Mis kuradi see on meditsiinis - Vaskuliit - May\nVererõhk (lat, Tensio arterialis) - vere poolt keha arteriaalsetes veresoontes arenenud rõhk (B.M.E. 1975, v.2 art 173).\nVererõhk on energia, mida süda vajab, et liigutada veremassi läbi tohutu veresoontevõrgu. Väikseimad neist on kapillaarid, mille ristlõige on nii väike, et vere ensüümielementidel on raske neid läbi viia. Väikestel veresoontel on kehas väga oluline funktsioon. Nende seinte kaudu toimub vahetus nende kaudu voolava vere ja ümbritsevate kudede vahel. Tänu anumatele võtab kude pidevalt toitaineid ja loobub raku aktiivsuse produktidest. Vere liikumine laevade kaudu on üks peamisi elemente, mis tagab inimese elu. Kui see peatub ja selle ja kudede vahel toimub täielik ainetevahetus, siis veres ei ole toitaineid ja see on rakkude jäätmeproduktidega üleküllastunud. Sel juhul surevad bioloogilised koed, kuna energiaallikas lakkab voolamast, et säilitada oma olemasolu. Lisaks põhjustavad keha aktiivsuse akumuleerunud tooted selle joobeseisundi, s.o. mürgitus. Üks raku optimaalse oleku säilitamise tegureid on vererõhk..\nStressiolukorras suureneb järsult kehas aktiivsete rakkude arv ja suureneb nende eluline aktiivsus. Selle tulemusel on vaja suurendada nende toiduga varustamist ja nende tegevusest eemaldamist. Selle probleemi lahendamiseks suurendab keha kapillaaride kaudu voolava vere hulka 1 sekundiga, pealegi sageli vererõhu tõusu tõttu.\nKuna bioloogiliste kudede eluline aktiivsus sõltub täielikult verevoolust, on inimkehal selle tagamiseks mitmeid kaitse- ja regulatsioonimehhanisme. Peamine neist on vererõhu regulatsioonisüsteem. Inimkeha normaalseks toimimiseks on vajalik vererõhu suhteline stabiliseerumine. Sama ohtlik on ka liigne rõhu tõus või langus.\nEmotsionaalse stressi seisundis on rõhu kerge tõus, mis aitab kaasa paremale vahetusele bioloogilise koe ja voolava vere vahel. See on eriti oluline lihaskoe jaoks, mis võib stressiolukorras olla pinges (kokkusurutud), mis takistab vere läbimist selle sektsiooni kaudu.\nMehe kehas on keskmiselt umbes 5 liitrit verd, naise kehas umbes 4 liitrit. Kuid mitte kogu vere kehas ei ringle pidevalt. Seal on nn vere depoo, kus suur kogus verd võib olla rahulikus olekus. Keha kasutab depoos põrna, maksa ja kopse. Nahk (sealhulgas nahaalused moodustised) on võimas lisa depoo. See võib sisaldada kuni 1 liitrit verd, praktiliselt liikumatus olekus. Tavaliselt lülitatakse deponeeritud veri vereringest välja, kuid emotsionaalse stressi kasvades viiakse see järk-järgult vereringesse, suurendades ringleva vere mahtu.\nVererõhku mõõdetakse elavhõbeda millimeetrites. Selle väärtust mõjutavad peamiselt 9 tegurit (joonis 19), millest peamised on:\n- vere hulk, mis siseneb veresoonte voodisse iga südamelöögiga;\n- vere eemaldamise kiirus;\n- arteri veresoonte seinte elastsus;\n- perifeersete veresoonte valendiku suurus ja elastsus, sealhulgas jääapillid;\n- tsirkuleeriva vere maht;\n- venoosse laeva mahutavus.\nKõik need tegurid võivad teoreetiliselt iseseisvalt mõjutada vererõhu väärtust. Praktikas lülitatakse algstaadiumis reeglina mitu rõhureguleerimise mehhanismi korraga sisse..\nKõige olulisemad rõhureguleerimise mehhanismid hõlmavad järgmist:\na) reguleerimissüsteem, mis kasutab suurtes anumates asuvaid rõhuandureid. See on üks kõige enam uuritud BP näidustuse meetodeid. Vererõhu tõus venitab suurte veresoonte seinu, kus asuvad sellele nähtusele reageerivad närvirakud. Mida rohkem seinu venitatakse, seda sagedamini lähevad impulsid keskele, andes märku võimalikust ohust inimkehale. Aju reageerib nendele signaalidele, langetades pulssi, vähendades pumbatava vere mahtu. Perifeerse vereringe laiendamiseks antakse käsk. Selle tulemusel normaliseerub vererõhk. Kui see langeb nõutavast tasemest madalamale, siis "töötab" korrektsioonimehhanism vastupidises järjekorras.\nb) keemilised regulaatorid. Kui vererõhk langeb piisavalt madalale, siis vere ja bioloogiliste kudede vahelised metaboolsed protsessid vähenevad. Selle tulemusel väheneb hapnikusisaldus kehas (O2) ja süsinikdioksiidi (CO2). Selline lahustuvate gaaside tasakaalu muutus põhjustab kemosensitiivsete rakkude signaalide edastamist ajule ja selle kaudu vereringesüsteemile, põhjustades südame aktiivsuse suurenemist perifeersete veresoonte ahenemise taustal.\nc) kesknärvisüsteemi verevarustuse rikkumine põhjustab ka O sisalduse järsu languse2 ja CO suurendamine2. See viib vereringet teenindavatesse autonoomsetesse närvisüsteemidesse saadetavate võimsate signaalide voo tekkimiseni, et suurendada südame aktiivsust ja perifeerse vasokonstriktsiooni astet. See viib vererõhu tagasi normaalseks..\nd) rõhu suurenemine - seda saab kompenseerida anumate täiendava venitamisega. Laevade venitamine suurendab nende mahtu ja alandab seetõttu vererõhku. Selle regulatsioonisüsteemiga on ühendatud ka süda - kontraktsioonide sagedus ja südame poolt väljutatava vere maht vähenevad iga kontraktsiooniga..\ne) tsirkuleeriva vere mahu vähenemine.\nf) vererõhu langusega eritavad neerud spetsiaalset ensüümi, mis põhjustab perifeersete veresoonte resistentsuse järsku suurenemist (vasokonstriktsiooni), mis põhjustab rõhu suurenemist\ng) neerude reguleerimise süsteem. Kui vererõhk tõuseb üle normi, suureneb vee ja soolakaotus uriinis kiiresti. Lõppkokkuvõttes väheneb tsirkuleeriva vedeliku maht vahesidemete kaudu. Paralleelselt väheneb südame kokkutõmmete sagedus ja ühe minuti jooksul pumbatud vere hulk. Kui rõhk langeb alla normi, toimub vastupidine protsess..\nLisaks ülalkirjeldatud vererõhu taseme kontrollimise mehhanismidele on ka teisi. Nende roll pole vähem oluline. Tuleb märkida, et erinevate vererõhku reguleerivate süsteemide aktiveerimise ulatus on üsna lai - mõnest sekundist mitme tunni ja päevani. Polügraafi testide läbiviimisel huvitavad meid mehhanismid, mis on suhteliselt kiiresti kaasatud vererõhu normaliseerimisse. Joonis 20 näitab vererõhu reguleerimise närvi mehhanisme..\nNagu sellest jooniselt näete, reageerivad esimesena rõhu taset mõõtvad “andurid”. Neist tulevad signaalid sisenevad närvisüsteemi keskosa peaaegu koheselt. Teatud viivitusega edastatakse teave CO sisalduse kohta2 ja umbes2 veres ja eraldi - ajukoe hapnikusisalduse kohta. See jälgis sisu nii kiiresti2 ajus on nähtus üsna mõistlik. Ajukudede hapnikusisalduse vähenemine allapoole normaalset taset põhjustab selle funktsioonide häireid ja lõpuks organismi surma. Veresoonte voodi reageerib viimati, mille ümberkorraldamine võib kesta kuni mitu minutit.\nJuba 1895. aastal tuvastas C. Lombroso hüdrosfügograafi abil uuritava isiku ütluste õigsuse kohta, et vererõhu muutus võib olla psühholoogilise stressi uurimisel väga informatiivne..\nVererõhk on kõige olulisem näitaja, mis kajastab südame-veresoonkonna funktsionaalset seisundit. See on maksimaalne südametegevuse ajal (süstoolne rõhk - SD) ja minimaalne südamelihaste lõdvestamisel enne järgmist kokkutõmbumist (diastoolne rõhk - DD). Veelgi enam, süstoolne rõhk kajastab täielikult südame enda seisundit ja diastoolne rõhk - perifeersete veresoonte resistentsuse seisundit. Mõned autorid soovitavad kasutada erinevust DM ja DD vahel - pulsisurve, mis pole emotsionaalse stressi hindamiseks mitte vähem informatiivne.\nVererõhku saab mõõta kahel viisil - otsene (rõhuanduri sisestamine otse arterisse) ja kaudne (kasutades subjekti käe külge kinnitatud kummist mansetti).\nVeelgi enam, kaudse meetodi abil ei mõõdeta mitte ainult vererõhku, vaid ka sellega seotud muutusi käe ruumalas.\nOtsese mõõtmise peamine puudus on kirurgilise sekkumise vajadus, mis on praktikas ja veelgi enam testimise ajal üldiselt vastuvõetamatu..\nPolügraafiseadmete kavandamisel kasutatakse harvemini vererõhu mõõtmise klassikalist meetodit, kui inimese vasakul käel kinnitatud mansetti pumbatakse õhku ja luuakse rõhk 50–60 millimeetrit elavhõbedat. Isegi see väike lisarõhk häirib vereringet, põhjustades kätes tuimusetunnet ja ebamugavustunnet kuni valulike aistingiteni..\nVererõhu tulemuste analüüsimisel klassikalises versioonis võetakse informatiivse indikaatorina "olulise" küsimuse korral vererõhu suhteline muutus (joonis 21), samal ajal mõõdetakse ka kõvera alune pindala ja algsele tasemele naasmise aeg..\nSee probleem lahendati edukamalt polügraafisüsteemis "Barrier". Hemodünaamika hindamiseks selles "klassikalise vererõhu" asemel mõõdetud mahulist vereringet, st. registreeritakse käe lõigust voolava vere koguse muutus. Meditsiinis nimetatakse seda hemodünaamika registreerimise meetodit "oklusiivseks" vereringeks. Iga veremahu muutus paralleelselt muudab rõhu taset, mida spetsiaalse anduri abil on suhteliselt lihtne registreerida. Mahuline vereringe kajastab üsna täpselt emotsionaalse stressi taset. Mahulise tsirkulatsiooni registreerimise tingimuste kohaselt peaks anduri tekitatav rõhk õlavarrele olema minimaalne. Isegi kui andur on kehal 3-4 tundi, ei tunne subjekt selle kinnitumisega seotud ebamugavusi.\nMahulise ringluse registreerimisel (joonis 22) on kõver dünaamilisem. Hingamislained on sellel selgesti jäljendatud. Nende väljanägemise mehhanism: sõltuvalt hingamise faasidest (sissehingamine või väljahingamine) muutub rõhk kõhuõõnes. Intrakavitaarse rõhu muutus mõjutab venoosset vereringet ja see omakorda mõjutab mahulist vereringet, mis on sellega tihedalt seotud. Mõlema kõvera võrdlus näitab, kui palju suurem on mahulise vereringe tundlikkus võrreldes klassikalisel viisil registreeritud arteriaalse rõhuga. Õrn registreerimistehnika, anduri keha külge kinnitamisel ebamugavustunde praktiline puudumine, mis ei takista vereringet, suurendab märkimisväärselt nii selle meetodi tundlikkust kui ka selle usaldusväärsust.\nMahulise vereringe mõõtmisel võivad informatiivseteks märkideks olla järgmised:\n- kõvera kestus (t), mis on määratud negatiivse rõhu ajaga kõhuõõnes;\n- kõvera amplituud (h) negatiivse suuruse tõttu\nrõhk, mis muudab käe kaudu voolava vere hulga;\n- impulsi laine amplituud (h2), mis on määratud veremahu muutustega pärast iga südamelööki.\nMuidugi, mahulist tsirkulatsioonikõverat mõjutab kümmekond erinevat tegurit, kuid mehhanismide mõistmise lihtsustamiseks oleme kaalunud ainult peamisi..\nSeega on vererõhk inimkeha jaoks väga stabiilne väärtus..\nOma püsivuse säilitamiseks on keha sunnitud kasutama mitmeid süsteeme, dubleerides suures osas üksteist. Äärmuslikes tingimustes rõhk tõuseb ja pärast stressi leevendamist naaseb see reeglina kiiresti algsele tasemele..\nOlemasolevatest rõhu registreerimise meetoditest tuleks kõige optimaalsemaks süsteemiks pidada süsteemi, mis registreerib mahulist vereringet. Olles vererõhu kaudne näitaja, on see sellest hoolimata informatiivne ja samal ajal leevendab täielikult manseti pealekandmisega seotud ebameeldivaid aistinguid..\n"Pulss (lat. Pulss - löök, tõuge) - veresoonte ruumala perioodilised kõikumised, mis on seotud nende vere täitmise dünaamikaga ja rõhuga neis ühe südametsükli jooksul" (BME t. 21, lk 393).\nEdasise mõistmise lihtsustamiseks, et muuta esitatud materjal meditsiinilise või bioloogilise hariduseta spetsialistidele kättesaadavamaks, ühendame mõisted "pulss" ja "pulss", ehkki teadusmeditsiini seisukohast pole see täiesti tõsi. Puls sisaldab olulist teavet mitte ainult verevarustussüsteemi töö kohta, vaid ka kogu organismi seisundi kohta üldiselt. Pulsi järgi üritasid iidse Hiina, Kreeka, India arstid diagnoosida mitmesuguseid haigusi. Galen eristas II sajandil eKr 27 pulsi tüüpi. Südame aktiivsuse kohta kirjutas XX sajandi suur füsioloog Ivan Petrovitš Pavlov: "Erinevaid südamehaigusi on nii palju, et need võivad rohkesti katta kõiki südame tegevuse poeetilisi kirjeldusi.".\nVereringe abil toimub ainete vahetus keha kudede ja väliskeskkonna vahel. Veri kannab mitmesuguseid aineid ühest elundist teise. Inimese veresoonte kogupikkus on umbes sada tuhat kilomeetrit. Keskmiselt pumbatakse neist päevas umbes kümme tuhat liitrit verd. Neli protsenti südame pumbatud vere kogumahust läheb selle hooldamiseks.\nInimese emotsionaalse stressi suurenemine põhjustab tema keha energiatarbimise suurenemist, mis omakorda suurendab vajalikku energiataset säilitavate süsteemide intensiivsust. Tuleb märkida, et stressi all oleva keha aktiivsust tagavate regulatiivsete protsesside aktiivsuse kasv on mõnevõrra ees. Näiteks esilekerkinud neuro-emotsionaalne stress suurendas energiatarbimist 10 k / kalorite võrra. Vastuseks sellele taastab keha "varuga", mis võib anda 11 k / kalorit, justkui kaitstes end energiaga varustamisel "õnnetuste" eest.\nLisaks sellele iseloomustab inimese vereringesüsteemi teatav inerts. Äkiline emotsionaalne stress ei pruugi kohe põhjustada muutusi kehas. Üldiselt on "inerts" - viivitusaeg koos füsioloogiliste reaktsioonide muutuste lisamisega mis tahes bioloogilise juhtimissüsteemi omadus. Südame löögisageduse muutus ei toimu hetkega, vaid mõne aja pärast, mille määravad inimese individuaalsed omadused.\nReaktsioonide inerts (viivitus) koosneb kahest komponendist:\nesimene on aeg, mis kulub reageerimise taseme muutmiseks, selle hindamiseks ja otsustamiseks käsu saamiseks.