Gonçalo M. Tavares: “Al segle XX el progrés i la destrucció es barregen: l’un no seria possible sense l’altre”\nEscriptor, publica ‘una niña está perdida en el siglo xx’\nGonçalo Tavares (Luanda, 1970) és la gran estrella de la nova literatura portuguesa. Elogiat per la crítica internacional, cultiva la poesia, la novel·la, l’assaig, l’epopeia i el teatre. Ha visitat Barcelona per participar en una “conversa fictícia” al CaixaForum amb el creador escènic Ignasi Duarte, que durant una hora va llançar-li tot de preguntes extretes de les novel·les del portuguès. La visita va coincidir amb la publicació de la seva última novel·la, Una niña está perdida en el siglo XX (Seix Barral), que explica la història d’un home misteriós i una nena amb síndrome de Down que van a la recerca del pare de la nena. Un viatge que els portarà a Berlín i en el qual s’aniran trobant tot de personatges fascinants que formen un catàleg al·legòric dels traumes i pulsions de la història d’Europa en el segle passat.\nEl segle XX s’ha definit com el segle del progrés però també com el segle de la destrucció. De quina definició se sent més a prop?\nNo són idees excloents. El segle XX és el de la fàbrica, però la fàbrica i la democràcia van molt lligades. Les fàbriques han explotat les persones durant segles, però també han fet accessibles a la població productes que abans eren caríssims, i són determinants en l’accés a la informació, l’aparició dels sindicats, la jornada de vuit hores... En el segle XX també sorgeixen les fàbriques de mort, que tenen com a matèria primera els cossos vius i com a producte final la mort. I sempre de la forma més ràpida i barata. En el segle XX, els conceptes de progrés i destrucció es barregen. Un no seria possible sense l’altre.\nEls protagonistes d’ Una niña está perdida en el siglo XX s’allotgen en un hotel les habitacions del qual tenen nom de camp d’extermini. ¿Cal fixar l’Holocaust en la memòria tot i que incomodi la gent?\nGeorge Steiner té dos manaments sobre aquest problema: “No oblidis” i “Estigues alerta”. I l’única manera d’estar alerta en el segle XXI perquè una cosa així no es repeteixi és recordar constantment els mecanismes que van originar l’Holocaust. La memòria és essencial, especialment en una època en què les notícies van tan ràpid. La memòria de la televisió i internet s’autodestrueix ràpidament: el centenari de la Primera Guerra Mundial és notícia un dia però l’endemà ja no. Cal una memòria que sigui més pesada i potser l’arquitectura s’adequa millor a aquesta idea. L’hotel de la novel·la és una mena de llibre de records, un lloc violent i, com qualsevol monument, difícil d’obviar.\nA la novel·la, un vell antiquari continua una tradició heretada d’escriure cada dia una sèrie de números. L’explicació és intrigant: “No ho faig per indiferència o falta de connexió amb l’exterior. Es tracta de continuar, només continuar”.\nAquest personatge ha rebut com a herència una llibreta amb números i continua la sèrie matemàtica. És algú que ha creat un món propi, com qui col·lecciona segells. ¿Ha d’interrompre la col·lecció perquè esclata una guerra? ¿T’has de comprometre més amb la realitat? És un problema ètic per al qual no tinc resposta. Perquè, d’alguna manera, seguir construint un món propi diàriament pot constituir una taula de salvació i una font d’estabilitat en un món confús.\nUn altre personatge viatja per Europa enganxant cartells. “Vull que la gent tingui memòria, que vegi els detalls i s’ompli de ràbia”. És l’objectiu que ha de tenir la literatura?\nNo hi crec, en la literatura amb missatge. No es pot substituir un llibre per un missatge o per una frase. Si es pogués substituir el meu llibre per la frase “No podem oblidar el segle XX” no pagaria la pena publicar-lo.\nL’únic escenari que s’identifica és Berlín. Un viatge a través del segle XX ha de passar-hi per força?\nPer a mi, Berlín és el centre del segle XX. Potser a la primera part del segle seria Moscou, però a finals dels 30 el centre es mou a Berlín. Parlo des d’un punt de vista occidental; el centre del món d’un japonès seria un altre.\nHa publicat una trentena d’obres en 15 anys. Què el fa escriure tant?\nPer a mi, escriure no és una necessitat intel·lectual sinó física. Quan passo tres o quatre dies sense escriure experimento una irritació corporal, com si em faltés alguna cosa. Escric com algú que té gana perquè són les cinc de la tarda i encara no ha menjat res. Però quan després escric sense parar quatre o cinc hores, com un al·lucinat, m’oblido de menjar i tot. I en acabar sento una gran alegria corporal.\nPer què no va voler publicar res fins als 31 anys?\nVa ser una cosa una mica instintiva. Entre els 20 i els 30 anys vaig escriure molt, diàriament, però vaig esperar 12 anys per publicar llibres. Estava tan hipnotitzat escrivint que em semblava que publicar no faria més que distreure’m. La meva idea era esperar als 30, perquè publicar implica precisament fer-se públic i aleshores tot canvia. També volia tenir confiança: tenir molta obra et proporciona tranquil·litat i permet no haver d’amoïnar-se pensant idees per a un nou llibre, perquè ja tens escrits els dos o tres següents.\nPrimer escric i, després d’uns anys, torno al llibre, tallo, reviso i el publico. Necessito oblidar-me del llibre i després tornar-hi amb una mirada crítica que em permeti ser cruel i editar-lo. Viatge a l’Índia, per exemple, va sortir el 2010 però la primera versió es va escriure el 2002.


Màster en disseny i anàlisi d'investigacions clíniques.\nLa importància de l’estadística i de la metodologia de recerca dins l’àmbit de la salut fan que cada cop hi hagi més professionals amb necessitats formatives en aquest camp. Per millorar el nivell científic d’aquests professionals cal dotar-los d’una formació sòlida sobre estadística i disseny de recerques.\nAquest màster, impartit per l’IFMiL en col·laboració amb la Universitat de Barcelona, ofereix a l’alumne coneixements sobre bioestadística i sobre diversos mètodes d’anàlisi específiques d’ús habitual en la recerca mèdica.\nAmb aquesta formació l'alumne podrà abordar la lectura d'articles originals publicats en revistes científiques amb una actitud crítica, realitzar exercicis senzills d'exploració de dades mitjançant un programa estadístic i disposar d'una base imprescindible per abordar l'estudi de tècniques més complexes, com l'anàlisi multivariant i les proves de comparances de grup, entre d’altres.\nEl màster se centra també a estudiar els principis fonamentals del disseny d’investigacions clíniques i les tècniques d’anàlisi més freqüents.\nMetges i professionals sanitaris (llicenciats i graduats universitaris) interessats en el disseny i l'anàlisi de recerques clíniques.\nConèixer i saber utilitzar els conceptes bàsics de bioestadística aplicats a la recerca clínica.\nConèixer i saber utilitzar els mètodes d'anàlisis univariable i bivariante que són d'ús comú en la recerca clínica.\nEntendre el concepte de modelització estadística i comprendre i saber utilitzar les tècniques multivariantes de modelització més sovint utilitzades en recerca clínica.\nEntendre els principis fonamentals del disseny dels tipus més freqüents de recerques clíniques i conèixer les tècniques d'anàlisis més adequades en cada cas.\nPossibilitar la lectura crítica d'articles i recerques clíniques originals publicats en revistes científiques.\nDades, dades i més dades… Necessito informació!.\nProgrames estadístics: Ordinador a les meves ordres!.\nDescripció de dades quantitatives: Quant val X?. Descripció de dades qualitatives: Es guareix o no es guareix?.\nRequisits: Estar familiaritzat amb els conceptes elementals de bioestadística que es van presentar en el mòdul I “Estadística bàsica en investigació mèdica”.\nObjectius: Afermar conceptes presentats en el curs anterior i aprofundir en el coneixement de les proves estadístiques, ampliant l'arsenal de proves per realitzar comparances de grups, una de les necessitats més freqüents en investigació biomèdica.\nAnàlisi de dades normals.\nAnàlisi de dades no normals.\nObjectius: Introduir l'alumne en l'anàlisi multivariant i, particularment, en les tècniques de modelització estadística d'ús més freqüent, introduint finalment les nocions de model lineal general i de model lineal generalitzat.\n• Regressió lineal simple.\n• Regressió lineal múltiple. Regressió logística.\n• Anàlisi de supervivència. Problemes d'anàlisi amb dades reals.\n• Solucions desenvolupades i comentades.\nRequisits: Estar familiaritzat amb els conceptes elementals de bioestadística que es van presentar en el mòdul 1“Estadística bàsica en investigació mèdica” i les tècniques d'anàlisi presentades en els mòduls 2, 3.\nObjectius: Presentar els principis fonamentals de disseny dels tipus més freqüents d'investigacions clíniques, així com les tècniques d'anàlisi més adequades en cada cas.\nGeneralitats sobre el disseny i l'anàlisi d'investigacions clíniques:\nDisseny/anàlisi d'assaigs clínics.\nDisseny/anàlisi d'estudis diagnòstics.\nDisseny/anàlisi d'estudis de factors risc.\nDisseny/anàlisi d'estudis de fiabilitat i validesa.\nEl Màster consta de 4 mòduls teòrics que es cursen a distància en línia a través del Campus Virtual del Institut de Formació Mèdica i Lideratge del Col·legi de Metges de Barcelona (CoMB) i la realització d'un Treball Final de Màster tutoritzat.\nTambé es poden cursar únicament els mòduls 1, 2 i 3 del Màster a fi d'obtenir la titulació de diploma de competència.\nEls mòduls es poden cursar de forma independent.\nSuperar les avaluacions (tests multiresposta) corresponents als 4 mòduls.\nSuperar satisfactòriament el Treball Final de Màster tutoritzat.\nProfessor titular de Bioestadística. Departament de Fonaments Clínics. Universitat de Barcelona.\nDepartament d'Estadística i Investigació Operativa. Universitat Politècnica de Catalunya. Elsevier-Doyma.\nDoctor en Estadística. Investigador. Centre d'Investigació en Epidemiologia Ambiental. Parc de Recerca Biomèdica de Barcelona. Unitat de Bioestadística. Departament de Salut Pública.\nLlicenciat en Matemàtiques especialitat Estadística. Doctor en Salut Comunitària. Unitat de Suport Metodològic a la Investigació Biomèdica. Servei de Medicina Preventiva i Salut Pública.\nDel 15/10/2019 al 30/06/2021\nOberta matrícula fins el 15 de gener 2020.\nMetges col·legiats a Catalunya: 4.110€\nAltres professionals: 4.836€


