Músics i tècnics avisen que el sector és en risc i demanen més ajuts\nHan convocat una protesta a les deu del matí davant el Departament de Cultura, a Barcelona, i davant els ajuntaments d'arreu del Principat\n‘Som en una situació crítica, tocats de mort.’ El sector de la cultura va ser un dels grans perjudicats durant el confinament, quan van haver d’anul·lar totes les actuacions. Amb el desconfinament, van tornar les actuacions, tot i que amb moltes restriccions. I ara, quan començaven a agafar aire, s’han trobat amb el tancament total ordenat per la Generalitat de Catalunya en el paquet de restriccions per la covid. I això, quan pocs dies abans el govern havia declarat la cultura ‘bé essencial’. Un panorama negre per als treballadors del sector, que, organitzats en el Sindicat de Músics Activistes de Catalunya (SMAC!), l’Associació de Tècnics de l’Espectacle de Catalunya (ATEC) i el sindicat de tècnics Tecnicat, han convocat una protesta a les deu del matí davant el Departament de Cultura, a Barcelona, i davant els ajuntaments de tot el Principat.\nAlbert Costa, portaveu del Sindicat de Músics, descriu uns treballadors al límit pels múltiples cops rebuts durant l’any. ‘Fa molts mesos que no cobrem, érem en una situació difícil i ara que començava a sortir alguna cosa hem rebut aquest torpede’, diu. Malgrat que durant l’estiu van fer algunes actuacions, gairebé totes les festes majors i els festivals de música es van anul·lar, de manera que a molts d’ells els queden pocs estalvis per a aguantar. Una crisi que ha fet mal en un sector ja de per si molt precari, per la temporalitat i la manca d’estabilitat laboral. Costa veu especialment insultant que el compromís del govern amb la cultura declarant-la bé essencial s’hagi esfumat tan ràpidament: ‘No pots anar improvisant, estem farts que no tinguin ni idea de què fer amb la cultura d’aquest país. Si fas unes restriccions, en el mateix moment que les anuncies has d’anunciar un paquet d’ajuts. I que siguin molt més alts dels anunciats dimarts. No pots posar noves restriccions sense acompanyar-les de protecció social.’\nLa Generalitat de Catalunya ha aprovat dues línies d’ajuts per al sector de la cultura. D’una banda, subvencions per a compensar les despeses de les empreses i entitats culturals a causa de les restriccions; i d’una altra, ajuts directes per a professionals i tècnics a qui els han anul·lat espectacles. Amb tot, aquests ajuts tampoc no satisfan Robert Ballester, vocal de Tecnicat. ‘Després de demanar-ho en moltes reunions, Cultura dóna ajuts directes, però són totalment insuficients’, lamenta. Tret dels tècnics teatrals, Ballester explica que normalment ja han de passar l’any bàsicament amb els diners guanyats a l’estiu, però enguany no han pogut estalviar i la seva supervivència econòmica depèn d’aquest rescat públic. Avisa que, ateses les circumstàncies, hi ha companys que han començat a deixar la professió.\nD’altra banda, Ballester no veu adequat que, tenint en compte que el pressupost de la línia d’ajuts directes és de 3,6 milions d’euros i que difícilment arribarà a cobrir les necessitats de tothom que ho necessita, el requisit que es posi sigui el de no haver tingut ingressos de més de 18.555 euros entre gener i setembre: ‘Trobo que és una mica indecent que li arribi a algú que ha cobrat més de 2.000 euros el mes.’\n‘També hi ha les subvencions per a les empreses, però això no arriba als treballadors’, afegeix. Un punt amb què coincideix Costa: ‘S’entén que hi haurà bona voluntat de les empreses i ens pagaran els diners de les anul·lacions, o hi haurà una obligació en aquesta subvenció que els caixets s’hauran de pagar? Perquè si no és així, el caixet de les actuacions que m’han anul·lat aquests dies no es pagaran.’\nRenda bàsica universal i pagament de totes les actuacions anul·lades amb caràcter retroactiu\nAmb la mobilització d’aquest matí, els treballadors de la cultura volen pressionar el govern per aconseguir les mesures que consideren justes per a subsistir mentre no puguin treballar: ajuts directes que permetin de ‘viure dignament’, pagament íntegre de totes les actuacions anul·lades o ajornades arran de les restriccions imposades o que s’imposin en un futur i una renda bàsica universal per a totes les persones del país. ‘No demanem només mesures per al sector de la cultura, demanem una renda bàsica universal per al conjunt de la població. Sense això no sortirem d’aquesta crisi, és una manera que es pugui sobreviure’, diu Costa.\nA banda, les organitzacions convocants també demanen que es posi en funcionament la taula de treball interdepartamental de treballadors de la cultura aprovada pel parlament. Aquest, diuen, ha de ser l’espai on consensuar nous ajuts i futurs plans de recuperació cultural, però també ‘l’espai de treball col·lectiu que posi fi a la precarietat endèmica de les treballadores culturals’.\nLes sales de música també es mobilitzen\nDilluns, les persianes d’una cinquantena de sales de música, com la sala Apolo, Razzmatazz, Luz de Gas, Meteoro, Tablao Cordobés, Sidecar, Bóveda i Salamandra, van aparèixer amb el lema ‘L’últim concert’, la data d’inauguració de la sala i l’any 2020 acompanyat d’un interrogant com a possible data de tancament. Una campanya per a denunciar les dificultats que passen.\nFaçana de la sala Apolo on s’anuncia el possible darrer concert. Fotografia: ACN.\nSegons l’Associació de Sales de Concerts de Catalunya (ASACC), passen per la situació ‘més crítica, més convulsa i incerta’ en el sector musical fins al moment, atès que fa prop de vuit mesos que pràcticament el 100% de les sales romanen tancades. ‘El sector de la música en directe és un dels més perjudicats per aquesta situació i, especialment, les sales de concerts’, destaquen.\nSegons que ha precisat l’entitat, aquests espais tenen gairebé cinc mil treballadors directes, la majoria afectats per ERTO des de començament de març, un gran nombre de treballadors intermitents, autònoms i pimes que presten servei a l’activitat i un extensíssim nombre de músics, tècnics, segells discogràfics, fotògrafs, promotors i molts més professionals afectats en el tancament forçós. Durant aquests mesos, s’han anul·lat prop de 25.000 concerts, i les pèrdues que acumularan les sales de concerts fins a final d’any sumaran vora 120 milions d’euros. ‘Les sales suporten l’endeutament des de fa massa mesos, amb la incertesa que la possible data d’obertura genera en les empreses i els seus treballadors’, lamenten. A això, s’hi afegeixen les despeses fixes i l’absència d’ingressos, amb ajuts pal·liatius insuficients de les administracions públiques.\nAmb motiu d’aquesta iniciativa, les sales ‘icòniques’ de l’estat espanyol s’uniran en un concert gratuït que s’emetrà en directe per internet el 18 de novembre a les vuit del vespre i que ‘podria ser l’últim concert’.


10 consells sobre com millorar el vostre estat dànim | CAT.MichaelrMccartySpalmBeach.com\nTothom té dies dolents. Pot ser causada per la seva cansament, la seva dieta, per les coses que succeeixen al seu voltant o, de vegades, només es desperta sentint-se blau. No seria fantàstic si vostè podria prémer un interruptor i encendre la seva cara feliç? No anem a pretendre que es pot fer això. Però hi ha algunes coses positives que es poden fer millorar el seu humor i aquí estan deu dels millors d'ells:\n1. Centrar-se en el preciós i únic en la seva classe EMPRESA\nEl nostre primer consell sobre com millorar el seu estat d'ànim és oblidar-se del que podria haver estat, deixar de preocupar pel que podria ser, i concentrar-se en l'aquí i ara. No es pot canviar el passat i no es pot predir el futur, que és per això que diuen que les persones que viuen cada dia com ve són més feliços.\n2. Desterrar els pensaments negatius i reemplaçar-los per bons\nQuan es senti un pensament negatiu ve a la ment, substituir-lo pel positiu immediatament! Us sorprendrà del fàcil que pot ser per a parar de pensar negativament, i veure les coses positives en la seva vida en lloc. Només es necessita una mica de pràctica i esforç.\n3. Obtenir una mica d'aire fresc i una mica de sol\nEl nostre següent consell sobre com millorar el seu estat d'ànim és senzill - prendre el sol. La llum del sol i l'aire fresc pot fer una gran diferència en el seu estat d'ànim. A pocs minuts de llum solar augmentaran els nivells de vitamina D en el seu cos que, al seu torn, produeix una de les hormones del sentir bé, la serotonina.\n4. Enceneu una música viva i la dansa\nUn altre bon consell sobre com millorar el seu estat d'ànim és activar la bona música. L'efecte de la música en l'estat d'ànim s'ha demostrat en molts estudis diferents. Aplica una mica de música alegre i vostè no serà capaç de deixar de començar a tocar el peu i cantant.\n5. Coma alguna cosa i beure una mica d'aigua\nSimple deshidratació i la fam poden provocar un mal estat d'ànim i la freqüència amb la qual es poden confondre amb el cansament sensació sota. Intenta menjar un berenar saludable i beure un got d'aigua, que per si sola pot realment animar-se.\n6. Anar a fer una passejada per la natura\nPrenent una mica d'exercici pot ajudar al seu estat d'ànim també. A només un passeig a pas lleuger l'ajudarà a alliberar les hormones del sentir bé, endorfines, i sortir a l'aire fresc, tenint en el que està passant al món que l'envolta, també ajudarà a aixecar el seu estat d'ànim.\n7. Fer alguna cosa agradable i amable per a una altra persona\nUn altre gran consell sobre com millorar el seu estat d'ànim és fer alguna cosa bona per algú. Un acte de bondat a l'atzar a un estrany realment pot fer que se senti bé amb si mateix de nou. No té per què ser res gran, només deixar a algú en una cua de trànsit o somrient i agraint a un dependent de la botiga va a fer. El més probable és obtenir un somriure a canvi de la seva bondat, i que l'ajudarà a somriure també.\n8. Forçar un somriure\nAixò pot semblar una mica estrany, però donar-li una oportunitat, ja que funciona. Si es desperta de mal humor, després de peu davant del mirall i forçar un somriure. Els somriures són contagioses, fins i tot una forçada un de la seva pròpia, de manera que trobareu que el somriure a si mateix en el mirall, aviat portarà un somriure real, i fins i tot es trobarà amb un riure a si mateix també.\n9. Menjar alguns aliments de l'estat d'ànim impulsar\nSegüent consell sobre com millorar el seu estat d'ànim és menjar aliments d'humor impulsar. Hi ha alguns tipus d'aliments que són coneguts per augmentar el seu estat d'ànim i reduir els nivells d'hormones de l'estrès en el seu cos. Els aliments que poden tenir aquest efecte inclouen la xocolata negra, te verd, espàrrecs, tomàquets cherry, mel, plàtans, nous del Brasil, les llenties i els aliments que són rics en àcids grassos omega - 3, com el salmó i altres peixos.\n10. Si el mal humor són un esdeveniment regular, llavors considerar veure un metge\nUn o dos dies dolents no constitueixen la depressió, però, si els mals humors continuen durant un llarg període de temps, llavors considerar veure al seu metge. Hi ha moltes raons, fàcilment tractables per al mal humor, i no hi ha necessitat de patir per més temps del necessari.\nQuins són els seus consells favorits sobre com millorar el seu estat d'ànim?


