HR ja NPV inimestel - Leukeemia 2021\nLapse kasvades peaks NPV ja pulsi suhe lähenema täiskasvanu normile. Need näitajad aitavad arvutada lapse füüsilise ja vaimse stressi intensiivsust. Täiskasvanute jaoks erinevad normid ka sõltuvalt kehalise aktiivsuse tasemest. Sportlaste pulss on madalam kui mittesportlastel.\nMis on pulss ja NPV?\nSüdame löögisagedus on südame löögisageduse arv minutis. Hingamissagedus on sisse- ja väljahingamiste arv minutis. Need näitajad võimaldavad kindlaks teha, kui sügav ja rütmiline on hingamine, samuti võime analüüsida rindkere jõudlust. Südame löögisageduse tunnused erinevad erinevatel kasvuperioodidel.\nTabel laste vanuse järgi: normid\nPulsside uuringud on näidanud, et vastsündinutel on see 140 lööki minutis. Esimeste 12 elukuu laste pulss väheneb 110–130-ni ja üle 12-aastaselt - pulss jõuab ligikaudu täiskasvanu normini. Laste NPV määr on oluline hingamisteede, südame, vereringesüsteemi seisundi ja tervise hindamiseks. Hingamissageduse ja pulsi suhe on hingamis-pulsi suhe imikutel 1: 2,5, alla 12 kuu vanustel lastel - 1: 3, vanematel - 1: 4. Järgmises tabelis on toodud laste NPV ja südame löögisageduse normid vanuse järgi.\nVanus Südamerütm NPV\nBeebi 100-160 40–60\nKuni 1 kuu 140-160 40-50\nKuni 6 kuud 130-135 35–40\n1 aasta 110-130 30–40\n2 aastat 110-115 30-35\n3 aastat 105-110 20-35\n4 aastat 100–105 20. – 30\n5-6 aastat 80–100 20-25\n7-8 aastat 80–85 18-25\n10–12 aastat 75-80 18–20\nÜle 12 aasta vana 70-75 16–20\nSüdame löögisageduse ja hingamissageduse mõõtmine\nKuidas pulssi mõõta:\nHaarake randmest pulsisageduse piirkonnas.\nLugege kokku südamelöökide arv minutis.\nLaste hingamise loendamise tehnika (sisse- ja väljahingamine):\nPange käsi kõhule või võtke käsi.\nLoendage tsüklite arv 1 minutiga.\nSüdame löögisageduse arvutamiseks peab laps olema statsionaarses asendis. Mõõtmist pole võimalik teostada pärast erinevaid füüsilisi või emotsionaalseid koormusi, kuna pulss kiireneb. Pärast seda tasub kindlaks teha tulemuste vastavus normi näitajatele. Tavaliselt on pulsatsioon rütmiline ja selge. Loendamistehnikat kasutatakse eri vanuses. Hingamissagedust mõõdetakse minuti jooksul. Imikutel on hingamisliigutuste loendamine kõige parem unenäos..\nÄrge muretsege, kui lapse pulss ja NPV erinevad mõnevõrra täiskasvanu näidust. Ja ainult siis, kui tabelis märgitud normist oluliselt erinevad andmed, peaks kõrvalekallete peamise põhjuse väljaselgitamiseks arst seda uurima. Kiire pindmine hingamine on tahhüpnoe. Pulsisageduse ületamist nimetatakse tahhükardiaks, selle langetamist aga bradükardiaks..\nSagedane hingamine on hingamisteede liikumiste sageduse suurenemine, mille korral selle rütm ei muutu ning võib areneda gaasivahetuse häirete tõttu koos süsinikdioksiidi kogunemisega veres ja hapniku hulga vähenemisega. Selle tagajärjel muutub hingamise ajal liikumisulatus väiksemaks. Mõnikord süveneb kiire hingamine, mida ekslikult peetakse õhupuuduseks, kusjuures laste hingamissagedus peaks olema üle 60 hingamise minutis.\nPulssihäirete põhjused võivad olla erinevad. See on peamiselt kõrge õhutemperatuur, lihaste koormus ja stress. Nendel juhtudel muutub pulss kõrgemaks, mis pole patoloogia. Kui imiku pulss on rahulikus olekus suurenenud, peate sellele tähelepanu pöörama. Selle seisundi peamised põhjused:\nKui aeglane pulss on seotud patoloogiatega ja sellega kaasnevad ebameeldivad sümptomid, st pearinglus, nõrkus, tugevuse kaotus, kõrge või madal vererõhk, siis diagnoositakse bradükardia suure tõenäosusega. Patoloogiate ja hea tervise puudumisel näitab see keha head treenimist, kuna sportlaste pulss on teiste inimeste omast madalam. Ratsionaalse füüsilise tegevuse pulsisagedust saab arvutada erinevate vanuste jaoks, nimelt: HR (maksimaalne) = 220 - vanus (täisaastate arv).\nLaste pulsisageduse NPV normid\nPulss ja hingamissagedus lastel - 1 min.\nLaste haiguste korral on koos temperatuuri mõõtmisega alati soovitatav pulss ja hingetõmmete arv lugeda üks kord päevas.\nPulss ja hingamine lastel\nParema või vasaku käe radiaalsel arteril on parem lugeda pulssi 30-60 sekundit.\nHingamiste arv tuleks lugeda ühe minuti jooksul; seda peaks laps märkamatult tegema, kõige paremini siis, kui ta magab.\nKui laps hingab rinnaga madalalt, kuid kõhu liigutused on selgemad, pange käsi teki peale ja lugege sissehingamiste arvu, tõstes ja langetades kõhuseina.\nPulss ja hingamine loetakse lapsel muidugi siis, kui laps on rahulik, ei nutnud, ei karjunud, teda ei eruta ükski ebameeldiv meditsiiniline protseduur ega midagi muud.\nPulss ja hingamiste arv tervetel lastel on toodud tabelis.\nKeskmiselt on ühel vastsündinute hingamisel kaks ja pool kuni kolm pulssi, 1. eluaasta lõpu ja vanematel lastel 3-4 lööki ja lõpuks täiskasvanutel 4-5 südamelööki..\nKehatemperatuuri tõusuga umbes 1 ° võrra kiireneb pulss 15-20 löögi võrra.\nSiiski tuleb meeles pidada, et selles osas võivad lastel olla suured individuaalsed kõikumised\nKui lapsel on kopsupõletik, muutub hingamine kiiremaks ning pulsi ja hingamise suhe muutub..