\nteine on aeg ümberkorraldusteks (muutusteks) ja optimaalsele tasemele viimiseks. Kokkuvõttes on see üsna keeruline ülesanne..\nKehas saab ringleva vere mahtu suurendada nii südame löögisageduse kui ka iga südamelöögiga vereringesse pumbatava vere hulga võrra. Inimkeha pole kaugeltki ükskõikne, tänu millele see lõpuks juhtub.\nVereringet reguleeriv süsteem, mis hõlmab südant, on sunnitud igal juhul otsustama, mis on parem, suurendada südame väljutatava vere mahtu või samal mahus suurendada sagedust. Reaalses elus lülitatakse need kaks mehhanismi reeglina peaaegu samaaegselt sisse, kuid emotsionaalse stressi teatud etappidel pole nende mõju aste sama. Vere minutimahu suurendamiseks kolmandiku võrra peab selle väljund suurenema sama pulsiga 30%. Seda probleemi saab lahendada, kui suurendada südame löögisagedust sama mahu verega, mis südamest väljutatakse. Tavaliselt toimuvad need muudatused reeglina paralleelselt..\nNeed inimelu protsessid ei saa toimuda eraldatult südame-veresoonkonna toimimisest. Inimese evolutsiooni käigus on välja kujunenud seos erinevate funktsionaalsete süsteemide vahel. Näiteks tavaliselt ei muutu hingamise sagedus (sügavus) ilma kardiovaskulaarsüsteemi muutusteta. Pealegi on südame ja veresoonte reaktsioon dünaamilisem ja toimub enne hingamise muutust. Kui C0 sisaldus veres on suurenenud2, siis saadetakse vastavad käsud hingamiskeskusesse ja kardiovaskulaarsüsteemi reguleerivatesse struktuuridesse. See on tingitud asjaolust, et regulatiivne süsteem kaitseb südame tegevust usaldusväärselt kehas esinevate juhuslike ja juhuslike muutuste eest..\nMis ajendas pulsinäitajate kasutamist polügraafisüsteemides? Paljude teadlaste uuringud on leidnud, et mida tugevam on emotsionaalne stress, seda intensiivsemad ainevahetusprotsessid raku ja vere vahel peaksid toimuma, seda rohkem on vaja vere mahtu, et kõrvaldada stressi mõju kehas..\nEmotsionaalset stressi saab mõõta pulsi järgi. Emotsionaalse stressi suurenemine suurendab pulssi, langus aga vähendab. Näib, et lahendus on olemas ja see indikaator peaks tegema polügraafi kontrollimise täpsuse suurendamise võimalikult lihtsaks. Kahjuks ei ilmne see muster alati. 20. sajandi keskel avastati nähtus, mis sisenes teadusesse impulsi "negatiivse faasina". Selle olemus seisneb selles, et hea füüsilise ettevalmistusega isikutel võib lühiajalise emotsionaalse koormuse korral (meie puhul testküsimuse korral) täheldada pulsi kahefaasilist muutust. Esiteks tõuseb pulss ja siis naaseb see oma algsele tasemele ja muutub mõnikord isegi madalamaks (joonis 23).\nNäiteks testimise ajal oli kahtlustatava südame löögisagedus 87 lööki minutis. Pärast olulise küsimuse esitamist suurenes see 95 löögini, millele järgnes langus 79 löögini. Selle tulemusel jääb “kogu pulss” testimise ajal praktiliselt samaks. Pealegi võib see impulsi "kõikumine" kesta kuni 3-5 minutit. Kuna polügraaf ei arvuta hetkeliselt keskmist pulssi, võib esineda juhtumeid, kus reaktsioon "olulisele" küsimusele langeb impulsi negatiivsesse faasi ja siis muutuvad salvestatud muutused "neutraalsete küsimuste" esitamisel saadud tulemuste lähedale..\nJärjekordse „mittestandardse” pulsisageduse põhjuste väljaselgitamiseks on läbi viidud mitmeid uuringuid. Kui inimesel on vastutegevus piiratud, võib stressiolukorras esineda juhtumeid, kus tugeva emotsionaalse stiimuli esitamisel pulss aeglustub. See on tingitud asjaolust, et negatiivsete emotsioonide mõju inimkehale on kahefaasiline. Alguses suureneb väiksemate negatiivsete emotsioonidega. Ootamatu terava emotsionaalse stressi korral võib sagedus väheneda. Negatiivsete emotsioonide kehale avaldades väga tugevat mõju, mitte ainult aeglustumine, vaid ka täielik lühiajaline südameseiskus (V.V. Frolks, 1954). Kuidas on see võimalik, kui emotsionaalse stressi suurenemine põhjustab ainevahetusproduktide mahu suurenemist ja selles olukorras peaks verevool suurenema? Selle probleemi lahendab inimkeha väljaspool kasti. Pisikese pulsisageduse languse taustal suureneb iga südamelöögiga väljutatud vere maht järsult. Seda tüüpi kardiovaskulaarsüsteemi reageerimise manifestatsioone on väga raske ennustada..\nEmotsionaalse stressi hindamise täpsuse parandamiseks ei kasutata sageli pulssi, vaid selle stabiilsust. Kui inimesel on keskmine pulss 60 lööki minutis, ei tähenda see, et igal sekundil jälgitakse ühte südametsüklit. Praktikas pole südamelöökide vahelised perioodid stabiilsed. Näiteks meie näites võib sagedusega 60 minutis ajavahemik üksikute kokkutõmmete vahel ulatuda 1,5 sekundist. kuni 0,8 sek. Tavaliselt, mida kõrgem on pulss, seda stabiilsem on tema rütm. Selle indikaatori arvutamiseks võetakse aeg R-lainete või pulsogrammide tippu vahel (joonis 24). Näiteks on R1 ja R2 vaheline aeg 1,2 sekundit, R2 ja R3 1,1 sekundit. jne.\nKirjanduses nimetatakse seda tehnikat periodomeetriaks (sõnast periood). Kõiki intervalle nimetatakse tavaliselt RR-ks. Südame kokkutõmbumise rütmi määrab suuresti pulssi reguleerivate närvistruktuuride "töö" täpsus. Selles keerukaimas biotsüberneetilises protsessis on juhtiv nn võrdluskeskus, mis võtab vastu teavet tegeliku impulsi ja vajaliku kohta. Nende andmete põhjal tehakse asjakohane parandus. Ütleme, et mingil hetkel küsiti “sisukas” küsimus. See tõi kaasa emotsionaalse stressi suurenemise. Aktiveeriti täiendavad bioloogilised struktuurid, kudede hapniku tarbimine ja CO vabanemine suurenes2. Elutoetuse vajaliku taseme säilitamiseks võetakse vastu "käsk", et suurendada pulssi 70-lt 80-le. Käsu läbimise aeg võtab umbes 0,1 sekundit. Kui teie pulss jõuab eesmärgini, antakse teile juhised lõpetada pulsi tõus. Pealegi tuleb ta jälle maha 0,1 sekundiga. Sellel perioodil võib impulss oma "lag" tõttu tõusta 81-82-ni. Järelikult erineb keha jaoks vajalik pulsisagedus alati tegelikust sagedusest. Seda "ebastabiilsust" (niinimetatud Baevsky pingeindeks) kasutati "EPOS" tüüpi polügraafides kahtlustatava eelneva seisundi hindamiseks.\nKahjuks ei suurene pulsi stabiilsus emotsionaalse stressi kasvuga alati. Raamat "Kosmiline kardioloogia" sisaldab kosmonaudi V. Nikolaeva-Tereškova andmeid, mis on saadud erinevatel etappidel enne käivitamist ja otse lennu ajal. Kosmosesõiduki Vostok maketis viibimise ajal oli tema pulss 72 ja pulsi ebastabiilsus 0,35 sekundit. Vahetult enne algust tõusis pulss 85 sekundini ja selle ebastabiilsus, vastupidiselt P.M. Ka Baevsky tõusis 0,40-ni. Ehkki kõigi andmete kohaselt peaks pulsisageduse suurenemist alati seostama pulsisageduse vähenemisega. Järelikult võivad pulsisageduse ja selle stabiilsuse näitajad reageerida emotsionaalsele stressile kalduvust nii tõusta kui ka väheneda. Nende parameetrite ühemõttelisuse puudumine vähendab märkimisväärselt kahtlustatava funktsionaalse seisundi hindamise usaldusväärsust polügraafikatsete ajal..\nSee kehtib eriti väite kohta nn "pingeindeksi" väidetavalt suure infosisu kohta, mis sisaldab RR-intervallide parameetreid (tabel 10. Esimeses etapis suureneb emotsionaalse stressi korral "indeks", teisel etapil see ei muutu, kuid kolmas on selle langus.\nKuna polügraafikatsete ajal ei tea me, millises seisundis subjekt on, on ohtlik uskuda "pingeindeksit".\nInformatiivsete märkide valimisel emotsionaalse stressi hindamiseks vastavalt pulsinäitajate tunnustele perioodil 1730–1950 on kasutatud kriteeriumides teatav stabiilsus (tabel 2).\nEmotsionaalse pinge taseme hindamisel vastavalt impulsi omadustele võivad informatiivseteks märkideks olla ka muutused sellistes parameetrites nagu: amplituud, algtaseme muutus, kõvera alune pindala, dünaamika, impulsi mähisjoone kõvera pikkus. Mis tahes "kõvera moonutuste" ilmumine või kadumine võib olla ka informatiivne märk, kui need ei tulene uurimise vastuseisust.\nVererõhk veresoontes väheneb, kui need südamest eemalduvad. Niisiis, täiskasvanutel aordis on see 140/90 mm Hg. Art. (esimene number tähistab süstoolset ehk ülemist rõhku ja teine diastoolset või madalamat) suurtes arterites - keskmiselt 120/80 mm Hg. Art., Arterioolides - umbes 40 ja kapillaarides 10–15 mm Hg. Art. Kui veri satub venoosse voodisse, väheneb rõhk veelgi, ulatudes kubitaalsesse veeni 60–120 mm vett. Art., Ja parempoolsesse aatriumisse suubuvate suurimate veenide korral võib see olla nullilähedane ja jõuda isegi negatiivsete väärtusteni. Terve inimese vererõhu püsimist hoiab kompleksne neurohumoraalne regulatsioon ja see sõltub peamiselt südame kontraktsioonide tugevusest ja veresoonte toonusest.\nVererõhu (BP) mõõtmiseks kasutatakse Riva-Rocchi aparaati või tonomeetrit, mis koosneb järgmistest osadest: 1) õõnes kummist mansett, mille laius on 12-14 cm, asetatud kinnitusdetailidega riidekarpi; 2) elavhõbeda (või membraani) manomeeter skaalaga kuni 300 mm Hg. Kunst.; 3) tagasivooluklapiga õhu sissepritse silinder (joonis 1).\nVererõhu mõõtmise ajal ei tohiks patsiendi käsi olla riietest vaba ja peopesa ülespoole sirutatud asendis. Vererõhu mõõtmine Korotkovi meetodil toimub järgmiselt. Mansett kantakse õlale ilma palju vaeva nägemata. Mansetti kummist toru on ühendatud õhusissepritse silindriga. Ligikaudu küünarnuki painde keskel määratakse brahiaalse arteri pulsatsioonipunkt, sellele kohale rakendatakse fonendoskoop (joonis 2). Pumbake mansetti järk-järgult õhku, kuni helid kaovad, ja tõstke elavhõbedasammast veel 35–40 mm, avage õhu tagasivooluventiil, et elavhõbeda tase (või manomeetri nool) ei langeks liiga kiiresti. Niipea kui rõhk mansetis muutub arteri vererõhust pisut madalamaks, hakkab veri tungima läbi arteri pigistatud lõigu ja ilmuvad esimesed helid - toonid.\nTooni ilmumise hetkel on süstoolne (maksimaalne) rõhk. Vererõhu mõõtmisel membraanmanomeetriga vastavad selle noole esimesed rütmilised võnked süstoolsele rõhule.\nKui arter on mõnevõrra kokkusurutud, kostab helisid: esmalt kostub heli, seejärel müra ja uuesti heli. Niipea kui manseti rõhk arteril lakkab ja selle valendik on täielikult taastatud, kaovad helid. Toonide kadumise hetkeks märgitakse diastoolne (minimaalne) rõhk. Vigade vältimiseks mõõdetakse vererõhku uuesti 2-3 minuti pärast..\nTavaliselt sõltub vererõhu väärtus individuaalsetest omadustest, elustiilist, ametist. Selle väärtus muutub vanusega (ligikaudsed juhised on toodud tabelis), suureneb ebahariliku füüsilise koormuse, emotsionaalse stressi jms korral. Lastel saab süstoolse rõhu väärtuse ligikaudselt arvutada valemi 80 + 2a abil, kus a on lapse eluaastate arv. Inimestel, kes tegelevad süstemaatiliselt füüsilise tööga, aga ka sportlastel, kipub vererõhk vähenema ja on mõnikord puhkeseisundis alla 100/60 mm Hg. Art., Mis kajastab vereringe kõige ökonoomsema energiarežiimi teket kehas. Vastupidi, hüpodünaamia tagajärjel kehtestatakse sageli kõrgem vererõhutase..\nVererõhu kõikumised (näiteks sõltuvalt koormusest, emotsionaalsest seisundist jne) on tavaliselt suhteliselt väikesed, kuna vererõhu õiget taset säilitavad selle reguleerimise keerulised mehhanismid; tervisliku inimese puhkehetkel erineb vererõhu väärtus päeva erinevatel kellaaegadel pisut (madalaimad väärtused on tavaliselt varahommikul). Erinevate haiguste korral rikutakse neid või neid regulatiivseid mehhanisme, mis põhjustab vererõhu muutust. Vererõhu püsivat tõusu nimetatakse arteriaalseks hüpertensiooniks ja langust nimetatakse arteriaalseks hüpotensiooniks. Kuigi vererõhu muutused mängivad sageli kaitsvat ja kohanemisvõimet, on normist kõrvalekaldumisel (ja see juhtub peaaegu iga inimesega) parem konsulteerida arstiga, kuna vererõhu taset mõjutavad paljud erinevad tegurid. Näiteks tekib hüpotensioon mürgituse, nakkushaiguste, kardiovaskulaarsüsteemi haiguste jms korral. Vererõhu tõusu täheldatakse endokriinsete häirete, neeruhaiguste, hüpertensiooni jt korral. Sageli tõuseb noorukitel vererõhk puberteedieas (nn juveniilne hüpertensioon).\nVererõhu mõõtmisel ja hindamisel on suur praktiline tähtsus hüpertensiooni, neurotsirkulatoorse düstoonia, veresoonte puudulikkuse ägedate ja krooniliste vormide, mõnede südamepuudulikkuse ja muude kardiovaskulaarsüsteemi haiguste, aga ka mitmete närvi- ja endokriinsüsteemi haiguste, neerude diagnoosimisel. Vererõhku tuleb mõõta nii laste ja noorukite arengu jälgimise protsessis kui ka täiskasvanute puhul - arsti esmase läbivaatuse ajal, samuti dispansiaalse vaatluse käigus..\nHüpertensiivne kriis on vererõhu väljendunud tõusu tingimus, millega kaasnevad iiveldus, oksendamine ja müra peas. Kriisi algust soodustavad neuro-emotsionaalne stress, stressirohked olukorrad, meteoroloogiliste tegurite tegevus, ehkki mõnikord võib riigi seisund halveneda ilma nende põhjusteta. Mõnikord areneb kriis järsult, sellele võib eelneda üldine halb enesetunne, peavalu, raskused pea tagaosas.\nHüpertensiivse kriisi kerge vorm avaldub tinnituse, pearingluse, ebakindla kõnnaku ja peavaluna. Patsiendid kurdavad kuumustunnet, südamepekslemist, rindkere taga olevat ahenemist. Hüpertensiivse kriisi raskemate vormide korral on patsientide kaebused samad, kuid tavaliselt on need rohkem väljendunud. Püsiva peavaluga kaasnevad iiveldus ja oksendamine, unisus. Võimalik nägemise, kuulmise, lõhna kahjustus.