Cada club disposarà de 70 testos, tot i que Barça, Reial Madrid i Atlètic de Madrid en tindran 80\nEl Camp Nou. // EFE - Alejandro García\nActualitzada el 01-05-2020 18:53\nEl Ministeri de Sanitat, després que el ministre Illa es negués a fer-ho fa molt pocs dies, ha donat llum verda ara als testos del futbol. Entre aquest dimarts i dimecres, es faran als futbolistes i això vol dir que els entrenaments arrencaran ja a finals de la setmana que ve. Cada club disposarà de 70 testos, tot i que Barça, Madrid i Atlètic en tindran 80. Així ho va comunicar el Consell Superior d’Esports aquest dijous després de la reunió amb la Lliga, Federació i AFE per començar el retorn a la normalitat a 1a i 2a Divisió.\nTot i això, la presidenta del Consell Superior d’Esports espanyol, Irene Lozano, ha demanat aquest dijous calma respecte al retorn a la competició, i encara més per poder veure públic als estadis. Són declaracions a Telecinco.\nEn aquest moment podem dir que fins que no tinguem un tractament eficaç o una vacuna no es plantejarà que pugui passar. I sabem que és essencial per a molts esports la congregació de les masses. De moment haurem d’esperar, però podrem veure el futbol per televisió\nIrene Lozano presidenta del Consell Superior d’Esports espanyol\nL’Associació de Futbolistes Espanyols (AFE) ha emès una nota on aplaudeix la decisió de fer els tests i reclama el protocol del CSD per tornar als entrenaments.\nEl Camp Nou. // EFE - German Parga - FC Barcelona\nVeus del sistema sanitari discrepen en què es facin testos a futbolistes\nEn canvi, veus del sistema sanitari desaconsellen la tornada a la competició en les condicions actuals. L’epidemiòleg Josep Maria Jansà, membre del Centre Europeu per la Prevenció de Malalties, ha explicat al Tu Diràs que no hi ha prou coneixement de la covid-19 perquè es pugui reprendre la competició amb garanties.\nÉs veritat que el nivell de coneixement encara que ens manqui de saber moltes coses avança molt més ràpid que en altres epidèmies. Ara bé intentar precipitar-se amb el nombre d’incerteses que hi ha, ho veig arriscat\nJosep Maria Jansà membre del Centre Europeu per la Prevenció de Malalties\nEl secretari de Salut Pública de la Generalitat, Joan Guix, també ha explicat a El món a RAC1 que trobaria “indignant” que els jugadors es fessin testos abans que alguns dels sanitaris .\nEl possible final de la Lliga\nEl cas de la lliga espanyola que presideix Javier Tebas contrasta amb el que han decidit les autoritats franceses, donar per acabada la Ligue 1 i donar el PSG com a campió. Ho han fet establint la classificació amb la mitjana de punts guanyats per partit jugat de cada equip. El PSG és campió de la lliga, l’Olympique de Marsella l’acompanya en l’accés directe a la Champions, el Rennes jugarà la prèvia; queden per decidir les places d’Europa League perquè no s’ha resolt la Copa, i baixen l’Amiens i el Tolosa. L’Olympique de Lió, que ha quedat fora de les competicions europees, ja ha anunciat que recorrerà als tribunals per demanar indemnitzacions.\nEn canvi, a Portugal, la lliga es reprendrà l’últim cap de setmana de maig.\nI a Alemanya la Bundeslliga haurà d’esperar fins al 6 de maig per conèixer la decisió del govern sobre la tornada o la suspensió de la competició alemanya, tot i fer tres setmanes que els clubs ja s’entrenen.\nI a Itàlia, pendents encara de les autoritats sanitàries per decidir què fan amb l’Scudetto.\n29-04-2020 13:15 ‘EL MÓN A RAC1’\nJoan Guix: “Els testos no són la solució ni la panacea, són incomplets i poc fiables”


La Víbria de Reus: Primer cap de setmana de Festa Major\nJa tenim aquí la Festa Major de Misericòrdia!\nAquest cap de setmana arriba un bon gruix d'actes de la nostra festa major: la Víbria de Reus començarà la festa el divendres dia 16 participant dels assajos oberts del seguici festiu a La Palma, una mena de fira on tothom qui vulgui conèixer més d'aprop els elements del seguici pot acostar-se, informar-se i fins i tot fer-se'n membre. Serà aquest divendres dia 16, de 6 a 8 del vespre. Aquest dia comptarem amb la presència del Ball de Cercolets, el Ball de Mossèn Joan de Vic, el Ball de Galeres, el Ball de Pastorets, l’Esbart Santa Llúcia i la Víbria.\nL'endemà, dissabte dia 17, arriba el torn del "A Reus, Correfoc!", enguany amb un nou recorregut.\n- A partir de les 6 de la tarda, al FOSSAR VELL, plantada de les bèsties participants.\n- A 2 quarts de 10 (21.30), des del FOSSAR VELL, A Reus, Correfoc! amb la participació del Drac del Morell, el Griu d’Artesa de Lleida, el Drac Grafus de Tortosa, el Nyctalus d’Albinyana, les Puces del Caramot del Vendrell, el Ball de Diables de Sabadell, els Bruixots d’Alcover, els Cagarrieres de Cambrils, el Ball de Diables, el Drac, la Cabra i la Víbria de Reus.\nNou recorregut: el Fossar Vell, plaça de Sant Pere, carrer Major, plaça del Mercadal, carrer del Vidre, raval Santa Anna, carrer Salvador Espriu, carrer de l’Amargura, plaça del Pintor Fortuny i plaça de la Llibertat.\n- A continuació, com és tradició, sopar de germanor de les colles participants.\nS’aconsella a les persones que vulguin participar activament al correfoc que duguin roba vella de cotó i màniga llarga (els compostos sintètics es cremen molt fàcilment), barret de palla i mocadors per al cap i la cara. No es pot jugar amb les restes de material pirotècnic.\nDesprés del correfoc, toca descansar uns dies, pocs, que la Víbria torna a sortir el proper cap de setmana amb una agenda ben apretada.


Llei 23/2018, del 18 d’octubre, de modificació de la Llei de creació de la Cambra de Comerç, Indústria i Serveis d’Andorra\nLa Cambra de Comerç, Indústria i Serveis d’Andorra es crea l’any 1993, poc després de la promulgació de la Constitució del Principat d’Andorra, amb la voluntat de dotar a l’Administració pública d’un instrument útil per al sector públic, que ha de contribuir a orientar i articular la política econòmica que, constitucionalment, es deixa a les forces de mercat i a la iniciativa privada, però que precisarà d’intervencions administratives, que cal que siguin proporcionades i representatives de la llibertat d’empresa i de comerç.\nTranscorreguts gairebé 25 anys des de la seva creació esdevé necessari introduir en la seva llei reguladora determinades modificacions que permetin que les funcions i el funcionament de la Cambra s’adeqüin a l’actual context econòmic i jurídic.\nLa Cambra s’ha consolidat com una institució bàsica per al desenvolupament econòmic i social del nostre país, el que palesa la necessitat que esdevingui una organització que vertebri les activitats econòmiques privades, representi i defensi els interessos generals, i sigui un veritable instrument útil per al sector públic a l’hora de contribuir a orientar i articular la política econòmica.\nLa Cambra segueix el model cameral continental. L’adscripció universal comporta que la Cambra representi els interessos econòmics de tota l’activitat econòmica i empresarial i no d’un determinat sector d’activitat, associació o grup d’empreses en funció de la seva dimensió, activitat o qualsevol altre atribut. Això comporta un aspecte fonamental per garantir la representació de totes les empreses en els òrgans de govern de la Cambra, en funció de la representativitat dels diferents sectors en la nostra economia, d’acord amb un sistema d’elecció democràtic en què totes les empreses són electores i elegibles.\nL’adscripció universal fa que correspongui a la Cambra vetllar pels interessos generals de tota l’activitat econòmica i empresarial i, que continuï essent una organització representativa de l’economia andorrana que tingui naturalesa pública i base privada, tot tenint en compte els principis de transparència i concurrència.\nLa seva independència enfront de l’Estat és essencial per poder elegir per si mateixa els seus representants, i exposar la seva opinió i l’interès general de les empreses.\nPer tot l’exposat, la Cambra és una institució fonamental per la vida econòmica del nostre país, i per aquest motiu, és primordial garantir la seva sostenibilitat econòmica per poder assegurar el compliment i l’execució de les funcions que té encomanades. La Cambra, com a entitat de dret públic, sotmet a fiscalització els seus estats financers per part del Tribunal de Comptes.\nAquesta Llei de modificació es compon de catorze articles, una disposició derogatòria i dos disposicions finals.\nEs modifica el títol de la Llei de creació de la Cambra de Comerç, Indústria i Serveis d’Andorra, que queda redactat com segueix:\n“Llei de la Cambra de Comerç, Indústria i Serveis d’Andorra”


Consells de neteja i manteniment de les teves lents de contacte durant la COVID-19 - Òptica la Creu Blanca\nSempre hem de tenir cura de la higiene quan ens posem o ens traiem les lents de contacte, però en moments crítics com ara davant la pandèmia del COVID-19, cal que n’extremem les mesures d’higiene.\nFins a data d’avui podem dir que l’ús de lents de contacte és segur. No hi ha dades que indiquin que els usuaris de lents de contacte tinguin més risc de desenvolupar una infecció per coronavirus. El que si s’ha de fer és extremar-ne les seves mesures d’higiene.\nA continuació us compartim uns consells per tenir en compte durant aquest temps de pandèmia de COVID-19:\nTan si sou usuaris de lents de contacte com si porteu ulleres, és primordial que us renteu molt bé les mans. Utilitzeu aigua i sabó i eixugueu-vos-les, si pot ser amb tovalloles de paper d’un sol ús.\nPenseu en rentar-vos les mans tant en el moment de posar-vos les lents de contacte, com en el de treure-vos-les.\nEviteu que les lents de contacte entrin en contacte amb l’aigua, ja sigui aigua de l’aixeta, de la piscina, de la banyera…\nUtilitzeu únicament els productes de manteniments que us hagi recomanat el vostre optometrista. Abans de fer cap canvi, consulteu-ho amb ell/a.\nCom sempre us diem, consulteu al vostre optometrista si patiu molèsties oculars.\nRenteu-vos les mans abans i després de tocar-vos els ulls o la cara!\nQuin tipus de lents de contacte utilitzeu?\nLENTS DE CONTACTE DIÀRIES:\nSi sou usuaris de lents de contacte diàries, tingueu cura de llençar-les després de cada ús. No reaprofiteu les lents de contacte diàries per un altre dia.\nLENTS DE CONTACTE MENSUALS:\nCal que desinfecteu periòdicament les lents de contacte. Netegeu-les cada cop que us les traieu i guardeu-les sempre amb solució de manteniment nova.\nAbans de tornar-vos a posar les lents de contacte, esbandiu-les amb una solució de manteniment nova, així com també l’estoig i deixeu-lo eixugar boca avall sobre una tovallola de paper abans de desar-lo. Així el tindreu net per guardar-les novament després de l’ús.\nSeguiu molt bé les instruccions de neteja que us marca el fabricant de les vostres lents de contacte i de les solucions de manteniment.\nALTRES LENTS DE CONTACTE: lents RPG, orto-k, esclerals, queratocono,…\nUtilitzeu només els productes de manteniment que us hagi indicat l’optometrista, així com seguir-ne les seves instruccions.\nQuan us traieu les lents de contacte, utilitzeu cada dia solució de manteniment nova per guardar-les a l’estoig porta-lents.\nUn cop us poseu les lents de contacte, netegeu bé l’estoig amb la mateixa solució de manteniment i deixeu-lo eixugar boca avall sobre una tovallola de paper abans de desar-lo. Així el mantindreu net per guardar-les novament després de l’ús. És important mantenir sempre l’estoig net i sec quan no hi hagi les lents guardades.\nEn cas de no utilitzar les lents de contacte durant varis dies, guardeu-les a l’estoig ben net i amb solució nova i tanca’l ben hermètic. Pensa en canviar-li la solució mínim un cop al mes.\nAquests són els consells que us hem preparat per tenir cura de la vostra salut ocular durant la pandèmia del COVID-19 per complimentar el procés de neteja i desinfecció que us hagi indicat el vostre òptic-optometrista.\nI recordeu, no us fregueu els ulls ni us toqueu la cara sense haver-vos rentat les mans!\nEl Col·lègi d’Òptics i Optometristes de Catalunya (COOOC) també ha publicat un recull de recomanacions, us en deixem l’enllaç.\nSi teniu qualsevol pregunta no dubteu en posar-vos en contacte amb nosaltres a info@lacreublanca.com.\n#joemquedoacasa #somlacreublanca #consellslacreublanca\n05/11/2018 Fer esport amb la llum de la tardor


Escoles cuidadores: arrenca el grup de treball - Alella, poble cuidador\nEscoles cuidadores: arrenca el grup de treball\nInici » General » Escoles cuidadores: arrenca el grup de treball\nEl Grup de Treball ‘Escoles Cuidadores‘, integrat per l’Escola Bressol Els Pinyons, l’Escola Bressol El Campanar, L’Escola Fabra, l’Escola La Serreta i l’Escola Santa Maria del Pino ha començat a caminar. En el grup també hi participa l’equip d’educació de l’Ajuntament d’Alella.\nEl treball conjunt amb les escoles del poble és un dels àmbits d’acció més importants d”Alella, poble cuidador‘. Integrar l’envelliment, la mort i el dol com una part natural i inevitable pot ser un dels aprenentatges més importants i útils de les nostres vides.\nEl Grup de Treball té dos objectius inicials:\nImpulsar la formació en pedagogia de la mort i el dol, de la mà de la Mar Cortina\nElaborar un protocol d’actuació que guiï les escoles en situacions en què una persona de la comunitat escolar (un/a alumne/a, pares i mares, o professorat) pateix una pèrdua significativa, té una malaltia greu o mor\nL’Institut d’Alella integrarà també el grup de treball en el procès d’elaboració del protocol.\nLa primera fornada del Grup de Voluntariat acaba el cicle de formació 15 de febrer de 2021\nJa tenim Plà d’Acció 2021! 19 de gener de 2021\nEscoles cuidadores: arrenca el grup de treball 19 de gener de 2021\nAlella es declara ‘Poble Cuidador’ 1 de gener de 2021\nEs constitueix la Xarxa Comunitària Cuidadora 10 de novembre de 2020