\nNäiteks 10-aastase stenokardiaga lapse temperatuuriga 39 ° on pulss 11 minuti jooksul ja hingamiste arv on 29, st suhe on 4 1 (see näitab hingamisteede haiguse puudumist).\nAga kui lapsel on näiteks sama vanus ja sama temperatuur, on pulsisagedus 120 minuti jooksul ja hingamissagedus 48 (st suhe on 2,5: 1), siis see viitab kopsuhaigusele.\nKuidas lapsel vererõhku õigesti mõõta? Nõuanded vanematele - Venemaa Lastearstide Liit.\nLapse vananedes peaks NPV ja pulsi suhe lähenema täiskasvanu normile. Need näitajad aitavad arvutada lapse füüsilise ja vaimse stressi intensiivsust. Täiskasvanute jaoks erinevad normid ka sõltuvalt kehalise aktiivsuse tasemest. Sportlaste pulss on madalam kui mittesportlastel.\nSüdame löögisagedus on südame löögisageduse arv minutis. Hingamissagedus on sisse- ja väljahingamiste arv minutis. Need näitajad võimaldavad kindlaks teha, kui sügav ja rütmiline hingamine on, samuti võime analüüsida rindkere jõudlust. Südame löögisageduse tunnused erinevad erinevatel kasvuperioodidel.\nSisestage rõhk. Liigutage liugureid 120–80\nSüdame löögisageduse arvutamiseks peab laps olema statsionaarses asendis. Mõõtmist pole võimalik teostada pärast erinevaid füüsilisi või emotsionaalseid pingeid, kuna pulss kiireneb. Pärast seda tasub kindlaks teha tulemuste vastavus normi näitajatele. Tavaliselt on pulsatsioon rütmiline ja selge. Loendamistehnikat kasutatakse eri vanuses. Hingamissagedust mõõdetakse minuti jooksul. Imikutel on hingamisliigutuste loendamine kõige parem unenäos..\nKui lapse kardiovaskulaarne süsteem on häiritud, on vaja pöörduda lastearsti poole.\nÄrge muretsege, kui lapse pulss ja NPV erinevad mõnevõrra täiskasvanu näidust. Ja ainult siis, kui on saadud andmeid, mis erinevad oluliselt tabelis näidatud normist, peaks arst seda uurima, et välja selgitada kõrvalekallete peamine põhjus. Kiire pindmine hingamine on tahhüpnoe. Pulsisageduse ületamist nimetatakse tahhükardiaks, selle langetamist aga bradükardiaks..\nSagedane hingamine on hingamisteede liikumiste sageduse suurenemine, mille korral selle rütm ei muutu ning võib areneda gaasivahetuse häirete tõttu koos süsinikdioksiidi kogunemisega veres ja hapniku hulga vähenemisega. Selle tagajärjel muutub hingamise ajal liikumisulatus väiksemaks. Mõnikord süveneb kiire hingamine, mida kasutatakse õhupuuduse korral, mille korral laste hingamissagedus peaks olema üle 60 hingamise ja väljahingamise minutis.\nOluline on jälgida beebi pulssi nii rahulikus olekus kui ka füüsilise koormuse ajal..\nKui aeglane pulss on seotud patoloogiatega ja sellega kaasnevad ebameeldivad sümptomid, st pearinglus, nõrkus, tugevuse kaotus, kõrge või madal vererõhk, siis diagnoositakse bradükardia suure tõenäosusega. Patoloogiate ja hea tervise puudumisel näitab see keha head treenimist, kuna sportlastel on teiste inimestega võrreldes madalam pulss. Ratsionaalse füüsilise tegevuse pulsisagedust saab arvutada erinevate vanuste jaoks, nimelt: HR (maksimaalne) = 220 - vanus (täisaastate arv).\nStandard "Südame löögisageduse (pulsi) arvutamine väikelastel"\n⇐ Eelmine leht 4/4\nValmistuge: jälgige stopperit, temperatuurilehte, pliiatsit\n1. Selgitage emale protseduuri eesmärki ja kulgu\n2. Peske kobarad, nõrutage, soojendage.\n3. Istuge või pange laps mugavalt. Asetage küünarvarre ja käsi lauale\n4. Vajutage kergelt 2,3,4 sõrme radiaalsele arterile (1 sõrm on käe tagaküljel) ja tundke arteri pulsatsiooni.\n- vastsündinutel määratakse pulss õlavarrearterile\n- alla 2-aastastel lastel ajalisel arteril;\n- üle 2-aastastel lastel radiaalsel arteril.\n5. Loe pulss rangelt 1 minut (lastel on pulss rütmiline)\n6. Kirjutage tulemused temperatuurilehele.\n7. Peske käsi, kuivatage.\nMärkus: lugege lapse pulss puhkeseisundis 1 minut. Pulss kiireneb nutmise ajal ja kehatemperatuuri tõustes.\n- vastsündinule - 120-140 minutis\n- imikutel - 110-120 minutis\n- 2–4-aastastele lastele - 100–105 minutis; 11–14-aastastele lastele - 80–85 minutis\nStandard "Maoloputus vastsündinutele ja väikelastele"\nEesmärk: terapeutiline (mürgise aine eemaldamine maost)\nNäidustused: lapse mürgitus\nValmistage ette: steriilsed: maotorud nr 6,8,10 (õhuke maotoru), pintsetid, salvrätikud, kandikud, anum vee loputamiseks, 20,0 või Janeti süstal, kindad; põll, õliriie, mähkmed, anum keedetud veega 20–22 ° C, kraanikauss veega loputamiseks, desinfitseeriva lahusega anumad, kaltsud,\n1. Selgitage emale protseduuri eesmärki ja protseduuri..\n2. Saastestage käed hügieenilisel tasemel, kandke kindaid ja põlle.\n3. Töötle mähkimislaua pinda desinfitseerivas lahuses niisutatud lapiga, pange õliriie, mähe.\n4. Eemaldage sond pintsettidega pakendist alusele, mõõtke sondi sisestamise sügavus kõrvapulgast ninaotsani ja xiphoidprotsessi lõpuni, märkige kleeplindiga, sulgege sondikanüül.\n5. Pange esimeste elukuude lapsed ja raskes seisundis lapsed külili, nägu kergelt allapoole, pange põll\n6. Asetage kraanikauss lapse jalge ette.\n7. Võtke sond pimedast otsast 7–8 cm kaugusele nagu kirjutusvahend, niisutage sondi ots vees ja sisestage ninakanali kaudu kuni märgini (kui sondi sisseviimise ajal hakkas laps lämbuma, köha - eemaldage sond kohe ja korrake protseduuri).