Barghi lugu: järelkajad | Teadvuse Suure Probleemi Lahendamine\nEsileht > üldine, noorele teadlasele, Teaduspublitseerimine\t> Barghi lugu: järelkajad\nBarghi lugu: järelkajad\nmärts 14, 2012 jaanaru\tLisa kommentaar Go to comments\nEelmises postituses raporteerisime loost, mis on keerlemas John Barghi klassikalise sotsiaalpsühholoogia katse ümber – kas on tõepoolest võimalik teadvuseväliselt inimesi mõjutada stereotüüpide abil aeglasemalt käima? Või oli tegu kavala ja petliku eksperimentaatorite kallutusefektiga? Kas kõiges on süüdi PLoS ONE?\nLoo arengu on oma uues postituses väga kenasti kokku võtnud teadusblogija Ed Yong. Lisaks on Barghi suunas sõna võtnud aga ka mitmed psühholoogid (neist paljud Ed Yongi artikli kommentaaride all), teiste hulgas ka Daniel Simons, kes kirjutab väga kenasti sellest, et ehkki tulemuste mittereplitseerimisel võib olla mitmeid põhjuseid, ei olnud Barghi reaktsioon kuidagi asjakohane ega mõttekas. Ja Matthew Lieberman pakub sotsiaalpsühholoogia tulevikule omapoolse lahenduse.\nÜldiselt on kõigile selge, et töid üritatakse replitseerida liiga vähe, eelkõige seetõttu, et teiste tööde ja tulemuste kordamine pole kogukonna (retsensendid, toimetajad) poolt hinnatud. Selle suhtumise tulemusena on erialakirjanduses potentsiaalselt mitmeid töid ja tulemusi, mis tegelikult ei kajasta teaduslikke fakte, vaid mingeid juhuseid. See pole ainult sotsiaalpsühholoogia probleem, vaid kummitab psühholoogiat ja ka ajuteadust üldisemalt.\nRubriigid:üldine, noorele teadlasele, Teaduspublitseerimine\nKommentaarid (39) Lisa kommentaar\nmärts 15, 2012, 10:58 e.l.\nMõni korralik teadusasutus võiks suunata näiteks magistrante kordama tähtsaid eksperimente… Tundub tore idee, õpetab teaduse ühte tähtsaimat mõtet – tulemuste korratavus, annab uue vaatenurga enda ja teiste teadustööde jaoks ning oleks väga kasulik teadusmaailmale.\nmärts 15, 2012, 11:01 e.l.\nJah, Matt Lieberman tegelikult just midagi taolist välja pakubki 🙂\nmärts 15, 2012, 11:03 e.l.\nJah, ainult mulisen ja ise viitsi lugeda…\nmärts 15, 2012, 11:58 e.l.\nTegelt ju tehakse psühholoogilisi eksperimente selleks, et lõbus oleks ja nalja saaks. Kordamine on küll päris mage asi.\nmärts 15, 2012, 6:38 p.l.\nJaan Aru, ma olen siin ja mujal palju lugenud artikleid ja selle kommentaare ja kahjuks või õnneks pean ma midagi küsima. Ma ei saa enam aru sellest, et kuidas teadlased mõtlevad? See küsimus on ausalt ja siiralt esitatud. Lugedes palju artikleid jääb mulje, et teadlased ei usu midagi, mis jääb väljapoole nende teadmisi või arusaamu ( mitte aga eksperimente või teaduse võimalusi ). See pole veel kõik. Ma enam ei saa aru mis on teadlasele tõestus materjal ja mis ei ole. Uskumatu aga ma tõesti olen nüüd segaduses. Kui püstitatakse mingisugune teooria, siis PEAB SEE JU TUGINEMA FAKTIDELE ja eksperimentidele. Kuid mulle tundub et nähakse seda mida tahetakse näha. Psühholoogiat või üldse maailma tahetakse näha lihtsamana – mitte reaalsena. Skeptism on tore asi küll, kuid kui see hakkab segama teaduse arengut, siis ANNA ANDEKS, SEE ON JUBA VÄGA HALB. Mis on teadlasele tõestusmaterjal ja mis ei ole? Kas tõesti on teaduses selliseid nähtusi, mida näeb igaüks nii kuidas Jumal juhatab? Füüsika ajaloos on selliseid juhtumisi olnud küll ja küll. Näiteks teadlastel võttis aega ligikaudu 30 aastat, et uskuda gammakiirte purskeid kaugetes galaktikates, kuid enamus tol ajal uskus et need tulevad meie oma galaktikast. Kuid ei olnud nii. Fakte ju ei saa moonutada. LIIGNE kriitilisus kõige suhtes ka ju ei vii kuhugi.\nMiks ma sellest nii kõvasti räägin, sest mul on valmis ajamasina tehnoloogia füüsikalised alused ja ma viinud siis selle teadlaste kätte nö “retsenseerima”. 100 lk füüsikat oli neile väga raske omaks võtta. Nähti selliseid “asju” või “vigu”, mida ma kohe üldse ei saa aru, et need vead oleksid. Kui keegi kõrvalt peaks vaatama kogu seda protseduuri, siis on lihtne mind hukka mõista, et “mida ma loll sellest ikka tean. Ph. kraadidega inimesed on ju palju targemad kui mina”. Vot siin ongi asja konks. Mina lähtun info sisust ja kvaliteedist, mitte positsioonist. Lähtun faktidest, kuid jääb selline mulje, et – väljendan ennast läbi analoogia – “kui mul palutakse öösel pilvitu ilmaga taevasse näha, siis ma näen seal Kuud. Kuid selle asemel mulle vastatakse, et ma näen luulusid – Kuud pole olemas”. Uskuge või mitte, kuid mul on just selline psüühiline olukord. Sellise asja peale ma enam ei oskagi midagi öelda.\nKuid Teile saadetud materjalidega ma tegelen. Teen need täiesti ümber ja juba on olemas ka täiendmaterjalid. Kuid miski pärast olen juba veendumusel, et need ideed Teile ei meeldi. Ma ei tea miks. Probleem ei seisne enam mul nii väga tööde tegemise oskuses või uute asjade välja mõtlemises, vaid ma enam ei saa aru, kuidas teadlased mõtlevad – missugune on nende intuitsioon, kuidas nad seoseid näevad jne. Asi on selles, et ükskõik mida mina mingit seost näen, siis tuleb mul mingi kriitika jura vastu – et nii ei ole ja nii ei saa jne. Põhimõtteliselt mina näen taevas Kuud, kuid mulle selle asemel öeldakse seda, et Kuud pole olemas. Ausalt, mul on tõesti selline tunne. Kas ma hakkan ära keerama? See ei ole ainult psühholoogia valdkondadega – see on teaduses nii üleüldiselt. Kõige hullem on see, et kui mul tõesti midagi vale on – seda et ma arvan midagi valesti, siis ei suuda keegi mind ka selles ümber veenda. Mitte keegi. Sest ma näen asju läbi faktide ja võimalikkuse, kuid neid minu arust just eiratakse.\nTeadlastel ( st loome inimestel ) on tõesti erinev intuitsioon, kuid kas faktid on siis neile erineva kaaluga mingi teooria suhtes. Tundub küll niimoodi. Teate ju kindlasti seda, et isegi tänapäeval on inimesi ja ka teadlasi, kes ei tunnista darwinismi – evolutsiooniteooriat. On füüsikuid ( nendega olen isegi kohtunud ), kes arvavad, et evolutsiooniteooriat ei ole siiski piisavalt tõestatatud. Mina arvan isiklikult, et SEE ON ABSURD. Ma olen siiski bioloogiat natuke õppinud ja minu meelest on esitatud tõendid siiski vettpidavad. Näiteid võib veelgi tuua. Kuid tundub, et mina polegi üksi, kes on midagi seesugust tundnud.\nmärts 15, 2012, 6:56 p.l.\nEt minust valesti aru ei saaks, kirjutan järelkommentaari. Ma saan aru seda, et kuidas teadust tehakse – püstitatakse hüpoteese ja teooriaid, sooritatakse eksperimente jne. Sellistest protseduuridest on palju kirjutatud – eriti teadusfilosoofias. Seda olen ma lugenud ja Tallinna Ülikoolis on ka selline õppeaine oma EAP-dega. Küsimus on selles, et ma ei saa aru enam teadlaste mõttelaadist. Mind paneb hämmastama kuidas nad ei näe läbi lihtsaid seoseid. Vot see paneb mind jahmatama. Ja mulle tundub see, et on vähestel “võime” ära tunda õige idee valede seast. Ennem peab 10 korda läbi mõtlema ja siis teadlased hakkavad alles mõtlema teooria õigsuse üle. Kuid mulle piisab vaid 1st korrast. Ma olen ka väga palju vigu teinud – ega seda ma ei eita ja ei häbene. Kuid põhiasjad pole mul aegade jooksul muutunud. On teadlasi, kes ei näe kohe läbi seda “õiget”, vaid selle asemel hakkab tema kritiseerima ja nägema vigu, mis on muidugi ka õige. Aga ikkagi. Selline asi torkab silma väga eredalt. See on küll õige, et tõestamaks midagi peab sooritama eksperimente. Sellest ma saan aru. Kuid siin ma mõtlesin inimeste mõttelaadist, mitte teaduse sooritusest. Kuid selle kohta ütlen ma ka seda, et seadused ja reeglid on inimeste loodud. Loodusseadused ei ole inimeste loodud.\nmärts 15, 2012, 8:07 p.l.\nAga magistrandina ma ise kyll kellegi teise katseid korrata ei tahaks, kui suur ja avastamata maailm on valla. Vahest bakas mingi aine l6puprojektina, v6i doktorantuuris kamba peale kui see artiklini viib. Ja rahajaotajana ma eelistaksin, et tegeletakse uute asjadega, mitte ei maksta katseisikutele iga aasta vanade asjade kordamise eest.\nmärts 16, 2012, 1:27 p.l.\nma arvan, et inimestel on teadlastest lihtsam aru saada, kui mõistetakse, et teadlased on ka inimesed. Neil on väga inimlikud omadused, mille hulka kuulub see, et ollakse konservatiivsed ja ei muudeta niisama lihtsalt oma tõekspidamisi. Oma arvamuste juurde jäämine on nähtav kõikjal meie ühiskonnas – evolutsioonieitajatest homoabielude vastu olijateni, paranormaalsetesse nähtustesse uskujatest Iraani vastu sõttamineku pooldajateni (jne jne). Kui inimesel on mingil põhjusel kujunenud mingi arusaam asjadest, siis ta hoiab sellest kinni, isegi kui vastaspoolel on head argumendid. Veelgi hullem – ta arvab, et tal on õigus ja on valmis vastaspoolega vihaselt vaidlema, et oma seisukohta kaitsta ja peale suruda. (selle kohta ilmus hiljuti üks hea raamat, vt siit – http://www.united-academics.org/magazine/?p=745 )\nTeadlastel on ka sellised inimlikud omadused. Aga erinevalt usuhulludest või evolutsioonieitajatest on teadlastel vähemalt põhimõtteliselt olemas viis oma arvamusi muuta, sest teadlaste arvamused põhinevad faktidel ja teadmistel, mis omakorda põhinevad teaduslikul meetodil. Uued faktid ja teadmised võivad teadlaste arvamust muuta. Kuid, nagu juba öeldud, on teadlased inimesed – isegi uute faktide valguses on igasugune arvamuste muutmine raske ja vastumeelne. Siinkohal tuleb aga arvestada midagi väga olulist – teadlaste arvamused põhinevad tihtipeale aastatepikkusel tööl. Need arvamused on seega enamasti palju paremini põhjendatud kui suvalisel inimesel mingist suvalisest teemast. Seega ei ole õige oma ala spetsialist-teadlase arvamust võrdsustada tavainimese uskumusega ja öelda mu teksti esimesest lõigust lähtuvalt „ah, inimesed lihtsalt ei muudagi oma arvamusi ja teadlased on ka sellised“. Teadlased on inimesed, kellel on raske oma seisukohti muuta, nagu teistel inimestelgi, kuid kelle seisukohad põhinevad pikal tööl ja paljudel teadmistel, mida ei tasu alahinnata.\nSeega kui tuleb mingi uus fakt, mis põhineb teaduslikul meetodil, kuid ei sobi seniste teadmistega, siis teadlane ei pruugi kohe oma arvamust muuta, sest a) ta on inimene ja b) tal on palju-palju tõendusmaterjali seniste seisukohtade kaitseks. See on ju normaalne. Kui ta on hea teadlane, siis ta vaatab seda uut tulemust ja jätab ta meelde. Kuid ta teab, et üksik uus tulemus ei pruugi midagi tähendada (hiljutine neutriinode lugu oli hea näide). Ta jätkab oma mõtlemist ja katseid, kuni ehk tuleb teine näide, mis näitab jällegi vastupidises suunas. Heal juhul sooritab ta seejärel ise vajalikke katseid, et seda uut fenomeni ise uurida. Oluline on aga mõista, et isegi need 2 tulemust võivad olla juhuslikud (või tingitud mingitest kontrollimata / teadmata faktoritest) – see on mõistlik püsida seni kogutud teadmiste juures. Aga kui need uues suunas näitavad tulemused kogunevad, siis on teadlane valmis oma arusaamu muutma (Thomas Kuhn on seda protsessi kirjeldanud oma raamatus „Teadusrevolutsioonide struktuur“, mis on olemas ka eesti keeles). Teadusajalugu kinnitab, et teadlased ikkagi muudavad meelt ja muudavad oma arvamusi, kui see on tarvilik (relatiivsusteooria ja kvantfüüsika on head näited 20. sajandi füüsikast.)\nKõige selle valguses võiksid ehk otsida vastuseid ka endast. Nagu ma kirjutasin (ja nagu ülaltoodud raamatus pikalt selgitatakse), on inimesed väga kinni oma uskumustes. Ka Sina oled. Sa oled ju inimene. Näiteks kui Sa kirjutad „Nähti selliseid “asju” või “vigu”, mida ma kohe üldse ei saa aru, et need vead oleksid“, siis see meenutab ju ükskõik millist vaidlust või seisukohta – Sinul on veendumus, et Sul on õigus ja et seal pole vigasid; teistel on vastupidine veendumus. See, et Sina oled oma veendumusel, ei ütle ju meile, kes me pole Su tööd lugenud, kas Sul on õigus. See näitab vaid seda, et Sul on oma arvamus. Kui Sa kirjutad „Mina lähtun info sisust ja kvaliteedist, mitte positsioonist“, siis see on jälle Sinu arvamus. Sina arvad, et Sa lähtud sisust ja kvaliteedist, aga eks vastaspool arva ju sama? Kummal on siis õigus? Meie, Su väidete lugejad, ei saa ju seda objektiivselt hinnata.\nSa kirjutad ka järgnevat: „Mind paneb hämmastama kuidas nad ei näe läbi lihtsaid seoseid. Vot see paneb mind jahmatama. Ja mulle tundub see, et on vähestel “võime” ära tunda õige idee valede seast. Ennem peab 10 korda läbi mõtlema ja siis teadlased hakkavad alles mõtlema teooria õigsuse üle. Kuid mulle piisab vaid 1st korrast.„ Kuid miks Sa arvad, et Sa oled nutikam ja läbinägelikum kui teised? Kas Sul on selle kohta mingeid tõendusmaterjale (nt ametlik IQ test, mille skoor on 180; medal rahvusvaheliselt matemaatikaolümpiaadilt vms)? Kui ei, siis mõtle korra selle peale: mis põhjust on meil arvata, et Sinu arvamus on parem, peale selle, et see Sulle endale see tundub parem olevat?\nJa lõpuks tuled Sa kõige suurema probleemini, kirjutades: „Kõige hullem on see, et kui mul tõesti midagi vale on – seda et ma arvan midagi valesti, siis ei suuda keegi mind ka selles ümber veenda. Mitte keegi. Sest ma näen asju läbi faktide ja võimalikkuse, kuid neid minu arust just eiratakse.“ Kui see tõesti nii on, siis see on küll osati inimlik, nagu ülalpool selgitatud, kuid see on sel juhul erinev teadlasest, kes alati nendib, et teda on võimalik ümber veenda ja kelle arvamust on vähemalt põhimõtteliselt võimalik muuta. Su öeldu on sarnasem mõnele teistmoodi fanaatikule, kes ei eemaldu oma seisukohtadest mitte kuidagi.\nMa soovin Sulle ainult kõike head ja soovitan Sul siinkohal järele mõelda – kui ainus, kes ütleb, et Sul on õigus, on Sina ise, siis võib ju korraks kaaluda ka võimalust, et ehk hoopis Sina eksid. Hea teadlase (ja ka hea inimese) üheks omaduseks on see, et ta kaalub erinevaid võimalusi, mõtleb nende üle ja saab aru, et vahel on tal õigus, kuid vahel ta ka eksib; et vahel on teistest targem, kuid vahel on teised targemad; et erinevad inimesed on erinevate arvamustega; et vahel läheb selle õige arvamuse väljaselgitamisega tükk aega ja et vahel polegi õiget või õigemat arvamust. Ole lihtsalt salliv ja mõistev selle suhtes, et vahel teised Sinuga ei nõustu. See kuulub teadlaseks olemise (ja ka inimeseks olemise) juurde.\nmärts 16, 2012, 4:35 p.l.\nMis mehhanismiga saaks siis ajas rännata kui selle teadmine teeks ajas rändamise võimaluse sama ilmseks kui kuu olemasolusse uskumise?\nmärts 16, 2012, 7:17 p.l.\nAitäh Jaan Aru sellise pool psühhoanalüütilise vastuse eest. Kõik mis Sa kirjutasid oli küll õige, kuid pisut teemast mööda. Praegu jäi küll selline mulje, et ma egotsen. Kuid see pole üldsegi nii. Ma ju kirjutasin seal, et ka mina teen vigu ja seda ma ei häbene ka välja ütelda. Kuid nüüd lähme asja sisu juurde. Kõige parem on ikka tuua välja mingisugune näide, et asjast paremini aru saada. Muide seda on psühholoogiast tõesti juba teada, et inimesel on raske oma veendumust muuta. Kui Sa ütled nii, et üksikute faktide pärast ei hakata aastate pikkuseid arvamusi muutma, siis paraku peab siiski õppima ajaloost. Piisas ainult valguse kiiruse jäävuse teadmisest, kui tuli kogu füüsika ümber hinnata. Päris nii siiski ei ole, et üksikud faktid ei sobi maailmapildi ümberhindamiseks. Võib olla on nii psühholoogias ( milles ma muidugi kahtlen ), kuid füüsikas ei ole see kohe kindlasti nii. Ütleme et on asjad nii ja naa. Kuid miks siis ikkagi kaheldakse isegi tänapäeval evolutsiooniteooriat, miks kõik füüsikud ei usu stringiteooriasse, miks on nii paljudel psühholoogidel oma enda teadvuseteooria ( raamatus Tähelepanu ja teadvus on kirjas ) jne. See näitab väga selgesti inimeste erinevat intuitsiooni ja isegi loogikat. On teadlasi, kes usuvad UFOdesse ja on teadlasi kes jälle ei usu, kuigi keegi ei küsi neilt seda, et miks nad usuvad UFOdesse. Nagu näha on väga palju arvamusi ja … veendumusi. Kuid siin ongi AGA. Kõik on ju teadlikud sellest et teadus peab olema objektiivne. Sellest saad ju Sinagi aru. Kuid teadusmaailmas toimuv seda küll eriti välja ei näita.\nMinu põhimureks on praegu see, et näiteks kui inimene loob mingi teadusteooria ( näiteks psühholoogias ), siis mis alates on idee tõestatud. Ma ei saa enam aru sellest, et mis faktid on teadlastele faktid. Mis on nende jaoks tõendid. Sellest kogu mul see kriis ongi. Et see piir on mul hägustunud ja seepärast olen ma väga mures, sest see mõjutab minu edaspidiseid uuringuid. Varem oli see piir väga selge ja vastavalt sellele ma ka tegutsesin. See analoogia Kuuga ütleb väga kenasti kõik ära. Näiteks kui Sa kirjutasid kunagi ammu portaalis skeptik.ee – seal Sa püüdsin tuua välja tõendeid, et teadvus on ajus – kuid mis Sa siis ütled kui tuleb keegi teine ja hakkab Sinu jaoks olulisi ideid “väänama” – ja lõpuks ta ütleb seda, et teadvus ei asugi ajus, vaid kuskil Jumala juures. See näide tundub ju absurdne, kuid kajastab selgelt minu situatsiooni. Sul on olemas väga head tõendid selleks, et teaduslikult arvata et teadvus on ajus. Mina ka seda arvan nii. Kuid mis selle teise inimesega peale hakata. Kuidas on võimalik neid “fakte” teise nurga alt näha, nii et muutub lõpparvamus. Sul on täiesti õigus selles, et arvata ja mõelda võivad kõik mida iganes ( elame ju demokraatias ), kuid see mille peal teadusteooria eksisteerib, ei saa ju olla eri arvamusi. Või ikkagi saab? Kui saab, siis ei ole teadus enam objektiivne.\nPraegu läheb küll sellises suunas uute ideede genereerimine, et kui mingi uus idee näpistab minu ajukoort, siis ennem ma mõtlen selle peale, et kas seda uut teooriat usutakse, mitte aga seda, et kas see uus ikkagi õige on. See on ju absurdne. Peaks olema ju vastupidi.\nMuide mis puutub ajas rändamise võimalikkusesse, siis teen väikese populaarteadusliku kokkuvõtte sellest järgmiselt. Üldrelatiivsusteooria järgi on ruum mitteeukleidiline ja aeg ei voola mitte kuskil sama kiirusega. Ajas on võimalik liikuda ainult sellest väljas olles nii nagu filmis on tegelane võimeline ajas liikuma sellest väljapool ja siis kerima vastavalt edasi tagasi nuppudele. Reaalsus on paraku keerulisem. Universumis on piirkondi kus aegruum on kõverdunud lõpmatuseni, et aga sinna pääseda peab ületama valguse kiiruse, mis pole muidugi võimalik. Peale masside mõjutab aja kulgemist ka energia ja seega energiaväljad, milledeks on siis näiteks elektromagnetväljad. Kui keha saab nö õige “kvantlaengu”, siis on tal võimalus pääseda “hyperruumi”, kus aega ja ruumi ei ole. Muide väljaspool aegruumi seda ennast ju ei ole. Seal on aja dilatatsioon ja pikkuse kontraktsioon lähenenud lõpmatusele. See tähendabki aja ja ruumi kadumist ehk aegruumi välist “aegruumi”. Terminid on jah vist pisut natuke mööda, kuid sisu on õige. Liikudes ajas, liigume me ka ruumis – see tuleneb erirelatiivsusteooriast aegruumi lahutamatuse printsiibist. Selleks “ruumiks” ongi see “hyperruum”. Üldrelatiivsusteooria võrranditest see välja ei tule, sest need kaotavad oma kehtivuse, kui võrrandid võrduvad lõpmatustega ja sellest ka teadlaste skeptism. Kuid arvestama peab ka kvantmehaanika ja teleportatsiooni seadusi, sest ajas rändamine on tegelikult teleportatsioon. Kõike kahjuks siin kirjutada ei jõua.\nmärts 16, 2012, 7:21 p.l.\nTagantjärele võiks küsida seda, et mis alates muutub subjektiivne arvamus/teooria objektiivseks?\nOotan kindlasti vastust.\nmärts 16, 2012, 9:24 p.l.\nKuna suhtlemine rahustab mind, siis kirjutan ma veel ühe kommentaari ja loodan et ma teistele liiga närvidele ei käi. Ma soovin Sulle rääkida natuke minu tööde tagamaadest ja seda et miks ma “selline olen”. Kuna jutuks oli juba ka see, et ma tegelen ka ajas rändamisega, siis ka see on seotud “selliste psühholoogia asjadega”. Muide kogu aeg kui ma räägin teistele, et ma tegelen ajas rändamise füüsikaga, siis nende näod muutuvad kuidagi väga pikaks, Sellest järeldan seda, et mind vaadatakse kui lolli, kes nagu “tahab eurovisiooni võita”, mis on niigi võimatu. Ajas liikumine on uskumatult lahe asi küll, kuid veelgi uskumatum on see et seda on väga lihtne teha. MITTE KEEGI seda ei usu, veelgi vähem profesionaalsed füüsikud. Kuid ma siiski JULGEN olla endas kindel, sest enda vaadete kohta on mul häid tõendeid ja ka Ameerikas on füüsikuid kes on selle alaga tegelenud – no näiteks Ronald Mallet ja Michio Kaku. Enamus füüsikuid pooldavad ussiaukude ideid. Aga see selleks. Küsimus on selles, et kuidas on see kõik seotud nüüd selle “teadvuseteadusega”? On küll ja kuidas veel. Kui ajamasin “tõepoolest” valmis saab, siis tekib teadlastele ( ja ka sul Jaan Aru ) küsimus, et milline siis näeb välja see “tulevikumaailm”. Mina küsin aga hoopis seda, et milline on “meie” tsivilisatsiooni nö. arengu lõppfaas? Ja siin tulebki mängu psühholoogia teadus. Et kuidas siis? Nimelt on kaks olulist asja – need on taju ja teadvus. Jaan Aru, Sa oled kindlasti kursis ( psühholoogias õppinud ) psüühika evolutsiooniga. Ma ennustan uut teadvuslikku seisundit, mille põhjustajaks on uus taju – tajutakse maailma teisiti. Seda ma pean elu üheks lõppfaasiks. Selle “asja” sisu on ÜLIMALT sügav ja see on “sisuliselt” kirjas Unisoofias, mida ma Sulle saatsin ja mida ma ümber teen. Kuid see pole veel KAUGELTI kõik. Minu huvi surmalähedaste kogemuste vastu pole samuti juhuslik. Kui teadvus on võimeline kehast olema eraldi SIIS TÄHENDAB SEE TOHUTUT MÕJU kogu meie tsivilisatsiooni struktuurile. Kristjan Korjusel on õigus selles, et siis tuleb radikaalsed muutused ühiskonnas ja teaduses ( vt kommentaare ). Tegin ühe uurimustöö ajusurmas olevatest kogemustest ja varsti saadan need ka sulle ( LOOMULIKULT arvestades seejuures Sinu viimati saadetud kommentaare gmailis ). Kui me oleme võimelised eksisteerima ka ilma füüsilise kehata, siis me ei pea enam autodega sõitma, lennukitega lendama, ilmselt kaoksid ka sidevahendid jne. Igaüks võib siin kohal fantaseerida edasi, et mis siis saab. Kuid neid kahte ma ennustan ( mitte niisama, on olemas ka teaduslikud alused sellele ) elu kõige kõrgemaks “vormiks”. Mina isiklikult pean olulisemaks seda hingelist poolt – uut teadvust. Et mis asi see tegelikult on, saab aimu kõige paremini inimestelt kes on kogenud surmalähedasi kogemusi. Neid on ka minu tutvusrindkonnast. Selle seletamine läheb siin liiga pikaks. Aga need kaks on jah, mida ma enne ajamasina ehitamist ennustan ja ka teadlastele kuidagi vihjeid soovin anda, sest seda ma GARANTEERIN – ajamasin tuleb kohe kindlasti. See on mul nii kaugele arenenud ja seepärast ei karda ma jääda teistele naerualuseks.\nKuid seda, et millega ma alustasin “Maailmataju” projektiga, seisneb järgmises. Kuna ma õpin füüsikat, siis huvitab mind ka Universumi füüsikaline olemus – tänapäeva füüsikateooriad ei anna sellele vastust nii nagu tänapäeva psühholoogia teadus ei anna vastust teadvuse painavale küsimusele. “Maailmataju” projekti põhimõte seisneb selles, et ära seletada Universumi füüsikaline olemus ja seda, et kuidas nö. “Universum loob teadvuse”. Teadvuse ja Universumi vahekord ongi Maailmataju põhiideeks. Tegemist ei ole fantastikaga – püüan seda teha teadusliku lähenemisega. Jaan Aru, Sina püüad leida vastust ainult sellele, et mis on ja kuidas tekib ajus teadvus? Kuid mina laiendan seda probleemi – et küsimus ei ole ainult teadvuse tekkimisega ajus, vaid kuidas Universum ( FÜÜSIKA ) seda on võimeline tegema, teadmaks mis need füüsikaseadused ise on. Näiteks aju funktsionaalseks aluseks on tegelikult elektromagnetilised jõud ( seda Sa tead ju isegi, oled ju õppinud neid aktivatsioonipotentsiaale, neuronite aktiivsust jne ). Kuid tekib küsimus et mis see elektromagnetism siis on? Mis see on? Vastus on see, et laengute vaheline väli või jõud. Kuid mis asi see laeng või mass siis on? Vot seda tänapäeva füüsika ei tea. Ma laiendan seda teadvuse probleemi. Seda akadeemilises rindkonnas ei tehta. Ma EI TEA miks. Ja kogu selle teadmise peale inimene peaks ka tajuma oma vahekorda Universumiga – seos jällegi Unisoofiaga. Universumi olemus on mul juba tegelikult teada. Universumit ei olegi tegelikult olemas – see tuleb välja ajas rändamise füüsikast. Mind on mõnes mõtte hämmastanud see, et kui psühholoogid otsivad vastust psüühika ühele kõige põhilisemale funktsioonile vastust, et mis on teadvus, siis miks füüsikud ei esita teaduslikult küsimust, et mis on Universum? Mis on Universumi olemus. Tegelikult oli sellest midagi juttu küll, Sa isegi kuskil kirjutasid sellest, et teadvuse probleem on tähtsuselt teisel kohal ja esimesel kohal on mingi “Universumi eesmärgi” probleem. Kuid see ei ole päris sama.\nKui jutt tuli liiga ulmeline või lausa skisofreeniline, siis ei saa mina kahjuks enam midagi teha. Ma kirjeldasin VÄGA VÄGA ÜLDISELT “Maailmataju” töö sisu olemusest. Kõik kommentaarid, mis tulevad, ei jõua ka “hinge võtta”. Siia maani olen saanud küll hakkama ja mitte mingit põhjust ei ole selleks, et mitte edasi minna. Ainult lihtsalt ma võtan teadlastega esimest korda kontakti ja see põhjustab teatud uuendusi, mida ma pean läbima.\nmärts 17, 2012, 10:24 e.l.\nMaailmataju, sinu mõtteid lugedes tekkis mul selline küsimus, et…\nMis on ‘aeg’? …see ‘aeg’, milles sa reisida tahad? Kas me mitte kogu aeg ja pidevalt ei reisi ajas? Mul on tunne, et meil on olemas isegi ajas reisimise mõõtühikud: tund, minut, sekund, …? Millist ajas reisimist sina mõtled? Kas see oleks mingi ajas edasi või tagasi hüppamine, mingit ajavahemikku vahele jättes?\nSiis küsin veel, et kuidas sa kujutad ette “… “hyperruumi”, kus aega ja ruumi ei ole…”?\nKolmandaks küsin, kas sul on mingi ettekujutus, kuidas sinu teooriat eksperimentaalselt kontrollida saaks? Kuidas see võiks toimuda?\nOn sinu emakeel eesti keel? Pisut raske on sinu teksti lugeda.\nmärts 17, 2012, 10:42 e.l.\nMa arvan, et on olemas blogisid, milles osalejad kindlasti on pädevamad nende paradigmade ja mõttemaailmade osas, milles Sina liigud, võrreldes siinse blogiga. Siinse blogi osalejate valdav enamus on huvitatud traditsioonilisest teaduslikust lähenemisest ja ilmselt ei suuda haakuda esoteerilise ja “ilma maandamata hüpleva” vaimulaadiga mõtisklustega. Võib-olla enamik siinse blogi osalejatest ei ole veel nii kaugele arenenud?\nmärts 17, 2012, 11:26 e.l.\nKrista, ma vastan Sulle.\nLoomulikult ei saa seda “hyperruumi” ettekujutada. Füüsikas luuakse selleks mudeleid. Ka stringiteoorias ei saa ju ettekujutada 11-mõõtmelist aegruumi. Aga see polegi nii oluline. Tähtis on asja sisu mõistmine. Aatomituuma ju ka keegi päriselt oma silmaga ei näe. Ikka luuakse selleks mudeleid.\nAjas rändamise ideid on loomulikult võimalik ka eksperimentaalselt tõestada. Selle kohta on mul ideid täiesti olemas. Mitte ükski füüsikateooria ei püsi ilma eksperimentaalseid katseid tegemata.\nSellist küsimust, et mis on aeg, füüsikud endale ei püstita. Tegelikult ma isegi seda ei tea, et miks. Nad ütlevad selle kohta, et aeg on kestvus. Kuid mina kirjutasin oma töös järgnevalt:\n“Aeg ja ruum on illusioonid, mille tekitavad kehade liikumised Universumis. Näiteks keha enda liikumine jätabki mulje, et liikumine toimub ruumis ja see võtab aega”. Selle väite üle arutada on Teil nüüd hea võimalus.\nAjas rändamine on üks teleportatsiooni avaldumisvorme, sest ajas liikumine “ise aega ei võta”. “Kõrgemates mõõtmetes” aja mõõde kaob ja selle tulemusena kehad teleportreeruvad. Kogu kvantmehaanika on sisuliselt kui “teleportmehaanika”.\nMa eeldan, et selle kommenteerija nime all on keegi juba siin blogis tuttav. Aga sellest pole midagi, et isik ei soovi ennast avaldada. Võib olla ma saan ka valesti aru.\nKui ma ülalolevat teksti kirjutasin ,siis ma eeldasin väga väga hästi seda, et tulevad umbes sellise sisuga kommentaarid nagu Sa just kirjutasid. Kuid pööran tähelepanu mõndadele “punktidele”:\nma antsin Maailmataju kohta väga väga üldist informatsiooni. Kõiki selle aspekte ei jõua loomulikult siin kirja panna. Ja ei peagi. Ajas rändamise puhul on ju seda väga hästi näha. Ma ei jõua ju siin kirja panna kõiki selle aspekte ja seepärast ilmnevad ka mõned arusaamatused – näiteks nagu Krista kirjutatud kommentaaris, mis oli muidu väga asjalik. Esoteerikaga ei ole siin kohe kindlasti midagi pistmist.\nmärts 17, 2012, 11:32 e.l.\nKuid mul on üks sisuline küsimus. Seda, et millises järjekorras toimub teadvustamine:\nkas ennem toimub teadvustamine ja siis ( näiteks ) nähakse mingit visuaali või vastupidi:\nennem nähakse või kuuldakse midagi ja siis teadvustatakse seda? Mul on selles suhtes mõned kahtlused. Ootan kindlasti vastust.\nmärts 17, 2012, 11:58 e.l.\nMaailmataju, mudelid on kõigest ettekujutuse näitlikustamise vahendid. Ettekujutus peab asjast olema, mida sa mudeldada tahad. Kui see puudub, on tegu laialivalguva uduga.\nKa 11-mõõtmelist aegruumi on suutnud keegi ette kujutada, sest muidu sa praegu sellest ei räägiks. Oma silmaga nägemine on midagi muud, kui ettekujutus.\nKuidas sobib sinu teooriasse liikumise relatiivsus? Kas suhteliselt (taustsüsteemi suhtes) paigal olev keha sinu hinnangul ajas ei liigu? …miks ta siis vananeb? Kui aeg ja ruum on illusioonid, siis kuidas sa defineeriksid ‘muutumist’?\nSa kirjutasid, et sinu teooriat on võimalik eksperimentaalselt tõestada/ümber lükata; palun kirjelda üht sellist eksperimenti, et meil tekiks ettekujutus, kas sul ikka on aimu asjast, millest räägid.\nMa arvan, et üks väga lihtne põhjus, miks teadlastel on raske sinu ajas teleporteerumise teooriat uskuda, seisneb selles, et ei meie kaasaegsed ega ka varem elanud põlvkonnad pole kohanud asju ega inimesi tulevikust. Oleks ju üsna loogiline arvata, et kui ajas rändamine (sinu mõistes) tulevikus teoks saaks, siis keegi sealt satuks ka meie aega… kasvõi selleks, et julgustada ajas rändamisete esiisa/esiema? Seega, kui sul on vaja tõendusmaterjali oma teooriale, püüa kinni keegi tulevikust ja esitle meile. Otsekohe kaovad kõik kahtlused.\nMa siiski ei taha sinu indu jahutada, pigem ütlen, et uuri edasi. Kui sa ei leia seda mida otsima hakkasid, võid siiski leida midagi muud huvitavat!\nmärts 17, 2012, 3:35 p.l.\nKrista, väga hea kommentaar. Kuid ma ei tea seda, et kas Sul on olemas piisavad teadmised füüsikast. Kui neid ei ole, siis tekibki teatud arusaamatused. Kuid siiski püüan veidi paremini asjaolusid selgitada – kui Jaan Aru seda loomulikult lubab, sest tegemist on ju siin siiski teadvuse blogiga ja arvestades ka “objektiivi” kommentaari.\n11-mõõtmelist aegruumi paraku siiski ettekujutada ei saa. Mudelid on tehtud nii, et kui 4-mõõtmeline aegruum ( ehk siis meie tavaline aegruum ) kujutatakse kolme ristuva koordinaadiga ja “pluss” see aeg, siis rohkema-mõõtmelisi ruume kujutatakse ette just nende koordinaatide juurde lisamisega. See on üks viis. Rohkema-mõõtmelisi dimensioone ( dimensioon tähendab mõõdet ) tulevad välja ka matemaatilistest võrranditest ( nii on see näiteks stringiteooria korral ) ja seda siin lihtsalt seletada on paraku väga keeruline. Ka üldrelatiivsusteoorias ei saa füüsikud ettekujutada kõveraid ruume – selleks loovad nad mudeleid ( mis sarnaneb kõverale ruumile ). Näiteks kerapind on nagu kõver 2-ruum, sest selle peal oleva kolmnurga sisenurkade summa on rohkem kui 180 kraadi. Arvestama peab ka sellega, et kas on tegemist negatiivse kõveruse või positiivse kõveruse pinnaga. Mudeleid loomulikult peab tegema ja asju ettekujutama. Kuid Krista… kõiges ei saa mudeleid luua ja ettekujutada. Näiteks kvantmehaanikas osakeste lainelised omadused. Kui osake läbib pilu, siis seda difraktsiooni kujutatakse küll ette nii nagu vee laine läbib pilu, KUID paraku ei tea keegi endale ettekujutada seda, et kuidas saab osake ikkagi läbi pilu minna nii, et tekiks ekraanile ( mis registreerib nagu osakese tõenäosust ) tõenäosuslaine. Selle osakese “võime” kohta mudelid puuduvad. Nii et kõike ei saa paraku kindla ja ühise reegli alla panna. Vähemalt füüsikas.\nSu küsimus oli see, et kuidas ettekujutada aegruumi, kus aega ja ruumi ei olegi. Vastus on väga lihtne. Seda kujutatakse ette “läbi füüsikaliste nähtuste”. Näiteks aja lõpmatu aeglenemine annabki ettekujutuse “ajatust”.\nKui aga eksperimendist rääkida, siis see on järgmine. Üldrelatiivsusteoorias tõestatakse seda, et raske mass ja inertne mass on võrdsed – seega samasugused. See tähendab seda, et kui inertne mass ( see mass on Newtoni II seaduses ) suudab mõjutada aegruumi suhteid, siis peab seda tegema ka raske mass ( gravitatsiooniseaduses olev mass ). Ja nii see ka on ja seda kirjeldatakse meetriliste võrranditega või tensorarvutustega. Erirelatiivsusteoorias seostatakse omavahel mass ja energia – seda et need on üks ja sama. See tähendab seda, et kui mass kõverdab aegruumi, siis seda peab tegema ka energia vastavalt massi ja energia ekvivalentsusele. Kuna elektromagnetväljad omavad energiat, siis ka need mõjutavad aegruumi suhteid, nagu ka gravitatsioon. Kuid siinjuures peab arvestama seda, et elektromagnetväli ise ei ole tingitud aegruumi kõverusest nagu seda oli gravitatsioonivälja puhul. See väli suudab ainult mõjutada aegruumi. Iga taevakeha tsentris on olemas “piirkond” või “ala”, kus aegruumi enam ei ole ( aeg on aeglustunud lõpmatuseni ja pikkused on lõpmata väikesed ). Seda on isegi planeet Maa tsentris raadiusega ( ligikaudu ) 8 mm. Seda näitab matemaatika. Ajas rändamise põhimõte seisnebki selles, et inimene tuleb “viia” sellisesse piirkonda kus aegruum on kõverdunud lõpmatuseni ( sellisel juhul ta ongi “väljaspool aegruumi” ). Kuid kuidas selline piirkond luua? Vastus ongi elektromagnetsimis. Keha peab olema piisavalt laetud, et keha “ümber” hakkaks aegruum kõverduma. Ja kui see on kõverdunud lõpmatuseni, siis ongi saavutatud eesmärk. Kuid see pole veel kõik. Reaalsuses ei saa saavutada väga suuri laenguid ( seega elektriväljade potentsiaale ). Kuid kvanttasandil on need miljardeid kordi suuremad kui makrotasandil on need kunagi üldse saavutatavad. Jaan Aru peaks teadma näiteks seda, et elusa raku membraanis (puhkeseisundis) küündib väljatugevus vähemalt 20 miljoni N/C.Sellest tulebki termin – kvantlaeng. Kui keha “ümber” või selle pinnal on väga suur välja potentsiaal ( mille mõõtkava jääb umbes aatomi või aatomituumade suurusjärku ), siis tekib aegruumi “häiritus”. Selles ei ole absoluutselt mitte mingisugust kahtluski. Seda näitab füüsika ja matemaatika. Kuid peab arvestama ka muid tehnilisi probleeme, mis sellega kaasneb. Nüüd kui keha kõverdab aegruumi, siis just sellest kõverusest ja selle muutusest sõltub see, et millises suunas ja kui kaugele ajas rännak toimub.\nSee oli küllaltki populaarteaduslikul viisil esitatud informatsioon, Tegelikkuses on kõik palju keerulisem. Ma pean tunnistama seda, et kõiki tehnilisi iseärasusi, mis sellega kaasneb, ei ole ma veel lahendanud. Kuid seda ma KINDLASTI VEEL TEEN, kuid mis KÕIGE OLULISEM – see põhimõte on mul absoluutselt täiesti selge.\nKuid mis puutub sellesse, et keegi tulevikust peaks rändama meie aega ja siis tõestama ajamasina loomise võimalikkust, siis kahjuks seda kohe kindlasti ei juhtu. See teema läheb juba ajaparadokside hulka ja seda käsitleda läheb pisut juba liiga keeruliseks. Füüsika maailmas on ajaparadokside üle vaieldud juba aastakümneid. Kuid selle lahendamine on osutunud keerulisemaks kui ma esialgu arvasin. Põhjus on selles, et seda ei saa ( ilmselt ) lahendada KLASSIKALISE LOOGIKA teel. Kui ajas rändamine on võimalik, muudab see tohutult ka meie teaduslikku vaadet Universumile. Universumi füüsikaline olemus siis muutub. Näiteks ajas rändamise puhul peab ennustuste järgi olema Universum ajatu. Aega tegelikult ei ole. Ja sealt algabki hoopis teistsugused arusaamad Universumile. Ja ka ajaparadoksidele.\nmärts 17, 2012, 4:24 p.l.\nsiin on nüüd päris pikalt arutatud ja ka mitu küsimust on kerkinud, seega vabandan juba ette, et mul ei ole kahjuks tööasjade tõttu enne esmaspäeva õhtut mahti nendesse teemadesse piisavalt süveneda.\nmärts 17, 2012, 4:39 p.l.\nOle rahulik Jaan, vabandus on vastu võetud. Eks meil kõigil on kiire ja omad elud vaja elada. Kuid küsimustele ootan kindlasti vastuseid.\nmärts 18, 2012, 9:07 e.l.\n“Näiteks kerapind on nagu kõver 2-ruum, sest selle peal oleva kolmnurga sisenurkade summa on rohkem kui 180 kraadi. Arvestama peab ka sellega, et kas on tegemist negatiivse kõveruse või positiivse kõveruse pinnaga.”\nKuidas sellised põhikooli tasemel laused asjasse puutuvad?\n“Erirelatiivsusteoorias seostatakse omavahel mass ja energia – seda et need on üks ja sama. See tähendab seda, et kui mass kõverdab aegruumi, siis seda peab tegema ka energia vastavalt massi ja energia ekvivalentsusele.”\nMittevajalik põhikooli õpilastele tuttavate terminite ritta ajamine. Sama hästi võid kirjutada, et kui aednik lükkab käru, siis peab käru lükkamiseks kulutatud energia olema kooskõlas energia-massi ekvivalentsiga.\n“Iga taevakeha tsentris on olemas “piirkond” või “ala”, kus aegruumi enam ei ole ( aeg on aeglustunud lõpmatuseni ja pikkused on lõpmata väikesed ). Seda on isegi planeet Maa tsentris raadiusega ( ligikaudu ) 8 mm. Seda näitab matemaatika.”\nMismoodi saab 8 mm ala olla lõpmata väike? Kahtlen, et sa leiad seda tõestava tehte isegi kui sulle anda kuu aega otsimiseks.\n“Krista, väga hea kommentaar. Kuid ma ei tea seda, et kas Sul on olemas piisavad teadmised füüsikast. Kui neid ei ole, siis tekibki teatud arusaamatused.”\nMiks sa jätad üldse midagi ütlemata, sest sulle tundmatud lugejad äkki ei saa füüsikast aru?\nKuna sa kirjeldad kui kahtlemata ruum kõverdub, siis kas sa üldse tead kuidas kõverdumist matemaatikas tähistatakse?\nmärts 18, 2012, 1:42 p.l.\nKõik mida ma eelnevalt olen kirja pannud, on täiesti õige. Ära “vääna” füüsika põhitõdesid. Kuid siin on need kirja pandud populaarteaduslikult. Põhikoolis õpetatakse jah seda, et kera pinnal on kolmnurga sisenurkade summa rohkem kui 180 kraadi. Aga kas Sa tead seda ka, et mis asi on meetrika? Kui Sa seda tead, siis vasta mulle ja jätkame arutelu.\nKas Sa üldse said aru nendest kommentaaridest, mida ma kirja panin. Ma panin kirja ainult ideede sisu. Mul on hoopis selline tunne, et Sa lihtsalt ei usu seda, et üks tundmatu kommentaator ( kes nimetab ennast Maailmatajuks ) tutvustab ennast kui ajamasina loojaks. Nagu näed – saan ma isegi sellest aru, et see on ebausutav. Samahästi võiksin öelda seda, et tulen Marsilt. On ju absurdne. Kõverate aegruumidega tegelemine ei ole kohe kindlasti põhikooli tase. Soovitan sul raamatut lugeda – “Üldrelatiivsusteooria alused”, A. Koppel, 1975. Vot seal ongi räägitud kera pinnast kui kõverast 2-ruumist. Kui ei usu, vaata järele. Üldrelatiivsusteoorias kasutatakse paljusid erinevaid formalisme. Näiteks meetriline formalism ( see on klassikaline ), tensorformalism, spiinorformalism, tetraadformalism jne. Kuid füüsikaline sisu on neil kõigil üks, erinev on ainult matemaatiline kirjeldus. Sama on ka kvantmehaanikaga.\nPealegi Maa tsentris oleva “hyperruumi piirkonna” raadiuse arvutatakse välja Schwarzschildi raadiuse valemist ( tead mis asi see on? ). Kuid see ei ole tõestus. Ka Maa ( selle mass ) mõjutab ümberolevat aegruumi ja nendest valemitest tuleb see välja.\nKui tõesti peaks mõni füüsika kõrgharidusega inimene neid kommentaare lugema ja äkki avastama, et on mõningaid puudujääke või isegi vääraid arusaamu, siis ma rahustan. Tegemist on valdavalt uute hüpoteesidega ja nende sügavamaks mõistmiseks ( või veendumuseks ) peab seda uurimustööd ise läbi lugema, mis on üldiselt väga mahuline. Kirja on pandud ainult ideede tulemused ja nende sisu.\nmärts 18, 2012, 3:36 p.l.\nTean küll Schwarzschildi raadiust. Arvasin, et heal juhul leiad 8 mm jutu juurde selle raadiuse kuid see valem kirjeldas maksimaalset raadiust, millega ei saaks valgus Maa gravitatsioonist eemalduda.\nMeetrika on manifoldide õppimisest meelde jäänud küll kuid jällegi, mis see asjasse puutub? See, et kera pinnale joonistatud nurgad võivad olla üle 180 kraadi on ka manifoldide teemast tuttav.\nKuidas sinu meelest ajas rändamine või ajamasin välja näeks?\nmärts 18, 2012, 4:47 p.l.\nMaailmataju, kas Sa ei peaks tegema päris oma blogi või kuskil mujal veel oma mõtteid avaldama? Või äkki on midagi sellist juba olemas? Oleksin huvitatud Sinu töid lugema.\nmärts 18, 2012, 11:51 p.l.\nKuna ma tegelen ainult ajas rändamise ja ajamasina tehnoloogia füüsikalise poolega, siis inseneeria valdkonda jäävaid asju ma eriti ei käsitle. Insener on oma alalt tehniline füüsik ja ta oskab peale füüsikat ka näiteks informaatikat, keemiat ja planeerimist. Näiteks arvutis “animeerimist” ma teha ei oska. Seepärast ei olegi ma eriti mõelnud selle peale, et kuidas ajamasin välja peaks nägema. Kuid võin seda arvata, et see peaks olema ilmselt mingi pöördkeha ( kas siis silinder, kera või mingi muu UFO taoline objekt ). Kuid miks? Sellepärast, et elektromagnetvälja genereerib mingi generaator. Kuna magnetvälja tekitavad just liikuvad laengud, siis kõige parem oleks kasutada just ringvoole. Sellest ka masina vorm. Kuid ma kordan, et antud juhul on see lihtsalt spekulatsioon. Ma pole selle peale pikemalt mõelnud.\nSchwarzschildi raadius näitab tõepoolest kohta, kust alates valgus ei saa enam “plehku” pageda. Kuid see näitabki juba aja lõpmatut aeglenemist ehk lõpmatut aja kõverdumist sellises kohas, sest see tingibki valguse mitte pääsemist antud kohast.\nMeetrika on diferentsiaalgeomeetria osa, mis õpetab meile kahe punkti vahelise kauguse leidmist ruumis. Et mis see asjasse puutub? No kui ruum ei ole enam eukleidiline ja pseudoeukleidiline, vaid on kõver, siis kahe punkti vahelist kaugust ju ei saa leida enam eukeidilise geomeetriaga abil. Kui sa oled rohkem füüsikast huvitatud, siis sooviksin sul tutvuda järgmise koduleheküljega:\nVaata kosmoloogia konspekti, sealt leiad seda, et mis see meetrika on ja miks seda vaja on. Seal on ka muud huvitavat füüsikaga seonduvat.\nAjas rändamine ise näeb välja aga järgmiselt. Kui inimene on rännanud näiteks 10 aastat tulevikku, siis aja rändurile endale võtab see “rännak” aega ainult mõni silmapilk ( kui sedagi ). KUID kõrvalt vaatajale, kes ise ajas ei rända – sellele on aga aja rännak kestnud 10 aastat, sest ta pidi nii kaua ootama. Ta ise ajas ei liikunud, kui siis ainult tuleviku poole nagu meie. Ja ongi kõik.\nOma mõtteid ma loomulikult avaldan ka mujal – näiteks ülikoolis. Kuid mis puutub millegi varajasema olemasolusse, siis sellist asja mida ma praegu teen, ei ole kindlasti varem olemas olnud ja seda kahel põhjusel:\n1. Siiani ei ole käsitletud ajas rändamist kui teleportatsiooni. 2. Kõik siiani ajas rändamise ideed baseeruvad AINULT Albert Einsteini üldrelatiivsusteoorial ja see ennustab ussiaukude olemasolu. Kuid minu teooriad hõlmavad peale üldrelatiivsusteooria ka veel kvantmehaanikat, sest kõik osakesed rändavadki ajas – sellest ka nende laineline olemus.\nKuid üks asi selle avaldamise kohta. Mu tööde avaldamisega ONGI tegelikult probleeme. Sellega on mul tegelikult tõsised probleemid. Kuid põhjus on väga lihtne ja ootamatu. See on isegi rumal põhjus. Kuna ma teen kõike seda esimest korda ( uurimustööde kirjutamine, nende vormistamine, vastavate alade ekspertidega suhtlemine ja isegi nende üles leidmine ), siis on loogiline, et tekivad teatud probleemid. Tööde sisuga probleeme nii väga ei ole, kuid probleeme on tekkinud nende vormistamises. Ilmselt Sa ju tead kui range on teadusmaailm oma reeglitega, et kuida mingisugust uurimustööd teha või üldse uusi teaduslikke andmeid luua. Oma nooruse tõttu tekivadki pisut segaseid asju. Loomulikult teen vajalikud parandused ja oma optimismi ei lase ma nii kergelt alla langetada.\nNäiteks kui ma ajas rändamise tööd soovisin avaldada ( ülikooli õppejõule ), siis ei võtnud ta seda vastu. Kuid seda ainult ühel põhjusel. Mul oli tegemata jäänud sisukokkuvõte ja üldine sissejuhatus. Kõik muu oli mul olemas – tiitelelht, kasutatud kirjandus, viited ja isegi refereeringud olid õiged. Vot nii. Teaduse tegemine on üsnagi karm. Peab läbima uskumatult palju protsesse. Nagu näed – keegi ei ole meist ideaalne, isegi mitte teadlased.\nmärts 19, 2012, 8:24 e.l.\nKas sa seda mäletasid, et Schwarzschildi raadius 8 mm tähendas seda, et kogu Maa mass peaks selle 8 mm sees olema, et valgus ei suudaks selle pinnalt eemalduda. Reaalselt on Maa mass palju suurema raadiusega objektis ja meie planeet ei paista kosmoses musta auguna. Miks sa kirjutasid nagu oleks see 8 mm praegu Maa keskel eriliseks piirkonnaks?\nmärts 19, 2012, 1:01 p.l.\nSul on väga õige kommentaar. Seda paljud füüsikud just usuvadki. Enamus inimesi nii arvavadki, et kui planeet kollabeerub, siis tekib see 8 mm raadiusega must auk. Must auk pole sisuliselt midagi muud kui aegruumi auk. Kuid miks ma arvan seda, et tegelikult on juba praegu Maa tsentris selline auk? Põhjus on tegelikult väga lihtne. On tehtud eksperimentaalsed katsed Maa läheduses – on mõõdetud gravitatsioonilist aja dilatatsiooni. Põhimõte on umbes nii, et näiteks kiirgusallika periood on seda suurem, mida lähemal kiirgusallikas asetseb gravitatsioonitsentrile, seega tema joon spektris nihkub lõpmatusest vaadates punase osa poole ( toimub punanihe ). See on spektrijoonte punanihe gravitatsiooniväljas ja seda kirjeldab gravitatsioonilise aja dilatatsiooni valem. See on tegelikult väga lihtne avaldis. Uuri wikipeediast järgi. Kuid sellest valemist ongi võimalik seda järeldada.\nPõhimõte seisnebki selles, et mida enam Maa tsentri poole, seda enam aeg aegleneb – kuni siis jõudes selle Schwarzschildi raadiuseni. Selle Schwarzschildi “pinna” sees on siis see oletatav singulaarsus.\nSelline “pisike” avastus on tõepoolest hämmeldust tegev. Kuidas saab ikkagi nii olla, et Maa tsentris on sisuliselt must auk? Selles asi ongi, et see on seal olemas juba enne, kui Maa peaks kollabeeruma. Küsi huvi pärast kellegi füüsika asjatundja käest, et mis ta sellest arvab. Esialgne arvamus on see, et ta kindlasti esimese korraga seda ei usu. Kuid nagu ma ütlen – ma toetun ainult katsetest ( mida on tehtud ) ja matemaatikast. Niimoodi see tõsiasi välja tulebki. On vaja lihtsalt järelduste tegemise oskust.\nSaladuskatte all võin veel seda öelda, et “füüsika siseselt” vaieldakse veel mõndade mustade aukude omaduste üle. Näiteks kaheldakse seda, et kas musta augu tsentris on ikkagi see singullaarsus olemas? Sest kui pole aegruumi, siis ei peaks olema ka üldse midagi – kaasaarvatud ka singullaarsust. Ja siis seda, et kui mustad augud tõesti pöörlevad, siis tekib küsimus, et mis asi pöörleb? On olemas üldtuntud tõdesid, milles ikkagi kaheldakse.\nmärts 19, 2012, 5:37 p.l.\nFüüsika on tore, aga kas me ei kaldu teemast natukene liiga kaugele? Kindlasti on olemas füüsika blogisid, kus arutatakse teaduse korralduse üle ja ka ajas rändamise üle ning kui ei ole, siis Maailmatajul on siinsamas juba mitme postituse jagu kommentaare olemas, mis kindlasti oleks paljudele põnevad.\nMinu arust võiks pigem arutada Daniel Simonsi ja Matthew Liebermani ideesid ja konkreetse postituse juurde tagasi tulla. (ise seda muidugi hetkel tegemata 🙂 )\nmärts 19, 2012, 6:19 p.l.\nVäga tubli Kristjan. Mina vastasin ainult blogijate küsimustele. Teema läks ilmselgelt liiga “välja”. Aga kui blogijad nii tahtsid, siis…\nPaku välja siis mingisugune oma idee.\nKuid mul on olemas ka üks konkreetne küsimus. Kas on olemas konkreetseid andmeid ( st väga täpseid andmeid ) närviraku või lausa närvikoe surma kohta? Näiteks kui närvirakk “sureb”, siis mis juhtub selle raku osadega täpsemalt? Näiteks raku membraaniga. Kui närvikude enam ei funktsioneeri, siis on ju selge, et ka teadvus enam ei tööta. Asi on nii, et ma ei leia sellist infot mitte ühestki füsioloogia raamatust. Kui keegi teab, siis julgesti öelgu mulle.\nmärts 21, 2012, 1:09 p.l.\nKuidas teevad teadlased vahet unikaalsel sündmusel ja juhusel? Kui me teame näiteks, et meie elus on hetki, olukordi või sündmuseid, mis kunagi enam samamoodi ei kordu, siis neid ei saa enam ka taasluua. Me ei saa isegi sekund tagasi toimuvat hetke kuidagi “taastada” või “laboritingimustesse mahutada”, sest isegi mõte või mõtted – sekund tagasi – on muutunud.\nTundmatut, määramatut, seletamatut ei saa “laboris” uurida, küll aga loomulikult kogeda ja me kõik teadvustame sel hetkel seda, isegi kui seda ei saa taasluua, taasesitleda. Ja me kõik teame ka seda, et unikaalset sündmust ei saa uuesti luua. Mis siis kui teadvus on unikaalne sündmus, mis on jätkuvalt – sõltumata sellest kuidas me hetke tükeldame – ikkagi unikaalne 😉\nmärts 23, 2012, 7:06 p.l.\nmulle jäi silma kolm küsimust, mida üritan lühidalt vastata.\nMaailmataju: “Sul on täiesti õigus selles, et arvata ja mõelda võivad kõik mida iganes ( elame ju demokraatias ), kuid see mille peal teadusteooria eksisteerib, ei saa ju olla eri arvamusi. Või ikkagi saab?”\nSaab ikka. Teadusteooriatel on ka mitu taset: esialgseim oleks selline uitmõte kellegi üksikmõtleja peas ja viimistletumate hulka kuuluks näiteks evolutsiooniteooria. Vahepealsetel etappidel on ikka nii, et teooria looja peab seda ainuõigeks, mõni teine ehk heaks, kolmas poolheaks ja neljandad arvavad, et see sama teooria on tobe. Kui teooriale koguneb rohkem toetusmaterjali, siis tekib ka rohkem toetajaid. Ja ühte ja sama teadustulemust võidakse kasutada erinevate teadusteooriate toetuseks. Lõpuks tasub veel nende kommentaaride pealkirjaks oleva teemaga seoses mainida, et teaduskatsed on nii keerulised, et vahel ongi raske aru saada, kas ja mida nad tegelikult näitavad (kuna tulemus võib olla statistiline müra või tuleneda mingi olulise faktori märkamatajätmisest).\nMaailmataju: “mis alates muutub subjektiivne arvamus/teooria objektiivseks?”\nKui selle subjektiivse arvamuse toetuseks on objektiivsed faktid; kui see subjektiivne teooria teeb ennustusi, mida on eksperimentaalselt kontrollitud; ja eriti kui see subjektiivne teooria on pakkunud mitmeid eksperimentaalseid võimalusi iseenda falsifitseerimiseks, kuid falsifitseerimiskatsed on ebaõnnestunud.\nMaailmataju: “kas ennem toimub teadvustamine ja siis ( näiteks ) nähakse mingit visuaali või vastupidi: ennem nähakse või kuuldakse midagi ja siis teadvustatakse seda?”\nKui millegi nägemine tähendab seda, et see objekt on ajus töödeldud, aga pole teadvuses, siis on jah ehk hetkel populaarseim arvamus, et esialgu jõutakse objekti eristamiseni ajus ja alles siis jõuab see objekt teadvusesse. Aga see pole sugugi ainus ja võimalik: näiteks mikrogeneetiline vaade (vt Bachmann, 2000) ütleks, et ka teadvuselamus kujuneb ajas sujuvalt (nii esimese 200 ms jooksul), osati teadvustamata töötlusprotsessidega paralleelselt.\nmärts 24, 2012, 6:18 e.l.\nEgon, Su kommentaar on jälle pisut offtopic (ja jääb Su pideva enesereklaami tõttu esialgu ka spämmifiltrisse kinni), aga muidu on vastus selline: teadus alati lihtsustab (nt konkreetne katse konkreetsete stiimulitega), kuid lihtsustab nii, et pärast saaks üldistada (luua teooria, mis suudab fenomeni selgitada laiemalt ja igasugustel üksikjuhtudel) – ehkki see lihtsustatud katse on “mitteunikaalne”, selgitab nendel “mitteunikaalsetel” teadvusnähtustel üles ehitatud teooria lõpuks ära ka Su “unikaalsed” teadvuslood.\nmärts 24, 2012, 7:31 p.l.\nMaailmataju tõi siin välja ajamõõtme alased küsimused, millega olen kokku puutunud heli kestuse tajuga seotud uuringus ja varem seoses füüsikaga. Leidub üsna rohkesti kirjutisi kus ühe ajamõõtme asemel eristatakse kaht: objektiivne ja subjektiivne. Levinud on mõttekäik et objektiivne ajamõõde põhineb liikumisel ehk kineetilisel energial ning enamik objektiivse aja mõõtmisviise seisnevad samuti mingit laadi liikumise mõõtmises. Subjektiivsest ajamõõtmest teatakse vähem, nii nagu teadvusest üldse. Leida võib mitmeid katseid, kuid puudub üldine mudel mis seostaks objektiivse ja subjektiivse ajamõõtme.\nLeidub ka arvamusi, mille kohaselt n.ö. hüperruum kus objektiivset aega ja ruumi pole, ongi subjektiivse teadvuse asukoht ning närvisüsteem justkui liides kolmemõõtmelisse hüperruumi alamruumi. Sellisel juhul ei annaks vaid kolmemõõtmelise ainelise ruumi uurimine piisavalt teavet teadvuse kohta.\nmärts 25, 2012, 10:16 p.l.\nBarghi loo j2relkajasid on h2sti kokku v6etud siin:\nJa Bargh ise on eelnevatele kriitikatele uuesti vastanud:\nmärts 26, 2012, 9:09 e.l.\nPõrutavate publikatsioonide metodoloogia ja statistilise analüüsi probleemid on kasvava tähelepanu all. Soovitan tutvuda ka Greg Francis’e vastavate kirjutistega, nt “The same old New Look…” i-Perception’is ( http://i-perception.perceptionweb.com/fulltext/i03/i0519ic.pdf ) ja “Too good to be true…” Psychonomic Bulletin & Review’s ( http://www2.psych.purdue.edu/~gfrancis/Publications/GFrancis-R1.pdf ). Publication bias on täiesti reaalne probleem ning Greg harutab selle lahti elegantselt. (Btw, Greg külastas meie laborit Tallinnas 2000-nd keskel, mil tegime koostööd maskeerimismudeli jmt alal; Endel külastas Gregi laborit Purdue ülikoolis pisut hiljem. Seega need, keda vastav teema ka uurimistöö mõttes huvitama peaks, saaksid suure tõenäosusega professor Francisega koostööd teha.)\nmärts 26, 2012, 11:04 e.l.\nKui ma Francise kohta kommentaari postitasin, olid lingi andmed ka i-Perceptioni tööle, nüüd on aga kaks identset linki tema ühela ja samale artiklile. Topelt küll ei kärise, aga jätab ilma mitmekesisusest :-). Perhaps for admin to be attended?\nmärts 26, 2012, 11:15 e.l.\nma tegelikult tahtsin head – Su kommentaaris polnud viited mugavad hyperlingid ja üks viide ei töötanud -, aga välja kukkus “nagu alati” 🙂 nüüd peaks kõik korras olema.\nmärts 26, 2012, 11:55 e.l.\nOskus ebamugavast mugav teha on väärt oskus, aitäh :-)!.\nmai 22, 2012, 5:02 e.l.\nGreg Francis sõidab nüüd sama ratast mitmes erinevas ajakirjas, muuhulgas ka PNASis: http://www.pnas.org/content/early/2012/05/18/1203591109.full.pdf+html\nÜhendused ajus: raha väärt? Kuum: John Bargh vs PLoS ONE