Dincat denuncia la distribució de recursos del govern espanyol\nConcentració d'aquest matí davant del Departament de Treball, Afers socials I Famílies ARA\nBarcelonaMilers de persones s'han concentrat aquest matí davant el departament de Treball, Afers Socials i Famílies a Barcelona per denunciar les retallades que s'han fet als serveis d'atenció a persones amb discapacitat intel·lectual. Amb el lema "Amb la nostra feina no s'hi juga", les entitats socials protestaven pels deu anys de congelació de finançament i la no aplicació de l'increment del salari mínim interprofessional (SMI) per a persones amb discapacitat. Demanen a la Generalitat una millora en els serveis d’atenció i suport a aquestes persones, i al govern espanyol una distribució dels recursos equitativa.\nDincat, la federació que agrupa les entitats socials que vetllen pels drets de les persones amb discapacitat, explica que la falta de finançament públic posa en risc 10.000 llocs de treball i el manteniment del servei d'atenció a 40.000 persones. La vicepresidenta d'AEES Dincat, Amèlia Clara i Quintana, ha afegit que "calen 40 milions d'euros per sobreviure" i que no hagin de tancar centres especials de treball (CET) i, de retrux, les persones que hi treballen perdin la feina i el sou.\nClara denuncia la distribució de recursos que fa el govern espanyol: un 16% del pressupost destinat a Catalunya, malgrat que "el 23% de les persones discapacitades de l'Estat són a Catalunya". "Demanem a l'Estat que aporti a Catalunya el que li correspon", ha exigit també la portaveu.\nPressupost estatal sense aclarir\nEl govern espanyol hauria d'haver convocat la Conferència Sectorial d'Ocupació i Afers Laborals abans de finals d'abril. La trobada, entre més coses, hauria servit per concretar el pressupost destinat al col·lectiu de persones amb discapacitat en cadascuna de les comunitats autònomes. "Ara mateix no tenim data ni convocatòria de la conferència", ha defensat el secretari general de Treball, Afers Socials i Famílies, Josep Ginesta. Davant la manifestació del col·lectiu, ha afegit que la Generalitat està a l'espera d'aquesta reunió per poder decidir "les mesures i avançar" depenent de la "capacitat de finançament" que aprovi l'Estat per a Catalunya.\nGinesta ha assegurat que comparteixen una bona part de les reivindicacions de les entitats i que hi ha un "infrafinançament crònic per a les persones discapacitades que es veu accentuat amb l'increment de l'SMI" que no s'ha repercutit. El secretari general de Treball ha justificat que la Generalitat ha augmentat un 22% els recursos destinats als CET i que "el compromís del Govern és que cap persona pot perdre la feina".\nMoment de l'entrega del manifest del Dincat al secretari general del departament, Josep Ginesta i al director general, Josep Vidal Ara\nMembres de Dincat, durant la concentració a Barcelona, han entrat al departament de Treball, Afers Socials i Famílies i han lliurat un manifest a Ginesta i Josep Vidal, director general d'Economia Social. El departament ha assegurat que seguiran en "contacte permanent i directe perquè les persones amb risc no en pateixin les conseqüències" i que esperen la conferència de l'Estat per poder actuar amb un pressupost concret.


Alojamiento Rural La Sentencia Ecija Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCarretera Palma del Rio KM 28, Ecija, Ecija, Espanya, 41400 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Alojamiento Rural La Sentencia està situat idealment a Ecija; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Ecija. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha cuina compartida.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb piscina privada, aire condicionat, calefacció, mini bar, insonorització a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Alojamiento Rural La Sentencia és una elecció inteligents per a viatgers a Ecija, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Oracions compostes subordinades classificaci - Ensayos - 452 Palabras\nPágina principal Ensayos Oracions compostes...\nPáginas: 2 (452 palabras) Publicado: 16 de agosto de 2015\nQUADRE D’ORACIONS SUBORDINADES\nque  O\nLa subordinada va introduïda\nper un relatiu (qui, que, on...)\nque no té antecedent dins de\nLa sub. és una Ointroduïda\ngeneralment per la conjunció\nLa sub. es refereix a tot\nLa sub. es refereix només a\nuna part de l'antecedent.\nde lloc que sol ser introduïda\nper l'adverbi on\nExpressen una circumstància\nde temps. Poden ser\nintroduïdes per quan, mentre,\ntan aviat com, abans que,\nsempre que, fins que, etc.\nTambé elgerundi o l'infinitiu\nprecedit de en poden fer\nExpressen una comparació\namb l'O principal\nExpressen una conseqüència(tan/tant...que, )\nExpressen una condició\nintroduïda per si, mentreExpressen un obstacle que no\nimpedeix l'acció del Verb\nIndiquen la causa que\nprovoca el fet expressat per\nl'O principal. Poden ser\nintroduïdes per perquè, ja\nque, com que, a causa de...\nExpressen lafinalitat de\nl'acció de l'O principal i solen\nser introduïdes per perquè, a\nfi que, per tal que, per tal\nEls qui vulgueu anar-hi aixequeu la\nmà./ Comprenc el que dius tu./ Ho\ndonaré a quivoldré./Recorda't del que\net vaig dir./ És un home molt enyorat\npels qui el val conèixer.\nNo m'agrada que arribeu tard./ Volem\nque ens vingueu a veure\nPujar a la muntanya no és una bona\nPregunta-li sivindrà./ Heu vist com\nmarxava?/ No sabem si demà plourà.\nCal tallar els avets, que es van cremar.\n(tots els avets es van cremar)\nCal tallar els pins que es van cremar.\n(només els que es van cremar)Ens aturarem on hi hagi un riuet.\nQuan arribarà es trobarà sol.\nParlava pel mòbil mentre conduïa.\nAneu a veure-la abans no sigui tard.\nSortint del despatx aniré a comprar.\nEn sortir del despatx...\n...EXERCICIS SOBRE ORACIONS COMPOSTES (I) 1. Indica el tipus d’oració coordinada: 1) Trobes que ja he trobat prou bolets avui? Doncs me’n vaig a casa! 2) Agafaràs el meu cotxe o aniràs a buscar l’autobús? 3) Sovint critica el seu fill, però se l’estima molt. 4) L’advocat demanava clemència per a l’acusat, o sigui, volia que no l’executessin. 5) Intentaré aconseguir l’objectiu en una setmana o plegaré definitivament! 6) El govern ha...\nOracions Complexes I Compostes\n...Oracions compLEXES I COMPOSTES 1. ORACIÓ COMPLEXA És el resultat d’inserir una oració simple dins de l’estructura d’una altra oració on funcionarà com un dels seus constituents. Ex: La professora vol [que l’alumna escolte l’explicació]. Es poden diferenciar tres tipus d’oracions complexes: . 1.1. Oracions substantives, quan la proposició inserida fa la funció d’un substantiu. Les funcions del substantiu poden ser:...\nGuia De Aprendizaje Ciclo Y Estados Del Agua\nINSTITUCIONES DERECHO ROMANO


Gala artística 'Ventus' — Ajuntament de Solsona\nSou a: Inici / La Ciutat / Esdeveniments / Gala artística 'Ventus'\nGala artística 'Ventus'\nUna quinzena d'artistes i formacions musicals s'uneixen en un espectacle multidisciplinari dedicat a l'orgue de la catedral. El mestre orguener Albert Blancafort aprofitarà l'ocasió per oferir una breu conferència sobre la restauració d'aquest instrument històric.\nRoger Mas, Eduard Gener, la Cobla Juvenil Ciutat de Solsona, Jordi Xandri, el Jove Ballet Solsoní, l'Orfeó Nova Solsona, Peter Thiemann i Seon-hee Myong, Pau Vilaseca i Paula Jané, Arnau Abella, Jaume Subirà, Moixic i Joan Boix es confabulen, sota la direcció artística de Pere Cuadrench, per invocar el vent, juntament amb els espectadors, en la gala artística Ventus.\n"El vent és un fenomen físic que a priori es presenta salvatge i feréstec, però que al llarg del ritual, domesticat i ordenat, esdevé música d'una bellesa sublim, com la que genera l'aire quan llisca a través dels tubs de l'orgue de la catedral", explica Cuadrench.\nL'actuació de músics, ballarines i altres artistes es complementarà amb una breu conferència del mestre orguener Albert Blancafort sobre la història dels orgues i el procés de restauració de l'exemplar de la catedral, que va començar el primer d'octubre.\nAmb Ventus es dona el tret de sortida a la campanya per donar a conèixer l'envergadura de l'actuació i sensibilitzar la societat solsonina sobre la necessitat de restaurar el darrer gran orgue històric de Catalunya que no ho estava. És un acte organitzat per la Comissió Orgue Catedral de Solsona amb la col·laboració de l'Ajuntament de Solsona. L'entrada és lliure.


Josep Carner i Puig-Oriol (1884 ·1970)\n«Per a un càrrec polític, ni que sigui provisori i fonedís, honestament, no sé pas si serveixo. Demés, la meva vida a Brussel·les serà, ben segur, molt espartana, sense gaires possibilitats de desplaçament. Afronto sense recança la quasi indigència, però en això s'hi perd, tal vegada, la capacitat de negociar i fins la de mostrar-se gaire útil. En una paraula: que veuria amb gust que us hi repenséssiu. Només en el cas que no hi hagi absolutament més remei, podeu disposar del meu nom pel que voldreu. Us parlo exactament amb el cor a la mà, i a cada paraula escrita vol dir exactament el que diu»\nFragment d'una carta de Josep Carner a Pi i Sunyer, del 27 d'agost de 1945, en resposta a la seva proposta d'integrar-se al govern català d'unitat a l'exili, que impulsava Josep Irla\nJosep Carner, conegut com el príncep dels poetes catalans, neix a Barcelona, el 9 de febrer de 1884. Fill únic d’un matrimoni de classe mitjana i cultivat, el seu pare va ser redactor d’el diari carlí “El Correo Catalán” i director de la revista catòlica “La Hormiga de Oro”.\nDe vocació literària precoç, amb només dotze anys ja era col·laborador de la revista “L’Aureneta” i, als quinze, guanya el primer dels seus tretze premis als Jocs Florals de Barcelona.\nEn entrar a la universitat va militar en el moviment catalanista i es va llicenciar en dret l’any 1902, i en filosofia i lletres, l’any 1904.\nVa ser director de les revistes “Catalunya”, el 1903, “Empori”, el 1907 i “Catalunya”, el 1913. Membre de la Secció Filològica de l’Institut d’Estudis Catalans l’any 1911, va ser col·laborador de Pompeu Fabra en l’obra normativa i d’enriquiment de la llengua, aportant-hi uns dos mil neologismes.\nVa ser redactor de “La Veu de Catalunya”, on hi publicà articles on atacava els lerrouxistes i els polítics de l’Espanya oficial, impulsant un nou estil de periodisme polític on destacava per ser un temible polemista.\nVa emprar més d’una trentena de pseudònims i els que més va utilitzar foren Two, Caliban, Bellafila i Olaguer Recó.\nDes de 1928 va col·laborar a “La Publicitat” i va ser director de l’Editorial Ibèrica i de l’Editorial Catalana.\nL’any 1921 va ingressar en la carrera consular exercint càrrecs a Gènova, San José de Costa Rica, Le Havre, Hendaia, Beirut, Brussel·les i París, fet que, en part, el va distanciar de la vida catalana.\nDurant la guerra civil va fer costat a la República i va romandre a Brussel·les fins que, el 1939, va traslladar-se a Mèxic on hi va romandre fins el 1945 i on va exercir de professor a la universitat i al Colegio de México.\nDe tornada a Brussel·les, va exercir de professor a la Universitat Lliure i al Col·legi d’Europa de Bruges i, entre 1945 i 1947, va ser membre del Consell Nacional de Catalunya a l’exili, a Londres. L’any 1970 va tornar a Barcelona, per una breu estada.\nEl 1901 publicà el sainet Al vapor, el seu primer llibre que signà amb el pseudònim Pere de Maldar. Va escenificar per als Espectacles - Audicions Graner, els temes populars El comte l’Arnau, el 1905 i La Fustots i Lo Miracle del Tallat, el 1906.\nLa influència modernista s’endevina al primer llibre líric, Llibre dels poetes publicat el 1904, on ja apuntava la ironia, element essencial i diferenciador de la seva obra.\nAmb Primer llibre de sonets, de 1905 i Segon llibre de sonets, de 1907 va imposar el sonet en el món literari i Els fruits saborosos, de 1906, fou considerat per la crítica com una de les fites del Noucentisme.\nA Verger de les galanies editat el 1911, va crear un nou estil de poesia amorosa joiós, reverencial o elegíac, assimilant, en aquest i en els següents llibres, la influència de Petrarca, Keats, Baudelaire o Leopardi. Després va publicar Les Monjoies, el 1912, La paraula en el vent, el 1914 i Auques i ventalls, el 1914, on reprèn la tradició satírica i dóna un reflex costumista de Barcelona i de la política de l’època.\nA l’exili, la seva poesia es va concentrar en el record i en la imatge de la “Catalunya ideal” i publica La inútil ofrena, el 1924, El cor quiet, el 1925, El veire encantat, el 1933 i La primavera al poblet, el 1935.\nDesprés de la guerra civil, publicà Nabí, a Buenos Aires el 1941 i continuà la revisió de l’obra poètica amb Paliers, publicat a Brussel·les el 1950, Llunyania, a Santiago de Xile el 1952 i Arbres, el 1953.\nLes Obres completes. Poesia, publicades el 1957 totalment revisades, inclouen el recull inèdit Absència, síntesi del seu enyor i de la problemàtica de la transcendència. En El tomb de l’any, de 1966, insisteix en l’enyorança de l’absent i les Obres completes recullen tots els llibres ja publicats, en vers i en prosa.\nEn teatre va publicar Canigó, el 1910, adaptació de l’obra de Verdaguer, El giravolt de maig, el 1928, musicat per Eduard Toldrà, la llegenda mexicana El ben cofat i l’altre, el 1951 i Cop de vent, el 1966.\nEn prosa publicà L’idil·li dels nyanyos, el 1903, Deu rondalles de Jesús infant, el 1904 i La malvestat d’Oriana, el 1910, i en reculls d’articles Les planetes del verdum, el 1918, Les bonhomies, el 1925 i Tres estels i un ròssec, el 1927, que aplega els millors texts de la Dictadura.\nVa traduir, entre altres, obres de Dickens, Shakespeare, Mark Twain, Arnold Bennett, Villiers de l’Isle Adam, Musset, Lafontaine, Defoe, Carroll, i el 1935, traduí l’antologia de poesia xinesa Lluna i llanterna.\nVa escriure, circumstancialment, en castellà -sobretot a “El Sol” de Madrid- en francès i en italià. El 1985 es publicaren els seus escrits d’exili Prosa de l’exili (1939-62).\nJosep Carner i Puig-Oriol va morir a Brussel·les, el 4 de juny de 1970.\nSuggestions entorn d'un poema