\nKerge hüpertensiivne kriis möödub tavaliselt ilma tõsiste tagajärgede ja komplikatsioonideta. Kriisi esimeste märkide ilmnemisel peab patsient looma täieliku puhata. Nad panevad ta voodisse (voodi peaotsa tuleks veidi üles tõsta), panevad sinepiplakatid kaela tagaküljele, vasikalihastele ja rinnaku taga esineva valu korral südamele. Võite teha kuuma sinepijalavanni (1 supilusikatäis kuiva sinepi 1 liitri vee kohta) või panna vasikatele soojenduspadjad, anda antihüpertensiivseid ravimeid, näiteks dibasooli, ja rahusteid - palderjani tinktuuri, eleeni jne. Juhtudel, kui need meetmed mõju pole, peate helistama arstile.\nHüpotensiivne kriis. Madal vererõhk võib olla normi individuaalne variant. Vererõhu patoloogilist alandamist iseloomustab peamiselt vererõhu langus alla 100/60 mm Hg. Art., Hüpotensiivse kriisi korral muutub see näitaja veelgi väiksemaks. On kaebusi südamevalu, peavalu ja pearingluse, tugeva nõrkuse, töövõime kaotuse kohta. Valu tuima südamevaluga piirkonnas ei kiirgu tavaliselt naaberpiirkondadesse (erinevalt stenokardiast). Need esinevad igal kellaajal päeval, kuid sagedamini hommikul ja pärast füüsilist pingutust kestavad tundide kaupa. Samal ajal suureneb peavalu, omandades raske migreeni iseloomu. Suur pearinglus, magama heidetud. Horisontaalsest asendist vertikaalsesse asendisse minnes tuleb minestada. Patsient on kahvatu, unine, lamab voodis ükskõikses asendis. Õpilased on laienenud. BP vähendatakse 75/55 mm Hg-ni. Art. ja vähem. Patsiendile tuleb anda kuuma kanget teed või kanget kohvi, helistage arstile.\nMõnel juhul kasutatakse lisaks ravimite võtmisele ka vererõhu alandamiseks teatud bioloogiliselt aktiivsete punktide nõelravi. Väljaspool kriisi võib see olla sõltumatu viis kõrge vererõhu raviks. Soovitud efekti on võimalik saavutada ainult mitme punktirühma masseerimisega. Niisiis masseeritakse punkte 3 ja 7 toonilise stimuleeriva meetodiga, sügava rõhuga, võimaliku vibratsiooniga 30 s - 1 min. Ülejäänud punkte masseeritakse rahustava meetodiga, kerge rõhu vastuvõtmine pöörlemisega aeglasemas tempos vastavalt joonisel fig. 3.\nPunkt 1 on asümmeetriline, paikneb parietaalse fossa keskel (joonis 3, a). Massaaž istudes ja lamades.\nPunkt 2 on asümmeetriline ja asub tagumisel keskjoonel 3 cm kõrgusel peanaha piirist kuklakujulise müra all (joonis 3, a). Masseeri istudes.\nPunkt 3 on sümmeetriline ja asub sääreosa sisepinnal (joonis 3, c) sisemise pahkluu kohal, sääreluu siseservas. Massaaž üheaegselt paremal ja vasakul isteasendis välja sirutatud jalgadega.\nPunkt 4 on sümmeetriline ja asetseb voldi lõpus, mis on moodustatud, kui käsi on küünarnuki liigeses painutatud (joonis 3, b). Masseerimisel pange käed lauale painutatud, peopesa allapoole, massaaži vaheldumisi paremale ja vasakule.\nPunkt 5 on sümmeetriline, paikneb säärel veidi hüppeliigese sisemise osa kohal (joonis 3, e). Masseeri istudes või lamades, samaaegselt mõlemalt poolt.\nPunkt 6 - sümmeetriline, asub säärel (joonis 3, e) punkti 5 ees ja ees ning masseerige samaaegselt paremale ja vasakule.\nPunkt 7 - sümmeetriline, asetseb jala fotaalses osas plantaarses osas, mis moodustatakse siis, kui sõrmed on painutatud (teise varba vastas), massaaži vaheldumisi paremal ja vasakul (joonis 3, e). Seda punkti on soovitatav masseerida suurenenud vererõhuga iga 1 1 /2-2 h.\nPunkt 8 on sümmeetriline, asetseb käsivarre pinna siseküljel randme keskmise voldi kohal (joonis 3d), kõõluste vahel. Neid punkte tuleks vaheldumisi masseerida, samal ajal kui harjad peaksid asetsema laua peal, peopesad üles.\nPunkt 9 on sümmeetriline, asetseb käsivarre sisepinnal randme keskmise voldi kohal (joonis 3d), kõõluste vahel. Masseeri nagu punkt 8.\nPunkt 10 on sümmeetriline ja asub randme sisepinnal (joonis 3d), kõõluste vahel. Masseeri vaheldumisi paremal ja vasakul, nagu punkt 8.\nPunkt 11 on sümmeetriline ja asub randme siseküljel keskmise voldi kõõluste vahelises depressioonis (joonis 3d). Masseeri nagu punkt 8.\nJoon. 3. Hüpertensiooni akupressiooni bioloogiliselt aktiivsed punktid (üksikasjalikum selgitus tekstis).\nArterijalina rõhkeni (tensio arterialis; BP; arteriaalne vererõhk)\nrõhk, mida arteri veri avaldab selle seinale; A. d väärtus sõltub südame väljundi väärtusest, perifeersete veresoonte kogu verevoolu takistusest ja arteriaalsete seinte seisundist.\nArterijalina rõhkealusedjalina - A. päev., mõõdetuna inimesel Korotkovi meetodil vahetult pärast öist und, enne kui katsealune tõusis voodist, tühja kõhuga, lamavas asendis.\nArterijalina rõhkeküliliumbese (sün. A. d. süstoolne tõene) - süstoolne A. d., mõõdetuna otsese verise meetodiga või tahhüostsillogrammi analüüsi põhjal; seoses vere A. hüdraulilise šoki toime kaotamisega. b. allapoole süstoolset A. d., mis on määratud, kui arter on kinnitatud kummist mansetiga.\nArterijalina rõhkediastoljacheskoe (sün.: A. d. minimaalne, diastoolne rõhk, diastoolne vererõhk) - A. d südame diastooli lõpuks, kui see jõuab südametsükli ajal miinimumväärtuseni.\nArterijalina rõhkenie lisadajaintravenoosne - vt Täiendav vererõhk.\nArterijalina rõhkelisaksjakeha (sün. A. d. täiendav) - muutus A. d-s võrreldes jääk- või baasosa A. d-ga, mis on põhjustatud juhuslike keskkonnategurite mõjust või mis tahes stressitesti läbiviimisest; A. d.: iseloomustab uuritaval teatud määral kalduvust hüper- või hüpotensiivsetele reaktsioonidele.\nArterijalina rõhkemaksimaalnejalina - vt süstoolne vererõhk.\nArterijalina rõhkemiinimumjalina - vt diastoolne vererõhk.\nArterijalina rõhkejääjatäpne - erinevus juhusliku ja basaal A. d. vahel, iseloomustades selle labiilsust.\nArterijalina rõhkepulssumbese (syn: vererõhk, pulss, pulsisurve) - erinevus süstoolse ja diastoolse A. d vahel; normaalne on 30–60 mm Hg. st.\nArterijalina rõhkesüstooljacheskoe (syn: A. d. maksimaalne, süstoolne vererõhk, süstoolne rõhk) - A. d süda süstooli perioodil, kui see jõuab südametsükli ajal oma kõrgeima väärtuseni.\nArterijalina rõhkesüstooljaratsionaalselt jaarteriaalne - vt külgne vererõhk.\nArterijalina rõhkejuhtumjaynoe - a. mõõdetakse igal kellaajal ilma spetsiaalsete koormate ja proovideta.\nArterijalina rõhkeKepõhi (sün. vererõhu keskmine) - A. d., mis vastab õhurõhu tasemele tonomeetri kummivannis, kus diastoli ajal jääb veresoone luumen minimaalseks ajaks suletuks; määratakse arteriaalse ostsillograafia abil, täpsemini - tahhüostsillogrammi analüüsi põhjal; peegeldab arteriaalse seina elastsuse astet.\nArterijalina rõhkeudjarnoe - süstoolse ja külgsuunalise A. d väärtuste erinevus: tavaliselt inimestel on 20–40 mm Hg. st.\nPatoloogiate areng on tingitud mitmesugustest teguritest. Varem usuti, et suurim oht on diastoolse rõhu tõus. Seda nähtust seostati hiljem neerukahjustusega. Tänapäeval on peamine oht reeglina vale eluviis. Eelkõige vähenenud aktiivsus või vastupidi suurenenud füüsiline aktiivsus. Eksperdid soovitavad viia elustiil tagasi normaalseks, jälgida ärkveloleku ja puhkerežiimi. Lisaks tuleks igal võimalusel vältida stressirohkeid olukordi.\nDieet on samuti oluline. Tasakaalustatud toitumine tagab kõigi vajalike ainete omastamise kehasse\nVeresoonte normaalse tegevuse eeltingimus on vitamiinide ja mikroelementide vastuvõtmine, mis aitavad neid tugevdada. See on eriti oluline pärast neljakümne aasta vanust, kui patoloogiate tekke oht suureneb märkimisväärselt. Kui seisund halveneb, ei tohiks unustada spetsialisti külastamist.\nArteriaalne rõhk on jõud, millega veri surub veresoonte seintele..\nSee on oluline parameeter, mille abil saate iseloomustada südame-veresoonkonna tööd..\nOn olemas sellist tüüpi vererõhku:\nEsimene (ülemine) näitab jõudu, millega veri surub veresooni järgmise vereannuse väljutamisel. Teine (alumine) näitab survejõudu veresoonte seintele hetkel, kui süda peatub kontraktsioonide vahel.\nRõhku saab mõõta elavhõbeda millimeetrites. Erinevatel kätel mõõdetuna võib see erineda. Erinevus ei ole suurem kui 10 mm. rt. st.\nÕige diagnoosi seadmiseks on oluline esialgu arterite vererõhku õigesti mõõta. Tervisliku inimese jaoks peetakse normiks vererõhku 120/80 millimeetrit elavhõbedat..\nKuid kui see on pisut kõrgem, näiteks 130/85 mm. rt. Art. siis ei loeta seda kõrgendatud tasemeni. Piirväärtus on 140/90 millimeetrit elavhõbedat.\nKui rõhk on ülalpool näidatud piirides, ei ole seda vaja töödelda. Arstid soovitavad teie vererõhku jälgida vähemalt üks kord päevas. Seda saab teha õhtul või hommikul..\nKui vererõhk on kõrge või madal, on soovitatav viivitamatult pöörduda spetsialisti poole.\nSee näitaja on oluline kriisiolukorras.\nJuhtub, et inimesel võib olla normist kõrgem või madalam rõhk, kuid samal ajal tunneb ta end normaalselt. Seda seetõttu, et välised tegurid mõjutavad vererõhku..\nNäiteks võib rõhk olla madal kuuma ilmaga, kui kehas on vähe vedelikku, mis higist välja tuleb. Sel juhul laienevad ka anumad..\nSamuti ilmneb ortostaatiline sündroom. See on siis, kui laevadel pole aega inimese tegudele reageerida, näiteks kui ta järsku diivanilt tõuseb. Sel juhul on võimalik isegi lühikeseks ajaks teadvus kaotada. See on eriti märgatav südamehaigustega inimestel..\nArst saab diagnoosida "hüpertensiooni", kui pärast kahte rõhu mõõtmist erinevates tingimustes on süstoolne elavhõbeda läbimõõduga 140 millimeetrit või rohkem.\nInimkeha vereringe protsess on pidev. Arteriaalne rõhk on ülemine ja alumine. Nendele mõistetele on olemas terminid. Ülemist rõhku nimetatakse ka süstoolseks ja arteriaalseks ning alumist nimetatakse venoosseks ja diastoolseks. Mõlemad seda tüüpi rõhud esinevad kehas samaaegselt. Vererõhu ja venoosse rõhu erinevus põhineb südame funktsioonil, vere väljasaatmisel või selle imendumisel.\nVererõhku on uuritud antiikajast peale. Verevoolu jõu mõju kehale on tohutu ja see on juba pikka aega teada saanud. Tervendajad kasutasid verejooksu mitmesuguste haiguste pärast, kuna märgati, et pärast selliseid manipuleerimisi paranes patsiendi heaolu. õppinud 18. sajandil. Sellest ajast alates on seda protseduuri pidevalt ajakohastatud ja nüüd võime kindlalt öelda, et see on viidud täiuslikkuseni.\nHüpotensioon (hüpotensioon) on seisund, kui vererõhk langeb inimesel märgatava tasemeni, ja seda on kahte tüüpi: äge ja krooniline.\nHüpotensiooni ägeda vormiga kaasneb peamiselt aju hapnikuga varustatuse vähenemine (hüpoksia) ja peamiste inimorganite töö halvenemine, mis põhjustab kiireloomulise arstiabi vajadust. Olukorra tõsiduse määrab selles olukorras mitte niivõrd veresoonte vererõhu tase, kuivõrd selle languse kiirus ja suurusjärk.\nArteriaalne hüpotensioon raskendatud kujul avaldub veresoonte tõsise puuduse korral anumates. Samuti võib sellise hüpotensiooni tõttu tekkida tõsine mürgistus nitroglütseriini, alkoholi, ravimite, kiirendatud ravimite, näiteks kaptopriili, klonidiini, nifedipiiniga. Ja ka raske infektsiooni, sepsise, dehüdratsiooni ja suure verekaotusega.\nJa selle esinemise põhjust tuleks esmajoones arvestada vältimatu meditsiiniabi korral..\nInimesed, kellel on kalduvus vererõhu krooniliste languste tekkeks, ei puutu üldiselt pikka aega kokku suurte südame-veresoonkonna süsteemi ohtude ja komplikatsioonidega, nagu näiteks inimesed, kes kannatavad kõrge vererõhu all. Kuid asjata saavad nad vähe tähelepanu. Lisaks suurendab vanas eas hüpotensioon isheemilise insuldi tõenäosust. Ja noortes alandab see nende töövõimet, mis mõjutab oluliselt ka nende elukvaliteeti..\nArteriaalse hüpotensiooni kummaline ja kohati sagedane manifestatsioon on täiendav rõhulangus kohe pärast seda, kui inimene võtab pärast horisontaalset olekut järsku keha vertikaalasendi. Tavaliselt kestab see mõni minut. Selline hüpotensioon ilmneb tavaliselt hommikul ja seda võib iseloomustada aju nihutatud verevarustusega, samuti tinnituse, pearingluse ja silmade tumenemisega. Mõnikord põhjustab see teadvuse kaotust ja kujutab endast seetõttu isheemilise insuldi ohtu, aga ka vigastuste ilmnemist pärast kukkumist. Ortostaatilise hüpotensiooni ilmnemisele aitavad alati kaasa rasked haigused, eelnevad operatsioonid ja mõned ravimid, patsiendi pikenenud, lamav seisund..\nKroonilist arteriaalset hüpotensiooni väljendavad lisaks ülaltoodule juba päeva alguses ka närviline seisund, depressioon, kiire väsimus, madal töövõime, peavalu, eelsoodumus teadvusekaotuseks. Mõnikord on valu südame piirkonnas. Samuti on iseloomulik halb sallivus külma ilma, kuumuse, kinniste ruumide ja tugeva füüsilise koormuse suhtes..\nMõne inimese puhul on krooniline hüpotensioon normaalne. Ja see ilmneb keha suurte spordikoormuste tõttu, pidevas viibimises troopilises kliimas, kõrgetel mägipiirkondades või Põhja-Jää ringist kaugemal. Sellistes olukordades ei peeta madalat vererõhku haiguseks ja inimene seda praktiliselt ei tunne..\nKuid nii juhtub, et krooniline hüpotensioon on iseseisev vaev või mõne muu haiguse tagajärg. Selle põhjuseks on veresoonte halb seisund või südame vereringe vabanemise vähenemine.\nRegulaarsed vererõhu mõõtmised erinevatel kellaaegadel päeval ja öösel aitavad tuvastada madalat vererõhku.