Junior Openi avapäeva järel on eestlaste käes kõik liidripositsioonid - Ajakiri Golf\nJunior Openi avapäeva järel on eestlaste käes kõik liidripositsioonid\nUudised 14.07.2020 2 Min lugemine\nTäna Estonian Golf & Country Clubis alanud Junior Openi avapäeval algas võistlus kuue võistlusklassi jaoks. Kõigis neis kuues võistlusklassis on juhtimas eestlane, kuid konkurents on tihe. Kokku on võistlustules seitsme riigi 94 noorgolfarit, kümnes võistlusklassis.\nKõige vanemate noormeeste (kuni 21-aastaste) vanuseklassis tegi väga hea ringi Timo Raukas (Niitvälja Golfiklubi), kes mängis avapäeva -2 (70). Talle järgnemas klubikaaslased Carl Hellat (+4) ja Aksel Seppel (+6).\nVanimate neidude vanuseklassis (kuni 21) on juhtimas Anete Liis Adul (EGCC), kelle avapäeva ring oli 74 lööki. Talle järgnemas Anna Marksa (Ozo Golf Club, 82) ja Triin-Marleen Ustal (Rae Golfiklubi, 84).\nIlmselt kõige konkurentsitihedamas noormeste kuni 18-aastaste vanuseklassis on aga juhtimas Ken-Marten Soo (EGCC), kes mängis välja par-i. Tema lähim jälitaja on ungarlane Balint Zavaczki (Pannonia Golf & Country Club), kes jääb maha täpselt ühe löögiga. Kolmanda kuni viienda koha on haaranud Soome mängijad ning kuues on Markus Varjun (Niitvälja Golfiklubi) tulemusega +4.\nNeidude kuni 18-aastaste vanuseklassis on kaksikjuhtimine eestlaste käes. Liidripositsioonil on Karola Soe (Saaremaa Golf & Country Club), kelle avaring oli 75 lööki. Vaid ühe löögi kaugusel on Mariliis Palm (EGCC) ning tulemiga +12 on kolmas Katrina Jana Gustafssone (Viesturi Golf Club).\nKuni 16-aastaste noormeeste vanuseklassis mängis päeva parima tulemuse välja Richard Teder (Rae Golfiklubi). Nelja birdie abil jäi lõpptulemuseks -4. Lähim jälitaja Francis Gavars (Ozo Golf Club) jääb maha viie löögi kaugusele. Kolmandat kohta jagab Rae Golfiklubi mängija Ralf Johan Kivi ja Pickala Golfiklubi mängija Max Berber, kella avapäeva ringid olid +2.\nNeidude kuni 16-aastaste vanuseklassis asus liidriks 13-aastane Elizaveta Sofia Reemet (Ambrosiano), kelle ringi tulemuseks oli 78 lööki. Talle järgnemas Liv Lemström (Pickala Golf Club, +8) ja Lea Sara Stern (Pannonia Golf Club) +11. Neljas on vaid 11-aastane Hannah Õunap Valgeranna Golfiklubist, kelle resultaat oli täna +12.\nHomme alustavad kõige nooremad vanuseklassid – kuni 12- ja 14 aastased, kelle võistlus kestab kaks päeva.\nVAATA MATS SOOMRE FOTOÜLEVAADET!


