Sergio, Tatono i el gran Valdez, i amb ells tots els veïns del poble, de la comarca, del país fent seus els encerts, patint en cada pilota perduda, plorant d’alegria en cada triomf, lamentant-se en cada fracàs.\nS’alça Pepe de la taula i, en reconéixer-lo, el meu company, hui Tomàs de los Santos, amb el somriure de l’infant que jugava al futbol pels descampats i les places de la ciutat de València, s’acosta i el saluda alhora que li demana fer-se una foto amb ell. Pepe accepta i em toca fer d’improvisat i maldestre fotògraf.\nEl mite continua viu i a mi, ja veuen, això em fa feliç. Un ratpenat ja centenari sobrevola l’escena.\nEscriba el número 488531


Educació financera – Associació de Mares i Pares d'Alumnes\nA EFEC els tallers són impartits per treballadors voluntaris vinculats a entitats financeres (professionals en exercici o jubilats) i professionals vinculats a associacions del sector econòmic financer. Els centres escolars -públics, concertats o privats- que participen del programa s’hi apunten de manera voluntària per tal que els seus alumnes rebin competències en finances personals.\nAquest programa d’alfabetització i educació financera s’emmarca en les recomanacions d’organismes internacionals tant rellevants com l’Organització per a la Cooperació i el Desenvolupament Econòmic (OCDE) i la Unió Europea (UE), i està supervisat pel Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya. Ambdues organitzacions han fet èmfasi en la necessitat de dotar a la ciutadania de competències per tal de gestionar els seus ingressos i despeses, evitant d’aquesta manera episodis de sobreendeutament i d’exclusió financera.\nBreu descripció dels tallers impartits:\nAdministrant els teus diners: L’ús dels diners afecta a tothom, i cada vegada més, a principis de l’adolescència. Aquest taller introdueix a l’alumnat a les finances personals del dia a dia.\nEls objectius d’aprenentatge són:\nReconèixer com les decisions del dia a dia, afecten, en gran mesura, a les finances personals\nRealitzar un pressupost, identificant despeses fixes obligatòries, variables, necessàries i discrecionals..\nEntendre a nivell financer i a nivell psicològic, la importància de l’estalvi.\nEntendre la necessitat d’un fons d’emergència.\nEndeutar-se? amb seny!: Al llarg de la vida, podem decidir invertir (comprar una casa, estudiar, etc.) o bé, incórrer en determinades despeses (comprar una moto, un cotxe, viatjar, etc.) que, moltes vegades implica endeutar-se. Aquest taller té com a finalitat mostrar a l’alumne com s’ha d’utilitzar el crèdit de manera correcta i evitar el sobreendeutament.\nEls objectius d’aprenentatge són: Entendre la importància de preguntar-se:\nQuin tipus de préstec és millor?\nHo puc/podré pagar?\nDiferenciar d’un préstec bo i un préstec dolent.\nAdquirir les nocions per a la tria d’un producte de crèdit.\nConèixer els diferents productes de crèdit: les targetes, els crèdits personals, les hipotèques, etc.\n(In)forma’t per decidir: Moltes de les decisions que tenen importants efectes en l’economia domèstica i en les finances personals no són sobre productes financers, sinó decisions que es prenen al dia a dia (hàbits de consum), molt sovint de manera precipitada. Aquest taller té com a objectiu reduir al màxim la possibilitat que l’alumne prengui decisions incorrectes i entenguin la importància de informar-se adequadament abans de decidir.\nAdonar-se que moltes de les decisions que es prenen en grup no són les més encertades.\nComprendre que “perquè molta gent ho faci” no necessaràment està bé fer-ho.\nConèixer que els consumidors tenen drets i obligacions i saber com reclamar en cas que calgui.\nEntendre el concepte de “capital humà” i la importància que té al llarg de tota la vida.