Arxius de Informació Primer equip - Pàgina 2 de 41 - EFAC Almacelles\nNormalment, els derbis solen ser partits d’alta tensió i plens d’intensitat. Especialment, si els dos equips s’estan jugant les garrofes. No va ser el cas de l’intranscendent xoc entre l’EFAC Almacelles i la UE Tàrrega, dos equips sense comptes pendents i ja sense urgències sobre la gespa a l’estar ja salvats i estancats des de fa moltes jornades a la part mitjana de la taula. Continuar llegint\nL’EFAC es va tornar a quedar amb la mel als llavis en la seva visita a la UD Vista Alegre. Tot i plantejar un partit molt seriós i tenir el control de la pilota durant gran part del xoc, els del Segrià, als que només els va mancar una mica més de claredat i efectivitat en atac, van caure per un ajustat 2-1. Continuar llegint


Assemblea anual de Mans Unides - bisbattortosa.org\nAssemblea anual de Mans Unides\nDissabte 6 de febrer hem celebrat l’assemblea anual diocesana presidida pel nostre bisbe, Don Enrique Benavent, i la Presidenta-Delegada, Cristina Contreras, aquest any de manera virtual.\nHem donat compte dels resultats econòmics de la campanya de l’any passat que s’han vist minvats per la crisi del Coronavirus que no ha permès fer moltes activitats que estaven previstes.\nTambé hem presentat la nova campanya, “Contagia solidaritat per acabar amb la fam“, amb la qual Mans Unides posem l’accent en el nostre missatge d’esperança, i volem contagiar optimisme, alegria, justícia… i tocar els cors i consciències. Només així podrem tirar endavant i superar una crisi que, en major o menor mesura, a tots ens afecta.\nA causa de la davallada dels ingressos, la delegació només s’ha pogut comprometre amb un sol projecte per al 2021: MILLORA DE L’ACCÉS A L’EDUCACIÓ PRIMÀRIA AL NORD DE GHANA, amb un import de 96.701 €.\nA pesar dels temps que ens ha tocat viure, estem més decidits que mai a contagiar solidaritat per a garantir una vida més digna als més vulnerables. Invitem a tota la diòcesi a seguir sent solidaris per acabar amb la pandèmia més antiga: la fam.\nSanta Àgueda i la Pandèmia Catalunya Religió entrevista a Mons. Enrique Benavent


EGASCA PRESENTARÀ A LA BIEMH 2022 LES ÚLTIMES NOVETATS MUNDIALS DE CITIZEN, MIYANO, BROTHER Y FUJI - Egasca\nEGASCA PRESENTARÀ A LA BIEMH 2022 LES ÚLTIMES NOVETATS MUNDIALS DE CITIZEN, MIYANO, BROTHER Y FUJI\nLa Biennal Internacional de Màquina-Eina torna amb més força que mai, una cita a la què no podíem faltar. Del 13 al 17 de juny desvetllarem les darreres novetats tecnològiques de les nostres marques representades a l'estand D-03 del Pavelló 2.\nEntre elles destaquen el torn de capçal mòbil Citizen L20B5-XII i el de capçal fix ANX-42SYY. Però hi haurà lloc per a molts més models de Citizen, Miyano, Brother i Fuji als nostres més de 400 m2.\nUna de les estrelles de la fira. El torn Citizen L20B5-XII inclou infinitat de millores, com la capacitat d'interpolació de 5 eixos simultanis, l'ampliació de l'angle de gir de l'eix “B” a 110º, un augment de l'estabilitat tèrmica que garanteix un mecanitzat continu amb precisió estable, un increment del nombre d'eines de tornejat i una nova interfície de control tàctil home-màquina HMI de 15”.\nS'exposarà per primera vegada la cinquena generació de la clàssica sèrie M de torns de capçal mòbil, les principals novetats tecnològiques dels quals són un eix B amb eines motoritzades més potents que permet simultaniejar fins a 5 eixos per a la mecanització de geometries complexes, l'exclusiva tecnologia LFV patentada per Citizen capaç de controlar el trencament de ferritja, un increment de la potència dels dos capçals fins a 7.5Kw i la seva nova interfície HMI, que simplifica el seu maneig.\nEl torn Citizen L32 és una de les màquines Cincom més venudes. Aquesta vegada, s'ha reinventat per cobrir les demandes més actuals i exigents de la indústria. La versatilitat del L32 ens permet configurar la màquina segons les nostres necessitats: així, la versió VIII equipa 7 eixos amb una excel·lent relació qualitat-preu, mentre que la versió XII, a més dels 7 eixos, inclou un eix Y2 al subcabezal i un eix B que permet la mecanització de geometries complexes.\nEl nou torn de capçal mòbil i fix convenç per la seva alta potència d'accionament, així com per la seva versatilitat per a peces complexes. És particularment adequat per a un mecanitzat ràpid i productiu. El seu innovador control segueix els darrers estàndards i és fàcil de manejar. Equipat amb dues pintes verticals i un eix B (tipus VIII), el torn de capçal mòbil D25 garanteix temps de mecanitzat ràpids combinats amb el més alt nivell de productivitat. La gran quantitat d'eines a la capçal principal i subcapçal manté uns costos de producció baixos alhora que ofereix múltiples possibilitats de mecanitzat.\nEl torn Citizen A20-VII, aclamat per la seva excel·lent relació qualitat-preu, està dotat de 5 eixos i pot treballar tant en mode mòbil com en mode fix, permetent mecanitzar tant peces llargues com peces més curtes amb un retall mínim. El canvi de manera mòbil a fix es pot fer de forma fàcil i senzilla.\nAquesta màquina, capaç d'accelerar de 0 a 15.000 rpm, s'ha dotat d'un eix Y2 al subcapçal, que aporta una major funcionalitat a la mecanització al pel darrere. Amb una capacitat màxima de fins a 38 eines, permet fer tot tipus de mecanitzats en peces de diàmetres petits amb una gran capacitat productiva. És sens dubte una de les màquines més demandades en sectors com el metge-dental.\nSens dubte, una altra de les màquines més esperades daquesta edició. I és que l'ANX-42SYY obre una nova era al tornejat. De fet, es tracta del primer model de Miyano dotat en exclusiva de tecnologia LFV. Cal esmentar les seves guies lineals i motors integrats, que permeten reduir al màxim els temps improductius en la mecanització. Les dues torretes, ambdues amb eix Y i estacions motoritzades independents, permeten realitzar tot tipus de mecanitzats complexos. A més, la seva interfície HMI de 15” incrementa la facilitat de maneig ja que incorpora una unitat de control multieix desenvolupada per Citizen.\nElogiada al mercat per la seva gran rigidesa i estabilitat tèrmica, la nova versió del torn Miyano BNE-65MYY equipa eix Y tant a la torreta inferior com a la superior. Gràcies a l'eix X3 al subcacapçal permet mecanitzar emprant tres eines de tall simultàniament. També ha estat equipat amb la nova interfície HMI, la pantalla tàctil de la qual de 15” facilita l'operativitat i la seva nova unitat de control multieix millora la productivitat.\nEl Miyano GN permet estalviar espai en planta gràcies al disseny compacte d'1,04 m2. A més, possibilita escurçar les línies de producció i aprofitar al màxim l'espai a la fàbrica. La incorporació d´un carregador de pòrtic d´alta velocitat amb un temps de càrrega de 3,5 segons i una àmplia varietat de dispositius d´entrada i sortida permeten l´automatització independent o la integració amb altres processos.\nSpeedio W1000Xd1 és un model equipat amb el nou control CNC-D00 amb pantalla LCD de 15”, premiat amb el prestigiós guardó IF Desing Award el 2021.\nSpeedio X1000Xd1 revoluciona el sector de la mecanització en el segment dels models BBT30. Es tracta d´una màquina ràpida i compacta, dissenyada per a qualsevol tipus d´operació, i dotada d´un control d´alta velocitat. Permet més recorreguts i una àrea de treball més àmplia, facilitant la mecanització d'una gran varietat de peces.\nSpeedio W1000Xd1 demostra la seva elevada productivitat gràcies a l'optimització de pesos i inèrcies associades al nou control CNC-D00. A més, és una màquina 100% respectuosa amb el medi ambient gràcies als motors híbrids de baix consum.\nEl centre de mecanitzat Brother R650X2 expandeix l'horitzó de la gamma Speedio, equipant un sistema de doble palet QT (Quick Table) d'alta velocitat. Aquest model d'alta productivitat permet col·locar més solucions d'amarre per a la mecanització de peces a cada àrea de treball gràcies al sistema QT. A més, ara compta amb una versió de magatzem d’eines ampliat fins a 40 eines.\nLes tecnologies més productives i competitives de Brother es fusionen per primera vegada en una sola màquina on els processos de fresat i tornejat es fan en una mateixa unitat productiva, la Brother Speedio M300X3. Aquesta màquina millora leficiència dels processos productius en massa, reduint espai en planta i mà dobra directa.\nL'última versió de la popular sèrie CS de doble capçal frontal de Fuji permet una alta cadència productiva de manera desatesa gràcies al seu ràpid sistema de càrrega automàtica per gantry. El disseny estructural de la màquina s'ha redissenyat millorant l'estabilitat tèrmica; a més, s'ha augmentat la rigidesa d'aquesta incorporant majors suports de rodaments als husillos. La nova interfície HMI facilita la programació de la màquina, així com el control del gantry d'alimentació i descàrrega.\nI a tú, quin model t'agradaria veure més a la BIEMH? Si estaràs a la fira de referència internacional per al sector de màquina-eina, passa't pel nostre estand, el D-03 (Pavelló 2) i demana al nostre equip comercial una demostració en viu. T'esperem!


Emocionant final a la Copa d'Espanya de Làser 4.7 a Roses\nHome \_ Notícies \_ Emocionant final a la Copa d'Espanya de Làser 4.7 a Roses\ndilluns, 5 de maig de 2014 10:51\nEls millors 100 regatistes nacionals de la classe Làser 4.7 es van disputar la Copa d'Espanya 2014 a GEN Roses, en una última jornada d'infart.\nDesprés de dues jornades en què la protagonista va ser una forta Tramuntana que va impedir celebrar regates, en la tercera i última jornada, la Tramuntana va cedir una mica d'intensitat (de més de 40 nusos a 20 nusos) i va permetre als regatistes competir en 3 regates que van definir aquesta important competició. Recordar que la Copa de 2014, junt amb el Campionat de 2013 obre les portes als equips de la Reial Federació Espanyola de Vela i a les places per a representar al país en els campionats Europeus i Mundials.\nContra pronòstic segons el rànquing nacional, la campiona absoluta i femenina, després de 3 fantàstiques regates, ha estat la canària Silvia Morales, seguida del també canari Alejandro Bethencourt i de la valenciana Irene Miras. Més mèrit tenen els primers classificats a l'haver competit per una classificació final que no permetia descartar cap prova pel que no podien fallar en cap parcial, essent així els més regulars d'una flota de més de 100 Làsers, que és una de les classes més igualades en vela lleugera.\nEl podi dels regatistes Sub16 femení el completen la mateixa campiona absoluta, Silvia Morales (CAN) com a 1a classificada, seguida de Paula Lissorgues, 2a classificada (VAL) i de María José Marichal, 3a classificada (CAN). En la categoria Sub16 masculina el podi el compon David Pérez com a 1r classificat (CAN), Javier Perá, 2n classificat (CAT) i Leandre Garcia, 3r classificat (CAT).\nDe la Copa d'Espanya queden moltes anècdotes entre regatistes que deixen algunes imatges per al record.\nPer a més informació, resultats i fotos, aquí.\nJordi Capella i Mónica Azón, guanyadors de l'Euro Màster Làser Series ToBe 2018 - Roses\nMés en aquesta categoria: « La Setmana Catalana de Vela tanca una exitosa 27a edició\tAmb 9 proves disputades, Joel Rodriguez, Kevin Cabrera i Jordi Capella formen el podi de la Copa d'Espanya de Làser STD 2014 »