Kasumlik varude kauplemise susteem - Parim online-aktsia kauplemine?\nKasumlik varude kauplemise susteem, Mis on krüptovaluuta robot?\nMillist kauplemisstrateegiat soovid teha? Samuti võite osta võimaluse osta varud veebist mõnel muul fikseeritud hinnaga - tuntud kui "optsioonide kauplemine". Optsioonide kauplemiskonto avamine on lihtne asi, mis läheb lihtsalt ühele kas ma saan binaarsete optsioonidega kaubelda optionsxpressis populaarsetest veebivarustuse vahendajatest ja avab konto tasuta.\nKey Takeaways Forexi kauplemissüsteem on reeglitel põhinev lähenemine valuutade kauplemisele. Forexi kauplemissüsteeme saab automatiseerida, kuna need on sisuliselt lihtsalt algoritmid, mida kaupleja kasutab turusignaalide põhjal. Forexi kauplejad leiavad sageli, et oma süsteemi arendamine ja kohandamine on õppimiskõvera oluline osa.\nTeisisõnu, süsteemne nägemine tuleks usaldada kauplejale, samal ajal kui taktikalised nüansid on parem otsustada kodus valmistatud algoritmi järgi.\nMilliseid kauplemissüsteeme valida? Esiteks tasub meeles pidada, et teie kauplemissüsteem peaks olema kooskõlas teie psüühilise tüübi ja elustiiliga. Näiteks ei sobi skalpell neile, kes on harjunud omama palju vaba aega.\nVeelgi enam, paljudel inimestel on peamine töökoht lisaks kaubandusele, nii et nad peavad otsustama, kas nende töö võimaldab neil kaubelda vastavalt valitud kauplemissüsteemile.\nErilist tähelepanu tuleks pöörata ajakavale, mille jooksul plaanite signaale valida. Mida väiksem see on, seda rohkem teavet saate, seda vastuolulisemaid signaale tuleb, seda suuremat survet tunnete.\nNeid tuleb kauplemisel arvesse võtta. Seega peaks mehhaniseeritud kauplemisest saadud kasum katma robotite soetamise ja serveri rentimise kulud.\nTasulise vahetamise robotite maksumus Muude automatiseeritud nõustajate kasutamisega kaasnevate puuduste hulgas nimetatakse ülevaatusi mõnikord liiga kõrgeks hindaks sellise börsimaaklerina. Kui palju maksab hea mehaaniline süsteem?\nMis on Forexi süsteemiga kauplemine?\nMõningate varude robotite maksumus ulatub tuhandeni USA dollarini ja sageli ületab need arvud. Nende omandamine ei ole alati soovitatav, sest hoolimata müüja või programmi arendaja tagatistest investeeritud raha tagastamiseks saate koti kergesti kottidesse osta.\nSaagikus ja kestus Võlakirjad olid ja jäävad kõige usaldusväärsemaks ja samal ajal kasumlikuks alternatiiviks pangahoiustele. Inimesed, kes on harjunud oma raha tegema, investeerisid alati võlakirjadesse ja said garanteeritud tulu. Kuidas teha võlakirjaportfelli nii, et minimaalsete jõupingutustega toob see kaasa konkurentsivõimelise tulu ja vähendab riske? Lugege seda allpool.\nMuide, tuleb märkida, et internetis on palju päris häid automatiseeritud nõustajaid, kes levitatakse tasuta ja suudavad samal ajal kauplejale püsivat kasumit teenida. Varude roboti valik Konkreetse mehaanilise kauplemissüsteemi valimisel on oluline pöörata tähelepanu vahetusroboti algoritmile.\nLisaks peaksite analüüsima programmi parameetreid, positsiooni avamise ja sulgemise reegleid.\nSamuti peate pöörama tähelepanu tavapäraselt konfigureeritud mehhanismile, mis piirab rahalisi kaotusi. Vastasel juhul on kauplemistoimingute tõhusust raske ennustada.\nÜlaltooduga on mitmeid teisi aspekte, mis aitavad teil valida hea vahetusrobot. Parim pank krüptovaluutadega kauplemiseks binaarsete optsioonide kauplemine scottradeis Kui olete kõik valmis tasusid katma, saate robotid üles seada. Kui olete lõpetanud, ei pea te midagi muud ootama ja lootma, et teie tasakaal suureneb.\nBitcoini süsteem toimib partnerluses.\nSelle teenuse alternatiivid Nende esindajate kohustuste hulka kuulub hoiuste käsitlemine, tehingute hõlbustamine ja finantsvõimenduse pakkumine. Salvestuse jaoks ei ole robot pank ja seetõttu pole tal volitusi hoiuste haldamiseks.\nNagu varem öeldud, pakuvad Bitcoini süsteemi maaklerid finantsvõimendust umbes 1: ZetReview on sait, kus on ülevaade erinevate riikide populaarsetest toodetest. Püüame bitcoini investeerimispakkumine ausaid ülevaateid ja kirjeldada tooteid ja saite koos kõigi plusside ja miinustega. Skip to content Mis see on? Kas Bitcoin System on Legit? Automaatsed valuutakaubandussüsteemid võimaldavad kauplejatel tarkvara abil otsida konkreetseid signaale ja neile reageerimise võimalusi.\nNeed süsteemid võivad hoiatada kauplejat tehingu tegemise eest või teha tehingu automaatselt.\nMõned populaarsemad kauplemissüsteemi metoodikad hõlmavad järgmist: Peanaha katmine hõlmab ostmist või müümist kohe, kui kaubandus on kasumlik. Kauplemine toimub selles süsteemis sageli, tavaliselt suurte mahtudega.\nVarude saate osta veebi vahendaja kaudu. Samuti võite osta investeerimisfondid, mis investeerivad mitmesse varudesse. Samuti võite osta võimaluse osta varud veebist mõnel muul fikseeritud hinnaga - tuntud kui "optsioonide kauplemine".\nÜks saab õppida veebis, kuidas kaubelda varu Youtube videote vaatamisel. Samuti on veebileht nimega stocktradingtogo, bitcoini kauplemiskursus näitab teile 10 uut investorit aktsiatega kauplemise võimaluste kohta.\nVõlakirjade portfell: kasumlikkus, dünaamika analüüs, portfellihaldus - Kauplemine\nInternetis on palju börsiettevõtteid. Võite külastada mida peaksite bitcoini investeerimisel teadma nagu E-Trade või TD Ameritrade, et saada teavet veebipõhise kauplemise kohta, või võiksite kohtuda oma peamise finantsasutusega ja küsida finantsnõustaja soovitusi.\nKauplemisportfell online võib olla väga rahuldust pakkuv tegevus, kuid seda tuleks väga hoolikalt kaaluda. Koolitus ja juhendamine on olulised komponendid ning sellele tuleks läheneda harjutustega, võttes kasutusele klassid ja jututoad. See pole krüptoraha forexi maakler südamega.\nPärast sõnu Vahetusrobotid on automatiseeritud tarkvara, mille peamine ülesanne on teostada börsil kauplemistoiminguid. Lisaks nimetatakse selliseid vahendeid kaubandusnõustajateks, ekspertideks või lühidalt - robotiteks. Neid programme nimetatakse ka mehaanilisteks kauplemissüsteemideks või lühikeseks MTS.\nInterneti-aktsiakaubanduse koolitus ja tööriistad leiate plussscottrade ja estockoptiontrading veebisaitidelt. Üks peab olema aktsiaturgudele hästi arusaadav, samuti peaks olema võimalik riskida raha kaotamisega, kuid see võib olla väga kasumlik tegevusala.\nSee küsimus peab olema üksikasjalikum.