Diseny: Julia Furió\nLa Semilla del Cambio és una activitat d’educació ambiental que es realitza en el Festival VESOS amb l’objectiu de compensar l’empremta de carboni generada en el mateix a través d’una activitat de plantació de llavors. Ara després d’un temps continuem amb l’activitat plantant els plançons generats després de la germinació d’eixes llavors. Al mateix temps donem a conéixer millor el municipi d’Agullent, la seua serra i l´oportunitat de participar en el seu procés de recuperació després de l’incendi forestal que va patir al setembre de l’any 2010.” de l’any 2010.\nEsta actividad, organizada por la Asociación de Voluntariado Ambiental La Codolla, necessita la plantació de llavors per a produir plançons i poder dur a terme el seu projecte de reforestació en l’espai natural de la Serra d’Agullent.\nEl dissabte 24 de febrer eixirà un autobús des de l’Avinguda Blasco Ibáñez fins a un punt del municipi d’Agullent on membres de l’associació acompanyaran els participants en l’activitat i els cediran materials bàsics per a la reforestació. Viatjarem en companyia de València Lenguage Exchange, una associació que fomenta l’intercanvi d’idiomes.\nLa inscripció està oberta en info@vesos.es. Així que si vols participar, escriu-nos un correu electrònic! El cost de l’autobús serà costejat per VESOS i si vols, pots fer un donatiu perquè l’Associació La Codolla puga seguir fent tasques tan importants per al medi ambient com La Semilla del Cambio.\nPROGRAMA ACTIVITAT LA SEMILLA DEL CAMBIO 24/02/2018\n9:00 Recogida d´autobús en Avinguda Blasco Ibañez.\n10:00 Recepció a Agullent.\n10:00 a 12:00 Excursió a peu per la serra d’Agullent (dificultat baixa) i esmorzar.\n12:00 a 13:30 Activitats de reforestació de la serra.\n16:00 Visita al nucli urbà d’Agullent (Fornet de la neu, Font Jordana, Ermita de Sant Vicent, Llavadors, Ajuntament, Església, Viver de la Codolla).\n17:00 Finalització de les activitats.\n17:30 Tornada a València.


Els hotelers confien que la recuperació de la mobilitat amb Catalunya els donarà “vida” - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEls hotelers confien que la recuperació de la mobilitat amb Catalunya els donarà “vida”\nLes patronals esperen que, tot i la crida a limitar els desplaçaments, aconseguiran atreure un cert turisme, fet que ja és una millora en comparació amb la situació actual\n09/04/2021 (19:49 CET)\nEl sector hoteler ha rebut amb satisfacció l’anunci que confirma la recuperació de la mobilitat, en tots dos sentits, amb Catalunya. Des de les dues patronals, es valora especialment el fet que la interpretació tingui perdurabilitat en el temps i, per tant, no s’hagi de témer canvis cada dos per trets. A banda, entenen que, malgrat la crida a la prudència, vindran turistes i, per tant, es donarà “vida” a aquells establiments que estan oberts, malgrat el fet que, justament, arriba ara una de les èpoques més fluixes de l’any.\nDes de la Unió Hotelera, el seu gerent, Jordi Pujol, destaca que “al final, ara la interpretació està clara” i remarca sobretot que es rep amb alegria “no tant pel que fem demà o la setmana vinent, sinó perquè ens dona una tranquil·litat de cara al futur”. A més, entén que ja és una millora, caldrà veure si molt gran o no, amb l’actual situació. “Encara que no sigui gaire gent, vindran. Fins ara, teníem zero”. Per tant, “ens dona una mica de vida”.\nDe fet, es mostra optimista sobre la possibilitat d’atreure, encara que sigui sense fer cap campanya específica per aconseguir-ho, turisme català. “En un any normal, són setmanes fluixes, però, ara, la gent té ganes de sortir”, posa en relleu. Per això, entén que es pot “compensar el moment baix amb el desig que hi ha de moure’s”.\nAvisa, però, que segurament seran pocs els hotels que, encara que estiguin tancats ara, obrin immediatament. “No ho farà tothom, perquè no hi hauria mercat. Els que estiguin tancats aniran mirant com evolucionen les ocupacions”, comenta.\nSimilar sensació es té a l’associació Autèntics Hotels d’Andorra (AHA). “És una bona notícia tot i que arriba tard”, apunta la seva gerent, Meritxell Cassi. Recorda que “ara ens ve una temporada baixa” fet que, al seu entendre, farà que “els hotels que estan tancats no obrin” fins “veure el flux de gent que podrà pujar”.\nEl que es valora de forma més positiva és el fet que “almenys, la porta està oberta i això ja és molt”. Tot i això, ara “caldrà valorar cada setmana quins són els índexs d’ocupació”. Confia que dissabtes i diumenges “es treballarà bé perquè la gent necessita sortir”. En una línia semblant a l’expressada des de la Unió Hotelera, espera que la decisió “doni vida” a aquells establiments que, malgrat les dificultats actuals, han apostat per estar oberts.