Micgrup Engineering | Gestió i construcció d'obres i reformes\nGESTIÓ I CONSTRUCCIÓ D’OBRES\nSolucions globals per a projectes d’edificació.\nA partir d’una idea i sobre l’estat actual de la finca o una planta industrial, som capaços de transformar-ho en renders 3D i plànols de planta, que permeten tenir una visió més real del resultat final de l’obra abans de ser executada.\nSom especialistes en rehabilitació integral de vivendes, oficines i naus industrials. El nostre ventall d’actuacions va des d’impermeabilitzacions de cobertes, modernitzacions de façanes, renovació de falsos sostres, terra tècnic, mampares o renovació d’instal.lacions.\nConstrucció d’Obra Nova\nEls nostres tècnics, amb més de 20 anys d’experiència en el sector, són una garantia en l’àmbit residencial i industrial. Construïm pisos, cases unifamiliars i naus. La nostra especialitat són els projectes claus en mà.\nTenim un equip de tècnics amb més de 20 anys d’experiència per construir els teus somnis.\nObra nova, reformes i enderrocs\nTenim un expert i polivalent equip de tècnics que ens permet oferir un ampli ventall de serveis, que va des de la reforma d’una vivenda a la construcció d’una promoció d’obra nova de pisos o cases unifamiliars i aparellades.\nModernització de façanes i naus industrials\nLa nostra oficina tècnica disposa dels mitjans necessaris per transformar, a partir d’una idea i mitjançant renders 2D i 3D, unes intal·lacions antigues i fora normativa en una moderna i funcional nau industrial.\nRehabilitació de plantes industrials\nSom especialistes en rehabilitació integral de naus industrials. El nostre ventall d’actuacions va des d’impermeabilitzacions de cobertes, modernitzacions de façanes, renovació de falsos sostres, terra tècnic, mampares o renovació d’instal.lacions.\nComptem amb els partners idonis, tant en estructura metàl·lica com en prefabricat de formigó que, sumats als nostres equips propis de paleteria, ens permeten oferir la construcció de naus industrials noves de 500 a 3.000 m2 a uns preus i uns temps d’execució, molt competitius.\nA Micgrup treballem amb el compromís d’oferir als nostres clients un servei personalitzat i professional. Creem espais únics que s’adapten al teu estil de vida, on viure i gaudir cada dia amb els teus.\nEls hi oferim un servei de Rehabilitació i Reformes integral amb profesionals altament qualificats i els millors partners del sector.\nRehabilitació Planta Industrial\nOFICINES J.JUAN (Sant Cugat del Vallès)\nRehabilitació Integral d’Oficines\nGRUP BLAYVET (Gualta)\nPIS 3 HABITACIONS (Cadaqués)\nReforma integral vivendes


Aragonès lamenta la "misèria econòmica" de l'incendi a Badalona\nBarcelona. Dijous, 10 de desembre de 2020. 10:22\nActualitzat: Dijous, 10 de desembre de 2020. 11:57\nEl vicepresident en funcions de president, Pere Aragonès, també s'ha traslladat a Badalona per conèixer l'última hora de l'incendi en una nau ocupada. Des d'ahir a la nit, la gravetat dels fets va fer mobilitzar totes les administracions: Govern, Ajuntament i els principals responsables dels serveis catalans com Bombers o Mossos. En declaracions a TVE, Aragonès ha lamentat que els fets s'han donat per la "misèria econòmica" en què vivien les persones que habitaven la nau.\nPrecisament, com que no tenen la documentació reglamentada, molts d'ells van fugir de les flames i no van requerir els serveis socials per la por del moment.\nUna altra incògnita és saber quantes persones hi havia en el moment dels fets, cosa que s'haurà d'acabar de determinar quan els bombers puguin entrar: "No podem determinar quantes persones hi havia en el moment de l'incendi. S'estan avaluant els danys de l'estructura de l'edifici perquè els bombers puguin entrar. S'està fent una avaluació i un cop s'asseguri, es podrà entrar i veure la magnitud de la situació. Estava ocupada des de fa més de deu anys i hi vivien desenes de persones":\nSobre la xifra, Aragonès ha afegit: "No és una vivenda, sinó una nau, per tant, no hi ha un cens estricte, entre 100 i 150 persones segons han recollit els serveis socials. Però ara no podem determinar quantes persones hi havia en el moment de l'incendi. A més, moltes estan en situació irregular i, en el moment del perill, moltes van marxar sense voler tenir atenció psicològica. L'atenció in situ va fer que hi haguessin moltes faltes en el moment i per tant és clau poder-hi entrar".\nLes actuacions més immediates són les que ja es van detallar ahir a la nit i ha reiterat el republicà: "Hi ha un centre d'emergències socials i estem posant tots els recursos per acollir totes les persones afectades i veure on es poden ubicar les properes setmanes. Totes les persones seran ateses".\nEls Bombers de la Generalitat han localitzat durant la nit d'aquest dimecres a dijous un segon cos sense vida a l'interior de la nau que va cremar ahir al barri del Gorg de Badalona. Al voltant de les tres de la matinada es va trobar el primer cos, a la segona planta de la nau, i aquest matí, quan passaven pocs minuts de les sis, els Bombers han comunicat que s'havia trobat un segon cadàver.\nNo es descarta que es puguin trobar encara més víctimes mortals a l'interior de la nau del carrer de Tortosa, una nau industrial abandonada on vivien entre 150 i 200 persones de manera il·legal des de fa mesos.\nConsell Executiu Aragonès retira de la reunió de Govern l'informe per expedientar Bosch Marta Lasalas\nPresos polítics Aragonès: "No ens aturaran amb el Codi Penal" Marina Fernàndez Torné


La FE Grama deixa escapar una gran oportunitat - El Web del Mirall.net\nLa FE Grama deixa escapar una gran oportunitat\nDos remats en l’afegit del partit sense punteria ni encert van condemnar la FE Grama a un empat que sap a poc. El mal control de Duarte i el xut desviat de Samu a poc més d’un metre del pal dret de la porteria del Reus B van ser oportunitats immillorables per guanyar dos punts més vitals per aconseguir la salvació.\nPerò la FE Grama no té gol, només el Santboià, amb 22, n’ha marcat menys que els colomencs que amb 27 dianes es veuen superats, fins i tot, pel cuer Martinenc i l’Ascó, els altres dos equips que té per sota en la classificació.\nAquesta manca d’encert està condemnant l’equip, tot i que , quan li queden per disputar tres partits, és a només quatre punts de la salvació. L’equip, que va dominar el Reus B durant moltes fases del partit, es va beneficiar de la indolència dels reusencs que ja no s’hi juguen res.\nLa propera setmana, la Grama descansa i haurà d’esperar que el Castelldefels caigui a casa contra el líder Llagostera i que el Sants no puntuï a Terrassa contra el San Cristóbal, per mantenir les possibilitats de quedar-se a Tercera. I és que el calendari és el millor pels colomencs.\nTerrassa i Granollers a casa i Llagostera fora seran els seus rivals en les tres últimes jornades.\nClickeu AQUI la situació de l’equip a la Lliga de Tercera Divisió.\nFoto. L’equip va lluitar sense recompensa contra el Reus. (Pedro González – FE Grama)