Jaanipäeva tähistamine Karlsruhes - Estonian World Review\nJaanipäeva tähistamine Karlsruhes (1)\nEestlased Saksamaal 23 Jun 2013 EWR\nPühapäeva, 23. juuni pealelõunal kogunesid Karlsruhe eestlased ja estofiilid traditsiooniliselt Ettlingen-Oberweieri grillplatsile, et ühiselt Jaani tähistada.\nKohale jõudes ootas meid ees aga ebameeldiv üllatus - prügihunnikud, mida eelmised grillplatsi külalised maha olid jätnud. Otsustati, et algatuseks tuleb ühiselt mini World Cleanup läbi viia. Kibekähku olid kolm suurt kilekotti prügiga täidetud, plats puhas ja jaanipidu võis alata.\nKuni grill soojaks sai, vesteldi omavahel ning vahetati uudised. Peale kehakinnitust võeti üles ühislaul.\nTublide ning hakkajate lõkkemeistrite, Leili ja Ants, eestvedamisel õnnestus ka väike jaanituleke süüdata, mis sel jahedal suveõhtul sooja andis ja meeleolu lõi.\nPimeduse saabudes olid hääled kähedaks lauldud ja lõkketuli kustumas ning selleaastane jaanipidu tuli lõppenuks kuulutada. Oli tore pidu, vaatamata ebmeeldivale üllatusele.\nKalle ja Leili-saab sellest jaanituli.