Salaris a la indústria tèxtil - Campanya Roba Neta\nÉS JUST EL QUE PAGUEM?\n82€ AL MES. SALARIS DE MISÈRIA.\n"Hi ha augments del salari mínim, però el cost de la vida augmenta més ràpidament. Per empitjorar la situació, l'empresa ja no ens subvenciona ni el transport ni el menjar".\nAquestes eren les paraules, l'any 2009, d'una treballadora indonèsia d'un proveïdor de Nike, Reebok i Walmart.\nEs referia a la principal preocupació de les treballadores del tèxtil del Sud-est asiàtic: els seus sous no són suficients. Ni per cobrir les necessitats més bàsiques, ni per mantenir una família.\nSaps que al sud-est asiàtic els salaris són fins a 10 vegades menors que a Europa?\nL'any 2010 es va calcular que una família de quatre persones a Sri Lanka necessitava 78 euros al mes per viure. Els salaris, però, oscil·laven entre 33 i 60 euros mensuals.\nA Bangla Desh la situació encara és més exagerada. Les treballadores havien d'allargar la seva jornada oficial per arribar a cobrar 34 euros al mes. Després d'unes protestes que van ser fortament reprimides, van aconseguir apujar el salari mínim i, recentment, el govern l'ha tornat a augmentar fins a 8.000 taka mensuals (82 euros).\nFins fa poc, a Bangla Desh, les treballadores havien d’allargar la seva jornada oficial per arribar a cobrar 34 euros al mes.\nLes grans empreses del tèxtil aprofiten la regulació laxa per aplicar pràctiques abusives.\nTenint en compte que el salari mínim a Bangla Desh va estar estancat entre el 1994 i el 2006, l'increment és del tot insuficient.\nCom deia la treballadora indonèsia, el cost de la vida augmenta més ràpidament: de mitjana, un 5% anual. Per això, la demanda actual de les treballadores és de 16.000 taka mensuals (164 euros), una xifra que tant els empresaris com el govern semblen lluny de voler acceptar.\nLa demanda actual de les treballadores és de 16.000 taka mensuals (164 euros), una xifra que tant els empresaris com el govern semblen lluny de voler acceptar.\nBangla Desh és avui el segon exportador internacional de roba. Al país hi ha més de 4.000 fàbriques en què treballen més de quatre milions de persones, la gran majoria dones. Això implica que el país creixi a un ritme del 5% des del 1990, segons el Banc Mundial. Així, un dels salaris més baixos del món conviu amb una alta inflació.\nEl context de pobresa i l'escassa regulació dels drets laborals permet una de les estratègies més emprades pels empresaris per desmobilitzar les treballadores: amenaçar amb la deslocalització i el tancament dels centres de treball.\nL’empresa H&M no paga salaris dignes ni compleix amb el seu compromís amb les treballadores\nLa gran multinacional sueca H&M, tot i presentar un pla per assegurar que les treballadores que cusen la seva roba rebessin un salari que cobrís totes les seves necessitats (el Fair Living Wage a què es va comprometre), ni el compleix ni treballa per complir-lo aviat.