Berga serà la seu del Torneig Europeu de Veterans d’Handbol 2010 | Aquí Berguedà\nBerga serà la seu del Torneig Europeu de Veterans d’Handbol 2010\nBerga serà el centre de l’handbol europeu del 17 al 20 de juny de l’any que ve. La ciutat es farà càrrec de l’organització Torneig Europeu de Veterans d’Handbol 2010, que reunirà al Berguedà una quarantena d’equips d’arreu d’Europa. Els impulsors de la candidatura berguedana han guanyat el pols a ciutats d’Itàlia i Croàcia aconseguint que la competició vingui a la comarca del Berguedà. Fa algunes setmanes que un comissari de la Federació Internacional va visitar les infraestructures que s’utilitzaran durant el torneig i va donar el vistiplau perquè Berga es faci càrrec de l’esdeveniment.\nPer poder realitzar aquesta competició, s’ha creat una comissió organitzadora presidida pel regidor d’Esports de l’Ajuntament de Berga, Ramon Bajona, que té com a director executiu al promotor berguedà i jugador d’handbol Toni Lorente. També compta amb la implicació de les federacions espanyola i catalana d’handbol, la Generalitat i la Diputació de Barcelona.\nEn el torneig prendran part quaranta equips dividits en dues categories: de 35 a 44 anys i de 45 en amunt. S’espera que l’esdeveniment porti a la comarca unes 600 persones. Per poder acollir tots els partits era necessari disposar de quatre pavellons, per això s’ha contactat amb els ajuntaments de Gironella i Puig-reig, que posaran a la disposició de la competició els seus pavellons, segons ha explicat el regidor d’Esports de Berga, Ramon Bajona. Segons el director executiu del torneig, Toni Lorente, Itàlia podria acollir aquesta competició el 2011, després de Berga. Aquesta serà la segona vegada que se celebra a l’estat espanyol aquest torneig. L’altra ocasió va ser també a Catalunya, el 2005, a Granollers. Lorente explica que la majoria d’equips participants venen de l’Europa de l’est i Escandinàvia.\nEls organitzadors fa setmanes que han començat a moure’s per preparar diversos aspectes vitals per a un esdeveniment esportiu d’aquestes característiques com l’allotjament i la difusió de la informació. S’han posat en contacte amb l’associació Hostaleria i Turisme del Berguedà, per planificar les places disponibles que caldrà tenir durant aquells dies i les diverses opcions per oferir als participants. També es crearà una pàgina web que posarà en contacte equips i organització i on podran triar l’allotjament i preparar la seva estada a la comarca. El pròxim dilluns, Ramon Bajona i Toni Lorente seran a Madrid per signar amb les federacions d’handbol el conveni que els assegura l’organització de la prova.


El debat sobre l’eugenèsia puja als escenaris | Andreu Sotorra\nEl debat sobre l’eugenèsia puja als escenaris\nAls anys trenta del segle passat, l’eugenèsia, la teoria que diu que la constitució genèrica dels humans es pot perfeccionar si es controla la seva reproducció, era un tema de debat entre els sectors científics relacionats també amb l’esterilització com a eina per aconseguir una raça pura. Allò que es coïa a Alemanya a partir de l’ascens al poder, el 1933, del partit nazi liderat per Hitler va traspassar fronteres. A l’Espanya de la Segona República, va ser el metge Antonio Vallejo Nájera qui va difondre la seva idea de l’eugenèsia, unes tesis que van quallar fins i tot en persones vinculades a l’esquerra, emmirallades en principi per la ideologia totalitària que prometia el progrés, la modernització i un futur amb una raça humana perfecta.\nEl que els simpatitzants republicans amb aquests tesis potser no sabien és que, primer en els camps de concentració franquistes arran de la guerra civil espanyola, el cap dels quals va ser Antonio Vallejo Nájera convertit en comandant, i després en els camps d’extermini nazis de la Segona Guerra Mundial, l’eugenèsia agafaria un gir criminal.Vallejo Nájera, que va comptar amb l’assessorament de membres de la Gestapo i que s’havia format també al Berlín prenazi, va rebre l’autorització el 1938 del dictador Franco perquè fes amb els presos dels camps de concentració els experiments que volgués. Pel cap dels serveis psiquiàtrics franquista, els anomenats “rojos”, els republicans, els marxistes i tots els simpatitzants d’esquerres no combregaven amb una ideologia política sinó que patien una malaltia mental i, per això, els calia aplicar l’eugenèsia evitant la propagació de la raça tarada.\nMés endavant, els nazis aplicarien la mateixa tesi a l’extermini de jueus, gitanos, homosexuals i disminuïts psíquics i físics, a més de practicar l’esterilització obligatòria als fills dels disminuïts per tallar de soca-rel l’extensió de les malformacions.Ve a tomb aquesta llarga introducció perquè el cas real d’Aurora Rodríguez, una dona culta, republicana, que va modelar al seu gust, des de la concepció a la creixença i educació, la seva filla Hildegart —fixem-nos en la tria del nom de fonts que l’acosta a la fascinació germànica— s’insereix en aquest moment històric i en aquesta utilització de l’eugenèsia amb finalitats personals.Per Aurora, la seva filla havia de ser perfecta, culta, intel·ligent i triomfadora per treballar per l’alliberament de la dona. I en certa manera ho va aconseguir. La jove Hildegart era una noia precoç intel·lectualment, però que, en un cert moment, vol ser ella mateixa i es desvia del camí que la seva mare s’havia proposat. Quan té entre disset i divuit anys, Aurora mata la seva filla a sang freda, mentre dormia, amb quatre trets de revòlver, l’últim per deixar que s’escolés del tot la seva desviació interior.\nUna tragèdia que ha fascinat i propiciat un assaig documental de l’autora Carmen Domingo (Mi querida hija Hildegart, Destino, 2008), després que, el 1972, ja fos matèria literària amb l’obra Aurora de sangre, d’Eduardo de Guzmán, i posteriorment, el 1977, adaptació cinematogràfica amb el film Mi hija Hildegart, de Fernando Fernán-Gómez, amb guió de Rafael Azcona. L’adaptació teatral estrenada ara a la Sala Muntaner, recrea l’estada a la presó de la mare assassina i les diverses converses que manté amb un periodista que, cada vegada més, se sent també captivat per la capacitat serena d’Aurora i pel seu convenciment sense penediment per l’assassinat de la seva filla Hildegart.\nUn muntatge que no es pot agafar amb pinces perquè demana contenció fins al punt just de mantenir la mirada objectiva del fet real sense manipular-lo excessivament, tret del mínim que requereix la caracterització dels personatges. El veterà actor Pep Molina ha agafat les regnes de la direcció, amb la col·laboració de l’actriu Mónica López. Per crear una atmosfera de calidesa i retorn als anys trenta, s’ha comptat amb la mà mestra en el disseny d’il·luminació de Mario Gas. I la proposta s’arrodoneix amb la tria dels intèrprets. L’actriu Teresa Vallicrosa —recordem només Sweeney Todd, Follies o Ascensió i caiguda de la ciutat de Mahagonny— aconsegueix donar el perfil serè i fred a la vegada d’una mare que no amaga les seves intencions i que, des de la presó, continua defensant la seva tesi per aconseguir una raça millor.\nEn boca d’una dona republicana, avantguardista i revolucionària, escoltar una tesi reutilitzada criminalment pel feixisme i el nazisme causa un cert impacte que només es justifica pel desconcert de l’època en què succeeixen els fets. L’actriu Neus Pàmies —se l’ha vist recentment en musicals com Boig per tu o en un espectacle d’època que entronca amb l’actual com Carmela, Lilí i Amanda—, fa el paper de la filla Hildegart i mostra també la imatge d’una jove preparada, educada en el criteri propi i amb un afany de llibertat, creixent en les escenes que rebat els vells propòsits de la mare. El tercer intèrpret és l’actor Jordi Llordella, el periodista, la veu de la memòria i també de l’autoria, que transmet les seves impressions extretes de les visites que va fer a Aurora Rodríguez Carballeira a la presó on va estar-se 26 anys. La major part dels quals van transcórrer al maniconi de Ciempozuelos, on va morir de càncer, i després que mai es pogués certificar el seu estat de bogeria. Yo maté a mi hija no és una crònica més de l’Espanya negra sinó un testimoni de la pressió que en cada època exerceixen segons quines tesis polítiques o pseudocientífiques i de la capacitat que tenen de penetrar en l’interior de les ments més vulnerables.\nVuitanta anys després, els episodis actuals de captació de joves i adolescents a través d’Internet des de l’aparell autonomenat Estat Islàmic i les accions sanguinàries que acaben portant a terme, recorden altres accions portades al límit anys enrere com la que va convertir Aurora en una mare assassina de la pròpia filla, que havia creat com un prototip del que havia de ser la dona del futur.\nSala Muntaner Teresa Vallicrosa Yo maté a mi hija


Asador porta espècies per a pollastre | Gadgets & Cuina\nAquest Rostidor per pollastre amb porta espècies d'acer inoxidable és ideal per a una cocció uniforme dels teus pollastres. Permet mantenir el pollastre en posició vertical, aconseguint així un rostit homogeni i una pell cruixent!\nTé una llar de foc central en què pots introduir tot tipus d'ingredients per amanir el pollastre al teu gust: espècies, cervesa, brandi, etc.\nA l'estar fabricat en acer inoxidable, és molt fort i resistent. El seu ús és molt senzill i es neteja molt fàcilment.\nCOM S'UTILITZA? Recepta de Pollastre rostit a la cervesa\n1 pollastre d'aproximadament 1,5 kg\nherbes aromàtiques al gust (llorer, romaní, farigola, julivert, orenga ...)\nPreescalfem el forn 15 minuts a 180°\nAboquem mitja llauna de cervesa i les espècies desitjades a la xemeneia del rostidor Ibili.\nRentem bé el pollastre, l'untem amb oli i ho salem bé per dins i per fora.\nCol·loquem el pollastre "assegut" a la graella, introduïen la xemeneia per la part posterior del pollastre.\nCol·loquem la graella dins d'una font àmplia i ho posem al forn durant 1 hora i 45 minuts en total.\nAl cap de 45 minuts de cocció obrir el forn i regar el pollastre amb la meitat de cervesa que ens queda.\n30 minuts abans d'acabar, tornar a regar amb la resta de cervesa reservada.\nQuan el pollastre estigui llest: retirar-lo, trinxar i servir amb patates o amanida al gust.\nRostidor per a pollastre forn amb porta espècies?