Vagiinakuulid, teisiti öeldes tupekuulid, geishakuulid või lihtsalt mõnukuulid valmistatakse tänapäeval peamiselt puhtast 100%-lisest meditsiinilisest silikoonist. Tavaliselt on ühes komplektis kaks kuuli, mis omavahel ühenduses kas (peene) nööriga või jäiga "sidemega". Nende vagiinasse asetamise järel tunneb naine intensiivset sisemist massaazi, mis üldjuhul tagab kindla orgasmi.\nSamas tupekuulid ka treenivad ja koolitavad vagiinalihaseid, osadega saab tugevdada vagiinapõhja.\nOn tõestatud, et regulaarsel kasutamisel vagiinakuulid suurendavad naiste seksuaalsust ja enesekindlust. Mistõttu loomulikult üldine seksuaalelu paraneb.\nVagiinakuulid vibreerivad reeglina sisemiste kuulikeste abil, paremast materjalist ja kõrgema kvaliteediga tupekuulid soojenevad kiiresti ja säilitavad soojust pikka aega.\nVagiinakuulid sobivad igas vanuses naistele, neid võib kasutada nii istudes, seistes kui lamades. Kõikjal ja igal ajal sisestada - kodus, tööl, reisil. Vagiinakuulid on kergesti hooldatavad ja puhastatavad. Nagu enamikku sekslelusid, on vagiinakuulegi soovitatav kasutada koos spetsiaalse lubrikandi, libestiga.\nLihtsamate vagiinakuulide hind algab kusagil viiest eurost, kuid pehmemad ja sametised, silikoonist mõnukuulid maksavad vähemalt kakskümmend eurot.\nOn olemas veel eraldi eriotstarbelised, tavaliselt metalse pealispinnaga väiksemad treeningkuulid. Need aitavad naisel näiteks peale sünnitust tupelihaseid treenida, parandavad vereringet suguelundites, ühtlasi tõstes seksiisu ja stimuleerides G-punkti. Treening ja nauding siingi koos!\nKui vagiinakuulide läbimõõt kõigub kusagil 3, 3 cm ja 4 cm vahel - saadaval on ka eriti suured, nn. king size armukuulid läbimõõduga 4, 5 cm - siis treeningkuulide diameeter on oluliselt väiksem.\nTreeningkuulid on üldiselt tunduvalt raskemad ja omavahel ühendamata!\nSATISFYER BALLS, TUPEKUULID\nlillelised ben wa balls\ntupekuulide komplekt- 2 osaline\nSILIKONISET BEN WA TREENIKUULAT\nSilikoonist treeningpallid, S\nfrisky- mõnukuulide komplekt\ntoyjoy mõnukuulid nagadega\nGOOD VIBES THE PERFECT BALLS, roosa\nSilicone Vagina Smart Love Balls\nBlack Velvets Perfect Balls\nDORCEL DUAL BALLS tupekuulid\nFetish Fantasy Series Limited Edition Black Glass Ben-W…\n60,00 € ja enam (1)