Dolors Jimeno: "Llegir la nostra literatura no té preu" - Tornaveu\nDolors Jimeno: "Llegir la nostra literatura no té preu"\nDimarts, 11 d'octubre de 2016 09:00h\nDolors Jimeno Montesa és funcionària de l’Administració General de la Generalitat Valenciana i assessora cultural de la Intersindical Valenciana. Amb ella tractem la seva experiència dina la gestió cultural i la seva trajectòria en el camp de les lletres, molt vinculada als estudis sobre la reflexió de gènere i sobre la literatura de viatges.\nQuina és la teua comesa al teu lloc de treball?\nAmb l’arribada de nous partits polítics al poder al País Valencià, has notat algun canvi?\nEl tarannà de les persones que s’hi dediquen és més amable.\nPer què ets sindicalista?\nPerquè les persones ens hem d’agrupar per defensar i mantenir els nostres drets i procurar millorar la vida de tota la gent.\nPer què a la Intersindical Valenciana?\nPerquè és un sindicat nacional, feminista, solidari, lluitador...\nDarrerament, el sindicalisme està molt escarnit. A Gran Bretanya li van fer molt de mal els atacs de Margaret Thatcher i encara no s’ha recuperat. La situació aquí no és gaire millor. Per què creus que és així?\nCrec que entre nosaltres el sindicalisme es confon amb UGT i CCOO. Eixe “bisindicalisme” ha dut molts problemes de tota mena.\nQuè canviaries dels sindicats de classe per tal que recuperaren el prestigi perdut?\nLa dependència dels diners públics i dels préstecs dels bancs. Això per començar.\nContinues pensant que és positiu per a la classe treballadora que es sindique?\nQuines activitats realitzes dins la Intersindical?\nSóc responsable de la major part de les activitats culturals.\nI com a promotora cultural?\nA la seu de València organitze exposicions de pintura, presentacions de llibres, conferències... El grup de lectura que coordine celebra les sessions en la Societat Coral El Micalet.\nVius en una zona d’àmplia majoria castellanoparlant. Tanmateix, sempre t’has decantat pel valencià i per la cultura en valencià. Per què?\nPerquè he sentit parlar la meua família en valencià. Perquè vaig fer els cursos per correspondència de Lo Rat Penat, amb la gramàtica de Carles Salvador. Perquè és una llengua que m’agrada. Perquè els meus anys d’universitat van coincidir amb el boom de la recuperació de la llengua. Perquè és la meua llengua. Perquè llegir la nostra literatura no té preu. Perquè marca una identitat.\nEntrem ara en la teua “dèria” escriptora. D’on et ve la passió per la lletra escrita?\nSempre m’ha agradat escriure. D’una manera més pública, des dels 36 anys. La passió per la lletra és també com a lectora.\nPer què prosa i no pas poesia?\nJo també m’ho he preguntat. Crec que perquè no tinc el sentit de la musicalitat.\nHas estat àmpliament publicada i t’has presentat a premis. N’has guanyat molts. Podries recordar-nos els que més et copsaren?\nLògicament, el primer: el Joan Fuster d’Almenara. Era el primer, era el nom del premi i era uns dies abans que el savi de Sueca ens deixara. Per fer-ho curt, citaré el Josep Miquel Guàrdia, d’Alaior.\nCreus que la nostra literatura de creació necessita de premis per poder sobreviure?\nNo sé si jo ho diria així. El que sí que crec fermament és que els concursos ens estimulen a participar i per tant a escriure.\nQuina és la temàtica i els mitjans en què has publicat els teus articles?\nPrincipalment, articles i relats sobre viatges, en el meu blog. Comentaris i recomanacions de lectura en el web de Cultura de la Intersindical. També vaig escriure a la revista Saó sobre l’accident del metro de València; sobre feminisme en el Levante; m’han publicat relats al Conte del Diumenge, a llibrets de falla, etc.\nTambé has estat jurat de diversos premis literaris. Pots recordar-nos-en algun?\nRecorde amb molt de gust el de La Nucia, perquè vaig estar en companyia de Bernat Capó i Carme Miquel. Els de la Universitat de València, per ser gent molt jove la que hi participa. Però, sobretot, m’ha satisfet molt formar part del jurat durant uns quants anys dels premis literaris de l’Hospital La Fe. Va ser una idea de la bibliotecària, Pepa Salavert, i jo la hi vaig ajudar tant com vaig poder. Avui en dia eixa biblioteca porta el nom de Pepa.\nQuè has sentit com a jurat de premis?\nM’ho passe molt bé. M’agrada saber què preocupa a la gent, sobre qué escriu, com ho fa, com deixen de banda la manera clàssica... És una finestra al món de la ploma.\nI també en tallers literaris...\nAixí vaig començar: participant en un taller d’escriptura. Després, a La Fe, també en vaig impartir un parell. És animar a escriure i a llegir.\nRelacionats amb les teues activitats diverses, has assistit a diverses conferències, simpòsiums, congressos...\nQuan era vocal de l’Associació d’Escriptors en Llengua Catalana (AELC) vaig participar en alguna taula redona i alguna activitat sobre literatura infantil i juvenil.\nTambé està la Dolors feminista. Quines activitats has desenvolupat en aquest vessant?\nParticipar en totes les manifestacions, concentracions o protestes que puc. Col·laborar amb entrevistes, articles, etc. que em demanen. Utilitzar sempre un llenguatge no sexista. Practicar la discriminació positiva: són mil·lennis el que s’ha de compensar!\nA què et refereixes amb el terme “Feminitzem els estudis”?\nA dues coses. D’una banda, farcir els llibres escolars d’exemples de dones artistes, científiques, creadores, escriptores, filòsofes, polítiques...; i, d’altra banda, revisar i actualitzar el que s’escriu de les que ja apareixen des d’un punt de vista actual. Cal revisar, per exemple, què diuen els llibres d’Història sobre Isabel la Catòlica, que és encara la versió del franquisme. Això és una tasca que ha de fer l’administració educativa.\nQuè hi ha de les polítiques de igualtat entre nosaltres?\nBones paraules i alguna coseta més. Mentre tinguem organismes dirigits únicament per homes, s’han de multiplicar esforços per a aconseguir la igualtat. Una de les coses que pitjor porte és llegir articles meus de fa vint anys i comprovar que són encara vàlids.\nHi ha hagut una tendència involutiva en el tema de les dones maltractades. A què creus que és deguda?\nNo ho sé. Eixe aspecte no el tinc molt estudiat, però crec fermament que mentre hi haja anuncis de prostitució en qualsevol diari o anuncis de ferreteria amb dones nues no anirem bé.\nHe volgut deixar per al final els teus articles de viatges. D’on et ve aquesta passió viatgera?\nNo ho sé. Sempre he viatjat. Els meus pares ja ho feien i el meu marit, també. Així que per a mi és una cosa natural. La meua filla i el meu fill també són viatgers empedreïts. Igual té a veure amb aquella creença que ens va inculcar el franquisme de desprestigiar tot el que venia de fora. “Que inventen ellos; no a la injerencia extranjera” i coses així.\nLlocs visitats i quins t’han agradat més i per què.\nPràcticament, tot Europa. Un poc d’Àsia i un poc d’Amèrica. Em quede amb Sicília i Berlín. El perquè és més difícil d’explicar. És allò de sentir-te bé al lloc. Els museus, la gent, el paisatge, el clima... són tantes les variables! Hi ha un raconet que transmet moltes coses bones: el cap Súnion.\nPer què aqueixa necessitat de projectar en paraules la passió viatgera?\nPer una trivialitat. Em costava explicar moltes vegades cada viatge a les amistats o a la família. Vaig decidir escriure-ho i fins ara.\nEn el meu blog De viatge i en el web d’Intersindical Cultura.\nTens escriptors de viatges com a models o que t’agraden?\nDe l’actualitat, Eulàlia Lledó, la gran observadora intel·ligent.\nQuè t’agrada més de viatjar?\nLa preparació, la documentació, el trajecte... i contar-ho. Tot m’agrada; fins i tot, els canvis de programa que sobrevenen.\nMoltes. Una de dolenta i molt repetida: per a dir que som de València hem de situar Benidorm al mapa. Això ens ha passat fins i tot a Eslovàquia.\nDe totes les activitats que duus a terme, amb quina estàs més a gust?\nAmb les exposicions artístiques.


La Mobile Week es mantindrà tot i la cancel·lació del Mobile World Congress | Mataró Audiovisual\nRedacció dj., 13/02/2020 - 11:04\nLa celebració de la Mobile Week, que té una de les seus a Mataró, segueix en peu tot i la cancel·lació aquest dimecres del Mobile World Congress i del "4 Years From Now", segons ha pogut confirmar Mataró Audiovisual. D'aquesta manera, del 20 de febrer a l'1 de març la capital del Maresme seguirà acollint aquest esdeveniment que a Mataró vehicularà la tecnologia, la qualitat de vida i l'envelliment saludable. L'objectiu de la Mobile Week és estendre coneixement arreu del territori i debatre sobre la revolució digital i la tecnologia. Arreu de Catalunya es faran més de 150 actes en 15 municipis diferents.\nUn dels afectats per la cancel·lació del Mobile World Congress és el TecnoCampus, que havia de tenir un estand al saló del "4 years from now", l'esdeveniment del MWC dirigit a les startups. El parc tecnològic havia obert una convocatòria per seleccionar 8 startups que vulguessin presentar les seves innovacions a l'esdeveniment.\nDe la mà d'Eurecat Mataró, qui també havia d'assistir al "4 Years From Now" és la startup mataronina "Pocket Piano", guanyadora de diversos premis com el Premi Creatic. El mateix centre tecnològic Eurecat també tenia previst assistir un any més al Mobile World Congress, on l'any passat havia presentat l'ampolla de vi intel·ligent que permetia verificar el contingut sense obrir-la.\nDurant la Mobile Week, a Mataró es presentarà la Càtedra d'Envelliment i Qualitat de Vida del TecnoCampus i quatre stratups relacionades amb la tecnologia i la salut. A través del TecnoCampus també s'organitzaran dos tallers per ensenyar a gent gran com utilitzar la tecnologia per avaluar la condició física i realitzar exercici de manera segura i saludable. Durant la Mobile Week també tindrà lloc la xerrada "Fer-se gran al s.XXI, el nou entorn 4.0", organitzada per GENTIC, l'associació d'empreses tecnològiques del Maresme.


Contradiccions i silencis\nActualitzada el 05-10-2020 10:54\nEn una excel·lent entrevista, Vicent Sanchis ha despullat l’evidència d’un president que no ha tingut cap autoritat. I amb contradiccions tan evidents com exigir als altres desbordar la legalitat però quan li tocava a ell, desobeir, per exemple, la sentència per la pancarta, no ho ha fet, perquè, segons va dir ahir, per responsabilitat i per la pandèmia, no ho ha fet.\nUn president que quan se li recorda que la seva proposta de tornar a exercir l’autodeterminació no la va seguir ningú, somriu i diu que “aquest no es el meu problema, sinó d’altres”, que també somriu quan li posen de manifest que ningú no li ha fet cas i respon que els mitjans l’han tractat malament.\nVa ser una entrevista excel·lent en aquest terreny si no fos perquè en una hora i quart no hem sentit a parlar d’una altra agenda que preocupa tant o més molts catalans. La crisi, l’atur, el tancament de negocis, la mala gestió de la renda de ciutadania per als més desfavorits, els desnonaments, el col·lapse de molt serveis socials, denunciats per les entitats, la manca de residències públiques, de llars d’infants, la desigualtat creixent i el repte climàtic, entre d’altres. Sobre això, un gran silenci.


Ja han passat més de dos mesos des de principi de curs i l'adaptació a Infantil va seguint el seu ritme. Després dels primers dies de plors i somriures, de sentir-se gran però amb por... poc a poc es van agafant els temps de les noves rutines, els nous companys, les noves mestres, així com el fet de què per molts nens tant de la Llar com del Parvulari, aquest setembre ha sigut la primera vegada que s'han separat dels seus pares.\nEls nens i nenes de 1r de primària han començat a utilitzar les Snappet, unes tauletes que segueixen una metodologia digital d'aprenentatge adaptatiu des del treball de les àrees de matemàtiques, llengües i anglès. Amb aquestes tauletes aconseguim un treball més individualitzat i a la vegada engrescador ja que els motiva molt. També el fet de pujar per primer cop les escales de l'escola i tenir les aules al segon pis, en un gran canvi per als alumnes. Ara ja són totalment autònoms en aquesta dinàmica i se'ls fa menys costa amunt el fet d'haver de canviar de pis.\nPerò no tot gira entre educació infantil i primària. Els alumnes de 1r d'ESO s'estan adaptant a la nova etapa. Aquest curs utilitzaran l'ordinador com a eina de treball en algunes matèries i hauran de ser més autònoms amb aquesta nova metodologia. Tindran el suport de tres tutors per oferir-los un millor acompanyament. Des de cada matèria el professorat ha explicat les noves formes de treball, com els treballs cooperatius, l'ús del Drive... i des de la tutoria es farà un repàs de les diferents tècniques d'estudi.\nL'adaptació és per tots, pels nens, per les mestres i també per les famílies. Però hem pogut veure que aquesta adaptació a les noves etapes, als nous estudis, als nous companys i al nou professorat ha estat un èxit!\nEns espera un gran curs 2018-2019


La capella ardent del Pelusa s’ha instal·lat a la Casa Rosada, la seu del govern argentí\nBogeria a l’Argentina per acomiadar-se de Maradona. // EFE - Demian Alday Estévez\nActualitzada el 26-11-2020 22:17\nDia d’autèntica bogeria a Buenos Aires i, en general, a l’Argentina. Després de la mort aquest dimecres a la tarda de Diego Armando Maradona, aquest dijous s’ha obert la capella ardent per a l’exfutbolista. La vetlla s’ha fet a la Casa Rosada, la seu del govern argentí. Milers de persones han volgut acostar-s’hi per acomiadar-se del seu ídol, però la situació ha acabat fora de control.\nBogeria a l'Argentina per acomiadar-se de Maradona. // EFE - Juan Ignacio Roncoroni\nAl voltant de la Casa Rosada s’han format cues de més de tres quilòmetres de gent que veia com el temps s’acabava i patia per no poder acomiadar-se de Maradona. Això ha generat moments de tensió, corregudes, crits i plors. De fet, les forces de seguretat han hagut d’instal·lar una tanca per evitar que la gent escalés els murs. La situació s’ha escapat tant de les mans, que la policia ha acabat llançant gas pebre per calmar els assistents.\nVeient tanta gent fent cua, les autoritats han demanat a la família de Maradona que permetessin allargar la vetlla, però d’entrada els familiars s’hi han negat. Finalment, han cedit i han permès que la capella ardent es mantingués fins a les deu del vespre hora catalana, i no les vuit, com en un principi estava previst. Un cop s’acabi, traslladaran el cos del Pelusa al cementiri.\nA causa de la pandèmia, per entrar a l’Argentina cal fer una quarantena de 14 dies. És per això que el Barça no hi ha pogut enviar cap representant, i ha demanat a Javier Mascherano que actués en nom del club. Pel mateix motiu, Messi tampoc hi ha pogut anar.\nA més, el club ha enviat una corona de flors i ha anunciat que mantindrà les banderes a mig pal fins diumenge. Abans del Barça-Osasuna es farà un minut de silenci i els jugadors portaran un braçal negre.