\nInditex paga menys de 200€ al mes a les seves treballadores del Marroc\nTot i treballar més de 65 hores a la setmana, les treballadores que cusen la roba per a la marca Inditex cobren 180€ mensuals -menys d'un euro per hora-.\nLa marca UNIQLO es nega a pagar indemnitzacions a més de 4.000 treballadores\nDesprés del tancament de la fàbrica Jaba Garmindo, proveïdora de la marca japonesa, més de 4.000 treballadores s’han quedat sense feina ni indemnitzacions.\nArticle. Guia per vestir sense treball esclau.:Article sobre la publicació "Guia per vestir sense treball esclau", que vol donar resposta a les inquietuds de les persones que ens preguntem què s’amaga al darrere de les etiquetes de les nostres peces de roba.\nGuia per vestir sense treball esclau.:Versió PDF de la guia publicada per Setem.\n1/8 Salaris de misèria


Mar i Cel: Boira\nPublicat per Laura T. Marcel a 20:57\nCarme Rosanas 12 de març de 2017 a les 22:33\nLa boira és molt maca i també molt cansada per la seva durada... i tant!!! quina sort que tenim els que no la patim.\nXeXu 12 de març de 2017 a les 22:53\nÉs molt mística la boira, a tots ens atreu perquè té alguna cosa especial, i al mateix temps ens fa una mica de por. Però tots aquests sentiments els pots tenir quan per tu és una cosa excepcional. Si hi has de conviure cada dia... en part hi estàs acostumat, però en part també deus estar desitjant que marxi i no veure-la mai més.\nRaT 13 de març de 2017 a les 0:52\nun ratet llarg de boira també és bonic (ben acompanyat millor)\nxavier pujol 13 de març de 2017 a les 9:42\nEnguany a les comarques de la Segarra, el Segrià i part de l'Urgell també han sofert la seva duració excessiva.\nCom en tot l'excés fa mal.\nPons 13 de març de 2017 a les 16:10\nLa boira es útil en les pelis de por a la vida real no gaire\nM. Roser 13 de març de 2017 a les 20:04\nTens raó, la boira la trobem molt bucòlica si no hem de viure sota el seu mantell( jo sóc incapaç de conduir amb boira, perdo la carretera)... Però quan s'alça, ha assaonat la vida i tot llueix amb més esplendor!\njoan gasull 13 de març de 2017 a les 20:19\nTot és maco en la seva justa mesura, ara si has d'aterrar Alguaire no fa massa gràcia\nAlfonso Robles Motos 14 de març de 2017 a les 23:55\nNo m'agrada la boira, necessito la llum del sol, més quan estes acostumat. Aquí a Almeria quan ens falta el sol dos dies seguits, ens falta la vida, ja si acompanya la boira ens sumim en la pena. La boira sembla que fa a les coses enigmàtiques i malignes, com si estiguessin esperant-nos per sorprendre'ns, per portar-nos cap a algun abisme.\nLa boira només a la casa amb uns bons troncs cremant a la xemeneia, bona companyia i bon vi.