Neidis | Maailmakool\nAlex Holmesi inspireeriv lugu 24-aastasest koolist väljalangenud Tracy Edwardsist, kes oli kokk liinilaeval ja läks kipperiks laevale, mis osales aastal 1989 võidusõidul ümber maakera. Tracy tahtis tõestada kogu maailmale, et üks naiskond saab sellega hakkama võrdselt meestega.\nTracy unistust seadsid kahtluse alla kõik ümberringi: meestest konkurendid ei uskunud, et naiskond saab võidusõitu üldse lõpetada, šovinistlikud ajakirjanikud vedasid kihla, et naiste katse nurjub, võimalikud rahastajad lükkasid tiimi vastu, kartes naiste surma ja halba meediakaja. Ta pani kõik mängu, et üldse starti pääseda: pantis kodu, ostis kasutatud aluse ja pani kokku erakordse naiskonna.\nFilmi juurde on loodud III kooliastme tunnikava (vaata siin).\nÕpilastele mõeldud tööleht Wordi failina (laadi alla).


Fjuk: Reformierakonna tänasel liidril puudub Ansipi või Kallase karisma - Poliitika - Postimees.ee\nFjuk: Reformierakonna tänasel liidril puudub Ansipi või Kallase karisma\n21. märts 2015, 13:41\nPildil Siim Kallas, Andrus Ansip, Taavi Rõivas.\nArhitekt ja endine riigikogu reformierakondlasest liige Ignar Fjuk tõdes, et partei tänasel esimehel Taavi Rõival puudub koalitsioonikõneluste vedamist silmas pidades Reformierakonna endiste esimeeste Siim Kallase või Andrus Ansipi karismaatilisus ja sarm.\nKoalitsioonikõnelusi lõhestab tugevalt, et pole osapoolte vahel täit usaldust. On võimalik, et konsultatsioonid ei jõua kuskile, võimalik, et keegi astub kõrvale, või luuakse kontakt seni kõrvale jäetud erakondadega, pakkus Fjuk Kuku raadio saates «Keskpäevatund».\n«Õnnetuseks pole Reformierakonna tänane liider selline karismaatiline ja sarmikas mees nagu Andrus Ansip või Siim Kallas, kes oskasid luua koostööõhustikku ja tuua erinevad osapooled laua taha,» leidis Fjuk.\n«On räägitud, et mida suurem on koalitsioon, seda tugevam on valitsus. Ma kahtlen selles! Kui sellises koalitsioonis kolm poolt teevad ühest mööda minnes mõne otsuse, siis kasvatab see ju usaldamatust veelgi,» sõnas Fjuk.\n«Just pingelisem koosseis, nii 53–54 kohta parlamendis oleks demokraatia arengu mõttes parem koalitsioon, kus arvestataks ka oposisiooniga. Suurem koalitsioon oleks mugavam just suuremale partnerile, võimaldaks teatud mõttes teerulli jätkamist,» leidis Fjuk.\n«Aga valitsuse iga ilmselt ei saa olema pikk, kuna partnereid on palju ja kombinatsioone lõpmatult, samas ei pea kartma, et valitsust kokku ei suudeta panna,» sõnas Ignar Fjuk.


Näide soolisest analüüsist : Võrdõigusvolinik\nVõrdõigusvolinik Soolõime Soolõime etapid Valdkonna olukorra sooline analüüs Näide soolisest analüüsist\nSoolist aspekti arvesse võttev sotsiaalmajandusliku olukorra analüüs Rootsi ESF 2007–2013 regionaalse konkurentsivõime ja tööhõive programmi näitel\nProgrammi eesmärk on üldine tööhõive suurenemine oskuste parandamise ja parema tööjõuga varustatuse kaudu.\nOlukorra analüüs koosneb kolmest osast.\nRootsi tööturu peamised iseärasused\nVäljakutsed, millega Rootsi tööturg silmitsi seisab\nRootsi tööturg vaadatuna läbi soolise võrdõiguslikkuse prisma\nKõigis osades on võimaluse korral esitatud eraldi andmed meeste ja naiste kohta ning detailsemalt on meeste ja naiste olukorda käsitletud kolmandas osas.\nLühikokkuvõte meeste ja naiste olukorra kirjeldusest\nRootsi tööturg on sooliselt segregeeritud. 80% meestest töötab erasektoris ja 20% avalikus sektoris. Naised on era- ja avaliku sektori vahel jaotunud võrdselt. Mehed on üleesindatud metallurgia- ja masinatööstuses, naised jaekaubanduses, hoolekandeasutustes, tervishoius ja hariduses. 2006. aastal oli kõigist tööga hõivatud 20–64aastastest naistest 17% ajutine tööleping. Meeste hulgas oli vastav protsent 12. Paljudes valdkondades erinevad ajutiste ja alaliste töölepingutega töötajate töötingimused päris palju.\nNaiste keskmine brutopalk on meeste keskmisest brutopalgast 16% madalam (sooline palgalõhe) ja see on viimase 10 aasta jooksul püsinud suhteliselt muutumatuna.\nTööjõus osalevate naiste hulgas on ettevõtjate protsent 3 ja meeste hulgas on vastav protsent 10. Kõikides sektorites on meessoost ettevõtjate arv domineeriv. Viimase 10 aasta jooksul on naiste asutatud ettevõtete arv suurenenud 50% võrra.\n2006. aasta andmete põhjal töötas osaajaga 35% kõigist tööhõives olevatest naistest ja ainult 10% meestest. Osaajaga töötajate osakaal lastega ja lasteta naiste hulgas oluliselt ei erinenud.\nLigi 60% meestest ei kasuta neile antud võimalust olla vanemapuhkusel, mistõttu fertiilses eas naistel on risk sattuda tööturul halvemasse olukorda, hoolimata sellest, kas neil on lapsi või mitte. Meeste väiksem osalus vanemapuhkuse võtmisel suurendab ka tasustamata tööde ebaühtlast jaotust perekonnas.\nRootsi tööturu hetkeolukorra kohta on koostatud ka SWOT-analüüs, milles on samuti arvesse võetud soolist perspektiivi. Teisisõnu on tööturu tugevusi, nõrkusi, võimalusi ja ohte analüüsitud ka soolise võrdõiguslikkuse edendamise eesmärki silmas pidades. Tähelepanu tuleb pöörata esile tõstetud osale.


Heitmevaba Tartu: Millest koosneb Sinu jalajälg? – TREA\nHeitmevaba Tartu: Millest koosneb Sinu jalajälg?\nHeitmevaba Tartu on Tartu Regiooni Energiaagentuuri poolt arendatav kontseptsioon, mille raames me otsime võimalusi, kuidas inimesed ja organisatsioonid saaksid toimetada oma igapäevast elu Tartus nii, et nende keskkonnajälg oleks minimaalne. Vaatame võimalusi, mis heitmevaba elu pakub juba täna ning arutame koos kogukonna ja osapooltega, milliseid muudatusi oleks meie regulatsioonides ja igapäevastes teenustes vaja, et need heitmevaba elu toetaksid. Seetõttu otsime koostööd teenusepakkujate, avalike institutsioonide ja oma jalajälje vähendamise poole pürgivate inimeste ja organisatsioonidega.\nLeiame, et suundumine heitmevaba majanduse poole pakub uusi võimalusi kohalikule ettevõtlusele, kes tänu sellele saavad laiendada oma toodete/teenuste spektrit, lisades nende hulka ka emissioonivabad valikud. Julgustame tarbijaid selliseid tooteid üles leidma ja proovima. Näeme uute nn roheliste töökohtade tekkimist majanduses ja samas hoiatame, et tõenäoliselt saavad rohemajanduses eelise need kogukonnad, mis ökoinnovatsiooni varakult panustavad. Seetõttu julgustame kohalikke omavalitsusi roheteemadega tegelema ja leidma ökoinnovatsiooni kohalike teerajajaid, et nende tegevusega laiemat üldsust inspireerida.\nÄripäeva raadio 18. juuni saates “Särtsakas Tulevik” tutvustame heitmevaba linna loomise peamisi võimalusi ja arutleme keskkonnahoidlike teenuste üle linnas. Kuulame nii Tartu linnavalitsuse kui eraettevõtete kogemusi oma teenuste keskkonnajälje vähendamisel, saame teada, mida üks ja teine osapool teistele pakub ja teistelt ootab ning püüame prognoosida lähiaastate trende.\nVõimalusi energiaressursside paremaks kasutamiseks ja keskkonnajälje vähendamiseks tutvustab Tartu Energiaagentuuri ekspert Marek Muiste 18. juunil kell 14:00 algavas virtuaalses loengus, millele järgneb ümarlaud ja avalik arutelu. Ootame osalema kõiki organisatsioone, ühendusi ja inimesi, kes soovivad tulevikus toimida kliimat mitte mõjutades. Ümarlauas arutame heitmevaba linna loomise võimalusi ja küsime, kas heitmevaba elu on võimalik juba täna? Sündmus leiab aset suhtlusplatvormil ZOOM ja on registreerunud osalejaile tasuta.\nRegistreeruda saab kuni 17. juunini internetiaadressil: https://forms.gle/PaNFyqWreNotRFDo6 . Soovijatel on võimalik üles astuda oma kogemusi ja visiooni tutvustava lühikese ettekandega (märkida registreerumisel).\nRaadiosaadet ja ümarlauda viib läbi Tartu Regiooni Energiaagentuur ning algatust toetab Interreg Euroopa programmi projekt POTEnT www.interregeurope.eu/potent\nadmin2020-09-30T08:22:23+02:0016.06.2020|Categories: Säästev areng, Tarbijakäitumine, Teadlik tarbija, Uudised|


Tagalahe dessant Saaremaa Nature Tourism\n22º 5'46'' E\n18. septembril 1917. aastal andis Saksa kindralstaap käsu vallutada Lääne-Eesti saared. Operatsioon sai nimeks Albion. Saarte okupeerimisega tahtsid sakslased likvideerida võimaliku dessandi ohu rinde põhjatiival. Dessandi pidi läbi viima ekspeditsioonikorpus, mis allus Riia rinnet hoidvale Saksa 8. armeele. Korpuse koosseisus oli kokku 23 000-25 000 meest, 5000 hobust, 54 suurtükki, 150 kuulipildujat ja 12 rasket miinipildujat. Seda väekontingenti juhtis kindral von Kathen.