\n8. Tõmmake süstlasse (Janeti süstal) 20–80 ml keedetud vett 120–22 ° C, kinnitage see sondi külge, tõstke süstal üles, süstige aeglaselt vedelikku maosse.\n9. Lükake sondi ots süstlaga alla, imege mao sisu välja, valage kraanikaussi.\n10. Korrake loputamist loputusvee puhastamiseks.\n11. Eemaldage sond süstlast, eemaldage läbi koe.\n12. Andke laps emale või pange see võrevoodi sisse\n13. Asetage pintsetid, sond desinfitseeriva lahusega anumasse.\n14. Eemaldage põll, kindad, asetage need KBU-sse.\n-lahuse maht samaaegseks manustamiseks: novor-1 kuu - 5-8 ml / kg; 2-6 kuud -\n8-12md / kg; 7-12 kuud - 15-20 ml / kg; 1-6-aastased - 16ml / kg.\n-laste maoloputuse lahuse üldkogus: kuni 1-aastane määratakse valemiga lOOxn, kus n on üle aasta lapse kuude arv 1000 ml * t, kus m on aastate arv;\n-pesemise ajal jälgige lapse üldist seisundit;\n-vanemaid lapsi saab istuda assistendi põlvedele nii, et ta hoiab lapse jalgu ristatud jalgadega, fikseerib ühe käega pea üle otsaesise ja haarab teise käega;\n-vajadusel koguge mao sisu steriilsesse anumasse vee loputamiseks ja saatke saatekirjaga laborisse;\nStandard "Suuõõne ravi stomatiidiga"\nValmistage: 2% naatriumvesinikkarbonaadi lahus või 10-20% naatriumtetraboraat glütseriinis, seentevastased antibiootikumid, puuvillavillast puupulgad, vatitupsud, marlilapid, kummipall või süstal, pintsetid, steriilse materjali salv, jäätmete salv, konteiner mähe, õliriidest põll, mahukas! 1 desinfitseeriva lahusega, kummikindad, tööriistalaud.\n2. Puhastage käed hügieenilisel tasemel, kandke kindaid.\n3. Asetage nõutavad seadmed instrumendilauale\n4. Valmistage niisutamiseks meditsiiniline lahus: 1 tl sooda 200 ml vee kohta.\n5. Suuõõne niisutamine steriilse salvrätikuga puuvillaste tampoonidega:\n-pange laps mähkimislauale, assistent fikseerib oma positsiooni;\n-haarake klambriga steriilne salvrätik, keerake see klambri ümber, niisutage seda lahuses, kergete liigutustega klambrit ettevaatlikult pöörates, eemaldage naast;\n6. Suuõõne niisutamine kummipalliga (süstal):\n-pange laps assistendi sülle, kinnitage vasak käsi otsaesisele, mähkige parem käsi, abistaja hoiab lapse jalgu ristatud jalgadega;\n-sulgege lapse rinnus ja kael põllega põhjas, asetage salv lõua lähedale;\n-täitke kummipall (süstal) meditsiinilise lahusega, avage lapse suu ja sisestage õhupall (süstal) suuõõnde\n-pigistage õhupalli, suunates joa kõva suulae poole\n- kallutage lapse pea kõigepealt ühele, siis teisele küljele;\n7 kuivatage lapse nägu.\n8. Asetage kasutatud esemed desinfitseeriva lahusega anumasse.\n9. Töötage tööpindu desinfitseeriva lahusega.\n10. Eemaldage kindad, asetage CBU, peske käsi, kuivatage.\nStandard "Enterobiaasi kraapimine perianaalsetest voldikutest"\nValmistage ette: kummikindad, liimis leotatud spaatliga klaaspurk, klaasist makk, saatekiri, desinfitseeriva lahusega anum\n2. Märgi purk klaasist makiga,\n3. Saastestage käed hügieenilisel tasemel, kandke kindaid.\n4. Pange laps vasakule küljele, painutage põlveliigese ülemine jalg ja võtke see üles (kui laps imetab, lamage selili ja tõstke jalad üles).\n5.1 ja 2 vasaku käe sõrme, levitage tuharad.\n6. Võtke pulk ja kandke kleepuv pind mitu korda perianaalsetele voldikutele ja pärakule.\n7 pane pulk purki.\n8. Pese ja töödelda kindaga kinnitatud käsi antiseptilise lahusega, eemalda kindad ja aseta KBU-sse.\n9. Peske käsi ja kuivatage.\n10. Transpordimaterjal laborisse, eskort.\nMärkus: enne katsetamist - ärge peske last!\nStandard "Uriinikogu üldanalüüsiks alla 1-aastastel lastel"\nNäidustused: ambulatoorne vaatlus.\n2. Kirjutage saatekiri kliinilisse laborisse.\n4 pane beebivoodile õliriie.\n3. Täitke pool kummist ringist - pakkige see mähe sisse.\n6. Pange plaat õliriie külge, kummist ring plaadi peale, mähkme servad ei tohiks plaadis olla.\n7. Peske tüdrukut põhjalikult, kuivatage, asetage kummirõngale, kinnitage lapse sundasend, katke mähe\n8. Kui refleksi stimulatsiooniks on uriini eritamine keeruline, keerake kraan veega lahti või mao silitamiseks jne..\n9. Valage uriin ettevaatlikult puhtasse ja kuivasse purki.\n10. Korraldage uriini tarnimine laborisse, lisades saatekirja vormi.\n11. Eemaldage kindad, peske käsi, kuivatage.\nMärkus. Poiste jaoks kasutage uriini kogumiseks katseklaasi või kummist sõrmeotsa või kondoomi, loputage eelnevalt talk ja pulber.\nSüdame löögisageduse chdd põrgu määr laste tabelis\nLaste südame löögisageduse chdd põrgatase vanuse tabeli järgi\nAvaldatud: 21.10.2018 adminKommentaar: 0\nLapse südamelöögisageduse jälgimine aitab õigeaegselt märgata ja ennetada kardiovaskulaarsüsteemi haigusi. Arvesse võetakse kahte näitajat:\nPulss ja pulss võimaldavad teha järeldusi, kas beebi kardiovaskulaarne süsteem toimib õigesti. See võimaldab teil tuvastada kaasasündinud patoloogiaid või diagnoosida haiguse varajast staadiumi..\nSüdame löögisageduse kõrvalekalle näitab arütmiat.