\nUuring hõlmab kindlasti põhjuse otsimist, mis viis vererõhu languseni. Selleks võib meditsiinispetsialist lisaks patsiendi üksikasjalikule läbivaatusele välja kirjutada ka elektrokardiogrammi või Doppleri ehhokardiograafia..\nMis on ohtlik kõrge ja madala vererõhu korral\nPsühho-emotsionaalse või füüsilise koormuse ilmnemisega kutsub keha esile vererõhu tõusu - see on norm. Tegevus on tingitud adrenaliini vabanemisest, mis ahendab veresooni ja tugevdab lihaskiudude, sealhulgas südame funktsiooni. Kui rõhk muutub rahulikus olekus, on see patoloogia.\nRegulaarne vererõhu ületamine on hüpertensiooni sümptom. Hüpertensiooni tõttu väheneb töövõime, on kiire väsimus, õhupuudus, südamevalu, halb unekvaliteet ja suurenenud ninaverejooksu oht. Selliste raskete häirete nagu insult, südameatakk risk suureneb mitu korda..\nHüpotensioon on ka vererõhu patoloogiline seisund, mida iseloomustab madal vererõhk. Rikkumine on tervisele vähem ohtlik. Hüpotensioon põhjustab kudede toitumisvaegust, mistõttu sageli areneb isheemia, nõrk immuunsussüsteem, minestamine ja mitmed kesknärvisüsteemi häired.\nKõrget vererõhku provotseerivad tegurid on kõigil patsientidel ühesugused, olenemata nende vanusest.\nMõistet "arteriaalne hüpertensioon" kasutatakse rõhu püsiva tõusu üle seatud taseme\nHüpertensiooni peamiste riskitegurite hulgas:\neriti ohtlikud on hormonaalsete ravimite, suukaudsete rasestumisvastaste vahendite kasutamine;\nHüpertensiooniga patsientide puhul on antihüpertensiivsete ravimite kasutamisel näidatud regulaarne vererõhu kontroll..\nMadal vererõhk on vähem tüsistuste oht, kuid ebamugavustunnet täheldatakse siiski. Patoloogiat iseloomustab pearingluse, üldise halb enesetunne ja nõrkus, kahvatu nahk. Viimaste uuringute kohaselt on aja jooksul tõestatud hüpotoonia hüpertoonia progresseerumise suurenenud risk..\npiisav uni, alates 6-7 tundi;\naktiivne füüsiline koormus;\nTäiskasvanueas erinevad näitajad mitte ainult aastate, vaid ka patsiendi soo järgi. Iga inimene on lihtsalt kohustatud teadma, millised on nende puhul vererõhu lubatud positsioonid, nii et pärast seadmega mõõtmist väheneb oht, et sagedamini tekivad ohtlikud patoloogiad südamesüsteemist. Allpool on tabel, mis näitab, milline peaks ideaaljuhul olema täiskasvanute naiste ja meeste vererõhk vastavalt vanusekategooriale.\nRaseduse ajal on suur tõenäosus kerge hüpertensiooni esinemiseks, mis on normi aktsepteeritav piir. Seda kõrvalekallet seletatakse süsteemse verevoolu kahekordistumisega, mis on tingitud uue elu olemasolust emakas. Sellisest rikkumisest vabanemine on aja küsimus, seetõttu ei tasu sünteetiliste toimeainetega ravimeid asjata võtta - ja rasedale ei aitata ning laps võib kahjustada saada.\nVererõhu tõus toimub siis, kui süda väljub suurtesse kogustesse veresoontesse või veresoonte seinte suurenenud pinge tõttu. Neerud mängivad olulist rolli vererõhu normaliseerimisel..\nSuurenenud survet ei ole praktiliselt tunda, kui see ei ületa teatud künniseid. Vererõhu tõusuga võivad tekkida järgmised sümptomid:\npeavalu, võimalik, et pea tagumine osa;\nArteriaalne hüpertensioon või nagu seda nimetatakse ka hüpertensiooniks. See on haigus, mille põhjustab arterite kõrgenenud vererõhk. Ja see ei ole teiste inimorganite haiguste, näiteks neerude, endokriinsüsteemi ja südamehaiguste tagajärg.\nTeisene hüpertensioon, kaudne või sümptomaatiline, see tähendab, põhjustatud muudest haigustest, arteriaalne hüpertensioon. Need on sümptomid, mille ajal vererõhu tõus on seotud arterite rõhu reguleerimisega seotud organite ja süsteemide teatud haiguste või defektidega..\nSellises olukorras on ajukahjustuse korral hüpertensioon neerude kaudu - neerupõletikuga, tsentraalne. Ja ka pulmonogeensed, hingamissüsteemi pikaajaliste haigustega ja neerupealise või kilpnäärme haiguste tagajärjel.Hemodünaamiline, aordiklapi kahjustuse või aordi enda talitlushäiretega. Oluline on see, et seda tüüpi hüpertensiooni ravi on selle põhjustanud haiguse ravi. Arteriaalne hüpertensioon lakkab tavaliselt esmast haigust likvideerimast.\nMiks sõltub suurenenud rõhk arterites??\nKorduv rõhu tõus arterites võib aeg-ajalt tekkida ebaõige hingamise tõttu une ajal. Samuti ilmneb vererõhu tõus sageli stressiolukordade või neurootiliste häirete tõttu. Lisaks on vererõhul võime tugevalt hüpata, isegi kriitilisele tasemele, tingituna teatud ravimite kirjaoskamatust kasutamisest, kofeiiniga jookide liigsest tarbimisest ja muudest stimulantidest..\nHaiguse olemasolu ja taseme kindlaksmääramiseks kasutatakse mitmepäevase perioodi jooksul ning erinevatel kellaaegadel päeval ja öösel pidevat vererõhu mõõtmist, moodustades täpse profiili vererõhu muutustest. Need kirjed võivad olla korrelatsioonis EKG-ga.\nHaiguse uurimiseks saavad nad endiselt kasutada tervet hulka diagnostilisi tehnikaid, mille eesmärk on arterite uurimine. Vererõhu esinemise põhjuseks on neerudega seotud haigused, sel põhjusel tehakse uuring veresoonte kontrastaine röntgenpildi ja neerude ultraheli põhjal. Kahjustatud anumate ilmnemise alguses on nad orienteeritud ultraheli Doppleri tehnika abil.\nIlma tõrketa uuritakse südame aktiivsust igasuguste elektrokardiogrammide abil, näiteks: Holteri jälgimine, puhke-EKG, testid jooksulindi koormustega ja ehhokardiograafia. Isegi hüpertensiooni diagnoosimisel mängib olulist rolli patsiendi silmapõhi, kuna peeglis peegeldub keha kõigi veenide ja arterite seisund\nSeetõttu on lisaks kardioloogiga konsulteerimisele oluline külastada ka nendel teemadel spetsialiseerunud silmaarsti..\nTeadlased jätkavad mitmesuguste muutuste mõju keha normaalses töös ja nende mõju EVA jõudlusele. Põhifunktsioonide hulka kuuluvad:\nNeerud reguleerivad keha soolataset, hoides naatriumi ja vett ning väljutades kaaliumi. Selle protsessi tasakaalustamatus võib provotseerida veremahu suurenemist ja tõsta veresoonte seinte vererõhku.\nSee süsteem toodab angiotensiini ja aldosterooni hormoone. Angiotensiin ahendab veresooni, mis võib põhjustada kõrget vererõhku. Aldosteroon kontrollib, kuidas neerud reguleerivad vedeliku ja soola taset. Aldosterooni taseme või aktiivsuse suurenemine võib seda neerufunktsiooni muuta, mis võib põhjustada veremahu suurenemist ja vererõhu tõusu.\nMuutused väikeste või suurte arterite struktuuris või funktsioonis võivad tõsta vererõhku. Angiostezin-rada ja immuunsussüsteem võivad tugevdada väikseid ja suuri artereid, mis mõjutavad BP-d (vererõhk)\nEVA-ga seotud kehasüsteemide mõistmise oluline osa pärineb geeniuuringutest. Väga sageli on see haigus pärilik. Aastaid kestnud eksperimenteerimine on suutnud tuvastada EVA-d mõjutavaid geene ja mutatsioone. Need teadaolevad geneetilised tegurid moodustavad aga ainult 2–3% kõigist juhtudest.\nUued uuringud on näidanud, et mõned DNA muutused loote arengu ajal võivad samuti olla teguriks ECA tekkimisel vanusega..\nEVA keskkonnaalased põhjused on järgmised:\nSöön palju soola\nTeadus on näidanud, et ülekaaluline ja rasvunud võib suurendada veresoonte vastupanuvõimet, põhjustades südame kõvemat tööd ja viia kõrge vererõhuni..\nAstma või hormoonasendusravi retseptiravimid, sealhulgas rasestumisvastased tabletid ja östrogeen, ning käsimüügiravimid, näiteks need, mis on ette nähtud külmetushaiguste korral, võivad põhjustada teatud tüüpi EVA-d.\nSee on tingitud asjaolust, et need ravimid võivad häirida vedeliku ja soola tasakaalu kontrollimise protsesse kehas, põhjustades veresoonte ahenemist või Renin-Angiotensiin-Aldosterooni süsteemi toimimist, põhjustades kõrget vererõhku.\nMuud EVA põhjused\nMuud EVA põhjused võivad hõlmata:\nNeed seisundid muudavad seda, kuidas teie keha kontrollib vedelike, soola ja hormoonide taset veres, ja põhjustavad sekundaarse vererõhu tulemusi..\nVererõhk on veresoonte hüdrodünaamiline rõhk, mis tekib südame töö tõttu vere pumpamisel veresoonkonda ja veresoonte takistusel.\nArterite, veenide ja kapillaaride vererõhu hulk on erinev ja see on üks keha funktsionaalse seisundi näitajaid. Vererõhk läbib rütmilisi kõikumisi, suureneb koos südame (süstooli) kokkutõmbumisega ja väheneb selle lõõgastusperioodil (diastol). Iga uus südameosa väljutatud veri venitab aordi ja keskmiste arterite elastseid seinu. Südame pausi ajal varisevad arterite venitatud seinad kokku ja suruvad verd läbi arterioolide, kapillaaride ja veenide.\nInimestel ja paljudel imetajatel on maksimaalne (süstoolne) rõhk umbes 120 mm Hg ja minimaalne (diastoolne) rõhk umbes 70 mm Hg. Art. Nende kahe väärtuse erinevust (rõhu muutuse amplituud iga südame löögisageduse korral) nimetatakse pulsisurveks. Füüsilise ja emotsionaalse stressiga kaasneb lühiajaline vererõhu tõus, mis on füsioloogiline adaptiivne vastus.\nVererõhku saab mõõta otsese (verise) meetodiga - kanüüli sisestamisega torusse manomeetriga ühendatud anumasse (esmakordselt viis selline mõõtmine läbi inglane S. Gales 1733. aastal) või kaudse (vereta) meetodi abil - sfügmomanomeetri abil. Inimestel mõõdetakse vererõhku tavaliselt käsivarre kohal, küünarnuki kohal; antud juhul määratud väärtus vastab vererõhule ainult selles arteris ja mitte kogu inimkehas. Saadud arvud võimaldavad siiski hinnata subjektis avaldatava rõhu suurust..\nKui veri läbib kapillaare, väheneb vererõhk umbes 40 mm Hg. st. arterioolide otsas kuni 10 mm Hg. st. kapillaaride üleminekul venule. See vererõhu langus on tingitud vere hõõrumisest vastu väikeste laevade seinu; see hoiab verd neis voolamas. Kapillaarrõhu väärtus sõltub arterioolide ja venoosse rõhu toonist ning määrab suuresti vere ja kudede vahelise ainevahetuse tingimused. Veenides ilmneb veel üks vererõhu langus, mis veenivere suu juures muutub atmosfäärist madalamaks, mida seostatakse rinnus oleva negatiivse rõhu imemise efektiga:\nJoon. 1. Vererõhk vereringesüsteemi erinevates osades. Punktiir tähistab süstoolse ja diastoolse keskmise rõhku. Südame lähedal olev venoosne rõhk langeb alla nulli (alla atmosfäärirõhu).\nVenoosset rõhku mõõdetakse otse, sisestades manomeetriga ühendatud nõela veeni. Vererõhu tase ja kõikumised mõjutavad veresoonte baroretseptoreid; niimoodi tekivad närvi- ja humoraalsed reaktsioonid, mille eesmärk on säilitada rõhk antud organismile iseloomulikul tasemel ja vereringe isereguleerimine.\nInimestel on arterite keskmine vererõhk järgmine: süstoolne (maksimaalne) 115 - 125 mm Hg. Art., Diastoolne (minimaalselt) 70–80 mm Hg. Keskmine vererõhk muutub vanusega.\nEnne veresoontehaiguse ravimist on vaja ülima täpsusega kindlaks teha vererõhu tõusu peamised põhjused, viivitamatult kõrvaldada provotseeriv tegur, selle ebameeldivad sümptomid. Me räägime patoloogiast, kui pärast iseloomuliku mõõtmist näitab tonomeeter piiri üle 140/90 mm Hg. Art. Arstid eristavad kahte tüüpi arteriaalset hüpertensiooni:\nprimaarne (essentsiaalne) hüpertensioon, mille saab kindlaks teha pärast põhjalikku kliinilist läbivaatust;\nHaigus võib mõnda aega valitseda latentses vormis, kuid süstemaatiliste retsidiivide korral ei tohiks te tegeleda ohtlike eneseravimitega, on oluline pöörduda arsti poole õigeaegselt ja läbida täielik kontroll. Nõutakse tähelepanu pööramist mitte ainult kõrgele vererõhule, vaid ka järgmistele arteriaalse hüpotensiooni sümptomitele:\nNõutakse tähelepanu pööramist mitte ainult kõrgele vererõhule, vaid ka järgmistele arteriaalse hüpotensiooni sümptomitele:\nmigreenihoog koos tuikamisega templis;\nKui arteriaalne rõhk on patoloogiliselt suurenenud, on põhjuseks sageli kilpnäärme, neerude, neerupealiste ulatuslikud patoloogiad, hormonaalne tasakaalutus. Organismis on suurenenud loodusliku hormooni reniini tootmine, mille tagajärjel suureneb veresoonte toonus, müokard kahaneb liiga sageli ja pulss tõuseb ebaharilikult. Sellise ulatusliku patoloogia põhjused võivad olla järgmised:\nSel juhul räägime arteriaalsest hüpotensioonist, mis võib olla iseseisev või sekundaarne haigus ja nõuab viivitamatut konservatiivset ravi. Vererõhu mõõtmisel näitab seade kõrvalekallet, mille korral vererõhk näitab intervalli, mis on väiksem kui 90/60 mm Hg. Art. See seisund võib olla füsioloogiline ja ajutine (seda ei peeta patoloogiaks), kuid vererõhu regulaarse kõrvalekaldega alumisele küljele kahtlustavad arstid hüpotoonilist haigust.\nSelline diagnoos kujutab endast ka olulist terviseohtu, seetõttu tuleb hüpotensiooni kahtluse korral kodus patsiendil mitu korda päevas teha tonomeetriga iseloomulik mõõtmine. Allpool on üksikasjalikult kirjeldatud selle patoloogia muid märke, kuid potentsiaalset patsienti ei tohiks eirata:\nEnne mis tahes ravimite kasutamist ja ravi alustamist iseseisvalt on vaja õigeaegselt kindlaks teha arteriaalse hüpotensiooni patogeenne tegur ja see kõrvaldada. Raviarst soovitab keha terviklikku diagnoosi, mille oluliseks komponendiks on anamneesiandmete kogumine. Iseloomuliku vaevuse põhjused võivad olla järgmised:\nSisuVere hüübimis- ja hüübimisvastased süsteemid põhjustavad veresoontes pidevat verevoolu, tagades sellega keha kõik elutähtsad funktsioonid.Antikoagulantide süsteem hoiab vere vedelikku, samal ajal kui hüübimissüsteem hoiab ära võimaliku verejooksu, moodustades verehüübed.