El peletero: Per què cal votar l'1 d'octubre\nPer què cal votar l'1 d'octubre\nVeig un caminet\nper entre les vinyes.\nA on me durà\nsi jo le’n seguia?\nNingú m’ho pot dir\nsinó el que el sabia:\nsaber un caminet\nfa molta alegria.\nHi passa un pagès\nque ve de la vinya.\nCom hi passa avui,\ntambé cada dia:\ncada dia no,\nque festes hi havia.\nDe tant que el coneix\nles hi coneixia\n—Digau-me el camí:\n—Si te l’ensenyés,\ntu mai el sabries:\nsi le’n vols saber\npassa-hi cada dia.\nFrancesc Pujols. Els poetes d’ara. Ed. Lira, 1923, Barcelona\nPublicat per El peletero a 11:10:00\nEl poema em remet a Joan Salvat\n2 de agosto de 2017, 16:02\nTens raó, a mi també m'ho sembla.\n2 de agosto de 2017, 16:54\nESTIL JOAN SALVAT...QUE COM "LA CASA QUE JO VUI",ENS REMET A UNA LLUITA-PACIFICA I TOSSUDA.\n2 de agosto de 2017, 20:21\nFrancesc PUJOLS, el profeta, sio aixequès el cap: Perquè seran catalans, totes les seves despeses, on vagin, els seran pagades [...] i els oferiran l'hotel, el més preuat regal que se li pugui fer a un català quan viatja. Al cap i a la fi, i pensant-hi bé, més valdrà ser català que milionari.\nA mi que sóc més català que un semafor urbanita, l'hotel a lanzarote me'l cobren.\nHome de poca fe.\n2 de agosto de 2017, 21:59\nAixí és Oliva, així és.\n3 de agosto de 2017, 0:38\nLa foto, que ubico perfectament, està molt ben triada. En primer lloc, per exemplificar el DRET a DECIDIR, més enllà d'errors o encerts, però el DRET a prendre les PRÒPIES decisions. I especialment en segon lloc, perquè un dels camins presenta un cadenat d'aquells que pretén espantar i barrar el pas, però que és en el fons fàcilment saltable o esquivable pels costats.\n3 de agosto de 2017, 15:25\nExactament, Aleix, pocs es fixen amb la cadena de ferro o bé es pensen que amb ella n'hi haurà prou per barrar el pas.\n3 de agosto de 2017, 16:02\nCom ja saps, Aleix, tinc el saludable costum de relacionar-me amb gent contrària al Dret a decidir. És tota una experiència, és bo conèixer els seus seudo arguments i la seva lògica emocional. I com sempre passa i diu el poema, el camí l'has de recórrer tu mateix si realment el vols conèixer.\n3 de agosto de 2017, 16:08\n"el camí l'has de recórrer tu mateix si realment el vols conèixer."\nÉs exactament això, en qualsevol aspecte de la vida. Matís important la paraula "realment". És allò de que si et poses l'impermeable no et mulles, però tampoc sents el tacte de la pluja a la pell. Però ja ens n'aniriem cap a altres temes.\nI ara que m'hi fixo bé, el camí de la dreta està asfaltat i el de l'esquerra encara per "emportlainar", que dirien a les terres on es va prendre la instantània.\nAixí és també Aleix, tota una aventura i una tasca digna d'homes i dones valents i agosarats, virtuts que no sovintegen en els temps actuals.\n3 de agosto de 2017, 22:25


Embolcalls+Sostenibles Curs 2017-18 | Barcelona + Sostenible\n* EMBOLCALLS+SOSTENIBLES. INICI\n* Curs 2013-2014\n* Curs 2012-2013\n* Curs 2011-2012\nEmbolcalls+Sostenibles Curs 2017-18\nAquest curs participen en total 56 centres, dels quals 18 són centres que participen per primera vegada i 38 que segueixen. Al següent mapa podreu consultar els centres que hi participen. A més, hi ha quatre centres que també formen part d'aquest grup de 56, però que no formen part de la xarxa Escoles + Sostenibles.\nAl mes de gener, la fase de la primera diagnosi ja ha finalitzat. Alguns centres han volgut compartir les fotografies de les primeres diagnosis amb la resta de participants:\nA l'apartat de la 2a sessió de formació trobareu els resultats de tots els centres i el resum de la sessió que vam realitzar.\nAl llarg del segon trimestre els centres educatius participants han desenvolupat el seu pla d'acció, en el que hi ha l'entrega dels embolcalls reutilitzables facilitats per Escoles + Sostenibles. Podeu fer-nos arribar les fotografies de les vostres accions per penjar-les al web!