Tarragona Ràdio i la Sala Trono signen un acord per sumar esforços a partir de 2022 | Tots21 | Notícies de Tarragona, Reus, Tarragonés i Baix Camp\nTarragona Ràdio i la Sala Trono signen un acord per sumar esforços a partir de 2022\nLa signatura s’ha oficialitzat aquest dijous a la Sala Trono, amb la presència del director de la sala, Joan Negrié, i la la presidenta de l’Empresa Municipal de Mitjans de Comunicació de Tarragona, Paula Varas. Foto: Cedida\nTarragona Ràdio i la Sala Trono han signat aquest dimecres, 15 de desembre de 2021, un conveni de col·laboració que s’allargarà durant tot el 2022. D’aquesta manera, les dues entitats reforcen i regularitzen els seus vincles amb l’objectiu de millorar la promoció de l’activitat teatral i de les arts escèniques fetes des de Tarragona, així com de promoure els mitjans públics i una comunicació i un entreteniment de qualitat a la ciutat.\nEl conveni tindrà vigència durant gairebé tot el 2022, amb possibilitat de prorrogar-lo si les dues entitats així ho acorden. La signatura s’ha oficialitzat aquest dijous a la Sala Trono, amb la presència del director de la sala, Joan Negrié, i la la presidenta de l’Empresa Municipal de Mitjans de Comunicació de Tarragona, Paula Varas. També hi ha estat presents la consellera de Cultura de l’Ajuntament de Tarragona, Inés Solé, el director gerent de Tarragona Ràdio, Xavier de Gispert, i la periodista de referència per les arts escèniques a la ciutat, Núria Cartanyà, directora i conductora del ‘Què de Què’ de Tarragona Ràdio.\nL’emissora pública de referència, al costat de la cultura\nEl caràcter de servei públic de Tarragona Ràdio es reforça amb la signatura d’aquest conveni, que acostarà l’actualitat d’una de les sales amb més potencial de Tarragona al conjunt de la ciutadania. “És una gran notícia per la ciutat aquesta bona relació entre la Sala Trono i Tarragona Ràdio”, ha indicat la presidenta de l’Empresa Municipal de Mitjans de Comunicació de Tarragona (EMMCT-Tarragona Ràdio), Paula Varas, per a qui l’acord també “posa negre sobre blanc una relació que hem reforçat i que segueix la línia de la nostra campanya ‘objectius compartits’, en aquest cas amb el món del teatre i amb la producció cultural tarragonina”. Per la seva banda, el director de la Sala Trono, Joan Negrié, s’ha mostrat “content” i “satisfet” per la signatura del conveni, i ha recalcat que “consolida un vincle històric i l’objectiu comú d’apropar la cultura donant veu a les companyies que passen per la Sala Trono i el FITT amb l’esperit periodístic propi de Tarragona Ràdio.\nEl director gerent de l’EMMCT-Tarragona Ràdio, Xavier de Gispert, ha manifestat que “hem impulsat aquest conveni perquè estem una mica ‘tronades’: creiem en el teatre i les arts escèniques com una peça clau de la cohesió social i cultural de la nostra ciutat”. El mateix ha afegit que “la funció social de l’empresa pública passa per arribar acords com aquests amb tot el sector cultural de la ciutat. I, per tant, volem que això sigui l’inici d’una llarga relació d’amor amb el teatre i les arts escèniques en general”.\nUn conveni per créixer plegats\nEl conveni estableix, entre altres, que Tarragona Ràdio es compromet a promoure les activitats culturals de l’àmbit del teatre i les arts escèniques impulsades per la Sala Trono cada temporada, amb emissió periòdica de continguts i càpsules informatives específiques al 96.7FM i amb espais rotatius al lloc web tarragonaradio.cat. Tot plegat, preservant sempre els principis d’independència editorial, autonomia professional i llibertat de crítica i expressió.\nPer altra banda, el Festival Internacional de Teatre de Tarragona (FITT) comptarà amb un espai personalitzat al lloc web de Tarragona Ràdio, des del 15 d’agost i fins al 15 de setembre, amb la voluntat de recollir les diferents peces relacionades amb el festival i les companyies que hi participen. Tots els continguts elaborats per la ràdio es compartiran als perfils de les xarxes socials de la sala. Per la seva banda, la Sala Trono es compromet a integrar tant els continguts com la imatge de Tarragona Ràdio en tots els seus mitjans de difusió: a la mateixa sala, a les xarxes socials, en la cartelleria o en les newsletters dirigides al seus seguidors, entre d’altres. Mitjançant Tarragona Ràdio, també s’oferiran entrades per espectacles, a través de concursos i sortejos que fomentin la participació de la ciutadania.\nA més, s’establiran treballs en comú i es deixen les portes obertes a la col·laboració en tota mena de formats híbrids entre el periodisme i el teatre.\n02/11/2021 La Sala Trono estrena una obra sobre la problemàtica de les agressions homòfobes\n02/06/2022 La Sala Trono tanca la temporada amb un nombre d’espectadors similar al d’abans de la Covid


La societat de l'evasió\nA Nihil obstat, la secció de pensament crític del programa "Al dia" d'IB3 Ràdio (19/01/2022), reflexion sobre la societat de l'evasió a partir de la pel·lícula Don't look up, de Leonardo DiCaprio:\nPer què agrada tant "Sálvame"?\nQue fluesqui la superficialitat\nLa síndrome d'Epitemeu o la cultura de l'oblit\nA "Nihil obstat", la secció de pensament crític del programa "Al dia" d'IB3 Ràdio (12/01/2022), reflexion sobre la llibertat de pensament, que és diferent de la llibertat d'expressió:\nValtòny i la llibertat d'expressió\nA "Nihil obstat", la secció de pensament crític del programa "Al dia" d'IB3 Ràdio (05/01/2022), reflexion sobre si la llibertat d'expressió ha de tenir límits arran del cas Valtònyc.\nA "Nihil obstat", la secció de pensament crític del programa "Al dia" d'IB3 Ràdio (29/12/2021), reflexion sobre "la societat del cansament", un terme encunyat el 2010 pel filòsof coreà Byung-Chul Han.\nA "Nihil obstat", la secció de pensament crític del programa "Al dia" d'IB3 Ràdio (22/12/2021), l'Homo Quaerens ("l'home que cerca"), sobre la dimensió espiritual de la condició humana:\nAdéu als deus\nLes arrels clàssiques de l'ateisme\nEl capitalisme dels sentiments\nA "Nihil obstat", la secció de pensament crític del programa "Al dia" d'IB3 Ràdio (15/12/2021), reflexion sobre el capitalisme dels sentiments i sobre la pornografia sentimental que impera a les xarxes socials.\nMas més sol\nA "Nihil obstat", la secció de pensament crític del programa "Al dia" d'IB3 Ràdio (01/12/2021), reflexion sobre el desconcert de l'educació, avui en mans dels nous gurús de la happycràcia.\nA "Nihil obstat", la secció de pensament crític del programa "Al dia" d'IB3 Ràdio (24/11/2021), reflexion sobre el concepte de presentisme, l'error de jutjar el passat amb els ulls d'ara.