Aquí és per què el kamala harris que fa servir pronoms sobre el president és una cosa enorme - Cites\nAquí expliqueu per què Kamala Harris amb els pronoms femenins sobre el president és un tracte enorme\nGuanya McNamee / Getty Images News / Getty Images\nPer Lilli Petersen el 19 de novembre del 2019\nA partir del 2019, hi ha una cosa clara i definitiva de la política nord-americana: 45 dels 45 presidents dels Estats Units han estat homes. I per desgràcia, què vostè veure és el que tu creieu, o com a mínim, a què us acostumeu. Els prejudicis interns són insidiosos i difícils de detectar, i és possible que es pugui sentir impressionant quan el senyor Kamala Harris utilitza pronoms femenins per parlar de la presidència. Però per què fa una petita diferència: el canvi de a ell a una ella - ha tocat tan fort?\nHarris ha estat capaç d'utilitzar freqüentment els pronoms femenins en referència a la presidència durant la seva campanya a l'Oficina Oval. En un debat precoç el 27 de juny, Harris va destacar la possibilitat que una dona pugui assumir les responsabilitats de l’oficina. 'Vou assegurar que aquest micròfon, que el president dels Estats Units té a la mà, s'utilitzi de manera que es reflecteixi els valors del nostre país', va dir. I de nou el 15 d’octubre, Harris va comentar el paper del president com a comandant en cap i es referia al president com a dona. 'El comandant en cap dels Estats Units d'Amèrica', va dir, 'té com a una d'elles màximes prioritats i responsabilitats per preocupar-se de la seguretat de la nostra nació i pàtria. ' Responia a una pregunta sobre la decisió del president Donald Trump de retirar les tropes nord-americanes de Síria el 13 d'octubre, però l'enquadrament de la seva resposta va dir molt més.\nL’elecció de Harris d’utilitzar aquests pronoms podria tenir un efecte molt més durador que crear un moment viral. 'La neurociència i la lingüística ens diuen que el llenguatge està molt estretament relacionat amb la manera de veure les coses', diu Nancy Cohen, experta en gènere en política i autora de Avanç: la primera dona presidenta de The Making of America. 'Quan diu' ella ', és realment, veure és creure, oi?' Cohen assenyala que, simplement pel fet que tots els presidents han estat homes, en una oficina dissenyada per homes, els nord-americans no poden evitar associar el paper amb els homes. Però, projectant la femenitat a la presidència, Harris encoratja els seus oients a imaginar activament una dona en aquest paper. '[Ella] ens convida a qüestionar les nostres suposicions que quan algú diu' president ' veuen un home ', resumeix Cohen. 'Empeny contra aquest argument d'electibilitat tan potent'.\nLa manera d’utilitzar el llenguatge està íntimament relacionada amb la manera d’entendre’ns i veure’ns a nosaltres mateixos.\nSi bé el llenguatge no dicta la nostra manera de pensar, els experts ho pensen llauna ajudar a donar-li forma. Els científics han sospitat des de fa temps que l’idioma o els idiomes que parla una persona poden influir en la manera de veure el món o afectar les seves interaccions amb els altres. Els idiomes individuals poden tenir paraules per a coses els seus valors de cultura, però aquestes paraules no existeixen en altres cultures. Un exemple és el higge trend, un concepte danès de confort acollidor, al qual molts parlants d’anglès nord-americans no tenien nom o no volien prioritzar - fins que va arribar a Internet amb la força de 1.000 jerseis gruixuts. Però, si bé el te calent i les mitjons difuses poden ser un exemple encantador del llenguatge en efecte, l’impacte del llenguatge en la política pot anar més enllà.\n'La llengua està tan estretament relacionada amb la identitat', afirma la doctora Mary Lynne Gasaway Hill, professora de literatura i llengua anglesa de la Universitat de Santa Maria, que té com a objectius investigadors el llenguatge, el gènere i el poder. 'Com fem servir el llenguatge està íntimament relacionat amb la manera com ens entenem i ens veiem a nosaltres mateixos ... i com ens relacionem amb el món'. Hill remarca de nou que mentre que el llenguatge no ho sigui determinar pensant, sí que ajuda a modelar-lo. Ella crida a l’elecció d’utilitzar els pronoms femenins com a “estratègia excel·lent” per a Harris tant per crear solidaritat amb els votants progressistes com per distingir-se dels altres candidats a l’escenari. 'No vas ser l'única persona als Estats Units o a tot el món', ah my gosh, ja fa temps que algú utilitzava els pronoms femenins tradicionals per a aquest ofici concret ', riu Hill.\nCohen assenyala que l’elecció de Harris podria tenir un impacte en la noció d’electibilitat i que els nord-americans estan disposats a posar-se a l’Oficina Oval. Diu que aquests pronoms femenins són 'com un ping per a nosaltres que les nostres ments formen una imatge d'un home quan sentim' president '. Com suggereix Nate Silver de FiveThirtyEight, la idea de l'electibilitat pot crear un bucle de retroalimentació en el qual sigui blanc. els homes es consideren més elegibles que les dones i les persones de color només perquè és el que els nord-americans han vist elegits. Però un informe de juny de 2019 de la Campanya de Democràcia Reflexiva va desglossar les dades a les eleccions del 2014 al 2018 i trobada quan les dones i les persones de colors poden participar en les votacions, són elegides al mateix ritme que els homes blancs.\nEs canviaran les visions de tothom sobre el que pot ser un president.\nEn una entrevista del 2 d'octubre a Buzzfeed, Harris va dir que el debat entorn de l'electibilitat va impulsar els seus 'plàtans'. Per això, va dir a la publicació, utilitza aquests pronoms de manera tan intencionada. 'És important que la gent entengui que ha de comprovar com pensen aquestes coses realment', va dir. 'Però hem d'ajudar en el camí, i part d'ell és sobre com utilitzem el llenguatge.' L’equip de Harris no va respondre a les preguntes addicionals d’Elite Daily sobre el seu ús dels pronoms.\nTrencar aquestes barreres mentals al voltant de les expectatives també pot tenir efectes importants en el camí. A partir del novembre de 2019, hi ha cinc dones candidatures a la candidatura demòcrata per a la seva presidenta: la senadora Elizabeth Warren de Massachusetts, la representant Tulsi Gabbard de Hawaii, la senadora Amy Klobuchar de Minnesota, l'autora d'autoajuda Marianne Williamson i la mateixa Harris. Segons Cohen, només veure aquestes dones com a concursants pot tenir un impacte potent. 'Hi ha una gran investigació en ciències polítiques que l'efecte del model és real', diu. 'Tant si ho fa Harris com si no, o Warren ho fa o no, totes les opinions de tots els candidats forts a la carrera canviaran per part de tothom sobre el que pot ser un president'.\nHi ha expectatives que el llenguatge sigui d’alguna manera neutre.\nSi bé els dos experts consideren que l’opció –i és una opció– d’utilitzar els pronoms femenins és significativa (en particular, Cohen l’anomena “una muda agosarada”), això no vol dir que arribi sense risc. Segons Hill, el fet que el llenguatge estigui tan lligat a la identitat significa quan algú desafia els patrons d’idioma, pot provocar un retrocés. 'Hi ha una esperança que el llenguatge sigui d'alguna manera neutre i que només hagueu d'utilitzar Hill comenta les paraules com haurien de ser utilitzades ”, afirma Hill. Si canvieu això, podeu fer que la gent se senti incòmoda o alienada de manera que no poden o no admeten. 'El contrari: vaig veure que la gent s'estafaia en els estereotips' feministes 'afeccionats', diu ella, o esclatava les acusacions de 'odiar l'home'.\nHarris tindrà més possibilitats de canviar d'opinió als Estats Units sobre qui és elegible com a president. El 20 de novembre, prendrà l'escenari per al cinquè debat democràtic a Atlanta, Geòrgia, i llança la seva versió de 'Madame President' a tot Amèrica.\nFausey CM, Long BL, Inamori A i Boroditsky L (2010) Agència constructora: el paper del llenguatge. Front. Psicologia. doi: 10.3389 / fpsyg.2010.00162.\nDanziger, S & Ward, R. (2010). Canvis d’idioma Associacions implícites entre grups ètnics i avaluació en bilingües. Ciència psicològica. DOI: 10.1177 / 0956797610371344.\ncom saber que l'has trobat\nWolbrecht, C & Campbell, DE (2017). Models de rol revisats: joventut, novetat i l'impacte de les candidatures, polítiques, grups i identitats femenines. DOI: 10.1080 / 21565503.2016.1268179\nCampanya de reflexió democràtica (2019). El mite de l'electabilitat: la demografia important del poder polític a Amèrica. https://wholeads.us/wp-content/uploads/2019/08/The-Electability-Myth-_-The-Shifting-Demographics-of-Political-Power-In-America-8-1-19.pdf\nNancy Cohen, doctora.\nMary Lynne Gasaway Hill, doctora.


ARXIU: Un passeig pel nanomon: la revolució de les nanotecnologies\nUn passeig pel nanomon: la revolució de les nanotecnologies\nDimecres, 27 de maig, de 2015, a les 19.30 h\n"Un passeig pel nanomon: la revolució de les nanotecnologies"\nLes TICs (Tecnologies de la Informació i Comunicacions) van revolucionar el processament, emmagatzematge i transmissió d'informació, distanciant el món virtual de la realitat material. Les biotecnologies van modificar els organismes vius, ajustant-los per a funcions específiques i confonent la tradicional diferència entre artificial i natural. Les nanotecnologies, que conformen la nova revolució tecnològica en curs, alteren les conegudes propietats físico-químiques dels materials; no se circumscriuen a la informació, ni als organismes vius, sinó que afecten a la matèria en termes generals, sent la revolució tecnològica de més ampli espectre que s'ha conegut mai.\nLes Nanotecnologies operen en escales de milionèsimes de mil·límetre i per a poder veure el seu potencial real, hem d’anar molt més enllà de l’ "escala humana", l’escala “macro”; ens trobarem amb materials més forts, més lleugers, cures contra el càncer no invasives, la invisibilitat... i el més interessant és que això és una realitat present i no una ficció futura.\nD’aquesta manera establirem un “nanodiàleg”, que us apropi a aquest fantàstic nanomon i que us permeti entendre una mica millor tots els aspectes relacionats amb les oportunitats i els efectes de la nanotecnologia.\nA càrrec de Jordi Diaz, Llicenciat i Doctor en Ciències Químiques per la Universitat de Barcelona; Enginyer de Materials per la Universitat Politècnica de Catalunya. Actualment coordina la Unitat de Tècniques Nanomètriques dels CCiTUB i també és responsable de Nanodivulga UB. És editor de la revista BCNano Newsletter dels CCiTUB.