Sõjaeelse Eesti esseistika ja kirjanduskriitika » Blog Archive » Esseest, selle olemusest ja vajadusest\nSõnad „essee” ja „esseist” on meil ammugi üldisel tarvitusel. Millal nad meile pääsesid, seda on raske täpsemalt ütelda, kuid tundub, et nad nagu mõnedki muud mõisted toodi meile noor-eestlaste poolt. Meie esimene suurejoonelisem esseist oli Tuglas, kelle „Kriitika” kaheksa osa koosnebki „esseedest”. Tema pikemad kirjutused Vildest ja Petersonist ning meie stiili arengust olid esimesed suuremaid nõudeid täitvad tööd, mille puhul tean tarvitet olevat essee nime.\nKatsugem hetkeks analüüsida essee mõistet selle materjali najal, mida meil senini tavaliselt on seotud selle sõnaga. Meie kirjanduslikes ajakirjades seda nime palju ei leidu. „Loomingu” sisukordadest leiame küll „artikleid”, kuid mitte „esseid”. Siiski mäletan vahel just „Loomingu” puhul kuulnud olevat nõudeid esseede järele, mille all näib olevat mõistet põhjalikumaid monograafiataolisi, rohke faktilise ainesega varustet kirjutusi päämiselt üksikute autorite kohta, üks säärane K. Rumori üle ilmus F. Tuglaselt läbi mitme numbri. Sellele järgnes vaheaeg, ning alles viimasel ajal on jälle hakat avaldama samataolisi töid. Omaaegsed meeldejäävamad Tuglase kriitilised esseed, näit. Tammsaare, Hubeli, Vilde ja Petersoni üle, olid samuti neile saetud piirides monograafilist täielikkust taotlevad tööd. Kuigi subjektiivselt varjundet, lähenesid nad üldiselt käsitluslaadilt mitmeti teaduslikule uurimusele, erinedes viimasest päämiselt oma meetodi vähemalt ranguselt ja pisut suuremalt voliandmiselt intuitsioonile. Semper, kes on samuti avaldand mitu köidet essee nime kandvaid kirjutusi, on harilikult vähem hoolind akadeemilisest värvingust. Alguses tema esseed (näit. „Näokatteis”) olid esmajoones impressionistlikud visandid kirjanduse ja osalt ka kunsti nähete kohta, kuigi selle impressionismi taga sageli peitus silmapaistvat ja õige täpsat asjatundmist, ja kuigi mõttekäigud ei olnud kaugeltki ainult meeleolude dikteerit. Sellegipärast autori elav temperament ja nüansimeel vajas vahenditumat väljendumisvõimalust kui seda oleks luband hoolikas akadeemilis-filoloogiline meetod. Need jooned on jäänd Semperi esseedele ka hiljem iseloomustavaks, sellest hoolimata, et abstraktne mõtlus on hakand ikka rohkem ja rohkem esile pääsma ja et mõnigi tema kirjutus võib pretendeerida väikese uurimuse nimele.\nKuid Semperi isikupärane laad – milletaolist leiame sagedasti näiteks ka A. Annistil – ei ole meil üldiselt saand mõõduandvaks. Mingi „asjalikkus” või „kainus” või ehk õigemini kuivus näib meil olevat nõutavam ja populaarsem. „Loomingut” või „Eesti Kirjandust” lehitsedes („Varamu” ei ole veel kujunend, kuid näib harrastavat sama traditsiooni) leiame tuntudki autoreilt liiga sagedasti kirjutusi, mille päämiseks eesmärgiks näib olevat muretseda entsüklopeediastiililist informatsiooni. Nende kirjutuste kohta tarvitatakse üldsuses meeleldi nime „essee”. See, mida me peagu üldse ei leia, on maailma – kas kirjandusliku või muu – murdumine läbi isiksuse prisma, tõesti isikupärased (seepärast veel mitte tingimata pinnalised) seisukohavõtud, vaimukalt ergutavad vaatlused, kus faktilise materjali seminaritööpärane esitus puudub, selle eest aga pakutakse tulemusi. Ma ei mõtle sääljuures mitte seda tõesti pääliskaudset kirjutustüüpi, millega mõned meie nimekamad realistlikud romaanikirjanikud viimastel aastatel on suutnud vähendada intelligentsi respekti enda vastu. Loogikat on tarvis süvenemist samuti. Küsimus on ainult esitusviisis. Ebamääraste, sihitute paradokside pildumine, olematute sügavuste simuleerimine, nagu seda kahjuks nii tihti leiame Tammsaarel, ei osuta ei asjassetungimist ega loogikat. Sellega võrreldes on kuiv, ettevaatlik faktide paberilepanek ja neist väheste järelduste tegemine kindlasti parem. Kuid pinnalise paradoksaalsuse ja veretu õpetlikkuse vahel on veel mitmeid muid võimalusi. Kuskil vahepääl peitub ideaalne „essee”. Püüame vaadelda seda liiki väljaspool meie oma kitsapiirilist maailmalõiku\n„Essee” tähendab õieti „katse”. Montaigne’i esseed, mille mõjul see sõna ja liik ongi maailmas tuttavaks saand, on sundimatud katsed ennast ja ümbrust vaadelda ning selle vaatluse tulemusi kirjanduslikult kinnistada. Autor ei säe endale piire, ta räägib kõigest, mis teda huvitab, kuid ta teeb seda andunult ja pingutumata vaimukusega. Tema alatine erksus ja uudishimu, tema tähelepanekute teravus ja formulatsioonide tabavus kisuvad kaasa nii mõistuse kui esteetilise meele. Renessansi eluküllus ja avastusrõõm, vaimu nõtkus ja liikuvus teevad tasa süstemaatsuse puuduse. Kontakt autoriga on selle eest seda vahenditum. Traktaadi formaalsusest, mis sellast vahekorda takistaks, ei ole juttugi. Oleme koos inimesega, mitte loogilise masinaga.\nEsimene kuulus inglise esseist on sagedasti Shakespeare’iks peetav Francis Bacon. Ta ei ole nii avameelne kui tema prantsuse eelkäija ega lase lugejat endale nii ligi. Tema koolitet, filosoofiline vaim, mille „akadeemilistest” võimetest annab tunnistust nii mõnigi ülev ja loogiline teaduslik (kuid mitte igav) traktaat, peegeldub ka tema esseistlikus tegevuses. Sest Bacon on väga asjalik. Ta ei uputa meid huvitavate detailide rohkusse, vaid esitab neid napilt ja otstarbekohaselt, kuid alati värvikalt. Säästlikult reatet ja lühidalt sõnastet ilmekad tõigad teenivad enamasti õpetuse, elutarkade juhiste andmise otstarvet. Mina-stiilist hoidutakse, lastakse kõnelda objektiivsetel andmetel. Järeldused esitatakse kokkusurut sententsidena, mõtteline sisu on erakordselt tihe. Sellest hoolimata ei ole inimlik element välistet, sest kõigel on isiklikku tooni ja värvi, olgugi et täielikult puudub familiaarsus. Pedantsuse rekvisiidid on kõrvale heidet, lugeja viiakse konkreetselt esitet kogemusmaterjali kaudu kokkupuutesse eluga. Mõnigi tagasihoidlik, kuid seda mõjuvam poeetiline noot, mitmedki intiimsed tähelepanekud tekitavad tunde, et meie ees siingi on inimene küll kindlamalt distantsi pidav kui Montaigne, kuid siiski akadeemilise õpetaja mantlist ja riigimehe rüüst loobuv ja sellepärast meile tavalisest hoopis lähedasem.\nNagu Bacon, nõnda hiilgas eksaktteaduste alal ka Pascal – nagu temagi, oli ta särav esseist. Mitmeti on need mehed küll vastandid, millest suuremaid oleks raske leida. Inglane on empiirik, kogemusliku maailma avastaja ja korraldaja, prantslane matemaatik ja metafüüsik. Baconi esseed õpetavad praktilist suhtumist ellu, Pascali omad püüavad leida lähtekohti, mis ulatuvad üle kogemuste. „lgavesed küsimused”, usund ei leia briti lordilt palju tähelepanu, kuid prantslast nad huvitavad kirglikult, moodustades kogu tema ilmavaate tuuma ja tipu. Ka Pascali puhul ei või olla juttu familiaarsusest, kuid vorm tema „Pensees”-nimelises köites on vaba, haarav huvi käsiteldavate, elu ja surma puudutavate probleemide vastu laseb ta tunnetel esile voolata läbi mõttelise formulatsiooni täpsuse. Just neis tema „katsetes” leiame suurimal määral inimest kõigi tema kartuste ja lootustega.\nKaheksateistkümnenda sajandi Inglismaa loob n. n. „familiar essay” tüübi. Addison ja Steele asutavad ajakirja „Spectator’, mis sundimatult kajastab kõiki kaasaega huvitavaid probleeme, nii abstraktseid kui konkreetseid. Käitumine, elukombed, ajaviited, moenarrused, kirjandus, poliitika peegelduvad nende kergelt sõnastet, teravmeelsetel veergudel. Suhtumine lugejaisse on tuttavlik, tujudele, naljale antakse voli, iga lehekülg täidetakse oma isiksuse atmosfääriga, ilma oma mina kuidagi toonitamata. Sentimentaalne lugu lnkle’ist ja Yarico’st, maadžentlmeni Sir Roger de Coverley mõnusad elamused, klassitsistlikud kirjandusreeglid, käitumine naiste vastu, teaater ja kohvik kõlbavad võrdselt nende esseede teemideks, millede vormivabaduse üle peab pääletükkimatut valvet peenendet, tradifsioonikas kultuur. Siit saab tõhusaimat õppust pärastine följeton, kuid viimase juhuslikkusest erineb „Spectatori” laad siiski tugevasti mõlema autor-toimetaja, eriti Addisoni sihiteadlikkuse tõttu, mis annab kõigele taset, suunda ja ühtsust.\nLäheme edasi minevasse sajandisse, jättes kõrvale rea esmajärgulisigi nähteid, et läheneda sellele, mis etendab suurt osa veel praeguselgi ajal. Prantsusmaa ja Inglismaa – ka tollal Euroopa kultuurseimad riigid – jäävad esseekirjanduse alal mõõduandvaiks. Saksamaa toodab tohutul määral traktaate, uurimusi ja fragmente, kuid pääle mõne hiilgava erandi, näiteks Lessingi, ei suuda sakslased oma ideid ja välgatusi suruda tõeliselt kirjanduslikku vormi. Saksa „Aufsatz” või „Abhandlung” ei ole inglise „essay” ega prantsuse „essai”, kuigi viimased kaks sõna võivad vahel esineda ka saksa väljendite mõttes. Tuletagem sel puhul meelde John Locke’i „Essay Concerning Human Understanding”, mis muidugi pole midagi muud kui filosoofiline traktaat. Kuid tõelised „essee” meistrid on teissugused. William Hazlitt oma teravajooneliste, tuumakate ja ilmekate kriitiliste kirjutustega, milles lühidalt ja kujukalt tuuakse esile käsiteldavate päämiselt kirjanduslikkude nähete olemus; Coleridge oma kontuuridelt ebamäärasemate, kuid ühtelugu sõnastuslikku ja kriitilist geniaalsust helkivate kirjanduse põhiprobleemistiku analüüsidega, kus adekvaatselt tõlgitsetakse luule vikerkaarelisimaid varjundeid; Shelley sügavad ja poeetiliselt inspireerit printsiipidevaatlused; Charles Lambi kord humoorikad, kord diskreetselt mõlgutlevad proosafantaasiad, memuaarpildid, meeleolukajastused, alati nüansitundelised, vabalt mänglevad ja inimlikud. Thomas De Quincey originaalsed, sageli fantastilised, jubedad, luulelised või suurevõtteliselt analüüsivad kirjutused, mis on tihti otsekui proosapoeemid – need kõik kuuluvad üheksateistkümnenda sajandi esimesse kolmandikku. Ükski neist ei seo end kindla konventsiooni raamidega, vaid laseb oma vaimu mitmekülgsusel vormida ja valgustada üsna erilaadilisi ainestikke, järjest tootes kunstteoseid, sama vaheldusrikkaid ja mõnelgi puhul sama meeleolukaid nagu parim lüürika. Neis esseedes aja hing leiab ühe oma tõhusamaid ventiile. Tundlikem proosa reageerib kõigesse, mis liigutab mõistust või emotsioone. Keelekultuur ia taktitunne võimaldavad vältida amorfsust, tuimust ja lamedust. Ideed, ilmavaated pääsevad valaust heitma kõiqe mitmekesisemaile teemadele Tol ajal toodeti Inalismaal palju romaane, kuid nn väljapaistvad kui need ongi, julgeks vist vaevalt keegi kinnitada, et nad – iseqi Walter Scotti omad – moodustaksid selle ajastu kirjanduses olulisema osa kui esseed. Vabavormiline, kuid mõõdutundeline, autori ning aja vaimu peenelt edasiandev proosakirjutus kujunes üheks parimaks ja püsivaima väärtuseqa kirjanduslikuks väljendusvormiks. Tema piirides oli õieti koik võimalik – loogilisim arutlus, subtiilseim eritlus, realistlik elukuiutus, tundevirvenduste edasianne. Essee vorm ei keeland üntki neist menetlustest; nad võisid iseqi esineda üheskoos. Peaasi oli, et neid osati sulatada kunstiliseks organismiks. Ning seda kahtlemata osati.