Actualitzat a maig de 2009\nA mitjan maig, el DPTOP aprova inicialment el projecte de Pla territorial parcial. El document s’aprova després d’un procés de consulta pública i, com la resta de plans territorial, estructura les seves propostes entorn de tres grans eixos: els espais oberts, els assentaments urbans i la xarxa d’infraestructrures. Els objectius del Pla són garantir la funcionalitat dels espais oberts; atendre les necessitats d’habitatge, espais i infraestructures per a la nova activitat econòmica; promoure la ciutat densa, compacta, complexa i cohesionada; i optimitzar la mobilitat sostenible, donant un especial impuls al transport ferroviari.\nLa Regió Metropolitana de Barcelona (RMB) és una regió de Catalunya definida al Pla territorial general de Catalunya (PTGC) com un dels set àmbits funcionals territorials del país. Abraça una extensió geogràfica de 3.236 km2, el 10% del territori català, i la integren els 164 municipis de les comarques de l'Alt Penedès, el Baix Llobregat, el Barcelonès, el Garraf, el Maresme, el Vallès Occidental i el Vallès Oriental. Amb prop de 5 milions d’habitants, concentra el 68% de la població catalana i és una de les deu majors aglomeracions metropolitanes d’Europa, i la segona més densament poblada, sols superada per París.*\nDesprés d’una primera etapa de creixement intensiu durant les dècades dels cinquanta, seixanta i setanta, concentrat principalment a la ciutat de Barcelona i propiciat per l’arribada de població immigrada de l’Estat espanyol, al llarg de la dècada dels noranta el creixement demogràfic es va aturar i la població es va redistribuir pel territori metropolità. Aquesta nova situació va tenir lloc en un context urbanístic caracteritzat pel creixement dispers en el territori i segregat en la distribució dels usos del sòl, cosa que va propiciar, d’una banda, una creixent necessitat d’infraestructures de mobilitat i, de l’altra, una creixent ocupació i afectació dels espais oberts, tant per efecte de la construcció d’infraestructures com del creixement urbà. A partir de l’any 2000, la represa del creixement demogràfic provocada per l’arribada de nova immigració d’arreu del món va contribuir a accelerar aquestes dinàmiques urbanes, amb la qual cosa es va fer evident la necessitat de la Regió de dotar-se d’instruments de planejament per ordenar el seu creixement futur.\nAntecedents i tramitació del Pla\nPer tal de gestionar i distribuir el creixement urbà, l’any 1976 s’havia aprovat el Pla general metropolità (1976) que regulava la planificació urbanística a l’àrea metropolitana de Barcelona, la part central del territori metropolità.** Vint anys després, l’any 1995, el Parlament va aprovar el PTGC, d’acord amb el qual calia elaborar el planejament territorial parcial (PTP) dels subàmbits funcionals d'intervenció que s’hi definien. Tot i l’aprovació l’any 2001 del PLA TERRITORIAL PARCIAL DE LES TERRES DE L’EBRE, l’inici de la redacció d’aquests plans va haver d’esperar fins al 2003 quan, en virtut del l’ACORD PER A UN GOVERN CATALANISTA I D’ESQUERRES, el Govern de la Generalitat es va comprometre a acabar-los en el període més breu possible.\nPer impulsar el de l’RMB, el Departament de Política Territorial i Obres Públiques (DPTOP) va crear la Comissió Territorial Metropolitana, composta, de manera paritària, per membres del Govern de la Generalitat, de l’Estat i l’administració local, representada pels consells comarcals, l’ajuntament de Barcelona i les associacions municipalistes. Aquesta comissió es va dotar d’una ponència tècnica igualment paritària i va rebre el suport de l’Institut d’Estudis Territorials (IET) per a la confecció de materials tècnics, i de l’Agència Barcelona Regional i la Diputació de Barcelona per a l’Informe de Sostenibilitat Ambiental.\nA començament d’abril de 2008 es va presentar l’avantprojecte del PTP i a continuació es va obrir un període de consulta pública al llarg del qual es van recollir un total de 2.275 al•legacions. Paral•lelament a aquest procés, el DPTOP va dur a terme un total de 81 sessions de presentació de l’avantprojecte i 102 reunions de treball amb ajuntaments, entitats, col•legis professionals i altres departaments de la Generalitat i representants del Govern central, per tal de recollir les aportacions de totes aquestes entitats. A partir del mes d’octubre, es van estudiar els suggeriments rebuts durant aquest procés i es van incorporar en la mesura que es va poder, modificant o ajustant els continguts del Pla.\nEl 22 de maig de 2009 el DPTOP va efectuar l’aprovació inicial del projecte del Pla, que anava acompanyat de l’informe de sostenibilitat ambiental, l’estudi de les bases socioeconòmiques de la regió, un estudi econòmic i financer i l’informe de consulta pública de l’avantprojecte. D’acord amb el Pla, els principals reptes de la Regió Metropolitana eren garantir la funcionalitat dels espais oberts, atendre les necessitats d’habitatge, espais i infraestructures per a la nova activitat econòmica, promoure la ciutat densa, compacta, complexa i cohesionada i optimitzar la mobilitat sostenible. I, per tal de donar resposta a aquests reptes, seguint l’estructura comuna a tots els plans territorials parcials en elaboració, el projecte estructurava les seves directrius en tres sistemes d’ordenació: espais oberts, assentaments urbans i infraestructures de mobilitat.\nD’espais protegits a sistema d’espais oberts\nL’objectiu principal de la delimitació dels espais oberts de l’àmbit metropolità era aconseguir l’estructuració i compleció d’un conjunt d’espais que disposaven d’un grau divers de protecció jurídica però que no tenien necessàriament una continuïtat física. L’estructura resultant era un sistema articulat d’espais oberts amb el qual es pretenia afavorir la diversitat del territori i mantenir la referència de la seva matriu biofísica, protegir els espais naturals, agraris i no urbanitzables en general com a components de l’ordenació del territori, i preservar el paisatge com un valor social i un actiu econòmic del territori. Els espais protegits es corresponien principalment amb la Serralada Litoral i Prelitoral, que quedaven cobertes de forma pràcticament ininterrompuda, així com amb el sistema de corredors ecològics en espais agraris de les planes del Vallès i el Penedès que connectava els dos sistemes muntanyosos.\nAmb la delimitació establerta pel Pla, es passava de 102.436 ha de protecció supramunicipal a un total de 241.526, de manera que el 74,6% del territori metropolità passava a tenir algun grau de protecció. En aquest sentit, el Pla establia tres categories dins dels espais oberts. En primer lloc, els sòls de protecció especial d’interès natural i agrari, que abraçaven una superfície de més de 203.000 ha. Aquests espais corresponien a les àrees que ja gaudien d’alguna figura de protecció supramunicipal (Xarxa Natura 2000, PEIN, PDUSC, parcs de la Diputació de Barcelona, etc.). La segona categoria eren els espais de protecció especial de la vinya, que ocupaven una superfície de més de 23.000 ha, bàsicament a la plana del Penedès i algunes àrees limítrofes. A aquests espais se’ls assignava un nivell de protecció similar al dels espais d’interès natural i agrari, per la qual cosa havien de mantenir la condició de no urbanitzats. Finalment, els espais de protecció preventiva ocupaven 14.600 ha i eren espais estratègicament situats entre les àrees urbanes i les de protecció especial per tal de poder desenvolupar de la manera més eficient la seva doble funció de preservació de l’espai i reserva de sòl per a possibles desenvolupaments urbans futurs.\nUn creixement nodal\nEls principals objectius del Pla en relació amb els assentaments urbans eren minimitzar la utilització extensiva de sòl, la dispersió urbana, l’especialització funcional i la segregació social i, al mateix temps, atendre les necessitats d’habitatge a partir d’un model nodal del territori. Per aconseguir-ho, es proposava la creació d’una estructura urbana nodal en la qual es concentraven els desenvolupaments més importants a les principals ciutats de la regió amb disponibilitat de sòl, alhora que es contenia el creixement dels nuclis menors. D’aquesta manera, els creixements es localitzaven, d’una banda, en alguns punts molt concrets de l’àrea central metropolitana (Barcelona i subcentres principals del continu urbà) i, de l’altra, a les ciutats mitjanes de la segona corona metropolitana. En aquestes, al costat de les ciutats madures ja consolidades (Terrassa, Sabadell, Mataró), es potenciava el desenvolupament d’altres centralitats menors, que el Pla distingia entre àrees urbanes de desenvolupament nodal (Vilanova i la Geltrú, Martorell i Granollers), àrees urbanes de polarització (els àmbits del Tenes i de la riera de Caldes) i dos eixos urbans de desenvolupament nodal, un a l’Alt Penedès (Vilafranca del Penedès, Sant Sadurní d’Anoia i Santa Margarida i els Monjos) i un altre al Vallès Oriental (Llinars del Vallès, Cardedeu i Sant Celoni). La resta de la regió quedava configurada per nuclis amb un paper de nivell més local i comarcal.\nPel que fa als usos del sòl, el Pla afegia una reserva de 3.782,6 ha urbanitzables a les ja previstes pel planejament municipal, amb la qual cosa s’arribava a 13.700 ha disponibles, de les quals es preveia que l’any 2026 en restarien 2.200. D’aquesta manera, es preveia que l’any 2026, el sòl urbà arribaria a les 73.727,5 ha.\nDes del punt de vista del parc d’habitatges, el Pla preveia la construcció de 170.000 nous habitatges en l’horitzó temporal del 2026, que s’afegien als prop de 400.000 previstos pel planejament.*** Quant al sòl industrial, no se n’afegia més al ja definit pel planejament municipal vigent. Tanmateix, el Pla definia estratègies específiques per a les àrees industrials, distingint entre les àrees especialitzades industrials a transformar (les situades en sòl urbà) i les àrees especialitzades industrials a consolidar i equipar (polígons industrials).\nEl Pla confirma l’aposta pel transport ferroviari\nDiversos plans sectorials ordenaven les previsions de les xarxes viària i ferroviària de la Regió Metropolitana de Barcelona a escala estatal, de Catalunya i de la regió mateixa i eren el punt de partida a l’hora de definir les propostes del Pla.**** Sobre aquesta base, el Pla tenia dos grans objectius: afavorir les xarxes de transports públics i ordenar el desenvolupament de la xarxa viària.\nPel que fa als transports públics, l’aposta més decidida era pel desenvolupament del transport ferroviari. Les propostes del Pla en aquest àmbit anaven encaminades a dotar d’infraestructura ferroviària àrees que encara no disposaven de connexió o d’altres que necessitaven millorar-la. També es pretenia trencar la radialitat del sistema potenciant la connexió de les ciutats metropolitanes i incrementar el pes del sistema ferroviari en el transport de mercaderies. Un dels aspectes en el qual s’incidia més era la xarxa ferroviària d’alta velocitat. En aquesta, d’una banda, es proposava la construcció de noves estacions tant a la línia del FERROCARRIL D’ALTA VELOCITAT com a la del FERROCARRIL TRANSVERSAL DE CATALUNYA, prioritzant aquelles que, com en el cas de Vilafranca del Penedès, Martorell, el Vallès Occidental i Granollers, poguessin actuar com a intercanviadors i permetessin enllaçar amb altres línies de ferrocarril; d’altra banda, també s’incloïen projectes d’ampliació de la xarxa com ara la construcció d’un nou ramal al Vallès, l’accés a l’aeroport del Prat i la connexió del ferrocarril transversal de Catalunya amb Barcelona. En tots els casos, es preveia l’ús de l’alta velocitat tant per al transport de passatgers com per al de mercaderies. Tanmateix, també s’incloïen mesures específiques per a les dues modalitats d’aquest transport.\nEn el cas del transport del passatgers, el Pla incloïa actuacions per implementar en les diferents xarxes existents. En primer lloc, el Pla recollia les propostes del pla de Rodalies i proposava donar impuls a la xarxa de Rodalies amb la construcció de dues noves línies, la de Castelldefels-Cornellà-Barcelona, que suposaria la construcció d’un nou túnel per sota de l’avinguda Diagonal de Barcelona, i el FERROCARRIL ORBITAL VILANOVA-MATARÓ, encara amb alternatives a estudiar pel que fa al seu traçat al Garraf i a Mataró.***** En segon lloc, es proposaven diverses millores sobre la xarxa de Rodalies existent, com el desdoblament de la línia Barcelona-Vic (que incloïa la construcció d’un túnel entre Figaró i Aiguafreda), el trasllat a l’interior de la línia Barcelona-Mataró i la construcció de variants ferroviàries entre Arenys de Mar i Maçanet, millores de traçat a la línia Barcelona-Manresa i la construcció d’un nou accés de Rodalies a l’aeroport del Prat.\nA escala comarcal i local també es volia promoure el paper del ferrocarril amb actuacions com la construcció d’una nova línia de metro Barcelona-Vallès pel TÚNEL D’HORTA (que seria, finalment, només ferroviari) amb connexions a Sabadell i Terrassa, el perllongament de la línia de Sabadell del METRO DEL VALLÈS fins a Castellar del Vallès i la de Terrassa fins a Matadepera, el perllongament de la línia Llobregat-Anoia entre la plaça Espanya i la plaça de les Glòries i el Barcelonès nord, i el perllongament de l’L-6 de Ferrocarrils de la Generalitat fins a Esplugues de Llobregat.\nA escala local, també es proposaven ampliacions de la xarxa de metro de Barcelona, si bé en aquest punt el Pla no feia més que recollir les actuacions incloses en les darreres versions dels corresponents plans sectorials.****** Aquesta oferta de transport ferroviari a escala local es completava amb les propostes efectuades per a la xarxa de tramvies, trens tramvies i plataformes reservades per a autobús. Si bé en aquest cas les propostes no presentaven un grau de concreció tan elevat com en els anteriors, el Pla proposava noves connexions al Baix Llobregat, al Vallès Occidental i Oriental i al Barcelonès i a la xarxa tramviària de Barcelona.\nD’altra banda, el Pla també apostava per fomentar el transport ferroviari de mercaderies i proposava aprofitar les possibilitats de la xarxa d’alta velocitat en aquest sentit, alhora que preveia la construcció d’una nova línia de mercaderies al corredor mediterrani, el desdoblament de vies entre Vilafranca del Penedès i Martorell, i la nova variant ferroviària de Montmeló.\nRacionalitzar la xarxa viària\nEn relació amb la xarxa viària, l’objectiu principal era superar la triple problemàtica de l’estructura de la xarxa metropolitana: la sobrecàrrega de les vies de pas, la manca de mallat (xarxa entre ciutats nodals) i la manca de capil•laritat (connexió entre les vies estructurants i les secundàries).\nPel que fa a les vies de pas, les principals actuacions previstes al Pla eren la millora dels enllaços de l’AP-7 i la creació de noves connexions entre l’AP-7 i l’A-2 a Martorell i el Papiol. En relació amb les vies de mallat, un dels objectius prioritaris era la millora del sistema de vies radials d’accés a Barcelona. En aquest sentit, les actuacions de més envergadura eren la millora general de la C-17 i la finalització del procés de desdoblament de l’extensió de l’A-2 fins al final de la C-32 a la Tordera i, al Baix Llobregat, la millora de la connexió A-2/C-32 a Sant Boi de Llobregat. D’altra banda, i per facilitar l’accés dels camions al PORT DE BARCELONA, es proposava la creació d’una nova via d’accés per a vehicles pesants des de Sant Feliu de Llobregat.\nLes vies de mallat, és a dir, les vies estructurants primàries que uneixen les grans ciutats nodals de dins i fora de la Regió Metropolitana de Barcelona, eren les que presentaven més mancances i les que concentraven la major part de les propostes. Aquestes vies havien de tenir una tipologia adient per donar una bona accessibilitat als territoris que travessaven, connectant amb el sistema de vies estructurants secundàries suburbanes i integrades. Una de les noves vies proposades en aquest sentit era l’eix entre Vilafranca i Martorell, continuació de l’A-7, via estructuradora del Penedès que uniria les ciutats nodals del Vendrell, Vilafranca i Martorell i alhora serviria per donar un accés apropiat a la resta de poblacions d’aquest corredor. Per minimitzar la fragmentació del territori, el Pla establia que el seu traçat s’ajustés al corredor ferroviari del Ferrocarril d’Alta Velocitat i de l’AP7.\nUna altra nova via era la ronda del Vallès o AUTOVIA B-40 QUART CINTURÓ, que havia d’unir els diferents sistemes urbans de la plana del Penedès, el Baix Llobregat i el Vallès. Aquesta via es plantejava finalment amb caràcter de ronda i, com a tal, amb nombrosos enllaços amb les rondes urbanes de cada sistema urbà proper. Fruit de la consulta pública del Pla, es va decidir finalment modificar el traçat del tram a Lliçà d’Amunt per minimitzar l’impacte sobre els espais agraris del municipi. Tanmateix, si bé el Pla incloïa una proposta de traçat de la infraestructura, aquest romania encara per aprovar.****** Completant la funció de ronda a la plana del Vallès es proposava, també, l’extensió dels laterals de l’AP-7 a diversos trams entre Sabadell i Granollers, per permetre donar una major accessibilitat als territoris adjacents i reduir els efectes de les entrades i sortides sobre la fluïdesa del trànsit de pas. A més, per millorar la connexió entre la plana del Vallès i les poblacions del nord del Barcelonès i del sud del Maresme sense haver de passar per Barcelona es recollia la proposta de construcció de la via B-500 com a prolongació de l’eix de la riera de Caldes (C-59), que incloïa el túnel de la Conreria.\nEntre els eixos amb funció estructurant primària que es milloraven o s’ampliaven hi havia la C-15 entre Vilanova i la Geltrú, Vilafranca del Penedès i Igualada, la C-35 entre Granollers i Maçanet (tram de l’AUTOVIA INTERPOLAR DEL VALLÈS), i la C-59 entre Caldes de Montbui i la Llagosta. Per últim, per millorar les connexions entre el Baix Llobregat i el Bages es proposava la construcció d’una connexió entre l’A-2 i la C-16 que avançaria entre Martorell i Vacarisses i connectaria amb la ronda del Vallès a Abrera.\nEl Pla també s’ocupava de les vies estructurants secundàries i suburbanes, per a les quals es proposen millores de traçat, variants i rondes i la compleció de la xarxa, per tal d’alliberar de trànsit de pas els carrers interns de les poblacions i, alhora, de trànsit local les vies de gran capacitat. Entre les actuacions més destacables, hi havia les rondes est de Terrassa i Sabadell, la ronda de Rubí, el trasllat de l’N-II paral•lel a la C-32 entre Montgat i Calella i la millora de diverses variants del Vallès i el Maresme.\nDesprés de l’aprovació inicial feta pel conseller Joaquim Nadal a mitjan maig, tota la documentació corresponent al Pla va passar a informació pública durant dos mesos i encara va disposar de dos mesos addicionals d’audiència als ajuntaments. Una vegada analitzades les al•legacions i incorporades les que podrien ser possibles, correspondria al Govern de la Generalitat de fer l’aprovació definitiva del Pla, la qual cosa es preveia per després de l’estiu.\n*D’acord amb les dades de 2007, l‘RMB tenia una densitat de 1.496 hab/km2 i París de 3.202 habitants/km2.\n**És a dir, l’àmbit territorial dels municipis de Badalona, Barcelona, Castelldefels, Cerdanyola del Vallès, Cornellà de Llobregat, el Papiol, el Prat de Llobregat, Esplugues de Llobregat, Gavà, l'Hospitalet de Llobregat, Molins de Rei, Montgat, Montcada i Reixac, Pallejà, Ripollet, Sant Adrià de Besòs, Sant Boi de Llobregat, Sant Climent de Llobregat, Sant Cugat del Vallès, Sant Feliu de Llobregat, Sant Joan Despí, Sant Just Desvern, Sant Vicenç dels Horts, Santa Coloma de Cervelló, Santa Coloma de Gramenet, Tiana i Viladecans.\n***D’aquesta manera, es preveia que l’any 2026 el parc residencial de la Regió Metropolitana constaria de més 2.700.000 habitatges.\n****El principals documents en aquest sentit eren el Plan Estratégico de Infrastructuras de Transporte (PEIT) del Ministeri de Foment, el Pla d’infraestructures de transport de Catalunya (PITC) de la Secretaria de Mobilitat del DPTOP, el Pla director d’infraestructures 2001-2010 (PDI) de l’Autoritat del Transport Metropolità i el Pla director de mobilitat de la Regió Metropolitana de Barcelona.\n*****Es preveia que el tren seria subterrani pel mig de Mataró, on faria tres parades, i que la línea continuaria fins a arribar a la urbanització de Can Quirze. En aquest punt, baixaria perpendicularment fins a enllaçar amb la línia de la costa a través dels conreus de la zona coneguda com les Cinc Sènies, una possibilitat a la qual s’oposaven els agricultors de Mataró, que demanaven un traçat alternatiu per Argentona.\n******Les actuacions en aquest sentit eren la construcció de la nova LÍNIA 9 [2008:XXX], el perllongament de l’L5 entre Horta i la Vall d’Hebron, el perllongament de l’L3 des de la zona universitària fins a Sant Joan Despí i Sant Feliu de Llobregat, el perllongament de l’L2 a Badalona i a l’Hospitalet, entre Sant Antoni i el Parc Logístic i el perllongament de l’L1 a Badalona i el Prat de Llobregat.\n*******El Pla mateix assenyalava que la concreció definitiva dels traçats corresponia al tràmit específic d’aprovació que tenia aquest projecte i que depenia del Ministeri de Foment.