Art al Quadrat: artistes, bessones, dones i mares\nAnna Talens ha triat Gema i Mònica Del Rey Jordà (Art al Quadrat), les quals s’autodefineixen a continuació:\nDes dels cinc anys, Gema volia ser pintora, i això va portar la nostra mare a buscar un taller de pintura per a xiquets, però en aquells anys no hi havia res a Sagunt. Finalment, vam començar un curs al que després es convertiria en la Universitat Popular. Tinguérem la sort de tindre com a mestra a Carme Michavila, qui ens va obrir a experimentar la pintura. Una altra època determinant va ser la de l’institut, on vam coincidir amb Leonor Seguí i Elena Uriel. Van ser anys emocionants, ja que amb les assignatures del batxillerat artístic sentíem que estàvem més a prop de l’art, que érem artistes ja, vaja.\nGema i Mònica Del Rey Jordà\nComençàrem a fer projectes, com a grup artístic, ja des de la Facultat, on triàvem les mateixes assignatures, perquè a ambdues ens interessaven les mateixes coses, i ràpidament vam veure que el nostre treball es potenciava si el fèiem juntes. Formàrem Art al Quadrat al 2002. D’aquella etapa van sorgir ‘La pròtesi de la meua pròtesi soc jo’, ‘Dualitat’ o ‘Retrat de família’. Treballàvem en dues línies diferenciades: la nostra autorreferencialitat i, d’altra banda, l’art social i públic. Ens va nodrir molt fer l’Erasmus a Lahti (Finlàndia), el Promoe a Guadalajara (Mèxic), i després, el fet d’estar becades al grup d’investigació del LCI.\nLa tesi doctoral de Mònica, sobre artistes bessons, “ens” va portar a la Universitat de Viena i al King’s College de Londres. Va ser un treball molt intens i enriquidor, durant el qual Mònica va conèixer artistes bessons de tot el món, comprovant certs paral·lelismes de comportament amb nosaltres. Amb 28 anys, descobrírem que érem bessones idèntiques, després de ser diagnosticades com a dizigòtiques des del naixement. Això va donar una explicació “científica” al fet de treballar juntes i dur vides paral·leles i, en certa manera, ens va deixar la consciència tranquil·la. De vegades resulta agobiant com molta gent ens ha qüestionat este tema.\nDesprés de la defensa de la Tesi de Mònica, vam prendre la decisió de no continuar a la universitat i dedicar-nos de ple al treball artístic, encara que implicara més inestabilitat. Pensem que la nostra obra, des d’aleshores, s’ha tornat més vivencial, i no tan acadèmica, i hem tingut la bona sort d’enllaçar projectes, un darrere de l’altre. Les vegades que hem intentat fer un altre treball alhora, per guanyar alguns diners, mai ens ha funcionat.\nAmb la maternitat, també de forma paral·lela, malgrat tindre les pitjors condicions per a treballar, però aprofitant millor els recursos i el temps escàs, hem confirmat que no podem fer una altra cosa que no siga açò. Des d’aleshores, ens definim com a “artistes-bessones-dones-mares”.\nQuant a la temàtica, als darrers anys, creiem que hem pogut combinar ambdues línies amb què treballàvem per separat. A partir de la nostra experiència, cos i acció amb implicació personal, hem arribat a parlar del col·lectiu, especialment sobre la memòria històrica.\nTambé som sòcies de les associacions professionals d’artistes AVVAC (Artistes Visuals de València, Alacant i Castelló) i de MAV (Mujeres en las artes visuales), des d’on es poden fer tasques de millora de les condicions de treball. Us animem a unir-vos per a tindre més força.\nAnna Talens pregunta…\nEns coneixem des de la Universitat i, sempre que em trobe amb vosaltres, recorde una de les vostres primeres peces (“Dualitat”, 2003), una fotografia en la qual teniu el cabell entrellaçat. Observant la vostra trajectòria, com ha sigut el procés d’evolució d’aquests treballs que parlen de la memòria personal cap a la memòria col·lectiva?\nEn principi, en ‘Dualitat’ vam intentar fer una ficció: dues persones que havent estat unides, tallen la seua relació, així de genèric, però ens va sorgir, com un exorcisme, tot el procés de separació dels nostres pares. Va ser la forma que vam tindre de verbalitzar el dolor que vam sentir.\nPerò no pensàrem en la dimensió històrica que havia tingut el cabell en relació a les dones, i que vam investigar després amb ‘Memòria de les rapades’. De sobte, vam descobrir que el cabell, que havia estat un càstig inquisitorial, reproduït en el context de la Guerra Civil espanyola, però també a Europa i a la resta del món, va servir de catarsi sanadora treballant de forma col·lectiva. En sentir-se acompanyada, és més fàcil poder parlar del present i del passat. Al final, els processos personals i col·lectius hem trobat que es poden sanar de la mateixa forma. El cabell, a més, és testimoni del temps que passa.\nJo soc. Memòria de les rapades (2018)\nUs definiu com a “Artistes, bessones, dones, mares”, i cadascuna d’eixes paraules designa una posició existencial molt intensa; imagine que anireu afegint més al llarg de la vostra vida, però com creieu que us ha afectat o influït cadascuna d’elles dins del vostre recorregut professional fins ara?\nSom artistes, bessones, dones i mares, en aquest ordre. La relació entre els quatre conceptes té una jerarquia per a nosaltres, encara que coexisteixen alhora i han estat presents d’una forma o d’una altra en les nostres obres. Li vam “furtar” la definició a Mira Bernabeu, qui ens va comentar en un taller que ell primer era artista, i després anava posant les altres definicions. Nosaltres, després de ser mares, vam necessitar redefinir-nos i deixar-ho clar: primer que res som artistes. Després, som bessones i dones, condicions que vénen des del naixement, i per acabar, hem triat ser mares. La maternitat ha estat l’última en arribar, però ha sigut i és molt intensa, i malgrat tot el que ha comportat —reducció de temps de treball, pitjor concentració, interrupcions, esgotament—, també, com hem dit abans, ha sigut el millor temps de treball que hem tingut. El poc temps hem hagut d’administrar-lo molt bé i ens han funcionat els projectes.\nDe coros, danzas y desmemoria (2020)\nAl vostre web heu inclòs un apartat de venda d’obra. Quina és la vostra relació amb el mercat i el sistema econòmic de l’art? Com veieu que ha anat evolucionant aquesta relació al llarg dels anys?\nSense oblidar que partim d’un context pessimista del món de l’art contemporani, hem d’estar —com a mínim— preparades per a vendre obra o projectes expositius, per això ho hem afegit al web. Seguim buscant fórmules per treballar de forma remunerada en un món hostil, sobretot cap a les dones artistes, i ja no et dic si a més eres mare…\nLa venda d’obra la deleguem en Mariano Poyatos, d’Espai Nivi Coll blanc; no obstant això, nosaltres gestionem tots els projectes de convocatòries, exposicions o producció d’obra. Ens agrada tindre llibertat de gestionar la nostra carrera amb els nostres encerts i errades. Formen part del camí. El que sí tenim clar és que hem de treballar en açò, i el nostre objectiu a curt termini és poder diversificar les entrades econòmiques per no ser totalment dependents d’una a soles.\nTenim molts projectes pendents i que van sorgint poc a poc, perquè el nostre ritme és lent i el nostre temps molt ajustat. Així i tot no parem.\nPer al següent Autodefinides, Gema i Mònica Del Rey Jordà han triat l’artista i activista Maribel Domènech.


Cuinem amb la Núria: MELMELADA DE TARONJA\nAquesta recepta ha estat una barreja de diferents receptes que he anat llegint, i estic contenta amb el resultat!\n- 750 gr de taronges ( 3 de grans)\n- 650 gr de sucre\n- 1 llimona petita\nAmb la thermomix 21\n1. Pelar les taronges a poder ser amb un pela-patates per treure la pell lo més fina possible. Deixar les taronges sense la part blanca,per què no amargui massa.\n2. Posar en el got, les taronges i les peles juntament amb el sucre, la pastanaga i la llimona pelada.\n3.Triturar uns segons a V7 i coure 20' a 100ºC V 1.\n4. Un cop acabat el temps, haurà de coure a temperatura Varoma fins aconseguir l'espessor desitjada. Jo l'he deixat coure uns 40' a temperatura Varoma i a V 1\n5. Triturar a V7 en funció de si ens agrada trobar o no trossets.\n6. Per saber si està al seu punt, es posa una culleradeta en un platet amb aigua. Si no es desfà, és el punt ideal.\n7. Introduir en els pots la melmelada calenta deixant un dit fins arribar a dalt. Tapar i posar boca avall per què faci el buit. Si es vol conservar per més temps coure en una olla els pots cap per avall uns 30'. Veure com fer conserves.\nTreure quan estan freds.\nHa quedat una mica amarga, però a mi ja m'agrada. Si es vol més dolça posar més sucre. ha quedat força espessa. S'ha de tenir en compte que quan es refreda s'espessa més, però està deliciosa!!!!\ntaronges de la Carmen\n1.Pelar les taronges a poder ser amb un pela-patates per treure la pell lo més fina possible. Deixar les taronges sense la part blanca,per què no amargui massa. Triturar juntament amb les peles, la llimona i la pastanaga.\n2. Posar en una cassola i deixar coure a foc mitjà uns 40-50 minuts, sense deixar de remenar de tant en tant, per què no s'enganxi.\nL'envasat i la conservació és el mateix\nPublicat per Núria a 14:33:00\nelisa 23 de gener de 2013 a les 22:57\nAvui la he tastat!!!!\nJa només la olor quan obres el potet és increible!!! I el punt d'acidesa m'ha agradat molt!!!\nMoltes Gracies ELISA\nnúria 8 de febrer de 2015 a les 14:40\nHo he fet i em queda una textura que no es com la de la melmelada de taronja que et pots trobar als comerços. Es normal oi? Queda mes granulada i no semitransparent.\nNúria 8 de febrer de 2015 a les 16:08\nSi es normal!!! Si la volessis mes fina, l'has de triturar mes pero tal hi com dius es perfecte! Aquesta textura granulosa la dona també la pell de taronjami es de les que mes m'agrada!!!


Quant pesa un quilo de pedra i un quilo de vida per a 'La Razón'\nÀLEX GUTIÉRREZ 17/08/2013 00:00\n260x366 Quant pesa un quilo de pedra i un quilo de vida per a 'La Razón' Quant pesa un quilo de pedra i un quilo de vida per a 'La Razón'\nLa nostra tendència natural com a lectors a reduir un conflicte a bons i dolents trontolla quan els bons massacren vora 600 civils en dues places. No tots els diaris gestionen bé aquesta complexitat. La Razón obria ahir portada amb la foto d'una església arrasada i el títol: "La venjança islamista". La imatge era terrible i feia venir glopades de ràbia, d'acord. Però quin missatge envies als lectors si, el dia anterior, la notícia de la massacre no va passar d'uns baixos en portada, perquè vas primar fer-li un (nou) massatge a Cospedal? Quant pesa, en la teva ponderació periodística, una vida islàmica i quant una pedra cristiana?\nUn probable cas d'autocensura amb Rosell\nEl diari O Estado de São Paulo publicava que la Confederació Brasilera de Futbol ha desviat diners dels amistosos de la selecció nacional a empreses a nom de Sandro Rosell. Ni La Vanguardia , ni El Periódico ni El Punt Avui se'n feien ressò a les edicions de paper. Tots tres mitjans tenen en comú que editen també un diari esportiu. I és molt difícil fer-ho a Catalunya si tens la directiva del Barça de morros: pots perdre les promocions amb marxandatge oficial o l'accés a filtracions informatives. Probablement s'han autocensurat, però és una estratègia discutible, a llarg termini.\n"S'enganyen [els independentistes] si creuen que l'OTAN els garantirà gratuïtament la seva defensa [...]. Si la secessió es consuma patirem com a mínim un conat de cop d'Estat i no serà contra els catalans sinó contra tots els espanyols".