Külaskäik surma juurde — Sirp\nKülaskäik surma juurde\nRootsi kirjanik Agneta Pleijel kirjeldab romaanis „Kaksikportree“ krimikirjaniku Agatha Christie ja kunstniku Oskar Kokoschka kohtumisi.\nAgneta Pleijel, Kaksikportree. Romaan Agatha Christiest ja Oskar Kokoschkast. Rootsi keelest tõlkinud Anu Saluäär, toimetanud Kadi-Riin Haasma. Varrak, 2021. 200 lk.\n„Aa, Kokoschka? Tean seda nime küll,“ kinnitab mu tšehhi sõber, kuna olen seda raamatuülevaadet kirjutades parajasti Prahas. Midagi muud ta kosta ei oska, kuigi niipalju on kursis küll, et „see Kokoschka polnud vist mingi klassikaline tüüp, vaid selline moodne“. Sellest saan aru, et vähemalt Kesk-Euroopas ei ole kunstnik Kokoschka mingi tundmatu nimi, kuna mu sõber on üsna kultuurikauge, elukutselt programmeerija. Mulle oli Oskar Kokoschka nimi aga Agneta Pleijeli romaani lugemiseni täiesti tundmatu. Kangastus hoopis Jaroslav Hašeki „Vahva sõduri Švejki juhtumised maailmasõja päevil“, kus keegi poolearuline Kokoška tänaval koerasitta korjab.\nKui maailmakuulus Austria kunstnik Oskar Kokoschka jääb keskmisele eestlasele obskuurseks kujuks, siis vähemasti Pleijeli romaani „Kaksikportree“ teine peategelane, briti krimileedi Agatha Christie siin küll tundmatu pole. Tema teosed on eesti keeles saadaval, enamik mitmes kordustrükis. Küllalt palju on tänu biograafilistele teostele teada ka Christie elust.\nKa rootsi kirjanik Agneta Pleijel saab eestlastele peagi palju tuttavamaks, kuna saabub Tartusse „Prima vista“ kirjandusfestivalile. „Prima vista“ kodulehel seisab kirjaniku tutvustuses, et tegemist on silmatorkava autoriga, kes hiilgab mitmes žanris. Oma riiulistki leidsin ühe Pleijeli teose – Varraku allahindluselt ostetud autobiograafilise „Ennustuse“, kus kirjanik jutustab oma kujunemisloo. „Kaksikportree“ on samuti lummav lugemisamps ning osa sellest võlust saab kirjutada Anu Saluääre ladusa ja tundliku tõlke arvele.\nKuus fiktiivset kohtumist\nOskar Kokoschka (1886–1980) oli isa poolt tšehhi päritolu maalikunstnik, näitekirjanik ja poeet, kes sündis Austrias ning jõudis elu jooksul mitu korda emigreeruda. Natside võimu eest pages Kokoschka Prahasse, sai Tšehhoslovakkia kodakondsuse, abiellus tšehhi naisega, kellega kolis Šotimaale ning sealt omakorda lõpuks Šveitsi, mis jäi tema viimaseks elupaigaks. Tema teoseid, mis on üle maailma mainekates muuseumides laiali, on nimetatud „intensiivseteks“ ning see kehtib ka Pleijeli huviobjektiks saanud Christie portree kohta. Diletandil on keeruline kunsti kirjeldada, aga midagi ilusat või lipitsevat selles kujutises igatahes ei ole. Kokoschka portreedelt hoovavat surmalehka, lugesin kusagilt – inimesed olevat seal mitte ainult nagu surnud, vaid ka juba veidi roiskuda jõudnud.\nPleijel on suure veenvusega kirja pannud Christie ja Kokoschka kujuteldavate kohtumiste loo: kuus seanssi ehk kuus peatükki raamatus, kus Kokoschka Christiet maalides temaga elust ja maailma asjadest jutleb. Pakun, et paljude mõtiskluste puhul on tegemist, nagu selle žanri puhul ilmselt tavaline, siiski Pleijeli enda sisemaailmaga. Kust mujalt need ammu surnud inimestele projitseeritud mõtted tulla võiksidki.\nRootsi kirjaniku ja kultuuriajakirjaniku Agneta Pleijeli sulest pärineb romaane, luulet, näidendeid ja arvustusi. Eesti keelde on varem jõudnud tema romaan „Talv Stockholmis“ Irja Kiisküla ning kaheosalise autobiograafia esimene osa „Ennustus. Ühe tüdruku mälestused“ Kadi-Riin Haasma tõlkes.\nGöran Segeholm / Prima Vista\nEt Kokoschka maalis Christie portree krimikirjaniku lapselapse tellimusel, on fakt. Kui Christie tütre Rosalindi poeg Mathew Pritchard tegi 1969. aastal Londonis tollal 83aastasele Kokoschkale ettepaneku maalida juubeli puhul 80aastaseks saavat Christiet, oli kunstnik esiti tõrges. Ka Christiele ei olnud mõte algul mokkamööda, aga lõpuks kaks geeniust siiski kohtusid (kas ka tegelikult, ei ole teada). Pikkadel maaliseanssidel on tarvis ometi millegagi ebamugavat vaikust täita. Kokoschka ja Christie teevad seda viskipudeli – sellest olla rüübanud ainult kunstnik – seltsis juttudega „surmast, armastusest ja kunstist“. Pleijel osutab nende suurele erinevusele isiksustena juba dialoogi avalausetes. „Te ei arva ometi, et meie kohtumine on juhus,“ lausub Kokoschka. Christie vastab, et muidugi on see juhus: „Te saite tellimuse ja võtsite selle vastu.“ Kunstnik protestib seepeale, et kirjanik ülehindavat juhuseid.\nEmpaatiliselt kirjutatud õblukest romaani on kerge lugeda. Jumal teab, kas ja mida need kaks eluõhtul loomeinimest päriselt rääkisid, kuid Pleijel on juhtinud igatahes tänuväärselt tähelepanu huvitavatele eraelulistele seikadele mõlema elus. Juttu on Christie ja Kokoschka erinevast taustast (üks sündis jõukas, teine väga vaeses peres), Kokoschka hullumeelsest armuloost Alma Mahleriga jms. (Alma, Kokoschka elu armastus, leidis lõpuks teise mehe ning meeleheitel kunstnik lasi endale lohutuseks valmistada elusuuruses Alma-nuku. Sellele skandaalsele armuloole on Pleijel rohkesti tähelepanu pööranud.) Ka kunsti ja elu suhtest on neil erinev arusaam. Pragmaatilise Christie arvates on elu ja kunst lahutatavad ning ennast ta kunstnikuks ei pea, vaid pigem käsitööliseks, kes kirjutab raamatuid, kuna see on talle jõukohane ja sobiv tegevus, aga kirgliku Kokoschka meelest on elu kunst ja vastupidi.\nKui portree valmis sai, olevat kirjanik ja kunstnik sõpradena lahkunud ja kirjavahetust pidama jäänud.\nSeesugust žanri lugedes tahaks alati teada, mis nimelt köitis kirjanikku just nende inimeste juures. Peab ometi olema mingi ajend, miks üritada kellegi pähe pugeda – mingi äratundmine, peegeldus iseendas? Ilmselt esitavad Pleijeli austajad talle „Prima vistal“ selle küsimuse. Eks ole üks samastumiskohti ilmselt eluõhtu ja lahkuja pilguga ajas tagasi vaatamine. Pleijel on praegu ise ligikaudu sama vana nagu Christie ja Kokoschka portree maalimise ajal, natuke üle kaheksakümne.\nRootsi ajakirjanduses on Pleijel pajatanud, et oli paar aastat tagasi puugihammustuse tõttu tekkinud meningiidi tõttu surmasuus – intensiivravipalatis, teadvuseta, kunstlikul hingamisel, pääses lõpuks vaevu eluga. Taastumiseks kulus mitu kuud. Pääsemise eest tuli maksta kõrget hinda: tasakaaluhäired ja ränk mälukaotus. Pleijeli sõnutsi olevat ka tema isiksus muutunud, nimelt palju rahulikumaks, leppivamaks ja sisekaemuslikumaks. „Need nädalad olid nagu külaskäik surma juurde,“ on ta öelnud. Ta olevat aru saanud, et surma ei ole tarvis karta – sa lihtsalt haihtud ja sellest ei sünni midagi traagilist. Vahest saab selle lausega kokku võtta ka „Kaksikportree“ iva, kuna, nagu aru saan, hakkas ta seda raamatut kirjutama või vähemasti käsikirja viimistlema pärast oma surmalähedast kogemust.\nRomaani vaikiv tegelaskuju, Agatha Christie portree, peaks tänapäevani olema Mathew Prichardi valduses.


Valu liigestes ja veenides - Arst vastas:\nValu liigestes ja veenides\nEnne ndaid, kui mõjus ravi ei olnud veel kättesaadavav, oli nende keskmine eluiga vaid 11 aastat. Kõige olulisem on asendusteraapia , mis seisneb puuduva hüübimisfaktori manustamises. OsArTen kapslid koos Artifit kreemiga täiendavad üksteist eriti hästi ja on olnud Nahrini klientide üks lemmikumaid kombinatsioone kümnete aastate jooksul. Faktor VIII kontsentraat Ravi[ muuda muuda lähteteksti ] Hemofiilia raviks kasutatakse puuduoleva hüübimisfaktori asendamist.\nRaske hemofiilia põhjustab sagedasi verejookse, kuid kerge hemofiilia korral võib verehüübimisprobleem kaasneda ainult trauma või operatsiooni tagajärjel.\nHaigusega kaasneb haiguslik kalduvus verejooksude tekkeks, mis ei peatu ning seda põhjustab vere puudulik hüübimisprotsess. Verejooks liigesesse põhjustab valu ja liigese turset ning võib põhjustada püsivaid liigesekahjustusi.\nHaavad veritsevad kaua nahavigastushamba eemaldamine, operatsioon. Sisemine verejooks soolde või kuseteedesse põhjustab vere eritumist väljaheitega või uriiniga.\nEluohtlikud on ajusisesed verejooksud ja hingamisteede sulgust põhjustavad verejooksud. Keskmine eluiga[ muuda muuda lähteteksti ] Nagu enamik haiguse näitajaid, sõltub ka eluiga haiguse raskusest ja ravi kättesaadavusest.\nInimestel, kellel on raske hemofiilia ja kes ei saa adekvaatset tänapäevast ravi, omavad oluliselt lühenenud eluiga ja tihti ei jõuta täiskasvanu ikka.\nEnne ndaid, kui mõjus ravi ei olnud veel kättesaadavav, oli nende keskmine eluiga vaid 11 aastat. Pärilikkus[ muuda muuda lähteteksti ] Hemofiiliat põhjustavad mutatsioonist X-kromosoomis.\nHaigus päritakse X-liitelisel retsessiivsel teel.\nSümptomid[ muuda muuda lähteteksti ] Hemofiiliale on iseloomulikud sisemised ja välimised verejooksud. Sõltuvalt haiguse raskusastmest on verejooksude esinemissagedus erinev. Raske hemofiilia põhjustab sagedasi verejookse, kuid kerge hemofiilia korral võib verehüübimisprobleem kaasneda ainult trauma või operatsiooni tagajärjel. Haigusega kaasneb haiguslik kalduvus verejooksude tekkeks, mis ei peatu ning seda põhjustab vere puudulik hüübimisprotsess.\nX-kromosoomis olev geneetiline mutatsioon põhjustab vere hüübimisfaktori tootmises probleeme. Naiste teine X-kromosoom sisaldab normaalset hüübimidaktori geeni ning seetõttu ei lase haigusel avalduda, küll aga võib mõningatel juhtudel esineda kergem verehüübimishäire.\nTõeliselt harvade geneetiliste mutatsioonide ja pärilike tegurite kokkulangemisel võib ka naine omada rasket verehüübimishäiret. Vere hüübimiseks vajalikke valke nimetatakse hüübimisfaktoriteks, tähistatakse Rooma numbritega ning neid sünteesitakse peamiselt maksas. Faktor VIII kontsentraat Ravi[ muuda muuda lähteteksti ] Hemofiilia raviks kasutatakse puuduoleva hüübimisfaktori asendamist.\nManustamine toimub vastavalt vajadusele verejooks on olemas või on kahtlus verejooksule või profülaktiliselt verejooksu ennetamiseks. Profülaktilist manustamist korda nädalas kasutatakse lastel verejooksude ennetamiseks.\nNii A- kui ka B-hemofiilial on sõltuvalt hüübimisfaktori puudusest kolm raskusastet. Soodustavad faktorid on veel pika-ajalise istumise või seismisega seotud ametid.\nOn arvatud, et veenilaiendite teket soodustab geneetiliselt põhjustatud veeniseina struktuuri kõrvalekalle ning kollageeni ja heksoosamiini sisalduse vähenemine veeniseinas. Kõige sagedasemad vaevused on raskustunne jalgades, jalgade turse, jalavalud ja jalalihaste krambid, mis süvenevad kuuma ilmaga ning pikaajalisel seismisel.\nLiikluskindlustuse isikukahjuga seotud valu ja vaeva hindamise kord\nVeenilaienditega kaasneb sageli pindmiste veenide tromboseerumine ja põletik — trombo-flebiit, mille tõsiseim tagajärg on potentsiaalselt eluohtlik kopsuarteri trombemboolia.\nVeenilaiendite piirkonna nahk muutub õhemaks ning kergemini vigastatavaks. Selleks sobivad ideaalselt Nahrini kontsentreeritud Omega 3 rasvhappe kapslid koos seleeniga.\nPärast On kindlaks tehtud, et iga kolmas naine ja iga seitsmes mees põevad osteoporoosi. Osteoporoos areneb aeglaselt ja märkamatult 10—20 aasta jooksul.\nSellest, mida liigesed on valus\nApteegid liigeste jaoks\nSolvesi saab haiget teha