BARCELOFÍLIA : 20/02/2016\nONYX PUB. Rocafort 187. (1976-1992)\nArticle elaborat en col·laboració amb FERNANDO DE LA TORRE\nAl febrer de 1976 Jaume Palacios i Fernando de la Torre Melchor van obrir un local musical a l'Esquerra de l'Eixample, prop de l'Avinguda de Roma. Ja havien tingut alguna experiència prèvia com a gestors de bars musicals i el seu nou projecte es va fer realitat al carrer Rocafort 187 amb el nom d'Onyx Pub. Molt aprop, al mateix carrer Rocafort, hi havien dues discoteques que ja portaven uns anys d'història a les seves esquenes com eren Performance (a la cantonada amb Provença) i una mica més amunt Criterium a la cantonada amb Rosselló.\nL'èxit de l'Onyx Pub va ser immediat. En aquells anys era força habitual anar a prendre una copa a la tarda en sortir de la feina fins abans de sopar o de retornar a casa. L'horari de l'Onyx era de 7:00 de la tarda a la 1:30 de la matinada tal i com obligava la normativa de l'època i els caps de setmana s'allargava una hora més. La clientela es va nodrir d'habituals de les discoteques de la zona i aviat va aplegar un públic propi i fidel que escoltava el bon pop-rock dels anys 1970's i 1980's que s'hi punxava. La poca llum interior fomentava la presència de parelles que hi passaven la tarda en els seus sofàs.\n*1977.- Un grup d'amics i habituals de l'Onyx. (Foto: Fernando de la Torre)\nEl local tenia inicialment uns 100 metres quadrats de superfície amb la forma d'un tub de 25 metres de llarg per 4 d'ample amb una sala amb sofàs prop de l'entrada, la barra tot seguit i una altra zona de sofàs al final. La decoracio interior es va decantar pel color negre com a dominant (igual que l'ònix) amb la barra, les prestatgeries i els detalls de color plata.\nLes parets van ser decorades amb caricatures de músics famosos com Mike Jagger, David Bowie o Jimmy Hendrix. Sobre una de les parets de l'entrada s'hi va inst·lar un gran pantalla de quatre metres d'ample on es projectaven continuadament imatges de motius jusicals així com acudfits i imatges de models nues extretes de les revistes Playboy i Lui, que en aquells anys començaven a estar de rigorosa actualitat amb el fenòmen del destape i la progresiva abolició de la censura. Al mateix temps, s'hi projectaven fotos del propi local i del públic captades al moment.\nNomés un any després el local es va ampliar afegint-hi l'antiga porteria del costat que va permetre situar una altra barra més petita al fons i ampliar aquell segon espai de sofàs. L'ampliació va permetre també disposar de més espai per programar actuacions de música en viu. Hi varen actuar músics com Enric Herrera ex membre del grup Màquina!, Santi Picó o Juan y Miguel.\nLes protestes dels veins no van trigar en fer-se notar i els concerts van haver de ser suprimits. El tema música en viu es va reorientar amb actuacions més esporàdiques i menys sorolloses.\nUn dels seus fundadors, Fernando de la Torre, músic i cantant, va ser un dels més actius durant aquesta etapa tant en solitari com acompanyat del grup Crimen pasional, amb Josep Maria Baulenas.\nPosteriorment es van suprimir els sofàs de l'entrada i s'hi va instal·lar una taula de billar. La decoració interior també va canviar incorporant-hi imatges femenines en 3D realitzades en porexpan per l'artista Manuel Melchor. Amb els Mundials de Futbol de 1982 s'hi va afegir també un projector de video per veure-hi els partits.\n*1980's.- Aspecte interior del local. (Foto: Fernando de la Torre)\n*1980's.- Una de les figures femenines de porexpan que decoraven les parets de l'Onyx. (Foto: Fernando de la Torre)\n*1980's.- Amb l'arribada dels videoclips el local es va transformar en Onyx Video Pub. (Foto: Fernando de la Torre)\nEl 1980 els dos socis fundadors van obrir una pizzeria a Blanes amb el nom de Il Navigante, que dos anys després es va traslladar a la Plaça Letamendi amb el mateix nom. Posteriorment, van separar-se amistosament del projecte de l'Onyx, que Fernando de la Torre va continuar fins al 1992 quan el local va desaparèixer per convertir-se en el karaoke A Viva Voz.\nEls dos fundadors de l'Onyx van continuar posteriorment regentant diversos locals nocturns musicals a la ciutat.\nJaume Palacios i Fernando de la Torre en els anys que van posar en marxa l'Onyx i més recentment.(Foto: Fernando de la Torre)\nPublicat per bar.cel.ona.uta a 0:17 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Anys 1970's, Bars de copes, Eixample - Esquerra, Música en viu, Pubs