\nVaatleme viktoriaanlasi. Nendegi esseekirjandus on rikas ja kõrge tasemega ning püsib omaõigusliku kunstivormina. Macaulay ajaloolised ja kriitilised esseed – asjatundlikkuselt sagedasti teaduslikud tööd – jäävad neis osutet erakordsest eruditsioonist noolimata alati kunstiks. Igaüks neist on pilt täis dramaatilist liikuvust, kindlaid äärjooni ja värvi. Carlyle, kelle stiili ja vaatlusviisi olid pisut rikkund saksa filosoofide ja Jean Pauli mõju, suutis siiski harukordse jõuga ja filosoofilise penefratsiooniga mõnelkümnel leheküljel pakkuda hingeolukordade ja ilmavaadete maale. John Henry Newmani suurepärase dialektikaga käis ühes peen meeleolulis-poeetiline anne, mis tegi tema abstraktsed analüüsid elamuseks. Vabalt juhtis ta lühemais (ja ka pikemais) töis oma proosa kord siia, kord sinna, kohandades seda igakordsele otstarbele ning jättes endale vabaduse ekskurssideks. Teritet, herk humanisti vaim nõudis rohkemat kui impersonaalselt-abstraktseid formuleeringuid. Jõulise hinge ja vaimu küllus ja sageli ka paatos elustavad John Ruskini freskofaoliselt julgeid lehekülgi, kus on ühendet analüüs ja nägemus. Herga „olemus-kaemuse” kvintessentsi pakuvad Walter Pateri kriitilised esseed ja „imaginaarsed portreed”, mis on ilukirjanduslik proosa, samal määral, nagu seda on Flauberti romaanid, kuigi teemiks ei ole luuletet sündmustik, vaid ajastute või isiksuste hing. Võiks peagu öelda, et see on impressionism, kui esseede „fundamental brainwork”, intellektuaalne struktuur ei oleks kõikjal nii täpseltt läbimõeldud, loogilised relatsioonid nii äärmise hoolega märgit, kogu alus nii kindel ja nii arvestet. Pateril – ühel artistlikemaid ja ühtlasi õpetefuimaid esseiste, kelle möödund sajand tootis – on täpne mõte ja tundlik joonestik ning värvivalik nii kooskõlas, et pinnaline lugeja esimest võib-olla ei märkagi. Mõttega ei tehta paraadi. Selle loogilisus ja küpsus on endastmõistetavad eeldused, põhijoonis, ilma milleta see taidur üldse ei hakka tarvitama paletti. Meil öeldaks tema esseede kohta vististi, et nad on ilutsus esteeditsev tulevärk (sõnad, mida küll võib tarvitada Pateri kõmuhimulisema õpilase Oscar Wilde’i kohta)\nOlen mainind ainult üksikuid paljude suurte seast. Neist jätkub, et näha mõningaid ka üheksateistkümnenda sajandi inglise esseele omaseks jäänd jooni – teemivaliku laiust, käsitlusviisi vabadust, mitmekesisust ja ebaformaalsust, isikupärasuse ja kultuurse vormiandmisvõime tähtsust, ühtlasi selgub juba sellest, mis siin nimeteti, essee suur osatähtsus maailma ulatuslikemas kirjanduses. See liik on tänini üks juhtivaimaid inglise kirjanduslikus elus. Nii rikkad kui ei olegi selle maa romaan ja luule, tuleb tippudest kõneldes ikka jälle mainida esseiste. Lytton Strachey irooniline, kuid siiras kunst, mitte halvem pool T. S. Elioti saavutustest, mõned Aldous Huxley parimad teosed kuuluvad esseistikasse. Essee kaudu ringlevad, temas formuleeruvad ja kristalliseeruvad ideed, kuid neile jääb sääljuures külge õhustik, milles nad on tekkind, nad ei esine juuretult, vaid psühholoogiline maamuld, milles nad võrsund, on veel nähtav. Essee on see kunstiliik, kus mõtlus ja kujundus saavad liituda kõige intiimsemalt. Endastki mõista vajab esseist arusaavat, küllalt kõrgel kultuurilisel tasemel seisvat publikut, ühel hoobil intelligentset ja sensitiivset. Meistriessee – näiteks Walter Pateri või Lytton Strachey oma – nõuab tajumist nii mõistuse kui närvidega. Tuglas võrdles novelli sonetiga. Sonetiga oleks mutatis mutandis võrreldav ka essee. Suhteliselt väikeses ruumis peab antud olema kunstiline tervik. Õpetet aparaat – kus seda vajatakse – ei tohi olla liiga koormav, artistlik vaist peab eriti täpselt organiseerima ainestiku ja määrama foonivaliku; ühtlasi peab aga mõitelõim, kuigi ehk varjatuna, jooksma algusest lõpuni, loogikat peab tunduma kõiges, kuigi seda ei ole tarvis tähtsalt demonstreerida – nagu soneti efektid ja puäntid ei tohi olla liiga karjuvad. Sääljuures essee võib sisaldada terve elufilosoofia, materjali terve filosoofilise süsteemi jaoks. Teiselt poolt ta võib kokkusurut kujul endasse mahutada terve romaani psühholoogilise ainese, nagu mõnigi Pateri või Strachey essee. Mehaaniliselt toodet romaanimonstrumite harrastajail jääb see muidugi taipamatuks. Määratute „mõtteteaduslikkude”, kuigi tihti ebaküpsede konstruktsioonide ahneile neelajaile jääb ta samuti võõraks.\nÖeldust ehk selgub, miks sakslased, see kõike veel pooltoorelt süstematiseeriv ja kõlava terminoloogiaga varustav rahvas, on väga harva küündind kirjutama tõesti mõõtu väljaandvaid esseid, ega ole moodustand kuigi tänuväärset lugejaskonda neile vähestelegi, mis nende kaasmaalaste sulest tulnud. Sakslaselt ootad alati pigemini 600-leheküljelist monograafiat mingi pisiprobleemi üle kui paarikümmend lehekülge tõesti peenetundelist ja ühtlasi arukat käsitlust. Lugesin hiljuti ühest inglise teaduslikust ajakirjast, kuidas keegi saksa professor küsimusele, mis ta arvavat A. F. Bradley meisterlikust teosest Shakespeare’i tragöödiate üle, vastas, ta ei hindavat seda suurt, sest selle kirjutamiseks ei olevat tarvis olnud midagi pääle aru. Seda jutustava inglise teadlase mitte väga suurt respekti osutav kommentaar oli, et saksa õpetlased tihti näivad töötavat mitte aruga, vaid millegi muuga. Rootslane professor Henrik Schück iseloomustab kaheksateistkümnenda sajandi esseisti ja inglise nädalakirjade jäljendaja Dalin’i pahemust tema eeskujude Addisoni ja Steele’iga võrreldes, üteldes tema kohta, tal olevat puudund nende armastusväärsus, urbaansus ja humaansus, ta ei olevat kunagi suutnud piirduda vihjega, vaid alati „puht-saksa kombel kriipsutand alla, selleks et lugejad saaksid temast aru.” See kohmakus, kerge, kiire mõtte, erksa tajumisvõime ning proportsioonitunde s. ο. kokkuvõttes ikkagi kultuuri puudus ilmneb ses kodukootud jämedatoimuses ja šabloonilises retoorikas, mis on saksa esseistika tavalisteks ebakohtadeks. Vanemate traditsioonidega peenenärvilisemas Viinis on – õigemini, oli – olukord teine. Sellest annavad tunnistust niisugused nimed Hoffmannsthal ja Stefan Zweig. Kuid üldiselt tuleb essee tippe otsida mujalt – pääle Inglismaa Prantsusmaalt, võib-olla ka Hispaaniast (Ortega y Gasset, Unamuno, de Madariaga), Itaaliast (Croce), Skandinaaviast (Brandes Levertin). Erilist tähelepanu väärib muidugi prantsuse essee. Kuigi vahest vähem intiimne kui inglise oma, ka vahel pisut rohkem kauniskõnesse kalduv, on ta siiski põlise briljantse kultuuri ja intellektuaalse distsipliini õis ja näitab keerukaimategi ainete suveräänset valitsemist. Poeetiline hõng, terav või diskreetne esprii, läbipaistev dispositsioon, nõtkus ja liikuvus tarbekorral äärmusest äärmusse, ilma et sääljuures kaoks tasakaal, oskus antiteeside abil vahedalt esile tõsta teemi äärjooni, konkreetsed illustratsioonid, rütmikas ja täpselt kaalut keel iseloomustavad seda eriti kaheksateistkümnendast sajandist pääle, mil Voltaire, Buffon, d’AIembert ja paljud teised viisid ta hämmastavalt õitsele. Baudelaire, Sainte-Beuve, Renan, teistest robustsem, kuid küllalt peen Taine, subtiilne ja siiski nii selge Paul Valery, virtuooslik Remy de Gourmont, Anatole France, Benda – jätkub neist nimedest, et aimu anda erakordselt kõrgest essee tasemest Prantsusmaal. Siin on ideede läbikäik eriti kiire, nad näivad otsekui iseenesest valanduvat vormeleisse (kuigi võivad põlvneda mujalt), ning julgelt ja kergelt harutetakse lahti probleemistikkude sõlmi, kaotamata kerge, koduse, kuid noobli koserii tooni. Prantsusmaal nagu ka Inglismaal on endastmõistetav, et küps esseistika on kirjanduse tippnähteid. Õnnestund romaan võib tulla vitaliteedi ja kogemuste küllusest, hää (mitte esmajärguline) luuletuste sari, vahel isegi vihk mööduvast inspiratsioonivärskusest, kuid köide viimisteldud, vaimukaid esseid vajab kultuurset, küpse ja ühtlasi andekat isiksust, mis peab olema assimileerind sajandite saavutused.\nMulle näib, et oleme jõudnud punktini, kus juba saab võrdlemisi kindlalt öelda, miks meie essee esialgu ei taha ikka veel jalule pääseda. Meil ei ole seljataga sajandite saavutusi, eriti siis mitte, kui, nagu viimasel ajal kombeks, kipume endid Euroopa kultuurkonnast ise välja heitma, toonitades aina oma ja oma ja unustades, et ükski tõesti harit maa – ka mitte Inglismaa ja Prantsusmaa – ei ela ainult enda varast, vaid et ta oma saavutusi näeb seoses kogu õhtumaa kultuuriarenguga. Muidugi võiksime moodustada osa suurest oktsidentaalsest kultuuritervikust, kuid siis peaksime oma taustana nägema pigemini Platonit ja Cicerot ja Dantet ja Shakespeare’i kui oma muinaslinnuseid ning isa Jannsenit. Või veelgi õigemini, peaksime nägema oma tagapõhjana nii ühtesid kui teisi – isa Jannsenit päämiselt selleks, et kiiresti tema tasemest võimalikult kaugele üle jõuda. Me ei olegi temast üldiselt nii ees kui ehk arvame. Hugo Raudsepa vaimukuste vastuvõtt ilmutustena, Hubelile ja Mälgule osaks saand soosing näitavad, et me mõnetigi oleme veel lapsekingis. Kui neist kirjanikest vaimustuda, kuidas saab nautida Valery, Virginia Woolfi, Elioti esseistikat? „Puht-saksa kombel kõike alla kriipsutada, et lugejad saaksid sellest aru” on meil nõue, mille vastu patustajaid – mitte poliitilisel alal – ollakse valmis alavääristama. „lgale i-le punkt hästi tugeva sulevajutusega pääle!” on selles olukorras ainuke vahend, kui tahad leida mõistjaid väljaspool õige kitsast ringi. Me ei ole just ebaintelligentsed – ei, mitte sugugi! Loomulikku aru meil on, me oleme hääd, vitaalset talupojatõugu. Kuid me teeskleme veel „linnakommete” põlgamist vähemalt senikaua kuni meil nende tehnika ei ole kasvõi primitiivseltki käes; on nad käes siis võib-olla läheme organisatsioonimärkide kaitsel välja nende kätteõppimist demonstreerima. Säärane on pisut drastilises esituses meie praeguse olukorra pilt. On üsna rohkesti erandeid, kellele kõik vaimne ja sisemiselt peen ja taktitundeline hakkab otsekui lennul külge, kuid praegu ei ole nende hulk veel küllalt suur, et muuta üldpilti või et võimaldada suurt õitsengut esseele. Mainisin juba algul, et pretensioonikas kuid sisutu paradokslemine – siingi ühe omaduse, nimelt vaimutsemise, allakriipsutamine, et mitte jääda nägemata, kui vaimukad me oleme! – ja teiselt poolt kuiv, ebaisikuparane konstateering on meie n. n. esseede üldisemad pahed. Meie ebatasase arengu juures, kus taseme vahed ka intelligentsis on ebanormaalselt suured, juhtub õnneks ka paremat, kuid seda ei soodusteta. Olen veendund, et meil leidub rida potentsiaalseid ilmekaid esseiste, kellele meie ajakirjad peaksid ainult teemide ja käsitlusviisi valikus andma suuremaid vabadusi, et kasvatada seda meie vaimse täisealisekssaamise vaatekohalt nii hädatarvilikku kirjanikuliiki. ütlen „kirjanikuliiki”, sest essee on kahtlemata kirjandus. Olukord ei ole lootusetu, senikaua kui on ehtsaandelisi inimesi, kes endi taga tunnevad olevat mitte ainult meie oma lühikest kultuurilist minevikku (Lembitu kultuuriga, olgu ta kui suur tahes, meie otsest kontakti enam ei saavuta), vaid ka seda, mis on meiegi pärisosa, s. o. kogu oktsidendi vaimseid varandusi. Õhutagu neid pisut rohkem, andku neile enam voli, vabadust ja ruumi meie ajakirjad, ärgu kärbitagu seda, mis neis isikupärast (sest miks peaksime alati elama ainult objektiivsete andmete leivast ja mitte vahel ka vaimust), ning võib-olla õpib ka publik väärtusi vajama, kui ta nendega kord on kodunend. Seda, mida õieti veel ei tuntagi, ei osata tahta ega nõuda!\nAkademiast nr. 5/1938\n« Andrei Belõi\nJuhan Liivi luuletused aastailt 1885-1894. »


„Apex Legends“ arendaja mänguritele: „Te olete m***id ja s***pead!“\nToimetas Sten Kohlmann, 19. august 2019 11:28\nBattle royale mäng „Apex Legends“ sattus hiljuti kriitikatulva alla, kui teosesse lisati kosmeetilisi esemeid, mille lahtilukustamine nõudis palju aega ning raha. Suurimate kisakõride pahameel ajas aga mõnel mängu arendajal kopsu üle maksa.\nKoos kauaoodatud soolomänguga kaasnenud kostüümielemendid tekitasid Redditis ohtralt furoori, vahendab PC Gamer. Negatiivsed kommentaarid läksid aga ühele arendusmeeskonna liikmele niivõrd hinge, et temapoolsed kommentaarid muutusid ühel hetkel üpriski krõbedaks.\nViimase piirini viidud produtsent Drew McCoy sõimas mängijaid m***ideks ja s***peadeks, seejärel viskas nalja, et nad on muidusööjad ning andis mõista, et kommuun on üsnagi toksiline.\n„Olen selles valdkonnas töötanud piisavalt kaua, et mäletada aegasid, mil mängurid ei käitunud arendajatega kui totaalsed s***pead ning see oli päris tore. Ma panin toona aluse mitmele pikaajalisele sõprussuhtele,“ kirjutas McCoy.\nKui üks Redditi kasutaja nimetas mängu arendajaid rahaahneteks jobudeks, vastas McCoy talle nõnda: „Hei kõik, ma leidsin selle m***i, kellest ma enne rääkisin!“ Hiljem lisas mees, et too kaunis hüüdnimi laieneb vist kõikidele mänguritele.\nProdutsendi kaitseks astus välja ka kommuunihaldur Jay Frechette, kes ütles: „See on igati okei, kui te kutsute meid valetajateks, et oleme s***a täis ja saadate meie suunas muid isiklikke solvanguid, kui me vabandame ja parandame oma mängu, aga kui me sellele viitame, oleme me lapsikud? Selge pilt.“\nTEINE TASE | Allan: „Ma ei ütleks, et Palja Porgandi telesaade oli p**k, aga...“ (2)\nEsport 15. august 2019 11:50\nVIIMAKS OMETI? „Apex Legends“ lisab võimaluse üksinda mängida, aga... (1)\nEsport 7. august 2019 11:29\nPARAS! „Apex Legends“ lubab petturitel mängida... aga vaid omavahel! (2)\nEsport 19. juuli 2019 12:50\nEhh 22. august 2019 18:07\nHuvitavad inimesed.Võiks ju aru saada,et mängu arendaja tahab samuti raha teenida.Ainuüksi selle mängu ülevalpidamine ja mängijatele kättesaadavaks tegemine võib maksta kümneid miljoneid ühes kuus.Ja need virisejad võiks aru saada,et need niiöelda "lollikesed" kes ostavad kosmeetilisi asju hoiavadki mängu üleva,tänu neile saavad paljud tasuta mängida.Kui mulle mäng meeldib siis olen alati paarkümmend euri panustanud lihtsalt austusest mängutegija vastu.\neksole 20. august 2019 17:50\nOleks võinud ära öelda, kuidas Electronic Arts on see rahaahne tegeliski mängu levitajana. Respawn on iseenesest väga hea töö teinud mänguga ning midagi pole ette heita, et mäng on tasuta. justnimelt see, et kogu pakett on tasuta koos uuendustega, teebki EA pahalaseks, sest kuidagi vaja teenida. Kui inimestele ei meeldi see, et nad saavad tasuta mängu nautida ja pahandavad selle peale, et tasuta mängus peab maksma AINULT välimuse pärast, mis reaalselt ei anna mitte mingit eelist, siis justnimelt need hädaldajad ongi kogu pigitilk meepotis. Üldjuhul ongi selleks pigitilgaks lapsed.