\nPatoloogia olemasolu kindlakstegemiseks peate teadma, kuidas mõõta südame löögisagedust ja NPV-d, neid õigesti praktikas rakendada ja eristada patoloogilisest protsessist erineva vanusega beebide norme..\nSüdame löögisageduse ja hingamise kiirus erineb sõltuvalt lapse vanusest Südame löögisageduse ja hingamisliigutuste määramine\nNPV ja pulsi arvutamine on vastsündinute uurimisel kohustuslik protseduur. See aitab hinnata beebi heaolu, sest ta ise ei saa teada anda, millised sümptomid teda häirivad. Mõõtmisi saate teha ise, ootamata lastearsti vastuvõtule. Hingamissagedus, pulss, vererõhu tase on mõnikord ainsad signaalid lähenevast ohust.\nLapse NPV ja pulsi arvutamine on elementaarne protseduur, mis võtab vaid minut. Tal on oma peensused:\nHingamissagedust ja südame löögisagedust mõõdetakse puhkeolekus. Emotsionaalne erutus (naer, ärevus, pisarad) või kehaline aktiivsus (aktiivsed mängud) kajastuvad indikaatori väärtuses koheselt. Uuringud ei ole objektiivsed. Parim variant on mõõta hingamiste arvu lapse magamise ajal ja siis ei moonutata tulemust.\nHingamiste ja südamelöökide loendamiseks kulub täpselt üks minut. Kui proovite arvutada, kui palju neid esineb lühema aja jooksul, ja seejärel arvutage minutinäitaja arvutamiseks matemaatilised toimingud, on tulemus vale. Imiku hingamist ja südamelööke iseloomustab arütmia, mistõttu hingamiste või löögide arv võrdsel ajavahemikul võib olla erinev.\nSaadud tulemused ei tähenda, et peate viivitamatult alarmi andma. Kui laps näeb terve välja, siis tegite loenduses lihtsalt vea. Parem on see punkt välja selgitada lastearsti uurimisel..\nParem on mõõta hingamisliigutuste sagedust lapse magamise ajal. Südame löögisageduse ja hingamissageduse normide tabelid erinevas vanuses\nSüdame löögisagedus - näitaja, mis registreeritakse südamelihase töö ajal arteri seinte liikumisel. Mõõtmisi ei saa teha mitte ainult beebi varasemast east alates, vaid ka enne tema sündi.\nLoote südame löömine ema kõhus ei saa mitte ainult näidata patoloogiate olemasolu, vaid võimaldab teil määrata ka sündimata lapse sugu.\nÜldiselt aktsepteeritud standardid südame löögisageduse kohta enne sünnitust ja südame löögisagedust esimese 10 eluaasta jooksul on esitatud allpool olevates tabelites..\nLoote pulss raseduse ajal:\nTähtaeg (nädalates) Minimaalne kontrollväärtus Maksimaalne kontrollväärtus\nviis 80 85\nüheksa 155 195\nkümme 161 179\nüksteist 153 177\nkolmteist 147 171\nneliteist 146 168\nLoote pulssi jälgitakse kogu raseduse vältel\nNagu mainitud, saab beebi sugu määrata loote südame löögisageduse abil. Niisiis on teadlased leidnud, et tulevastel poistel lööb süda aeglasemalt ja pulss on minimaalse kontrollväärtuse lähedal.\nVastupidi, tüdrukutel on kiire südamelöök. Enam-vähem usaldusväärseid tulemusi saab pärast 10. rasedusnädala algust. Meetodil on õigus eksisteerida, kuid see pole usaldusväärne.\nSee sobib ainult neile, kes soovivad teada saada lapse sugu ultraheli kasutamata.\nPulsinormid eri vanuses:\nVanus Minimaalne kontrollväärtus Maksimaalne kontrollväärtus\nKuni 1 kuu 110 170\n1-12 kuud 102 162\n1-2 aastat 94 154\n2–4 aastat 90 140\n5-6-aastased 86 126\n6-8-aastased 78 118\n8-10 aastat vana 68 108\n10–12-aastased 60 100\n12-15-aastased 55 95\nPulssi on mugavam arvutada 30 sekundi jooksul, korrutades tulemuse 2-ga\nNPV määrad erinevas vanuses lastel:\nKuni 2 nädalat 40 60\n2 nädalat-3 kuud 40 45\n4-6 kuud 35 40\n7-12 kuud kolmkümmend 35\n2-3 aastat 25 kolmkümmend\n5-6-aastased 23 25\n10–12-aastased 20 22\n12-15-aastased kaheksateist 20\nNagu esitatud tabelitest nähtub, väheneb hingamise ja pulsi dünaamika lastel vanusega. Muljetavaldava vahemiku olemasolu maksimaalsete ja minimaalsete näitajate vahel on seletatav beebi individuaalsete omadustega. Nii mõjutavad HR-i ja pulssi pikkus, kaal, sugu ja muud omadused..\nKui leiate oma arvutustes väärtused, mis erinevad oluliselt tabelis näidatust, pöörduge oma arsti poole..\nMõõtmismeetodid ja algoritm pulsi arvutamiseks lastel\nLaste impulsi mõõtmiseks on 3 meetodit:\nIsemajandav. Seadke stopperi taimer 1 minutiks. Pange pöial arterile (randme, kaela, küünarnuki, templi) kohale. See kehaosa, mis on kõige mugavam südamelöögisageduse jälgimiseks, on igaühel erinev.\nSpetsiaalse käevõru abil. Selle pulsikella saate osta apteegist või mis tahes sporditarvete kauplusest. Esimesega võrreldes on see meetod vähem täpne, sest kvaliteetseid koopiaid on raske leida.\nTervisekontroll. Teostab arst regulaarsete ajavahemike järel. Arstid kasutavad vastsündinute pulsi registreerimiseks stetoskoopi. Vererõhu mõõtmine tonomomeetri abil ei ole üleliigne.\nParim aeg enesekontrolliks on siis, kui magate või vahetult pärast ärkamist. Unenäos on beebi rahulik ja tema pulss pole eriti moonutatud. Ülejäänud osas eelistatakse lamamisasendit. Lööke tuleks hoolikalt lugeda. Parem on ennast kontrollida ja kogu toimingute algoritm mitu korda läbi käia - pulss ei tohiks ühe näitaja piires palju kõikuda.\nMis määrab lapse pulsisageduse?