Vols estudiar Medicina però et preocupa no entrar al Grau? Tenim bones notícies! | Adolescents.cat\nVols estudiar Medicina però et preocupa no entrar al Grau? Tenim bones notícies!\nper Redacció, 3 de maig de 2017 a les 17:00 |\nSi ets d’aquelles persones que té una vocació claríssima de ser metge, segur que el teu major objectiu és entrar al Grau en Medicina! També estem segurs que saps que no és fàcil, ja que la nota de tall sol ser força alta. Però tenim una bona notícia: aquest curs, el Grau en Medicina tindrà 90 places més a Catalunya!\nMés possibilitats d'accedir al grau en medicina\nAquest proper setembre, la Universitat de Vic – Universitat Central de Catalunya (UVic-UCC) començarà a impartir també el Grau en Medicina i oferirà 90 places. Sumant-se a les que ja hi havia d’universitats públiques i privades de Catalunya, hi haurà un total de gairebé 1.140 places!\n- Grau en Medicina a preu públic: 2.512,23 €/curs (preu aproximat)\nUAB: 320 places\nUdL: 110 places\nURV: 125 places\nUdG: 80 places\nUPF/UAB: 60 places\nUB (Campus Bellvitge): 87 places\nUB (Campús Clínic): 172 places\n- Grau en Medicina a preu privat:\nUVic-UCC: 90 places, 13.676,12 €/curs. S’hi accedeix a través de la Preinscripció Universitària, igual que a les universitats públiques.\nUIC: 90 places, 13.920 €/curs. Cal fer una prova d’accés específica de la UIC.\nLa nota de tall segueix essent un problema per als alumnes que volen estudiar Medicina, ja que cap universitat baixa del 12 (sobre 14). Per ara, la més alta, amb un 12,748, se l’emporta el Campus Clínic de la UB i la més baixa amb un 12,296, la Universitat Rovira i Virgili.\nA veure què passa el curs vinent, tenint en compte que s’hauran sumat 90 places al pot.\nPensa a no descartar cap opció a l’hora de fer la teva Preinscripció Universitària: l’important és que puguis fer els estudis que desitgis, així que emplena les 8 opcions posibles!\n- Formarà metges de Medicina general amb una important visió de la medicina integral i comunitària.\n- L’aprenentatge estarà molt centrat en els casos clínics, la simulació, les pràctiques clíniques i el treball cooperatiu, fent que la part més pràctica estigui integrada des de primer curs.\n- Serà molt innovador, incloent les últimes tecnologies com una taula Sectra, que permet als alumnes fer disseccions i estudiar el cos humà de manera digital!\n- Les llengües d’impartició seran el català, el castellà i l’anglès, fent així que els i les alumnes siguin molt més internacionals.\n- El pla d’estudis posarà molt èmfasi en formar metges amb una perspectiva molt humanística i social per aconseguir que siguin més competents, compromesos, conscients i compassius amb els pacients i les seves famílies.\n- Si accedirà per Preinscripció Universitària, és a dir, segons la nota d’accés dels estudiants.\nCom saber si Medicina és el Grau ideal per a tu?\nA nosaltres ens agrada dir que hi ha 10 requisits imprescindibles que has de complir per estudiar un Grau. Alguns més seriosos i d’altres menys, però si els compleixes, no hi ha dubte: tu ja tens vocació!\nAra ja saps què toca! Si ho tens tan clar, només falta esforçar-te al màxim a la recta final de curs i a la Selectivitat. Que tinguis molta sort a la Preinscripció, futur/a Doctor/a!\nPreparats, Llestos, Universitat, Educació, EDUCACIÓ, Universitat Central de Catalunya, Medicina, estudis, grau, educació, Universitat de Vic\nPer Anònim el 5 de maig de 2017 a les 00:29\nJo l'any q ve faré 4t Eso (ja se q encara em queden 3 anys), i des del priner cop q em van preguntar sempre he volgut ser metge(cirurgiana concretament) i tot i q els profes sempre em diuen q ho aconseguire segur per notes i esforç, tinc tendencia a pensar q no ho aconseguire, i ara llegint alguns comentaris, les ganes ni se m'han tret, pero dona la sensació de q és la pitjor carrera i q et passes 6 anys de la teva vida amargat/da. Comenteu la part bona tambe please 😘😘\nPer Anòoonimaa_diieeem el 4 de maig de 2017 a les 21:24\nSóc la única que s'ha preguntat perquè en House és coix? JAJJAJA\nPer Anònim el 4 de maig de 2017 a les 16:43\nJo ho tinc bastant clar, i els únics "requisits" que compleixo són 3, 7 i 10. Hi ha molts que em semblen una bajanada i fins i tot una falta de respecte.\nLa meitat no podreu exercir com a metges\nPer Consell d'Estudiants de Medicina de Catalunya el 4 de maig de 2017 a les 14:00\nDesprés d’estudiar al batxillerat per treure les millors notes de la selectivitat per poder entrar a medicina i 6 anys de carrera estudiant dia i nit, no tindreu plaça MIR per continuar la formació que us permetrà exercir. No sereu metges. El Consell d’Estudiants de Medicina de Catalunya, l’òrgan de representació de tots els estudiants de medicina, estem en contra de l’obertura de Noves Facultats, ja que actualment 1 de cada 2 opositors MIR es queden sense plaça de resident i es veuen obligats a repetir l’examen MIR o marxar a l’extranger a exercir la seva professió. A més, les places ofertades a la UVic són privades, aumgnetant així la desigualtat economico-social entre els estudiants, ja que només hi podràn accedir aquells que puguin finançar-les. Obrint noves facultats com la UVic, l’única cosa que s’aconsegueix és augmentar l’embut i donar falses esperances a els futurs estudiants de medicina https://youtu.be/1PEWuyE6bLc Perquè no volem ser escriptors sense paper ni boli, reclamem el dret a rebre una formació completa i de qualitat al nostre país, per assegurar l’excelènica de l’assistència sanitària del dia de demà.\nPer Anònim el 8 de maig de 2017 a les 00:42\nNo nego que el que diguis sigui tot veritat. De fet em sembla coherent i lògic. Però no he vingut a dir aixo... Aquest missatge el escriu un membre del Consell oi? I el consell per qui està format? Doncs per estudiants de medicina que ja han començat la carrera, que ja estan estudiant el que volien estudiar. Aquesta situació es coneixia de feia anys, però igualment vosté i els seus companys de consell van decidir fer la carrera igualment... Però ara volen dissuadir a altres futurs estudiants... Pot semblar que s'intentin evitar futures competencies... Si la UVic fa medicina, d'aqui a no molts anys hi haurà més competencia pel MIR... (aixo és el que llegeixo jo d'entre linies) Em sembla molt bé que alerteu dels perills, però no em sembla gens correcte que es desanimi als futurs estudinats dient-lis que no podran exercir de metges. No se cuantes places hi ha al MIR, però algu les ha d'ocupar, no? Doncs almenys s'ha d'intentar. Anims a tots i totes, i que ningú no digui mai que no podeu arribar a fer alguna cosa. Si us ho diuen, es perque tenen por.\nPer Anònima el 4 de maig de 2017 a les 00:39\nJo estic fent 2n de bat i l'any que ve vull estidiar nutricio humana i dietetica, algu que ho estigui fent pot explicar la seva experiencia tot i que ja e buscat info magradaria saber opinions sobre la carrera. Moltes gracies😘 PD: Es una branca de medicina k la nota de tall esta be jeje\nPer Anònim el 3 de maig de 2017 a les 23:14\nVull estudiar medicina en un futur. El cas es que ara acabare 1r de batx i mha anat bastant malament, llavors l'any que ve anire a fer un cicle; despres del cicle puc accedir igualment a universitat a la carrera de medicina? Em farieuu favor si contestessiuu mercii❤\nPer Anònim el 4 de maig de 2017 a les 13:14\nHola, Jo de tu faría aquesta consulta al 'preguntes i respostes' del web www.preparatsllestosuniversitat.com ells assessoren d'aquestes coses, jo hi he escrit a vegades amb dubtes i m'ha ajudat molt i molt ràpid.\nPer Anònimjdjdjd el 3 de maig de 2017 a les 22:30\nVeig que us estan desanimant molt ajajaja estic fent primer de med al clinic. Estudio molt menyss que lany passat (excepte en epoca de finals) la gent es molt maja i lambient molt guai. Et passes moltes hores a la uni pero no es tan dificil com jo pensava, del primer semestre tinc un 8.5 de mitja, perq us feu una idea (i soc del monton eh no soc super llesta) anims als que voleu entrar!!!!\nPer Anònim el 3 de maig de 2017 a les 20:28\nHola! ;) Estic fent 2n d medicina i x a tots aquells que vulguin saber com em va o com ha sigut la meva experiència, us faré un petit resum. Des de petita sempre he tingut clar que volia ser metge/enfermera, però mai se'm ha donat be això d'estudiar ja que era molt vaga. Quan vaig arribar a 4rt d'ESO, et fan les típiques preguntes de què vols fer en un futur x escollir el batxillerat. A mi, cap batxillerat m'agradava. Com ja he dit, no era molt d'estudiar. Però si volia ser metge havia de fer el científic. Quan vaig arribar a 1r d batx, em va costar moltísim xq era molt desendressada i m'ho prenia amb molta calma. El meu concell és q sigueu molt constants i q no perdeu el temps!! Quan arribeu a 2n us arrapentireu!! Xq a 2n baixen les mitges, us estressareu xq el curs és + curt, hi ha el TREC, la sele,... Al final no vaig entrar a medicina i vaig haver d fer un cicle x poder accedir-hi. Però no vaig treu-re la nota suficient i vaig repetir-lo. Ara estic fent 2n de medicina i al mirar enrere, puc dir q m'ho he passat MOLT MALAMENT. He passat molta angoixa, depressió al veure q no arribava, ràbia i impotència al no treu-re la nota o al haver pagat els 12.000 x el cicle + els d la carrera,... És molt difícil accedir a aquesta carrera x la nota i x el preu, ja q és d les + cares. Però si és el vostre somni i teniu l'objectiu CLAR, feu-ho. Estudieu aquets dos anys d batxillerat, creieu-me q si no seus poden convertir en 2 + d cicle (+ els diners q han d pagar els vostres pares). Feu-ho quan toca. Jo no m'arrapanteixo xq m'emporto moltes experiències i amistats, però ara mateix estaria fent 4rt d medicina i canvia molt la cosa. Tampoc tingueu molt sobrevalorada la carrera, és molt difícil i m'he passat 2 anys d la mva vida pràctimenr estudiant. És MOLT MOLT MOLT DIFÍCIL. Però tmpoc estic aquí x desanimar-vos. Si és el q voleu, endevant!! Vosaltres podeu. Confieu amb vosaltres😉🍀\nPer Anònimolk. el 3 de maig de 2017 a les 19:50\nno crec que molta gent es pugui permetre pagar 13,000 pavos nnose\nPer Anònim el 28 de juny de 2017 a les 19:48\nJo ja trobo que és una bojeria pagar 2.500€ pel públic (i ja no parlem del privat), tothom hauria de tenir dret a estudiar però en fi... El que haurien de fer és donar més beques que de places ja n'hi ha!\nPer Anònimaa2001 el 3 de maig de 2017 a les 19:04\nHoola, estic fent 4rt d'ESO i des de sempre el meu somni ha estat ser metgessa, actualment trec 8 i 9, i tinc aquesta por, la de no poder entrar al grau de medicina. També m'agradaria saber la dificultat d'aquest grau i com va...Algú que estigui fent medicina podria dir com li va... Peeeeeeetons\nJo també vull fer medicina\nPer Judit2001 el 1 d'agost de 2017 a les 11:08\nLa veritat es que no t'has de preocupar, ara per ara, de la nota de tall. Primer fes un molt bon batxillerat i treu les notes mes altes possibles, centra't en això. Quan toqui el moment de fer selectivitat a posar-se molt les piles... Però no tinguis por. Jo també ho vull fer! i com m'han dit sempre: Quan algú es proposa algò i li agrada molt lluitarà molt i al final ho aconseguirà. Molta sort i a veure si per casualitat ens creuem a la uni dintre d'uns anys jajajajaj ;)\nPer Anònima amb dubteess el 3 de maig de 2017 a les 18:45\nM'agradaria saber, per aquella gent que esteu fent medicina la seva opinió sobre el grau, i també m'agradaria molt que diguessiu una mica el que es fa un dia de cada dia a la facultat. M'aniria molt bé que em contestessiu!!😇 MOLTES GRACIES FAMILIA futura estudiant de medicina 💉🔬\nPer Anònim el 4 de maig de 2017 a les 12:14\nJo estic estudiant al clinic i estic encantada, respecte les assignatures es veritat que son un pal i la unica que m'agrada és anato que només hem fet al segon semestre, pero la gent és un amor i els profes clar que suden perque som adults ja, no es tiren tot el dia darrere nostre com al cole ni tan sols es saben els nostres noms, pero si realment es el que vols fer de gran, val la pena aguantar primer i segon ja que son assignatures més "basiques". pensa que et posaran a les mans la vida d'una persona i no pots cometre errors. Realment et recomano molt el clinic tot i que és difícil entrar, el meu germà estudia a l'autonoma i també està encantat així que qualsevol facultat és bona. Ànims!\nPer Anònim el 3 de maig de 2017 a les 19:37\nEstic estudiant medicina a Bellvitge i la veritat és que estic bastant decebuda. T'ho pinten com que la universitat és molt millor perquè estudies el que vols i que la gent és molt millor que al batx. La veritat que m'he trobat jo és que la gent és súper repelent i els profes suden absolutament de tot. És una carrera molt complicada i que exigeix moltíssim, prepara't per passar de treure 10 a 5 i dóna gràcies. Objectivament crec que Bellvitge i el clínic són bastant diferents i que t'has d'informar bé respecte quin prefereixes, ja que ofereixen mètodes d'estudi molt diferents (tot i que les assignatures siguin les mateixes). Si creus que és el que més t'agrada endavant, però prepara't per estudiar més que mai i anar a tope!\nPer Anònimuss el 3 de maig de 2017 a les 18:25\nEm sembla fatal... Estic estudiant medicina i cada cop hi ha més metges i per tant menys treball. De cada 2 metges que es presentin al MIR 1 es quedarà sense lloc i a sobres volen seguir acumulant més metges. STOP obertura de noves facultats de medicina o tots haurem de marxar a fora a treballar!!\nA qui no estava massa d'acord...\nPer Anònim el 4 de maig de 2017 a les 13:02\nAixò dels estrangers és totalment fals, actualment hi ha un cupo del 5% de places MIR que poden ser ocupades per estrangers, és a dir que el 95% dels que obtinguint plaça MIR hauran estudiat aquí. Encara entre els estudiants d'aquí en tenim 1 de cada 2 que es quedarà sense plaça. D'altra banda, està molt bé això de que al 2030 faltaran metges, però destaco que amb el títol de graduat en Medicina que et donen a l'acabar la carrera no pots exercir de metge, ni medicina de família ni especialitat, no et valida per a res per a exercir la professió. Per a que puguis exercir és necessari que hagis passat l'especialització MIR. És a dir, el nombre de nous metges que hi ha disponibles cada any per a exercir els marca el nombre de places MIR, no el de places universitaries. Augmentant el nombre de places universitaries (obrint noves facultats, com la de Vic) i mantenint les MIR com s'està fent solament aconsegueixes que, per cada nova plaça universitaria, vagi a haver-hi un graduat més en Medicina que no pot exercir de metge, del qual els seus 6 anys de carrera no li han servit per res, o que hagi de marxar a l'estranger a provar si hi té més sort.\nPer Anònim el 4 de maig de 2017 a les 13:00\nPer Anònim el 3 de maig de 2017 a les 22:47\nEls que penseu que no sobren metges ni sobraran us convido a fer una ullada a qualsevol dels articles penjats en aquesta pàgina web: https://www.redaccionmedica.com (en el buscador poseu facultades i llegiu qualsevol). L'acumul de metges és una realitat, i construint noves facultats l'únic que fem és empitjorar-ho. Des de l'associació d'estudiants i professors s'ha lluitat molt perquè no s'obrís cap més. Com a estudiant, la carrera t'ha d'agradar i a no ser que siguis un súper coco li hauràs de dedicar bastant temps. Tothom ha pensat algun cop en deixar-la, però la vocació que tenim sempre t'ho fa oblidar jaja.\nno estic massa d'acord\nPer Anònim el 3 de maig de 2017 a les 20:20\nsi la meitat dels que fan el MIR es queda fora és perquè moltíssima gent que ha estudiat medicina a altres països de parla espanyola venen aquí a fer el Mir i a més la gent que un any no entra ho intenta el següent, total que acaba sent una roda de gent intentant acpnseguir plaça, però ampliar les places de medicina no és un inconvenient el contrari, està pronosticat que l'any 2030 faltaran metges aquí i llavors s'hauran d'anar a buscar d'altres llocs. Em sembla que si hi ha més places és perquè es necessita més professionals pensa-ho\nPer Anònim el 3 de maig de 2017 a les 18:57\nJvsjbej djvw isydn d'humor\nPer Anònim el 3 de maig de 2017 a les 18:56\nJexyskehv sud w sueñe\nMetge en potencia\nPer Anònim el 3 de maig de 2017 a les 17:57\nLike si aquest any fas la sele i vols entrar a medicina Pd: algu ha entrat a la uic?\nPer Anònim el 4 de maig de 2017 a les 14:08\nJo acabo aquest any medicina a la uic i estic molt contenta! Tornaria a triar-la sense dubtar-ho! Molta sort!!\nPer Anònim el 3 de maig de 2017 a les 20:21\nd'aquí un anyet! ja falta menys


Apartment Platja de Roses.6 Roses Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAl visitar Roses, vosté es sentirà com a casa a Platja De Roses VII Apartment Roses, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nPlatja De Roses VII Apartment Roses també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Roses. Habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Platja De Roses VII Apartment Roses sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Roses, faci de Platja De Roses VII Apartment Roses la vostra llar.