Mirissa Inn Mirissa Sri Lanka - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSummer House, Udupila Road, Platja Mirissa, Mirissa, Sri Lanka, 81740 - Veure al mapa\nMés informació sobre Mirissa Inn\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Mirissa, no busqui més enllà de Summer House Udupila Mirissa. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nSummer House Udupila Mirissa ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, caixa forta.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb escriptori, insonorització, llits extrallargs (> 2 metres), ventilador, articles de tocador a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Summer House Udupila Mirissa és una selecció idònia per a la vostra estada a Mirissa.\nParada d'autobús Mirissa es troba a menys de 0.52 km


Ajuntament de Cassà - Dies sense escola: una oportunitat per aprendre sobre el valor de l'aigua\nDes que es va posar en marxa l'estat d'alarma, Aqualia dona suport al moviment #*QuédateEnCasa. I amb tots els seus recursos continua desenvolupant la seva activitat per garantir el servei d’abastament d'aigua en els municipis on treballa amb els màxims estàndards de qualitat i aplicant totes les mesures necessàries per a la protecció als seus empleats.\nPer a aquests dies en què els pares han de compaginar el teletreball amb l'atenció als més petits, l'empresa posa a la disposició de totes les famílies la seva pàgina web www.aqualiaeduca.com. Es tracta d'un complet canal online educatiu i gratuït on podran descobrir i conèixer el món de la gestió de l'aigua i aprendre la importància de fer un ús responsable d'aquest recurs. En la secció “pasaquatiempos”, els nens trobaran divertides activitats interactives que els permetran conèixer les fases del cicle integral de l'aigua, consells per contribuir a l'estalvi d'aigua en els seus domicilis o a compartir enginyoses idees sobre com utilitzen l'aigua.\nA més d'aquesta secció, podran llegir divertits còmics que els permetran viure aventures i reptes entorn de l'aigua i gaudir d'interessants vídeos sobre com gestionar aquest valuós recurs, entre altres activitats.\nConcurs digital Infantil: Guardians de l'Aigua\nA més, Aqualia convida als més petits a continuar participant en el seu Concurs Digital Infantil convertint-se en autèntics guardians de l'aigua a casa i creant peces originals que revelin la importància del treball que hi ha darrere d'obrir l'aixeta i comptar amb aigua de qualitat.\nL'organització del certamen ha decidit ampliar el termini de presentació dels treballs fins al pròxim 5 de juny, Dia Internacional del Medi Ambient, perquè els més petits puguin aprofitar aquestes setmanes. Com? Només han d'accedir a www.aqualiaiods6.cat i dissenyar un cartell creatiu que reflecteixi la seva visió del cicle de l'aigua i de com usar-la de manera sostenible. En la web trobaran totes les peces necessàries: després de triar el llenç, els nens hauran d'anar contestant preguntes sobre el cicle de l'aigua. Les seves respostes els proporcionaran noves peces per a inserir en el llenç, fins a dissenyar el seu cartell.\nEls participants opten a aconseguir 10 premis individuals, 10 Tauletes Samsung 10”, una per a cada nen guanyador; 250 premis per als nens finalistes, consistents cadascun d'ells en un rellotge smartwatch; i 1 premi col·lectiu per a un col·legi, consistent en una targeta de 1.000 euros per a material educatiu.\nPerò més enllà dels premis, Aqualia vol contribuir d'alguna manera al fet que els nens comptin amb més alternatives per a omplir les seves estones d'oci a casa.


Apoderament i diagnosi del districte en el Pla d'Habitatge de Barcelona (PHB) - Trobades - Pla d'Actuació Municipal 2016-2019 - decidim.barcelona\n11/02/2016 10:30 0 comentaris\n17 17 seguidores Seguir Apoderament i diagnosi del districte en el Pla d'Habitatge de Barcelona (PHB)\nCHM Les Chorts, Fudnació Paideia, Escola Paideia, Coordinadora d'Entitats de les Corts, Plataforma Infantil i Juvenil de Les Corts\n\nSeu del Districte les Corts\nPlaça de Comas, 18, Barcelona, Espanya\nAssisteixen 16 persones, a més del director de l'Oficina d'Habitatge del districte. Durant la primera part de l'acte hi ha una mica de confusió ja que arriba gent amb situacions d'emergència derivats dels serveis socials del districte. S'escolten els seus casos, i posteriorment parlen amb personal del districte i de l'oficina d'habitatge. La segona part de la sessió es distribueix en dos grups que treballen per separat les propostes d'habitatge.\nEs posa de relleu la disparitat del districte, amb barris amb rentes molt altes (Pedralbes) i d'altres més modestes (Sant Ramón, Maternitat).\nLa proximitat de les universitats encareix els lloguers.\nLa manca d'un contracte de treball impossibilita el tenir contractes de lloguer, encara que la persona tingui ingressos. Tot i així la manca de feina i per tant d'ingressos és la major barrera per accedir a un habitatge.\nAlgunes finques antigues tot i tenir ascensors no són accessibles ja que aquests són molt petits.\nCal reduir la burocràcia i el temps d'espera a l'oficina d'habitatge.\nHi ha interès en les noves formes de tinença.\nEs parla sobre l'escassetat del sòl i que cal posar èmfasis en buscar com generar habitatge assequible en el teixit consolidat.\nEs parla de que cal posar atenció als col·lectius més vulnerables (com persones amb discapacitats, salut mental o gent gran).\nSobre “intervenir en els habitatges ocupats” es comenta que sigui només en casos de vulnerabilitat.\nDavid Bravo Bordas @david_bravo_bordas\nFacilitant l'accés a l'habitatge - Xarxa de masoveria urbana municipal\nPablo Ramos Garcia @pablo_ramos_garcia\nPisos assistits per a Gent gran\nFATEC, Federació d'Associacions de Gent Gran de Catalunya @fatec_federacio_d_as\nPromoure la masoveria urbana al districte de Sarrià - Sant Gervasi\nTransformar la ronda de Dalt


Què has de saber d'Eurovisió 2017?\nBarcelona. Dissabte, 13 de maig de 2017. 13:21\nActualitzat Dissabte, 13 de maig de 2017. 14:38\nEurovisió és el concurs més longeu de la televisió europea. Per això volem que coneguis la informació més essencial de l'edició d'enguany i algunes de les curiositats més destacades que ha donat de si el certamen al llarg dels anys.\nOn se celebra Eurovisió 2017?\nEl dia 13 de maig a les 21.00h començarà el Festival d'Eurovisió a Kiev, capital d'Ucraïna. El certamen es fa a la ciutat de l'Europa de l'est pel fet de ser els vigents guanyadors. La cantant Jamala es va imposar el maig de l'any passat amb la cançó '1944'. La gala tindrà lloc al Centre Internacional d'Exposicions i serà presentat per Oleksandr Skichko, Timur Miroshnychenko i Volodymyr Ostapchuk.\nPer segon any hi haurà el nou model de vots. Ara tot es decideix en l'últim moment i els vots del jurat i el televot es presenten de manera diferenciada. Com ja és habitual, els 42 països amb dret a vot exposen, a través dels seus corresponsals, els punts de l'1 al 8, els 10 i els 12, però només de les valoracions del jurat especialitzat.\nAquesta és la forma habitual, però la diferència principal és que per segon any tot s'acaba al final amb la suma de tot el televot. 50, 100 o potser 200 punts de cop que reben els països del festival. Els punts dels espectadors arriben quan la gala està a punt d'acabar. Els punts arriben en bloc per a cada país amb l'ordre del menor al que més vots ha rebut al final. Aquest nou sistema permet que l'emoció duri fins els últims minuts.\nEl Festival d'Eurovisió és a dia d'avui el programa de televisió més antic del món i el 2015 va rebre el premi Guiness dels Rècords. Des del 1956 amb la primera edició al teatre Kursaal de Lugano, a Suïssa, que ha estat una constant cada any i ja es porten 61 edicions. La primera guanyadora va ser Lys Assia (Suïssa) amb la cançó Refrain.\nQuin país té més victòries?\nIrlanda és el millor país de la història a Eurovisió. Des del 1996 que no guanyen el festival, però amb 7 edicions és el país que certamens s'ha endut. Per darrere, Suècia amb sis i u triple empat amb cinc entre Luxemburg, França i Regne Unit. Més lluny, Espanya només té dues edicions guanyades: 1968 amb Massiel (La, la, la) i 1969 amb Salomé (Vivo cantando).\n2 Suècia 1974, 1984, 1991, 1999, 2012, 2015\n3 Luxemburg 1961, 1965, 1972, 1973, 1983\n10 Espanya 1968, 1969\nQui són els losers?\nEn aquesta categoria hem de fer menció especial a Noruega, la reina de les votacions negatives. Fins en quatre ocasions ha deixat el caseller amb 0 punts i en onze ocasiones ha quedat última classificada.\nQui s’emporta el gat a l’aigua en aquest aspecte, però, és Portugal. És el país que més vegades ha participat sense guanyar. De fet, de les 47 cançons que ha presentat al certamen, només nou han quedat entre les deu primeres i el seu millor resultat és un sisè lloc l’any 1996.\nQui representa Espanya?\nDons un català. Manel Navarro, un jove sabadellenc de 21 anys escollit -amb polèmica- a través del programa Objetivo Eurovisión. Navarro actuarà en setzena posició i cantarà Do it for your lover, un cançó que no s’ha guanyat l’admiració dels més entesos del certamen, però que sí ha triomfat entre els més (i sobretot LES), més joves.\nQuins són els favorits?\nItàlia és una de les grans favorites i segurament, la més clara candidata a guanyar Eurovisió 2017. Francesco Gabbani amb la seva peculiar Occidental’s Karma ha conquerit Youtube -més de 100 milions de reproduccions-, i ha arribat fins al número 1 del seu país.\nLa posada en escena, juntament amb un ritme electro pop fan que Itàlia ocupi la primera plaça en quasi totes les cases d’apostes seguides per Bulgària, Portugal i Suècia.\nQuin pronòstic ha fet Google?\nSegons les dades de Google, Manel Navarro quedarà en divuitena posició i França guanyaria amb la cançó Réquiem. Aquest llistat ha estat elaborat segons el nombre de cerques que s’han registrat de cada aspirant.\nHi haurà algun cantant que repeteixi?\nEls representants de Moldàvia, Sunstroke Project, van participar l’any 2010 a l’edició d’Oslo. Enguany, es presenten amb Hey Mamma!, una de les cançons més curioses del certamen.\nPel que fa a la representació espanyola, la darrera vegada que un cantant va repetir va ser Serafín Zubiri l’any 2000 a Estocolm. Zubiri ja havia participat a Eurovisió l’any 1992, també a Suècia, però en aquella ocasió la ciutat va ser Malmö.\nQuina ha estat la cançó més llarga?\nL’any 1957, l’italià Nunzio Gallo va cantar durant 5 minuts i 9 segons Corde della mia chitarra, motiu pel qual es va decidir aplicar la “normal dels tres minuts” per limitar la duració de les cançons i que tots els països participessin amb les mateixes condicions.\nAra ja saps una mica més sobre Eurovisió 2017 i algunes de les anècdotes més curioses que ha donat aquest longeu concurs\nEurovisió Tot a punt per a la final del Festival d'Eurovisió 2017 Josep M. Sebastià\nEurovisió 2017 Espanya fracassa en el ball de les audiències d'Eurovisió Bernat Aguilar