\nvanus (mida rohkem aastaid, seda madalamad on norminäitajad)\nkehaasend mõõtmise ajal;\nÜlekaalulistel lastel on pulss kõrgem\nMaksimaalse täpsuse saavutamiseks tehke samades tingimustes mitu mõõtmist. Näiteks proovige võtta lapse pulss samal kellaajal, sama kehaasendiga jne. Kui laps on haige või ulakas, on parem protseduur edasi lükata. Enne pulsi võtmist mõõta kehatemperatuuri. Norm - 36,5-37,0 ° C.\nNagu tõendab kiire või aeglane pulss?\nKõrge pulss võib ilmneda mitmel põhjusel, mille hulgas paistavad silma patoloogilised ja mittepatoloogilised. Mittepatoloogiline hõlmab:\nLoetletud tegurid ei ole patoloogilist laadi ja on normaalsed. Sellisel juhul ei pea te arsti poole pöörduma. Teine asi on see, kui südame löögisageduse tõusul pole selgeid põhjuseid. Siis võib normist kõrvalekalle ilmneda:\nkardiovaskulaarsüsteemi patoloogiad: müokardiit, endokardiit, kaasasündinud defektid.\nKõrvalekalded südame löögisageduse normidest võivad viidata tõsiste haiguste arengule, seetõttu tuleks last näidata kogenud spetsialistile\nSelle kehasignaali ignoreerimine on lapse tervisele ohtlik. Patoloogiate areng piisava ravi puudumisel viib toitainete puuduseni pärgarteri kapillaarides. Mida noorem on laps, seda nõrgem on tema südamelihas, nii et see ei suuda sellise koormusega toime tulla. Halvim tagajärg on vatsakeste virvendus.\nMiks lapsel on aeglane südamelöök? Bradükardia võib viidata:\nendokardiit - südamelihase sisemise voodri põletik;\nmüokardiit - südamekahjustus;\nKui teie pulss langeb 40 löögini, kutsuge kohe kiirabi. Unarusse jäetud seisund viib kooma. Lisaks aeglasele pulsile iseloomustab bradükardiat selliste sümptomite olemasolu nagu nõrkus, väsimus, unisus ja vererõhu langus. Ühe või mitme sümptomi ilmnemisel pöörduge kiiresti arsti poole..\nPulsisagedus õiges rütmis määratakse pulsilöökide arvu lugemisega poole minuti jooksul ja tulemuse korrutamisega kahega; arütmia korral loetakse pulsilöökide arv terve minuti jooksul.\nNormaalne puhkeseisundi pulss on täiskasvanul 60–80 lööki minutis; nii pikaajalise seismise kui ka emotsionaalse põnevuse korral võib see jõuda 100 löögini minutis.\nLastel on pulss sagedasem: vastsündinutel on see tavaliselt umbes 140 lööki minutis; esimese eluaasta lõpuks väheneb pulsisagedus 110–130 löögini minutis, 6. eluaastaks - umbes 100 löögini minutis ja 16–18-aastaselt läheneb pulss täiskasvanule normaalseks.\nSüdame löögisageduse suurenemist nimetatakse tahhükardiaks, langust nimetatakse bradükardiaks..\nHingamissagedus kajastab kõige paremini väikelaste kopsufunktsiooni, kuid sõltub oluliselt lapse aktiivsusest ärkveloleku ajal. Kõige usaldusväärsemad ja reprodutseeritavad tulemused saadakse hingamise kiiruse määramisel une ajal.\nPulsside loendamine laste algoritmis\nSüdame löögisageduse ja NPV normide tabelid erinevas vanuses\nSüdame löögisagedus - näitaja, mis registreeritakse südamelihase töö ajal arteri seinte liikumisel. Mõõtmisi saab teha mitte ainult beebi varasemast vanusest, vaid ka enne tema sündi. Loote südame löömine ema kõhus ei saa mitte ainult näidata patoloogiate olemasolu, vaid võimaldab teil määrata ka sündimata lapse sugu.\nNagu mainitud, saab beebi sugu määrata loote südame löögisageduse abil. Niisiis on teadlased leidnud, et tulevastel poistel lööb süda aeglasemalt ja pulss on minimaalse kontrollväärtuse lähedal. Vastupidi, tüdrukutel on kiire südamelöök. Enam-vähem usaldusväärseid tulemusi saab pärast 10. rasedusnädala algust. Meetodil on õigus eksisteerida, kuid see pole usaldusväärne. See sobib ainult neile, kes soovivad teada saada lapse sugu ultraheli kasutamata.\nLoendamine toimub lapse rahuolekus (parem on siis, kui laps magab).\nAsetage käsi lapse rinnale. Lugege hingamist rangelt ühe minuti jooksul, kuna lastel on hingamine rütmihäire (sissehingamist ja väljahingamist peetakse üheks hingamisliigutuseks)..\nTulemuse hindamine: vastsündinu - 40 - 60 minutis; imikueas - 30 - 35 minutis; vanem vanus - 15 - 20 minutis.\nTutvustage ennast oma emale, selgitage eelseisva protseduuri eesmärki ja kulgu ning hankige selle läbiviimiseks teadlik nõusolek.\nKäsitsege käsi hügieeniliselt, kuivatage.\nAndke lapsele mugav asend (lamades, istudes).\n2., 3., 4. sõrmega tunnetage radiaalset arterit, asetage 1. sõrm käsivarre tagaküljele. Vajutage arter raadiusele ja tunnetage pulssi.\nMäärake: südame löögisageduse, rütmi, sageduse, täitumise ja pinge sümmeetria Pulss arvutatakse minuti jooksul.\nTehke manipulatsioonidest register meditsiinilistes dokumentides.\nVõrdle pulssi vanusenormiga:\nMÄRKUS: pulsiuuringute kohad alla 2-aastastel lastel: ajaline arter, unearter, reiearter, popliteaalarter, jala seljaosa arterid, suletud suur fontanell.\nSuurenenud pulss - tahhükardia; Pulssi aeglustumine - bradükardia.\nVäikelastel on pulss kiire, madal, arütmiline.\nIsemajandav. Seadke stopperi taimer 1 minutiks. Pange pöial arterile (randme, kaela, küünarnuki, templi) kohale. See kehaosa, mis on kõige mugavam südamelöögisageduse jälgimiseks, on kõigi jaoks erinev.\nTervisekontroll. Teostab arst regulaarsete intervallidega. Arstid kasutavad vastsündinute pulsi registreerimiseks stetoskoopi. Vererõhu mõõtmine tonomomeetri abil ei ole üleliigne.