Paat ALUMACRAFT Utility V-14 @ Kalaretke e-pood\nEsileht » PAADID » Alumiiniumpaadid » Paat ALUMACRAFT Utility V-14\nPaat ALUMACRAFT Utility V-14\nKorralik, tugev ja kerge alumiiniumpaat, mis ei idane ega mädane. Tasane topeltpõrand, seestpoolt kaetud mittelibiseva vaipkattega. Oma kerge kaalu tõttu lihtne vette lasta. Suurepärane Eesti jõgedele-järvedele. Pikkus 4.4 ja laius 1.7 m, parda kõrgus 0.51 m. Paadi kaal on 107 kg. Lubatud 5 inimest/460 kg ja kuni 20hj mootor.\nKalastuskaater ALUMACRAFT Escape 165 CS\nKalastuskaater ALUMACRAFT Competitor 175\nPikkus 5,4 m, laius 2,41 m, lubatud mootor max 90 Hj, kaal 526 kg, pardale lubatud 6 inimest/ 590 kg, sisseehitatud kütusepaak 128 liitrit.\nKalastuskaater ALUMACRAFT Voyageur 175\nPikkus 5,4 m, laius 2,2 m, lubatud mootor max 75 Hj, kaal 429 kg, pardale lubatud 5 inimest/ 635 kg, sisseehitatud kütusepaak 64 liitrit.\nKalastuskaater ALUMACRAFT Voyageur 175 CS\nPikkus 5,4 m, laius 2.2 m, lubatud mootor max 115 Hj, kaal 458 kg, pardale lubatud 6 inimest/ 635 kg, sisseehitatud kütusepaak 64 liitrit.\nPaat ALUMACRAFT Utility T12V


JCI Toompea ajaveeb: JCI Toompea Uudiskiri 07.september 2010\nSeptembrikuu on märkamatult meieni nõudnud ning sügishooaja esimesest Uudiskirjast leiad ülevaatlikku kokkuvõte teemadest, millest saad endale välja noppida sobiliku ja meelepärase:-)\nAngelale , meie septembrikuu sünnipäevalapsele soovime muhedalt õnne ja lahedaid järgnevaid aastaid!\nJCI Toompea üldkoosolek toimub kolmapäeval, so 8. september Baltika Kvartalis kell 18:30\nKui on mahti, siis registreerume palun Maarja emailile (evp@jcitoompea.ee), siis teab ka hilinejaid oodata :)\nKindlasti võta kaasa hea tuju ja palju energiat, sest konverentsil keskendume Aastakonverentsile, kuhu jõudsalt abikäsi vajatakse! Koja teise poolaasta käimalükkamiseks kuulutan välja, et üldkogu toimub 8. septembril Baltika Moetänaval algusega kell 18.30. Moetänava juht Sven Ohlau näitab meile poodi ja räägib uutest kollektsioonidest 18.30-19.30. Peale seda saame otse Moelavale edasi minna oma koosolekuga.\nKoosoleku põhiteemad on:\n1. Aastakonverents 17-19.sept\n2. JCI Toompea aastakonverents 2010. Kõik koha mõtted ja teema ideed on teretulnud.\n3. JCI Toompea juhatus 2010- veel on vabu kohti :)\n4. Muud küsimused ja teemad\nKohtumiseni Baltika Moetänaval- hea koht uuele algusele.\nJCI Aastakonverents AK2010 toimub 17.-18. september Pärnus!\nVaata, kes kõik on registreerunud konverentsile : http://www.jci.ee/ak2010/registreeru/registreerunud\nViimane aeg ka ennast kirja panna, et olla kohal! Kui registreerud konverentsile ja võtad sõbra kaasa, pakume teile mõlemale konverentsi täispaketi soodsama hinnaga: hind kahele = 2*1290 krooni!\nOLE KOHAL, KOOS SÕBRAGA!\nReede õhtuse peo stiiliks on "VIDEODISKO", meenutame aastaid 1988-1994.\nPidu algab kl 21.00 ööklubis "Mirage". Stiilivihjed leiad flaierilt.\nKl 23.00 algab kodade bändishow!\nÖömaja info: Pakkumisel on, et Toompea koda koguneb Aisa hotelli http://www.aisa.ee\nOlen seal broneerinud kaheks ööks viis 2-toalist tuba.\nVõimalus on panna lisavoodeid. Andke teade, kas on teisigi asjast huvitatuid.\nSoovitav oleks oma soove teatada võimalikult kiiresti, et suurema huvi korral saaksime tube juurde.\nInfo kohalselt on 2-toalise hind koos hommikusöögiga 450 krooni. Kaugus konverentsikeskusest ca 600 m hek 7 min jalutamist.\nRiina Vesso kutsub Pandora esinduspoodi naistekale, Rocca al Mares 13. septembril kell 20.00\nKorr aldame ekstra ürituse minu sõprade ja jci-kate jaoks tutvustamaks teile Pandorat.\nÜritusel saab näksi, jooki ja loomulikult kõikvõimalikku infot ja eripakkumisi Pandora brändilt.\nPS! RSVP emailiaadressile riina@pandora.ee on vägagi soovituslik!\nPandora Baltics OÜ\nMobile: +372 566 63322\nKUTSE: Nordic Open 2010 8. oktoobril 08:00 - 21:00 Tallink SPA hotelis Tallinnas\nEesti-Rootsi Kaubanduskoda, Rootsi Kaubanduskoda Eestis ning Taani-Eesti Kaubanduskoda korraldavad Põhjamaadesse eksportimise ja ettevõtluse teemalise inglise keelse seminari Nordic Open 2010, mis toimub 8. oktoobril Tallinnas. Käsitlusele tulevad ettevõtlusorganisatsioonid, keskkonnatehnoloogiad, innovatsioon ja loomemajanduse klastrid.\nSeminarile registreerimine on avatud lehel www.nordicopen.org ning JCI liikmetele on see 15. septembrini soodushinnaga 300 EEK.\nKontakinfo: Ivar Veskioja ,mob: +372 5 111 234 ja email: ivar@1office.ee


SelvaViva Hotel Boutique - Glamping - La Vega - Hotels.com\nMajutuskoht välibasseiniga ja restoraniga, La Vega\nFinca La Selva Vereda San Juan, La Vega, 253618, Cundinamarca, Colombia\nVilleta keskpark – 30,6 km\nPanela väljak – 31 km\nComfort tuba, 2 magamistoaga\nBogotá (BOG-El Dorado Intl.) – 64 min transpordivahendiga\nKokkupandava voodi kasutamine maksab 70000.0 USD päevas\nSelvaViva Hotel Boutique Glamping La Vega\nSelvaViva Hotel Boutique Glamping\nSelvaViva Boutique Glamping La Vega\nSelvaViva Boutique Glamping\nSelvaviva Glamping La Vega\nSelvaViva Hotel Boutique - Glamping La Vega\nSelvaViva Hotel Boutique - Glamping Campsite\nSelvaViva Hotel Boutique - Glamping Campsite La Vega\nKas SelvaViva Hotel Boutique - Glamping võimaldab tasuta tühistamist kogu raha tagasimaksmisega?\nJah, SelvaViva Hotel Boutique - Glamping pakub meie saidil tagastamisele kuuluva ettemaksuga tube, mille puhul tühistamisvõimalus kehtib ka veel mõned päevad enne saabumistähtaega, vastavalt majutusasutuse tühistamistingimustele. Täpsemat teavet leiad majutusasutuse kehtestatud tühistamistingimustest, millega tasub kindlasti tutvuda.\nKas SelvaViva Hotel Boutique - Glamping pakub kohapeal parkimisvõimalust?\nKas SelvaViva Hotel Boutique - Glamping lubab kaasa võtta lemmikloomi?\nMillised kellaajad on SelvaViva Hotel Boutique - Glamping kehtestanud sisse- ja väljaregistreerumiseks?\nJah, kohapeal on olemas söögikoht.Lähiümbruse söögikohti: Restaurante Arrecifes (4,9 km majutuskohast), Esmeralda (5 km majutuskohast), Salon y Panaderia (5,7 km majutuskohast).\nMida majutuskohas SelvaViva Hotel Boutique - Glamping ja selle ümbruses teha saab?\nSelvaViva Hotel Boutique - Glamping pakub jägmisi võimalusi: välibassein.