\nJa hem acabat el curs i amb les segones diagnosis hem comprovat els resultats de les accions realitzades. Són uns resultats molt bons i encoratjadors: s'ha aconseguit un 33% de millora en la reuilització d'embolcalls i un 10% menys d'ús d'alumini. Felicitats a tots i totes per la tasca realitzada.\nDíptic informatiu d'Embolcalls + Sostenibles\nDimarts dia 17 d'octubre vam realitzar la primera sessió informativa per als centres que aquest curs comencen per primera vegada la microxarxa Embolcalls + Sostenibles. A més, ens van acompanyar professors i professores de centres veterans que per ells també era la primera vegada o altres que ja tenen experiència i ens van voler donar la bevninguda i alguns conells per començar.\nDesprés d'una roda de presentacions vam parlar del Què és Embolcalls + Sostenibles i del seu origen. Com sabeu, està enmarcat al Pla de Prevenció de Residus de Barcelona 2012-2020, el qual podeu consultar i veure que moltes de les activitats i projectes que ja realitzeu als centres educatius, estan contemplats en aquest pla.\nUs adjuntem la presentació que vam fer servir i en breu penjarem i us enviarem les fitxes de la primera diagnosi. Estigueu pendents de les dates d'entrega per tal d'anar seguint el cumpliment del projecte.\nMoltes ànims a tots i totes i comencem!\nRecordeu que tots els dubtes i informacions les heu de fer arribar a residusescoles@bcn.cat\nAls centres veterans: en breu també rebreu un correu electrònic amb les fitxes de la primera diagnosi per l'alumnat que inicia el projecte aquest curs i la fitxa de seguiment per a l'alumnat que ja va participar el curs passat.\nPowerPoint 1a Sessió\nLa sessió va començar amb una presentacio de dos grups d'alumnes de l'Escola Pia Sant Antoni sobre el seu projecte d'Escoles + Sostenibles i, en concret, d'Embolcalls + Sostenibles. Ja vam poder entreveure amb les seves explicacions algunes possibles accions a dur a terme per reduïr al centre educatiu els embolcalls d'un sol us en els esmorzars. Volem agraïr la seva participació.\nRàpidament en Joel ens va presentar els resultats. És important fer-ne un bon anàlisi: quin embolcalls d'un sol us es genera més al nostre centre? i el segon? tenen el mateix impacte? en quin podrem incidir més? quins objectius ens marcarem? on volem arribar? Per pensar en accions que puguin tenir incidència cal entendre i analitzar els nostres resultats. A més, amb els objectius i els resultats de la segona diagnosi podrem fer una bona avaluació.\nAmb el joc de rols vam poder esbossar les primeres idees per un pla d'acció i posar-nos en la pell dels altres grups de la comunitat educativa. Com vam veure, és molt important tenir-los a tots en compte, doncs com ja sabem l'èxit de la campanya dependrà de la comprensió, motivació i implicació de tots plegats.\nConsulteu el resum extens de la sessió per a més exemples i consells!\nAra toca per els PLANS D'ACCIÓ!\nPowerPoint 2a Sessió\nRetorn extens de la 2a sessió: resultats i conclusions\nResultats primera diagnosi\nSESSIÓ D'APROFUNDIMENT PER A CENTRES D'EDUCACIÓ INFANTIL I PRIMÀRIA: Els esmorzars saludables\nLa sessió va servir per aprofundir en el concepte d’esmorzars saludables, veure les diferències d’aportació d’energia d’un aliment refinat a un que no ho és, els efectes dels aliments al nostre cos i quines alternatives podem oferir a l’alumnat i a les famílies per gaudir d’esmorzars adequats a l’hora de l’esbarjo. A més, vam gaudir d’una degustació de diferents propostes d’esmorzar saludable.