Ilmneda jõudlusprobleeme rakenduste ja teenuste süsteemi faili vahemälu tarbib enamik füüsilise muutmälu\nKehtib: Microsoft Windows XP Professional x64 EditionWindows Vista Home BasicWindows Vista Home PremiumWindows Vista BusinessWindows Vista EnterpriseWindows Vista UltimateWindows Vista Home Basic 64-bit EditionWindows Vista Home Premium 64-bit EditionWindows Vista Enterprise 64-bit EditionWindows Vista Ultimate 64-bit EditionMicrosoft Windows Server 2003 R2 Datacenter x64 EditionMicrosoft Windows Server 2003 R2 Enterprise x64 EditionMicrosoft Windows Server 2003 R2 Standard x64 EditionMicrosoft Windows Server 2003 Datacenter x64 EditionMicrosoft Windows Server 2003 Enterprise x64 EditionMicrosoft Windows Server 2003 Standard x64 EditionMicrosoft Windows Server 2003 Datacenter Edition for Itanium-Based SystemsMicrosoft Windows Server 2003 Enterprise Edition for Itanium-based SystemsWindows Server 2008 Datacenter without Hyper-VWindows Server 2008 Enterprise without Hyper-VWindows Server 2008 Standard without Hyper-VWindows Server 2008 DatacenterWindows Server 2008 EnterpriseWindows Server 2008 StandardWindows Server 2008 for Itanium-Based SystemsWindows Server 2008 R2 DatacenterWindows Server 2008 R2 EnterpriseWindows Server 2008 R2 Service Pack 1Windows Server 2008 R2 Standard Rohkem\nKuva algne ingliskeelne artikkel: 976618\nIlmneda jõudlusprobleeme rakendusi ja teenuseid eri versioonides Windows XP, Windows Vista, Windows Server 2003, Windows Server 2008 ja Windows Server 2008 R2. Lisaks võite märgata järgmised sümptomid:\nVaba mälu on peaaegu tühi.\nSüsteemi faili vahemälu tarbib enamik füüsilise muutmälu.\nOn pideva ja kõrge maht vahemällu talletatud loetud taotlused kõvakettale.\nMälu haldamine Microsoft Windowsi operatsioonisüsteeme kasutab nõudluspõhist algoritmi. Kui mis tahes protsessi taotleb ja kasutab suurel hulgal mälu, töökomplekt (mälu lehekülge füüsilise muutmälu numbrit) protsessi suurus kasvab. Kui need taotlused on pidev ja kontrollimata, kasvab protsessi töökomplekti tarbida füüsilise muutmälu. Selles olukorras tööpäeva komplekti kõikide teiste protsesside leheküljed välja kõvaketta. Selline käitumine väheneb rakenduste ja teenuste toimimist sest mälu lehekülge pidevalt kirjutatakse kõvakettale ja lugege arvuti kõvakettal.\nSelline käitumine laieneb ka süsteemi faili vahemälu töökomplekt. Kui vahemällu talletatud Loe taotlusi mis tahes protsess või juht pideva ja kõrge maht kasvab süsteemi faili vahemälu mahu seadmine töö selle nõudluse rahuldamiseks. Süsteemi faili vahemälu tarbib füüsilise muutmälu. Seega piisava hulga füüsilise muutmälu pole saadaval teiste protsessidega.\n32-bitised versioonid Microsoft Windowsi operatsioonisüsteemide Windows Vistast vanemates, töö koosnevat süsteemi faili vahemälu on teoreetiline mälu limiit on väiksem kui 1 gigabait (GB). Virtuaalmälu aadressivahemikku piirang takistab süsteemi faili vahemälu tööpäeva komplekti kurnav füüsilise muutmälu.\nKlõpsake Windows Vista opsüsteemi 32-bitised versioonid tuuma vahendeid eraldatakse dünaamiliselt. Süsteemi faili vahemälu töökomplekt suurendab tarbida tuumrežiimis arvel teiste tuuma ressursside virtuaalmälu aadressivahemikku. Mälu range piirang on vähem kui 2 GB. Kui arvutil on rohkem kui 2 GB füüsilist mälu, vahemälu ei saa ammendada füüsilise muutmälu. Siiski võib vahemälu ammendada tuuma virtuaalmälu aadressiruumi. See võib põhjustada jaotamise vead teistele tuuma komponendid.\n64-bitised versioonid Windowsi operatsioonisüsteemide, virtuaalmälu aadressivahemikku suurus on tavaliselt suurem kui füüsilise muutmälu. Sellises olukorras võib system file cache töökomplekt suurendada tarbib enamik füüsilise muutmälu.\nMälu haldamine algoritme operatsioonisüsteemide Windows 7 ja Windows Server 2008 R2 värskendatud lahendada paljud faili caching Windowsi varasemates versioonides avastatud probleemid. On ainult teatud ainulaadne olukordi, kus teil on rakendada selle teenusega arvutites, kus töötab Windows 7 või Windows Server 2008 R2.\nKuidas teha kindlaks, kas teie süsteem on mõjutanud\nMääratlemaks, kas teie süsteem on mõjutanud probleem, paigaldada SysInternals RamMap vahend. Võite saada tööriista Windows Sysinternals veebilehelt:\nTööriista käitamisel valige suvand Kasuta loeb . See kuvab mitu veergu, mis näitavad mälukasutust praegusele tasemele. Klõpsake aktiivse veeru sortimiseks kasutatavate baitide arv ja tähele top kasutus otse all kokku.\nKui top kasutage funktsiooni count on "Metafaili" ja kui suur osa mälu kasutab, on tekkinud jaotises "Tunnused" kirjeldatud süsteemi faili vahemälu küsimus. Te saate kontrollida jõudluse monitori abil jälgida Memory\_System vahemälu elanik baiti counter ja vaadake vahemälu kasvab pidevalt.\nJoonis 1. Näide RamMap väljund arvuti see probleem esineb.\nJoonis 2. Näide RamMap väljund, kus arvuti on tekkinud probleem.\nKui Memory\_System vahemälu elanik baiti counter Performance Monitor näha aja jooksul, arvuti on tekkinud probleem, nagu joonisel 3.\nJoonis 3. Näiteks jõudluse monitori väljund, kus arvuti kogemusi küsimus aja jooksul.\nTeil pole vaja arvutit taaskäivitada, kui installida, uninstall või seda teenust kasutada.\nKui te olete lugemine see artikkel, sest töötate klient, kes usub, mõjutab see probleem, järgige neid samme, et aidata probleemi lahendada.\nVeenduge, et kliendi RamMap väljund, i või Poolmoni andmed kinnitab, et süsteemi faili vahemälu tarbib enamik füüsilise muutmälu eespool kirjeldatud.\nWindows dünaamiline vahemälu teenus hankimiseks laadige see alla siin.\nMõned dünaamiline vahemälu registrisätted on järgmised:\nFail serverite, võite proovida 1GB.\nExchange 2007, võite proovida 500 MB:\nSQL 2005 ja suurema varem töötamisel SQL EE, kasutanud 2GB:\nSelle probleemi lahendamiseks kasutada GetSystemFileCacheSize API funktsiooni ja SetSystemFileCacheSize API funktsiooni seada süsteemi faili vahemälu tööpäeva komplekti maksimaalse või minimaalse suuruse väärtus. Nende funktsioonide kasutamine on ainus toetatud meetod füüsilise mälu poolt süsteemi faili vahemälu tarbimise piiramiseks.\nMicrosoft Windows dünaamiline vahemälu teenus ei proovi teenus, mis näitab ühe strateegia kasutada neid API-sid selle probleemi mõju vähendamiseks.\nInstallida ja kasutada Microsofti dünaamilist vahemälu teenuse põhjustada tugi Microsoft Windowsi välistamine. Teenus ning selle lähtekood on esitatud kujul näide sellest, kuidas kasutada Microsofti toetatud API-sid faili süsteemi vahemälu kasvu vähendamiseks.\nTeenuse ja allika koodi leiate järgmiselt Microsofti veebisaidilt:\nLugemine Windows sees, 5. väljaanne peatükis 9 (mäluhaldus) ja 10 (vahemälu Manager).\nMÄLU haldamine (suure süsteemi vahemälu probleemid) ajaveebipostitus\nAeglane suure faili koopia probleemid ajaveebipostitus\nWindowsi mälu piirangud\n976618 ilmneda jõudlusprobleeme rakenduste ja teenuste süsteemi faili vahemälu tarbib enamik füüsilise muutmälu\n918483 kuidas vähendada saalefaili puhver puuli mälu 64-bitise versiooni SQL Server\n895932 enne, kui lubate süsteemi vahemälu Windows XP režiimi\n232271 kuidas optimeerida Windows NT serveri registri kasutamine\n837331 kohta vahemälu Manager Windows Server 2003\nLargeSystemCache TechNeti teemat\nViimati värskendatud: 12. apr 2017


EsilehtTÜRKIYEMarmara piirkond54 SakaryaSakarya uue jalgrattatee esimese etapi pakkumise aeg\nSakarya uue jalgrattatee esimese etapi pakkumise aeg\n12 / 12 / 2018 Levent Elmastaş 54 Sakarya, GENEL, HIGHWAY, Rehviratta süsteemid, Marmara piirkond, TÜRKIYE 0\nSakarya Metropolitan Municipality, uus matkarada ja jalgrattatee projekt, mis jõuab Sapanca järve kaldale päikeseloojangurattast, on valmis jõudma Mithatpaşa Vagoni pargisse. 10 Pakkumine toimub neljapäeval.\nSakarya Metropolitan Municipality Keskkonnakaitse ja kontrolli osakonna esimees Recep Karamehmetoglu, uue jalutuskäigu ja jalgrattateede esimene etapp jõuab Sapanca järvele päevalille Bike Valley'st 13 teatas, et neid müüakse neljapäeval. Projekti esimene etapp, kus president Toçoğlu jagas oma evangeeliumi ning kus toimub jalgsi- ja jalgrattateed, hõlmab Ayçiçeği orgu ja Mithatpaşa Vagoni parki. Projekti pakkumine toimub 11.30is Metropolitan Municipality lisateenuste hoones.\nMithatpaşa Vagoni park\nKüsimust kommenteerides ütles keskkonnakaitse ja kontrolli osakonna president Recep Karamehmetoğlu, Konu Meil on hea meel tuua uue projekti, et jagada Metropolitan Municipality evangeeliumi ja laiendada jalgratta transportimist. Me läheme pakkumisele 10i kilomeetriosa jaoks, mis katab Mithatpaşa vaguniparki, mis on uute jalgsi- ja jalgrattateede esimene etapp, mis jõuab Sapanca järvele päevalillejalast. Õnn kaasa\nKaramehmetoğlu ütles, kullanım Me jätkame tööd selliste alade loomisel, kus meie kodanikud saavad spordiga tegelda erinevate tegevustega. Selles kontekstis on meie kogu jalgrattatee 18 koos 39 kilomeetri jalgrattatee võrgustikuga, mille me toome meie linna kui Metropolitan Municipality. Me võõrustame ka World Mountain Bike Marathon Championship'i 2020is. Jätkame tööd tervisliku transpordi ja jalgratta kasutamise edendamiseks\nPresidendi Velotuuri Türgi 6. Etapp Sakaryas 17 / 04 / 2019 Päevalill Valley Jalgratta presidendi Velotuuri Türgi, mis toimub sel aastal 55 6. Poolt. etendama etappi. 21 on aprillis pühapäeval Salcano Sakarya 7i sportlane sõidab riiklikule vormile. Sakarya Metropolitan vald Sunflower antud linna jalgrattal Valley, Presidential Velotuuri Türgi, mis toimub sel aastal 55 6. Poolt. etendama etappi. Võistluse esimene osa, mis koosneb 6i staadiumist, algas täna Istanbulis. 17 7i võistkond konkureerib võistlusel võistlusel võistlusel kokku 993 kilomeetri kaugusel. 7i sportlane rahvusmeeskonna nimel; Ahmet Örken, Onur Balkan, Feritcan Samlı, Ahmet\nSmart Bike Periood algab Sakaryas 18 / 12 / 2018 Sakarya Metropolitan Municipality rakendab uut uuringut, mis laiendab jalgrataste transporti. Fatih Pistil, kes teatas, et rajab 15i jalgrattajaama linna erinevatesse kohtadesse, pakub meie jaamades 100i jalgrattateenust. Bike rentimine kodanikud saavad pakkuda transport. Õnn kaasa Sakarya Metropolitan Municipality rakendab uut uuringut, et laiendada jalgrattaga transportimist. Bike jagamise süsteem linna juhil, et luua jaamad teatud punktides, mis tutvustatakse transpordiosakonna kodanikele Fatih Pistil, ütles, et pakkumine toimus uuringu jaoks. Jalgrattateadlikkus Fatih Pistil ütles: çok Metropoli omavalitsusena oleme teinud mitmeid töid jalgrataste transpordi laiendamiseks meie linnas.\nAvati sõjaväe ringtee esimene etapp 05 / 03 / 2019 Ordu ringtee 21,4 km esimese etapi, mille eesmärk oli pakkuda Ordu linna, 10,7 km läbipääsu ohutut ja mugavat transporditeenust, tegi transpordi ja infrastruktuuri president Mehmet Cahit Turhan ja maanteede Abdulkadiri peadirektor Avatud otseühendusega Uraloğlu. Tänu projektile kaasa aidanud presidentile ütles president Erdoğan, et ringtee avamisega vähenes 3 minuti pikkune linnaliiklus 40 minutini. Teede kasutuselevõtmisel kõrvaldatakse liiklussagedusest tulenevad ootused ja vähendatakse märkimisväärselt sõidukite heitgaase keskkonda. 10 tööjõust…\nEnim taskukohane Bursaray pakkumine ... Kesteli etapi läbisõidu maksumus Üks kolmandik ülikooli staadiumist ... 13 / 04 / 2011 Kesteli etapi maksumus: Ei ole kahtlust, et Bursa on kohalike omavalitsuste suurim investeering. Alates Erdem Sakeri perioodist 17, mis algas Mudanya maantee organiseeritud tööstuspiirkonnast ja udeheküstüst Mudanya maanteel, lõpetas Erdoğan Bilenser. Siis jõudis 4.8 kilomeetri pikkuse kilomeetri B-etapiga Hikmet Sahini perioodi jooksul Arabayatağıni. Sahini perioodil toimus pakkumine 6.6i kilomeetri Uludagi ülikooli faasi jaoks. Meenuta kamu 29 Märts 2009i kohalikud valimised linnapea ees hilise Hikmet Sahini pakkumisotsuse linnapeana, kui mõlemad pooled ja Bursa avalikud hoiatused ...\nKocaeli pealinna Kocaeli linnavalitsuse plaat\nInvesteeringud 1i miljardi 152 Miljoni liirini Samsunis jätkuvad\nAvati sõjaväe ringtee esimene etapp\nEnim taskukohane Bursaray pakkumine ... Kesteli etapi läbisõidu maksumus Üks kolmandik ülikooli staadiumist ...\nUue ringtee ehitus Moskvas


Mentimeter | m-õpe\nInteraktiivsete tegevuste visualiseerimine reaalajas. Võimaldab luua erinevaid õppija tagasisidet nõudvaid interaktiivseid tegevusi koolituse ajal. Tagasiside andmiseks kasutakse arvutit, tahvlit või nutitelefoni. Tasuta versioonis on võimalik luua kaks tagsiside küsimust. Sõpradega jagamisel saab ühe küsimuse juurde.\nTegevused luuakse PowerPoint esitluse põhimõttel ja neid saab integreerida tavalise slaidiesitluse sisse. Selleks on vajalik eraldi plugin, mis on Windows PowerPoint 2016 jaoks ja selle laadimiseks on vajalik Office 365 konto. Tulemused salvestatakse automaatselt Exceli. Küsitluste tegemine on väga lihtne ja intuitiivne.\nVastamise ajal aktiveeritakse tagasiside koolitaja poolt. www.menti.com sisenedes sisestab õppija koodi ja saab anda tagasisidet. Kood jääb aktiivseks kogu esitluse ajaks ja iga kord kui uus tagasiside tehakse aktiivseks, saab sellele vastata.\nVõimalik on valida erinevate tagasiside vormide vahel:\nhinnangu andmine skaalal\nAvatud vastustega küsimused\nHinnangu andmine 100 punkti skaalal\n1 x 2 maatriksil hinnangu andmine\nReaktsioonid esitluse slaididele\nPeida ja näita tulemusi nupp\nAndmete importimine Exceli\nSõnafilter ebatsensuursete sõnade vältimiseks (eesti keelt ei toeta)\nHääletuse sulgemise ja avamise võimalus\nEndale meeldiva maatriksi kasutamine\nSegment andmed. Saab võrrelda eelmiste olemasolevate andmetega\nInstalleerida ei ole vaja Organisatsiooni/tiimi sees jagamine\nKui asukoha tuvastus on sisse lülitatud, siis saab lasta automaatselt hääletamiskoodi saata lähedal olevatele hääletajatele.\nTekkis võimalus korrastada oma mentimeetrid kasutade abil\nUue kausta tekkitamiseks vajuta nupp +New folder\nKirjuta uue kausta nimi ning vajuta nupp Create folder\nMentimeetrite lisamiseks kaustasse vali neid ruudukeste abil nimi vasakul poolel.\nSeejärel vajuta nupule Move presentations to folder.\nVali kausta, kuhu tahad tõsta oma mentimeetrid\nJa vajuta nupule Move.\nNäited visualiseeritud reaalajas antud tagasiside tulemustest


21, Lõvi, Colombia, Cali\nViimase sisselogimise aeg: 11.07.19 22:55:11\nKlõpsates nupul, tõstad Masie-Lee esilehel 60 sekundiks esimesele kohale. Selle aja jooksul paistab modelli jututuba hästi silma ja kogub populaarsust! Teavitus sinu tegevuse kohta ilmub ka jutuaknas ning seda näevad modell ja teisedki vestluses osalejad. Masie-Lee hindab seda väga ja on sulle kindlasti tohutult tänulik!\nOluline info kasutaja Masie-Lee kohta