Entesa amb el Govern pel 30% en habitatge\nLes entitats i l’Ajuntament celebren que es dediqui part dels nous pisos a protecció oficial\n3 min. Barcelona 20/10/2018 00:00\n651x366 Grues i blocs destinats a habitatge en construcció a la zona de Gran Via 2, a l’Hospitalet de Llobregat. / PERE TORDERA Grues i blocs destinats a habitatge en construcció a la zona de Gran Via 2, a l’Hospitalet de Llobregat. / PERE TORDERA\nDesprés que el ple de l’Ajuntament de Barcelona aprovés, el mes passat, la mesura que obligarà a reservar el 30% dels nous habitatges a pisos de protecció oficial, només falta el vistiplau de la subcomissió d’Urbanisme del Govern perquè el canvi comenci a aplicar-se. Per això les entitats en defensa del dret a l’habitatge que l’han promogut es van reunir ahir amb representants del departament de Territori i de l’Ajuntament per demanar accelerar al màxim aquest pas.\nSegons va explicar la portaveu de la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca (PAH), Lucía Delgado, les entitats van sortir satisfetes de la trobada perquè van trobar una “entesa” entre les dues parts. De fet, van assegurar que se celebrarà una comissió bilateral extraordinària abans de la data prevista, el 5 de desembre, perquè la mesura sigui vigent en les pròximes setmanes. L’acord consisteix a avançar la comissió al novembre. Les entitats també van explicar que van veure predisposició del Govern sobre la possibilitat que els pisos qualificats com a protecció oficial mantinguin aquesta categoria de manera indefinida, i no només durant 15 anys.\nLa tinent d’alcalde de l’àrea d’Urbanisme de Barcelona, Janet Sanz, va assegurar que la reunió va servir per aclarir dubtes jurídics i que va quedar clara la “plena sintonia” de la Generalitat i l’Ajuntament en la necessitat de tirar endavant la mesura i de treballar conjuntament per fer-la més forta jurídicament. Va afegir que es va compartir la voluntat que el canvi entri en vigor al més aviat possible i que no s’han introduït modificacions en el text que va aprovar el ple. La tinent d’alcalde va demanar “responsabilitat” als promotors per no buscar “dreceres legals” que els permetin esquivar la regulació i va reiterar que, a l’estiu, hi ha hagut un creixement de les notificacions necessàries per engegar una promoció.\nProposta que s’ha de “polir”\nEl secretari d’Hàbitat Urbà i Territori del Govern, Agustí Serra, que també va participar en la trobada amb les entitats promotores de la iniciativa i el consistori, va dir ahir a l’ACN que queden aspectes tècnics i jurídics -sobre la mesura del 30% en habitatge- que s’han de “polir” perquè la proposta pugui ser aprovada definitivament. Serra va dir que està “molt d’acord amb la iniciativa”, però va considerar que és “insuficient” perquè és “molt genèrica”. En aquesta línia, va lamentar la “precipitació” amb la qual s’ha fet la proposta. “Si s’hagués treballat més podria haver estat més efectiva”, va valorar.\nSegons va explicar el secretari d’Hàbitat Urbà, el text preveu que la reserva del 30% no s’hagi de fer en el mateix edifici en casos “concrets o excepcionals” i que es pugui traslladar al barri. Amb tot, Serra va defensar que és una mesura que s’hauria de plantejar a nivell metropolità. “Fer-ho municipi a municipi no és la manera”, va subratllar.\nA Barcelona, segons els càlculs municipals, la mesura suposarà la construcció d’uns 334 pisos socials nous cada any. L’Ajuntament de Sant Cugat, que va donar llum verda a un projecte gairebé idèntic en el ple del passat dia 16, va ser el primer a seguir els passos de l’equip de Colau.


Dia Mundial de les persones amb discapacitat - Coordinadora d'Usuaris de la Sanitat, Salut, Consum i Alimentació\nData: 03-12-2018 - Categoría: Socials\nAvui 3 de desembre se celebra el Dia Internacional de les persones amb discapacitat 2018.\nActualment un 15% de la població del món viu amb algun tipus de discapacitat. Una de les grans prioritats dels governs hauria de ser poder integrar a aquests individus per aconseguir que tinguin una vida normalitzada en la qual s'eliminin les barreres de tot tipus amb què s'enfronten diàriament tant a nivell social com arquitectònic.\nL'ONU identifica la discapacitat amb una condició que afecta un grup o un individu i que té rellevància en la seva vida i en el seu dia a dia. Aquest concepte inclou certes discapacitats tant físiques com mentals, com poden ser cognitives, intel•lectuals, sensorials, mentals o en forma de malaltia crònica.\nA dia d'avui, les investigacions demostren que les persones que pateixen algun tipus de discapacitat tenen menys oportunitats econòmiques. És a dir, no tenen tantes oportunitats laborals com un individu que no pateix alguna mena de deficiència.\nAquestes persones pateixen una capacitat d'accés a l'educació i viuen amb un índex de pobresa més limitat que la mitjana i per això necessiten majors serveis i una atenció especial. Aquesta dificultat d'accés als serveis provoca que tinguin més problemes per al transport, l'accés a la informació, a l'educació i formació i, en definitiva, a la possibilitat de tenir una vida plena.\nEl dia d'avui intenta donar rellevància als drets de les persones amb discapacitat i manifesta la necessitat de fer un esforç comú per oferir-los una vida digna amb les atencions i serveis necessaris i que tots nosaltres siguem capaços de protegir i defensar els seus drets, tant com a persones que no pateixen cap tipus de deficiència com aquells altres especials per la seva condició i indefensió.\nDes de la CUS. Salut, Consum i Alimentació donem tot el nostre suport a aquest col•lectiu de persones i reivindiquem que se’ls doni tot el suport per part de la societat i les Administracions.


Incendis forestals. Departament d'Interior\nAccés a les plantilles\nPlantilles plans municipals\nEl pla d'emergències per incendis forestals, el Pla Infocat, està pensat per afrontar les emergències per incendis forestals dins l'àmbit territorial de Catalunya. Estableix els avisos, l'organització i els procediments d'actuació dels serveis de la Generalitat de Catalunya, de les altres administracions públiques i de les entitats privades. Infocat quantifica i localitza sobre el territori el risc d'incendi forestal, amb aspectes com la vulnerabilitat, el desplegament de mitjans, recursos i infraestructures.\nAutoritzacions per encendre foc (Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació) Gestió de la sequera (Agència Catalana de l'Aigua) Mesures d'autoprotecció de les urbanitzacions (Departament de Medi Ambient i Habitatge) Pla general de política forestal Sistema d'informació sobre el Patrimoni natural (Departament de Territori i Sostenibilitat)\nCada estiu, del 15 de juny al 15 de setembre, el Govern porta a terme la campanya forestal de prevenció d'incendis. La campanya comporta el desplegament de més efectius per a vigilància, prevenció i extinció.\nCada any s'hi destina nou material i equipaments, es munten parcs d'estiu propers a les zones forestals i d'acord amb el mapa de risc d'incendi forestal elaborat pel Cos d'Agents Rurals, alguns helicòpters bombarders fan rutes de prevenció.\nEn conveni amb els ajuntaments, es fan actuacions concretes de prevenció, com són la neteja de franges forestals properes a urbanitzacions, la neteja de vegetació seca de parcel·les no edificades i de vials, el manteniment de la xarxa d'hidrants i s'elaboren plans d'autoprotecció locals.\nMapa de perill bàsic d'incendi forestal (Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació)


Serenia 2n dto\nNestum 50% descompte 2nd ud\nTractament de regal Vichy\nIsdin raspall facial REGALO\nUlleres Protecfarma Model Salamandra\nUlleres Model Koala Model Protecfarma\nUlleres De l'Arc de Sant Martí Protecfarma\nVichy 20%dto 2n und\nRegal netejador mans aerosol\nPegat terapèutic per proporcionar alleujament al dolor muscular i articular, especialment per al coll, manbes i canells. \nThermacare Unitats Lumbar i...\nPegat tèrmic terapèutic per alleujar el dolor muscular i articular a les zones lumbars i malucs.\nÉs un pegat de material suau i còmode, amb cèl·lules tèrmiques que alleugen el dolor muscular i articular dels cervicals\nRodillera de descarga del tendón rotuliano sin pliegues detràs de la rodilla (hueco poplíteo).\nThermacare Adaptable 3 unitats\nPegat tèrmic terapèutic per alleujar el dolor muscular i articular.\nRodillera de descarga del tendón rotuliano con estabilizador felxibes y sin pliqgues detràs de la rodilla (hueco poplíteo).\nThermacare Lumbar i Maluc 4...\nPegat tèrmic, per calmar el dolor muscular i l'articulació a la part inferior de l'esquena i el maluc.\nPegats tèrmics Nexcare 2...\nAquests pegats Nexcare dissenyats per 3M estan dissenyats per alleujar els dolors musculars de diverses parts del cos.\nMedilast Muslera Talla XL


Vuit drets que tenen des d'ara gossos, gats i altres animals de companyia\nDes d'aquest dimecres, les mascotes han aconseguit veure reconeguts una sèrie de drets que nombroses entitats havien reclamat des de fa temps. El més important és que s'han modificat diverses lleis en les quals es considerava als animals de companyia com a simples objectes, susceptibles de ser usats com a béns mobles. Ara passen a ser “éssers sentints”.\nPer aconseguir aquesta protecció tan anhelada dels animals de companyia s'han hagut de modificar la Llei Hipotecària, el Codi Civil i la Llei d'Enjudiciament Civil.\nD'aquesta manera, Espanya se suma a la llista de països del món, que consideren que els animals són ‘éssers vius dotats de sensibilitat’, i no coses inertes.\nAixò implica que les mascotes seran considerades legalment com un membre més de la família, alguna cosa que en realitat ve succeint en la immensa majoria dels casos, però que no estava legalment recollit en cap text jurídic.\nAquesta triple reforma que es va aprovar el 2 de desembre de l'any passat i va aparèixer publicada 14 dies més tard al Butlletí Oficial de l 'Estat, per a entrar en vigor aquest dimecres 5.\nObligacions dels amos\nPerò què significa exactament que els animals de companyia passen a ser part integrant de la família?\nLa nova norma afecta a la tinença d'animals de companyia (gats, gossos, ocells, rosegadors, rèptils, peixos, etc.) considera que tots són "éssers sentints" i per tant, han d'ocupar un lloc a la família com a membres legals d'aquesta.\nEn cas que existeixi un problema d'índole econòmic en el qual aquests animals puguin veure's immersos, aquests no són embargables ni hipotecables.\nÉs obligatori brindar-los totes les cures que necessitin, està prohibit el seu maltractament i abandonament i no es pot disposar testamentàriament de la seva vida.\nNo se'ls podrà emprar com a eina de patiment en casos de violència vicària i/o de gènere o per a infligir cap mena de maltractament a un altre membre de la família.\nEn tenir sensibilitat, se'ls ha d'aplicar el règim jurídic dels béns i/o de les coses, però sempre que això sigui compatible amb la naturalesa de cada animal o amb l'objectiu de protegir-los.\nEn el cas d'una separació en una parella o matrimoni, d'igual forma que el jutge decideix el destí dels fills (custòdia, guàrdia, règim de visites, etc.) també ho farà amb els animals de companyia.\nEn aquests casos, es repartiran les despeses i els càrrecs econòmics que es derivin de la cura que necessita cada animal. La normativa aclareix que, tot això ha de fer-se atès el benestar de tots els integrants de la família (inclòs l'animal).\nSi algú troba a un animal que estigui perdut, ha de procurar que torni amb la seva família i, en cas que no tingui propietari, se li lliurarà a qui estigui fent-se càrrec de la seva cura.\nEn cas d'accident de trànsit, no podrà eludir-se la responsabilitat d'atendre o fer-se càrrec de l'animal ferit.


Erques Ii Tenerife Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGuía de Isora, Tenerife, Espanya - Veure al mapa\nMés informació sobre Erques Ii\nDissenyat tant per oci com per negoci, Erques Ii està situat idealment a Vera De Erque; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nErques Ii ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de instal.lacions de barbacoa.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, TV satèl•lit/cable, nevera, forn microones, renta vaixelles per satisfer els clients més exigents. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Vera De Erque, el Erques Ii és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Carta Arqueològica de Barcelona - 057/1964\nIntervenció: Torre Romana número 2\nUTM X: 431075,00000 | UTM Y: 4581738,00000\nNom singular: Torre Romana número 2\nL'excavació es centrà en l'exterior de la torre, la qual presentava planta quadrada i estava obrada amb carreus sortints molt deteriorats.\nL'estructura conservava una alçada de 3,75 m. al parament dret, 3,45 m. al parament esquerra i de 5,85 m. al front. Per damunt, es localitzaven unes 16 fileres de carreus, rematades amb una cornisa gairebé totalment restaurada. Per damunt d’aquesta es documentava un cos de dos pisos obrat amb parament de carreus petits. Cadascun d’aquests pisos presentava dues finestres de mig punt a la zona frontal i una en el segon pis de parament dret. Les altres obertures existents eren modernes o havien aprofitat obertures anteriors. La part dreta d’aquest cos superior estava molt restaurada. No es va procedir al buidatge de la part massissa de la torre.\nAdequació i estudi de la muralla