\nLapse lümfotsüütide norm vanuse järgi ja kõrvalekaldumise põhjused Universaalne diagnoosimisvahend mitmete...\nKilpnäärme maht lastel ja täiskasvanutel Kilpnäärme maht on võrdne parem- ja vasakpoolse mahu summaga.\nEsimene asi, mida õnnelikele sugulastele pärast vastsündinu sündi öeldakse, on peamine...\nPulss ja hingamissagedus lastel (1 minuti pärast)\nLaste hingamissagedus on unes normaalne - rõhk ja kõik muu\nHingamissagedus koos südame löögisageduse ja hingamistüübi määramisega on vastsündinu ja imiku uurimisel suure diagnostilise väärtusega. Sellised lapsed ei saa oma vanematele öelda, mis neid täpselt muret teeb ja ainult NPV näitajate järgi on võimalik mõista, et beebiga on midagi valesti.\nÜlejäänud aja valvavad vanemad laste tervist, nad peavad suutma eristada normaalset hingamist ebanormaalsest.\nKui vanemad arvavad, et laps hingab liiga sageli, tuleks mõõta hingamissagedust. Parim on seda teha siis, kui laps on rahulik, näiteks unes. Kui laps on ärkvel, mängib, kogeb midagi, kogeb emotsioone, muutub hingamine sagedasemaks ja see on üsna loomulik.\nEma peaks panema käe beebi rinnale või kõhule. Mõõtmiskoha valik on väga oluline, kuna see määrab lapse hingamise tüübi. Imikutel ja kuni 4-5-aastastel lastel domineerib diafragmaatiline hingamine (laps hingab maos, kõhukelme tõuseb sissehingamisel metoodiliselt ja laskub väljapääsu juures).\nLoendamisalgoritm on üsna lihtne. Episoode "sissehingamine-väljahingamine" loetakse 1 minut. Üks selliste liikumiste seeria loetakse üheks hingamisliigutuseks. On suur viga mõõta hingamist 30 sekundit, seejärel korrutada saadud arv kahega. Hingamine pole nii rütmiline kui näiteks pulss ja seetõttu ei sobi selline lihtsustatud meetod NPV mõõtmiseks.\nImiku hingamissageduse mõõtmine on vajalik, et teada saada, kui hea on kopsude ventilatsioon. Kui hingamissagedus on vähemalt veidi suurem kui määratud väärtus, siis räägime madalast hingamisest, mis provotseerib patogeense mikrofloora väljanägemist. Hingamissagedust on soovitav mõõta mitu päeva järjest, kirjutades saadud tulemuse paberile. Nii saate näha normist tõenäoliste kõrvalekallete dünaamikat ja vajadusel näidata andmeid arstile edasiseks diagnoosimiseks..\nKokku on kolme erinevat tüüpi hingamist. Need on iseloomulikud nii lastele kui ka täiskasvanutele:\nKõhutüüpi hingamisel osaleb diafragma protsessis aktiivselt. Seda tüüpi hingamise korral näete, kuidas kõhu eesmine sein liigub. Rinna hingamise ajal võivad kopsude ülemised osad olla ebapiisava ventilatsiooniga. Seda hingamisteede tüüpi leidub tavaliselt meestel..\nNaistepoolsele inimkonnale iseloomuliku hingamistüübiga rinnus toimub protsess rindkere liikumise tõttu. Seda tüüpi hingamist iseloomustab alumise kopsu piirkonna ventilatsiooni puudumine..\nSegatud hingamistüüp haarab hingamise ajal ühtlaselt rindkere ja diafragma. Seda tüüpi hingamine on kõige õigem..\nVanus Hingamissagedus 1 minutiga\n2 nädalast 3 kuuni 40–45\n4-6 kuud 35–40\n7-12 kuud 30-35\n2-3 aastat 25-30\n5-6-aastased umbes 25\nFüsioloogilises puhkeseisundis olev terve täiskasvanu teeb keskmiselt 16–20 hingamisliigutust minutis, vastsündinu - 40–45 hingamisliigutust, mille sagedus vanusega järk-järgult väheneb. Unenäos väheneb hingamine 12-14-ni minutis ja füüsilise koormuse, emotsionaalse põnevuse korral või pärast rikkalikku toidu tarbimist suureneb see loomulikult.\nPatoloogiline suurenenud hingamine (tahhüpnoe) areneb teatud patoloogiliste seisundite esinemise tagajärjel:\nväikeste bronhide valendiku kitsendamine koos nende spasmiga või nende limaskesta difuusne põletik (bronhioliit), mis takistavad õhu normaalset voolamist alveoolidesse;\nkopsude hingamispinna vähenemine (kopsupõletik - krupoosne või viiruslik kopsupõletik, kopsutuberkuloos, kopsu kollaps (atelektaas); kopsu kokkusurumise tagajärjel - eksudatiivne pleuriit, hüdrotooraks, pneumotooraks, mediastiinumi kasvaja; peamise bronhi obturatsioon või kokkusurumine kopsukasvaja poolt; kopsutüve haru trombi või emboolia blokeerimine; raske kopsu emfüseem ja nende ülevool verega koos tursega südame-veresoonkonna süsteemi patoloogia taustal);\nebapiisav hingamise sügavus (madal hingamine) teravate valudega rinnus (kuiv pleuriit, diafragmatiit, äge müosiit, roietevaheline neuralgia, ribimurd või pahaloomulise kasvaja metastaaside areng neis); kõhuõõnesisese rõhu järsu tõusuga ja diafragma kõrge seismisega (astsiit, kõhupuhitus, hiline rasedus) ja hüsteeriaga.\nPatoloogiline õhupuudus (bradüpnoe) võib olla põhjustatud:\nsuurenenud koljusisene rõhk (ajukasvaja, meningiit, ajuverejooks, aju turse);\nkokkupuude hingamiskeskusega toksilistes ainevahetustoodetes, mis on kogunenud märkimisväärsetes kogustes veres (ureemia, maksa- või diabeetiline kooma, mõned ägedad nakkushaigused ja mürgistus).\nKaasaegsete arstide sõnul ei kujuta selline hingamine iseenesest ohtu lapse tervisele ega elule. See räägib ainult närviimpulsside mittetäielikust moodustumisest ajukoores. Kuu jooksul ühtlustub see veidi. Ja aasta pärast see üldse möödub. Kui selline hingamine tekkis järsku täieliku heaolu taustal, on see signaal aju patoloogilise protsessi olemasolust, olukord nõuab arsti viivitamatut uurimist.