Saksamaa tootjahinnad langesid 40 aasta madalaimale - Äripäev\nSaksamaa tootjahinnad langesid juunis kõige\nkiiremal määral 40 aasta jooksul, põhjuseks langevad energiakulud ja nõrgenenud\nHinnad langesid 4,6% võrreldes aastataguse ajaga, mais oli langus 3,6%. See on suurim langus pärast 1968. aasta detsembrit ning ületas analüütikute prognoositut 4,1%, kirjutas Bloomberg.\nNafta hind on langenud rohkem kui 50% eelmise aasta juuli rekordhinnast. Smal ajal kui hinnasurve väheneb, Saksamaa majandus kahaneb ja töötuse tase tõuseb, vähendades nõudlust. Euroopa Keskpank, mis on kärpinud baasintressi rekordmadalale 1%-le, ennustab, et hindade areng jääb vaoshoituks.\n"Hinnad jäävad negatiivsele territooriumile, aga me oleme näinud ka hullemat, kui naftahinnad jõudsid tippu mullu juulis. Hinnasurve puudumine tähendab, et Euroopa Keskpank hoiab intressitaseme paigal kuni järgmise aastani," ütles Postbank AG analüütik Thilo Heidrich.\nEnergiahinnad kukkusid eelmise aasta juuniga võrreldes 8,4%, naftahinnad 24,9% ning kütteõli oli 42,9% odavam. Elektrihind langes 5,7%.\nEelmise kuuga võrreldes vähenesid juunis tootjahinnad 0,1%. Kui energiakulud välja jätta, siis langesid hinnad 2,8% eelmise aastaga võrreldes ja jäid kuises võrdluses muutumatuks.\nSaksamaa tarbijahindade inflatsioon jäi juunis teist kuud järjest nulli, euroalal langesid hinnad mullusega võrreldes 0,1%.\nSaksamaa rahandusministeerium vähendas deflatsiooni riski tähtsust, sest tarbijad lükkavad ostud edasi hindade edasise languse ootuses. "Kalduvust deflatsioonile ei saa üldistada aasta alguse inflatsioonitrendide põhjal," teatas rahandusministeerium. Hindade arengud järgnevatel kuudel jäävad rahulikuks.\nSaksamaa majandus, mis on Euroopa suurim, võib sel aastal valitsuse prognoosi järgi kahaneda 6%. Tegu võib olla raskeima majanduslangusega pärast II maailmasõda. Tööstustoodang kasvas mais ja ettevõtluskindlus kasvas juunis kolmandat kuud järjest. Bundesbanki president Axel Weber ütles juuni keskel, et majandussituatsioon on tähelepanuväärselt heledam.\n20. juuli 2009, 11:25\nMajandusministeerium: tootjahindade langus jätkub\nUSA majanduslanguse lõpp lähedal 3\n20. juuli 2009, 09:16\nHinnad tootmises jätkasid juunis langemist 1\n20. July 2009, 12:42


Traditsioonid | Türi Põhikool\nKooli laul sõnad ja noot "Olen teel"\nKooli laulu esitab ansambel "Kultra"\nÜKS KOOL SAAB OLLA TUGEV VAID SIIS,\nKUI TAL ON VÄLJA KUJUNENUD OMA KINDLAD TRADITSIOONID NING\nKLASSIVÄLINE ELU TOETAB ÕPPETÖÖS JA KASVATUSES SEATUD EESMÄRKE.\nMEIE MÄRKSÕNAD ON:\n- mis on aastatega välja kujunenud ja püsima jäänud\n1. september – õppeaasta avaaktus\nAktus toimub Türi lauluväljakul, kus 1. klasside õpilastele antakse kätte aabits. Sündmus algab rongkäiguga kooli juurest laululavale. Osalevad kõik õpilased ja õpetajad. Laval on ka muusikalised etteasted, peetakse kõnesid, õnnitletakse 1. klassi lapsi ja klassijuhatajaid. Pärast toimub ka 1. ja 9. klasside ühine pildistamine.\nSpordipäevad (sügisel, kevadel)\nSpordipäevad toimuvad kuni kaks korda aastas. Õpilased võistlevad neljal erineval alal (400 m jooks, 60 m jooks, pallivise, kaugushüpe). Õpilasi tunnustatakse pärast diplomitega õpilaste kogunemistel.\nMadisepäevajooks – klassidevaheline teatejooks\nTeatejooks toimub õhtusel ajal ümber Türi tehisjärve. Osalevad 8-liikmelised võistkonnad (5 tüdrukut ja 3 poissi) 4.-9. klassist. Osalejatel on teatepulgaks taskulamp. Meeleolukaks teeb jooksu õhtuhämarus ja see, et joostakse iga ilmaga. Osaleb ka õpetajate meeskond. Türi Põhikool on tervist edendav kool.\nSügiseit - sügise alguse tähistamiseks\nSügise alguse puhul tuleb algklasside õpilastele külla Sügiseit, kes räägib neile muutustest looduses, mida toob kaasa saabuv sügis. Mängitakse ka mänge.\nHelkurikontroll (mitu korda aastas)\nHommikul kontrollib õpilasesindus helkuri olemasolu nii õpetajatel kui õpilastel. Märgitakse üles, kellel helkur puudub ning jagatakse helkureid.\nÕpetajate päev – võim on üleantud 9ndike “direktsioonile”\n9. klasside õpilased annavad terve päeva jooksul kõikides klassides 4 ainetundi ning valmistavad õpetajatele ette aktuse. Koolis on sel päeval ametis ka uus direktor, huvijuht ja õppealajuhataja. Õpetajatele tehakse ka õpilaste poolt tunde.\n1. - 9. klasside õpilased osalevad kord kuus mälumängus. Võistkonda kuulub 4 liiget (liikmeid võib vahetada) ning kaasa tuleb võtta nutivahend.\nTASKA - taaskasutusnädal (aeg pole määratletud)\nTASKA nädalal on igal klassil ülesanne etteantud materjalidest meisterdada midagi uut. Toimuvad meisterdamise töötoad, näitused, moesõu taaskasutusmaterjalidest. Kaasatud on kogu kool. TASKA on aastal 2016. saanud ka vabariikliku kõrge tunnustuse Keskkonnakäpp 2016.\nPerepäev – ühised spordivõistlused, viktoriinid peredele\nEnamasti toimub isadepäeval novembris.\nVanemad ja õpilased peavad perepäeval lahendama erinevaid ülesandeid, mis on seotud nii liikumise, osavuse kui teadmistega. Eelneb ka kooli kontsert. Oodatud on nii isad, emad kui vanavanemad.\n9. klasside õpilased tutvustavad 8. klasside õpilastele tehtud loovtöid.\nJõulunädal – advendihommikud, jõululaat, jõulupeod, jõulukontsert kirikus\nKõigil õpilastel on võimalik müüa enda poolt valmistatud kaupa. Laat toetab kooli ettevõtlikkuse suuna tegevust. Müüa võib omavalmistatud kooke, käsitööd, kaarte või teha ka nt õnneloosi, heategevust. Õpilasesindus teeb oma tegevuse toetamiseks ka oma kohviku, müüakse ka selleks ajaks valminud koolilehte (ilmub kaks korda aastas). TORE ring pakub jõululaadal alati ka ühe tasuta töötoa.\nTüri kirikus toimub enne jõule Türi Põhikooli kirikukontsert, kus esinevad meie kooli laululapsed ja pillimängijad, ka õpetajate koor. Kontsert on tasuta ja oodatud on kõik. Kontsert on Türi koolide pikaajaline traditsioon ja toob kiriku alati rahvast täis.\nKogu kooliperele toimuvad jõulupeod, kust ei puudu ka jõuluvana. Lauldakse ka ühiselt jõululaule. Eelnevad ka advendihommikud saalis ja klassides.\nKui 1. klasside õpilastel saab aabits läbi, toimub neile selle puhul pidu, mille viivad läbi 9. klasside õpilased.\nKõik klassid mõtlevad välja tantsukava ning ühiselt toimub suur pidu Türi Kultuurikeskuses, kus tulevad ettekandmisele kavad. Kavad peavad olema omaloomingulised. Vahel on aasta teema ka ette antud (nt 2018 - eestikeelsed laulud, 2019 - filmimuusika).\nEesti Vabariigi aastapäeva aktus/kontsert\nKoolis toimub pidulik aktus. Külla tuleb muusikaliste etteastetega Türi muusikakool, peetakse kõnesid.\nOma kooli nädalaga tähistatakse ka sõbranädalat ning nädala märksõnaks on: “See on meie kool ja ainult meie ise saame seda toredamaks ja sõbralikumaks muuta”. Toimuvad klassidevahelised ühistegevused ( nt "Kes aias” tants), stiilipäevad, avatud on sõbrapostkastid ja erinevad töötoad. Igal aastal on oma kooli nädal veidi omamoodi. Korraldab õpilasesindus ja TORE ring.\n8. klasside õpilased korraldavad loovtöö raames lugemisöö, kus jäädakse ööseks koolimajja ja tehakse hilisõhtul lugemistubasid ja arutletakse loetu üle. Põnevust pakub just öine viibimine koolimajas.\nKooli lauluvõistlus on eelvooruks Türi valla lauluvõistlusele ning sealt edasi Järvamaa lauluvõistlusele. Osaleda saavad kõik soovijad. Algklasside seas toimub veel eraldi eelvoor, kuna seal on soovijaid väga palju. Jagatakse tiitleid: ööbik, lõoke jt.\nTüri kultuurikeskuses toimub Türi põhikooli kevadkontsert, kus esinevad nii lauljad, etlejad, tantsijad, näitering jne. Oodatud on kõik lapsevanemad ja vanavanemad. Üritus on suunatud kogukonnale.\nÕiesadu - galaõhtu\nTunnustatakse suure õie ja väikese õiega kooli parimaid sportlasi, õppureid, lauljaid, näitlejaid, käsitöö tegijaid, sõnakunstnikke, kunstnikke.\nErinevaid aineid tutvustavad üritused.\nViimane koolikell ehk tutipidu\n9. klasside õpilaste viimane päev koolis, mil saab end jälle 1. klassi õpilasena tunda. Esimeses tunnis minnakse külla oma esimeste klasside klassijuhatajatele. Siis toimuvad 9. klasside valikul lemmiktunnid ja pärast on õpetajatele ja 9ndikele 8. klasside poolt korraldatud aktus. 8. klass peab kõnet ja soovib edu eksamitel.\nÕppealajuhataja ja direktori vastuvõtt\nKooli tunnustusüritus, kuhu on kutsutud õpilased, kellel on tunnistusel kõik viied, ja nende vanemad. Kõik õpilased saavad kooli meene, toimub kontsert.\nIga trimestri lõpus toimuvad aktused, kus tuuakse välja õppeedukus klasside kaupa, tunnustatakse parimaid-tublimaid. Tutvustatakse vahepeal toimunud tegevusi (õpilasprojektid jms).\n9. klasside lõpuaktus toimub Türi Kultuurikeskuses. Laval on kõik lõpuklassid, peetakse kõnesid ja antakse kätte lõputunnistused. 8. klass võtab üle kooli lipu valve. Türi Rotary klubi annab üle tublimatele preemiad, kõne peab ka vallavanem, lastevanemate esindaja ja kooli lõpetajate poolt ka õpilane.\nKogunemistel tunnustatakse õpilasi kuu jooksul toimunud erinevate saavutuste eest (nt olümpiaadid, spordivõistlused jne.).\nSee on õpilaste korraldatud koolipäev, kus õpilasesindus on leidnud huvitavaid külalisi või viivad ÕE liikmed ise läbi töötubasid. Õpetajad on sel päeval gruppidega kaasas kui abilised. Õpilasesindus korraldab samal perioodil ka I kooliastmele ise põnevaid töötubasid, et saada kogemust juhtidena.\nKooli sümboolikale pühendatud vaba ja loominguline õppepäev, kus kogu kool jaotatakse lillenimelistesse gruppidesse, toimuvad erinevad töötoad, esinevad külalised, lauldakse ühiselt kooli laulu “Olen teel” ja õues tehakse kogu kooliperest õiekujuline ühispilt. Esimene õiepäev toimus 2018. aasta kevadel.\nTraditsioon on saanud alguse juba 2008. aastal Türi Gümnaasiumi ajast. Klassidele antakse nn aasta teema ja klass teeb omaloomingulise filmikese antud teemal. Filmikonkursi eesmärk on anda klassidele võimalus ühistegevuseks, mis toob filmi näol kaasa ka ajaloolise jäädvustuse kooliajast. Koolis toimub ka ühisvaatamine. Antakse välja publiku lemmiku preemia, tuuakse esile parimad näitleja- ja operaatori vms tööd. Traditsiooni algataja oli Aili Avi ja TORE ring. Filmikonkurss sai nime kooli tänavalt (Ferdinand Johann Wiedemann). Konkurss ei toimu igal aastal.


Sellel suvel Euroopas toimuvad kultuuriüritused ja -festivalid\nReis Euroopa festivalidele - 30/07/2010\nEuroopa festivalituuri esimene peatuspaik on Prantsusmaal asuv Avignoni linn. Igal aastal juulikuus toimub selles linnas grandioosne teatrifestival kuni 40 etendusega. Käesoleva aasta tippsündmuseks on Palais des Papes'is etenduv Shakespeare'i näidend "Richard II".\nJuulis tasub sümfoonilise muusika austajatel külastada Firenzet, kus toimub rahvusvaheline noorteorkestrite festival . Kõnealune üritus on seotud Riia festivali ning Provence'is toimuva festivaliga Floraisons Musicales. Firenzes toimuval festivalil ühinevad seitsme Euroopa riigi noored muusikud Euroopa Komisjoni rahastatava projekti European Festival Experience raames.\nEuroopa kultuuripealinn Pécs Ungaris lõpetab 31. juulil oma rahvusvahelise kultuurinädala Goran Bregovici vabaõhu kontserdiga. Kontserdikülastajad saavad Budapestist Pécsi sõita vanaaegse rongiga.\nJärgmine festivalikülastajate peatus võiks olla Viin, kus 15. augustini toimub Euroopa nüüdistantsu festival .\nViimasena võiksid festivali tuuritajad suunduda Saksamaale Ruhri piirkonda asuvasse linna Essenisse, mis on samuti selle aasta Euroopa kultuuripealinn. Emscheri jõgi, mis oli kunagi üks Saksamaa reostatumaid jõgesid, osaleb nüüd ühes kõige ambitsioonikamas puhastusprojektis, mis kunagi ette võetud. Nüüdsest septembrini saavad külastajad Emscheri saarel tutvuda asjaomase projektiga, skulptuuride, rajatiste ning 40 erineva artisti ebatavalise projektiga.\nPaljud kõnealustest suveüritustest saavad rahalist toetust Euroopa Komisjoni kultuuri- ja meediaprogrammidest, et aidata edendada kultuuridevahelist dialoogi ning julgustada nii artistide kui ka nende tööde liikumist üle kogu Euroopa. Need on vaid vähestest kogu suve jooksul kõikjal Euroopas toimuvatest festivalidest.\nLugege täiendavalt ELi kultuuripoliitika kohta Euroopa Festivalide Assotsiatsioon - leidke teie lähedal toimuv festival


17. okt 2018 16:36\nKes käinud, siis palun jagage kogemusi, kas oleks mõistlik kuluraha sulas kaasa võtta või saab täitsa tavalise SEB debit kaardiga kõik asjad korda aetud?\n18. okt 2018 08:42\nAmeerikamaal käinud alati nii, et mingi kogus sularaha on kaasas. Lisaks krediitkaart ja hätta ei ole mitte kunagi jäänud. Enamasti saab kaardiga igal pool hakkama, aga sealmaal on sularaha ka veel täiesti au sees. Deebetkaardiga arvesta, et ükskõik milliste side- või tehniliste probleemide korral siin või seal pool ookeani on sul käes tükk plastikut, millega pole suurt midagi teha. Sõltuvalt hotellist või autorendifirmast võidakse vahel deebetkaardi osas ka kõõrdi vaadata või lisatingimusi kohaldada. Mitte alati, aga mingi võimalus on. Seega minu soovitus - võta oma pangast ka krediitkaart ja mingi kogus sularaha ka kaasa, millega paar päeva hakkama saada, kui misiganes juhtuma peaks.\n18. okt 2018 15:07\nAutomaat bensiinijaamas ei suutnud mitte ühegi Eesti kaartiga maksta ja sularaha sisestamise ava puudus. Hiljem võtsin kütust ainult kohtadest, kus oli teenindaja. Poodides, kohvikutes maksmisega probleeme üldiselt ei ole, aga alati peab selleks ka valmis olema. Kuskil puudus ca 15 minutit neti ühendus ja sel ajal kaarti makseid teha ei saanud.\nÜldiselt mingi kogus peab igas välisriigis sularaha kaasas olema. Tänavu suvel Euroopa Liidus reisides ei saanud mitte ühegi kaartiga tasuda, õnneks oli sularaha. Õhtul Delfist lugesin, et Eestis kaardimaksed ei töötanud.\n18. okt 2018 22:54\nMetroos saad osta ühe kaardiga vaid kaks piletit korraga. Kui tahad kolmandat, siis kolmas läheb errorisse. Turvalisus.\nKehtib ka PATH automaatides.\nKaardiga sain hakkama kõikjal, ka taksodes kaardimakseterminalid. Sularaha küll rahakotis oli, aga nädala jooksul seda vaja ei läinud.\n18. okt 2018 23:45\nIlma krediitkaardita pole seal midagi teha. Autot rentida ei saa deebetkaardiga, lisaks osades kauplustes ei läinud deebetkaart läbi ( 3x Ameerika reisi kogemus).\n18. okt 2018 23:46\nTäpsustan, et ka deebetkaart krediitkaardi funktsiooniga ei aita auto rentimisel.\n19. okt 2018 09:15\n.... Automaat bensiinijaamas ei suutnud mitte ühegi Eesti kaartiga maksta ja sularaha sisestamise ava puudus. Hiljem võtsin kütust ainult kohtadest, kus oli teenindaja.....\nTanklates väljas makstes on tõesti maksed Eesti kaartidega enamasti võimatud ja sularaha aktsepteerivaid automaate tanklates mina kohanud ei ole. Turvalisuse teema ilmselt.\nIse leidsin tanklate keti kaubamärgiga "76", kus Eesti krediitkaardid on paari aasta jooksul väljas automaadis makstes toiminud.\nÕnneks plaanis pole autot rentida ning suures jaos oleme tõesti Manhattanil ringi koperdamas:) Plaanis on küll bussiga sõita lähimatesse linnadesse, et siis ka midagi muud näha:)\nMul on küll deebetkaart krediitkaardi tunnustega aga pole senini saanud Londonis Oysterile raha peale laadida, alati olen pidanud kasutama krediitkaarti või Swedbanga oma, sellest mul ka tekkis küsimus, et siis tean oma kaardimajanduse või nii palju sula kaasa võtta:)