\nA la segona part de la sessió vam parlar de les dades de les fitxes de seguiment omplertes amb l’alumnat participant en l’edició passada i vam concloure que encara que hagi augmentat l’ús d’embolcalls d’un sol ús com l’alumini, l’ús dels embolcalls de l’E+S s’ha mantingut en un 50% quan les dades de seguiment de l’edició passada (curs 16/17) l’ús estava en un 42%. A la presentació adjuntada podreu observar les variacions. També vam poder veure algunes accions realitzades per alguns centres i que també trobareu a l'apartat de Bones experiències.\nResum extens de la sessió\nPresentació del seguiment dels centres\nIdees i receptes esmorzars saludables\nRecomanacions per millorar els menús escolars. Generalitat de Catalunya, 2017\nSESSIÓ D'APROFUNDIMENT PER A CENTRES DE SECUNDÀRIA I FORMACIÓ PROFESSIONAL: La problemàtica dels plàstics\nL’objectiu de la sessió va ser aprofundir en la problemàtica de la contaminació pels plàstics. En Rodrigo Paño, durant la seva exposició, va mostrar, mitjançant un recull de notícies i dades diverses publicades a les xarxes, com l’ús indiscriminat d’envasos i embolcalls d’un sol ús afectava al planeta i al nostre entorn més proper.\nDe la seva presentació podem destacar els següents punts:\nTots els mars i oceans estan contaminats per plàstics i altres residus del nostre dia a dia, la qual cosa provoca diverses problemàtiques entre les quals destaquen la mort d'animals marins i l’acumulació de plàstics i microplàstics en la cadena tròfica.\nExistència d'illes de plàstics i altres residus en els mars i oceans.\nEls envasos de plàstic triguen en degradar-se entre 100 i 1000 anys.\nLa problemàtica de la contaminació per plàstics és equivalent a la problemàtica del canvi climàtic.\nUna manera de reutilitzar els residus de plàstic que proposa en Rodrigo són els Ecoladrillos: Es tracta d’una iniciativa en la que s’omplen les ampolles de plàstic amb residus nets i secs. Un cop les ampolles estiguin plenes, es poden fer servir com a material de construcció (per a bancs, casetes, jardineres,...).\nAutofabricació d’embolcalls reutilitzables\nL’objectiu de la sessió va ser aprendre a fer un embolcall reutilitzable. El taller va estar dinamitzat per la Susagna Navó, que ens va ensenyar una manera molt fàcil de realitzar l’embolcall a partir de una roba de tela i una bossa de plàstic de cereals.\nA més a més de professores també es van animar a venir un grup d’alumnes de l’escola Sant Medir que aquest any participen a la microxarxa d’Embolcalls + Sostenible. El seu objectiu, a més de fer-se l’embolcall, era aprendre tots els passos a seguir perquè la següent setmana els oferien el taller als companys d’altres cursos. Vam aprofitar la sessió per mostrar accions directament relacionades amb el taller d’autofabricació d’embolcalls que havien dut a terme altres centres.\nDesprés d’una tarda cosint cadascuna de les participants es va endur el seu propi embolcall reutilitzable original a casa!\nLa tercera i última sessió de la microxarxa E+S es va celebrar la tarda del 17 de maig a l’auditori del pati Manning. Després de una rebuda amb l’exposició dels pòsters amb els resultats de cada centre i de gaudir d’un bon berenar per agafar forces vam donar inici a la sessió de treball.\nTots els centres que no vau poder venir a la darrera sessió i que encara no heu passat a recollir el pòster, l'heu de recollir a la Secretaria d'Escoles+Sostenibles (LA FÀBRICA DEL SOL: Passeig de Salvat Papasseit, 1. 08003 Barcelona Tel. 93 256 25 99. Horari: de dilluns a dijous de 8 a 14h de 15 a 17:30h i divendres 8 a 14h. Metro: L4, Barceloneta - Vila Olímpica Bus: V21 Pàrquing de bicicletes i Bicing).\nSobre el ecotons trencats, si heu tingut ecotons que s’han trencat, comuniqueu-nos-ho i intentarem donar-vos de nous.\nTambé us agrairem a aquelles persones que no vau assistir a la 3a sessió que ompliu el següent formulari d'avaluació del projecte.\nDades finals 2017-2018