\nKas päevane puhkus on vajalik\nPäevane puhkus aitab lisaks väikese jõu taastamisele ka immuunsuse, mälu ja kognitiivsete võimete parandamisele. See on laste jaoks palju olulisem kui täiskasvanute jaoks, sest kasvuhormoon vabaneb aeglases faasis..\nPuhkerežiimi eiramine ja puru ärkvelolek võivad põhjustada järgmisi probleeme:\nharmooniline füüsiline, vaimne ja intellektuaalne areng on häiritud;\nlapsed üritavad energiapuudust kompenseerida suure hulga toidu söömisega, mis viib liigse kehakaaluni;\nväikelapsed muutuvad ärrituvaks ja halva tujuga.\nPulsside uuringud on näidanud, et vastsündinutel on see 140 lööki minutis. Esimeste 12 elukuu laste pulss väheneb 110–130-ni ja üle 12-aastaselt - pulss jõuab ligikaudu täiskasvanu normini. Laste NPV määr on oluline hingamisteede, südame, vereringesüsteemi seisundi ja tervise hindamiseks..\nLapse vanus Pulss ärkveloleku ajal Pulss une ajal\nEsimesed elupäevad 100-205 90-160\n1 kuust aastani 100-190 90-160\nÜhest kuni kahe aastani 100-140 80-120\nKoolieelik (2–4-aastased) 80-120 65–100\nPreschooler (4-6-aastased) 75-120 60–95\nNoorem kooliiga (6–8-aastased) 75-110 58–90\nNoorem kooliiga (8–10-aastased) 75-90 50–90\nMinutiline veremaht on vajalik verekogus, et inimkeha kõik koed minutiga hapnikuga küllastada..\nMis mõjutab minutilise veremahu näitajaid? Otse pulss ise ja CO, mis tähistab süstoolset (või insuldi) mahtu.\nKui laps kasvab suureks, kasvab tema süda koos temaga. Südame suuruse suurenemisega laieneb ka selle võimaluste ulatus. Süstoolne maht jääb järjest vähemaks, sest süda suudab vajaliku koormusega iseseisvalt toime tulla.\nAga kuidas on vastsündinud laste väikese südamega, mis oma väiksuse tõttu ei suuda veel kõiki vajalikke ülesandeid täita? Täpselt nii, ta peab tegema vaid pulssi, et saavutada minutilise veremahu vajalik tase. See on kõik lahendus keerulisele mõistatusele, miks vastsündinu süda väga kiiresti lööb.\nVarustus: Stopper või kasutatud käekell, temperatuurileht, nupp.\n1. Selgitage emale või lapsele eelseisva manipuleerimise käiku.\n2. Hankige ema või patsiendi nõusolek.\n3. Desinfitseerige käed.\n| 4. Andke patsiendile asend "istuv" või "lamav".\n1. Pange 11, III, IV sõrme radiaalarteri piirkonda, 1 sõrm peaks olema käe tagaküljel.\n2. Vajutage kergelt arterile ja tundke arteri pulseerimist.\n3. Võtke kell või stopper.\n4. Lugege kokkutõmbumiste arv puhkeolekus 1 minutiga.\n1. Peske ja kuivatage käsi.\n2. Kirjutage tulemus temperatuurilehele.\n1. Alla 1-aastastel lastel määratakse pulss temporaalsel unearteril, üle 2-aastastel lastel - radiaalsel.\n2. Pulssi arvutamisel ei tohiks käsi ja käsivars olla "kaalul".\nHingamissagedus on tervise näitaja. Laste NPV norm, tabel selle näitaja väärtusega erinevas vanuses, samuti uuringu tulemused aitavad arstil tuvastada lapse mitmesuguseid kõrvalekaldeid. Igal uuringul viib pediaatril läbi kohustuslike protseduuride ja mõõtmiste kogumi. Hingamiste loendamine minutis on üks neist.\nSee lihtne indikaator kannab tohutut teavet lapse hingamissüsteemi seisundi, südamesüsteemi töö kohta. Hingamissagedust saab lugeda iseseisvalt. Kuid sellest tulenevate väärtustega tegelemine on palju keerulisem. Laste hingamissagedus erineb täiskasvanute normidest.\nSee on tingitud lapse keha struktuuri anatoomilistest iseärasustest.Beebi esimene hingetõmme toimub tema esimesel hüüdel. Kuni selle hetkeni on kõik tema hingamiselundid passiivsed. Nad arenevad, kasvavad koos lapsega emakas. Hapenemine toimub platsenta kaudu otse ema verest kuni lapse vereni. Lapse ülemiste hingamisteede (ninakäikudes) ainulaadsus:\nnende anatoomiline kitsus;\nsuhteliselt lühike pikkus;\nõrna sisepinna olemasolu, millel on suur hulk veresooni ja lümfi kandvaid anumaid.\nSeetõttu arenevad minimaalsed katarraalsed ilmingud tingimata nina limaskesta turseks, ninakanalite valendiku blokeerimiseks. Lühikese aja jooksul tekivad õhupuudus, hingamishäirete rünnakud (väikesed lapsed ei saa suu kaudu hingata).Laste kopsukoe tunnused:\nsee on halvasti arenenud;\nmärkimisväärne arv laevu.\n1. See on lihtne protseduur, mis ei vaja erilisi oskusi. Selle lõpuleviimiseks peate teise käega võtma stopperi või kella..\n2. Mõõtmise ajal peaks patsient olema rahulikus olekus, mugavas asendis. Väga väikeste laste puhul on parem loendada hingetõmbeid unenäos või lapse maksimaalse tähelepanu hajutamise korral protseduurist.\n3. Oluline on meeles pidada, et HR ja HR (hingamissagedus, pulss) on alla ühe aasta vanustel lastel 2-3 korda kõrgemad kui täiskasvanutel.\n4. Uuringu jaoks asetatakse käsi kõhu eesmisele seinale või hinnatakse visuaalselt hingamiste sagedust.\n5. Loendamist tuleks teha ühe minuti jooksul. See on tingitud rütmilisest hingamistsüklist..\n6. Loendamise täpsuse saavutamiseks on soovitatav läbi viia kolm uuringut, arvutades keskmise.\nIga uuringu jaoks on vajalik hingamissagedus ja pulss. Need on väga kasulikud, olulised beebi tervise hindamisel. Ta ei suuda selgitada, mis täpselt valutab. Ja rütmi, hingamisteede liikumise sageduse rikkumine võib mõnikord olla patoloogia ainus sümptom.\nUurimisel peaks laps olema rahulik. Tal on võimatu hüpata, roomata, keerutada. Te ei tohiks arvestada, kui laps on närvis, nutab, karjub. See võib indikaatori väärtust märkimisväärselt suurendada. Imikutel arvutatakse hingamissagedus nende puhkuse või une ajal. Kindlasti loendage hingetõmmet minutiks..\nVastsündinutel, imikutel on hingamine sageli arütmiline. Seetõttu saab sel viisil saada kõige usaldusväärsemat teavet. Tulenevalt asjaolust, et väikestel lastel on rindkere liikumine, väljendunud diafragma, pole vaja kasutada täiendavaid seadmeid ega last puudutada.\nKoostatud on rohkem kui üks tabel, mis võimaldab teil täpselt määrata lapse hingamisteede liikumise kiirust minutis. See on koostatud vanuse järgi, kuna hingamissagedus varieerub eri vanuses veidi. Näitaja on seda suurem, mida noorem on laps. Järk-järgult, vanusega, sagedus väheneb. Ligikaudu 14-15-aastaselt võrdsustatakse hingamissagedus täiskasvanuga. Sugu ei mõjuta hingamissagedust.\nLastel ja täiskasvanutel eristatakse kolme peamist hingamistüüpi: Rindkere hingamine on öeldud, kui sissehingamine ja väljahingamine toimub suuremal määral tänu rindkere seinte liikumisele. See tüüp on tüüpilisem õrnemale soole. Selle puuduseks on see, et see on madal hingamistüüp. Sellisel juhul on kopsu alumised osad halvasti ventileeritud..\nKõhutüübis toimub hingamine diafragma arvelt (visuaalselt on märgatav, kuidas kõhu eesmine sein liigub). Sellise hingamise korral kannatavad kopsu ülemised osad hüpoventilatsiooni. See tüüp on meestele sageli omane.Segatud hingamise korral toimub rindkere ühtlane liikumine kõigis selle suundades..\nTahhüpnoe näitab hingamissüsteemi patoloogiat, millega kaasnevad köha, nohu ja vilistav hingamine. Kehatemperatuuri tõusuga võib suureneda hingamise sagedus, pulss (eriti sageli täheldatakse seda lastel).\nKraapimistehnika enterobiaasi korral\nMärkus: protseduur viiakse läbi hommikul, ärge peske last.\nVarustus: 50% glütseriini lahus või isotooniline naatriumkloriidi lahus, puupulk, mille otsas on vatitampoon, puhas ja kuiv katseklaas, I paar steriilseid kindaid, konteiner B-klassi jäätmete jaoks, vorm - suund.\n1. Selgitage emale manipuleerimise käiku, hankige teadlik nõusolek.\n2. Kirjutage teadustööks välja saatekiri.\n3. Tehke käte hügieeniline töötlemine.\n4. Kandke kindaid.\n5. Niisutage pulk vatiga glütseriinis või isotoonilises naatriumkloriidi lahuses.\n1. Pange laps külili või ema sülle.\n2. Laotage patsiendi tuharad vasaku käe 1 ja 2 sõrmega laiali ning kraapige pärakokkide pind puupulgaga, mille lõpus on vatitampoon.\n3. Asetage pulk katseklaasi.\n1. Eemaldage kindad, asetage B-klassi jäätmemahutisse\n2. Peske ja kuivatage käsi.\n3. Tehke meditsiinijäätmete desinfitseerimine ja kõrvaldamine vastavalt San.PiN 2.1.3. 2630 -10 "Meditsiinijäätmete kogumise, ladustamise ja kõrvaldamise reeglid\n4. Viige materjal kliiniliste laboratooriumide juurde koos lisatud dokumentidega.\nMiks laste hingamissüsteem on eriline\nImiku- ja lapsepõlves erinevad peaaegu kõik kehasüsteemid märkimisväärselt täiskasvanu omast..\nLapse sündides on tema kopsudel ja rinnal erinev proportsioon kui täiskasvanul. Imiku rinnakorv kasvab kiiremini kui kopsud ja ainult täiskasvanul omandab see suuruse, mille korral täielikult laienenud kopsud mahuvad lõdvestunud rinnakorvi..\nImikute hingamise veel üks omadus: umbes 70% neist hingab 3-6 nädala vanuseni ainult nina kaudu. Ja ainult 30% hingab kohe läbi nina ja suu. See ei tähenda, et nina kaudu hingavad lapsed ei saaks suu kaudu hingata, lihtsalt nad ei tee seda tavalises rahulikus olekus..\nImiku esimestel elukuudel on tema ninakäigud anatoomiliselt kitsad ning hingamisteede limaskestad on verega varustatud palju suuremal määral kui täiskasvanutel. See limaskesta omadus on beebile väga kasulik, sest see võimaldab külma ja kuiva õhu tungimist kopsudesse juba soojendatult ja niisutatult, puhastada tolmust ja kahjulikest mikroobidest.\nKuid lisaks eelistele on nina kaudu hingamisel ka omad miinused. Põletiku, limaskestade turse või ninakinnisusega ninakäikude kitsus ei võimalda lapsel täielikult hingata. Mis tahes täpp ninas võib põhjustada aevastamist ja lima kogunemist. Imiku hingamine muutub raskeks, muutub pealiskaudseks ja sagedaseks, tema uni ja toitmine on häiritud. Imik muutub rahutuks, hakkab karjuma, tagades seeläbi õige koguse õhuvoolu kopsudesse.\nVastsündinu kopsu süsteemi töö sõltub suuresti tema diafragma tööst. See lihas eraldab rinnaõõnde kõhuõõnest ja tagab oma kokkutõmbumise tõttu kopsude hingamise. Seetõttu mõjutavad seedetrakti probleemid, samuti lapse tihe mähkimine, mis piirab tema diafragma liikuvust, tema hingamisteede liikumise sagedust..\nVanemas eas hingavad lapsed juba suuresti tänu roietevahelistele lihastele ja kõhulihastele.\nMõnikord on imikutel selline hingamine, kus regulaarne sissehingamine ja väljahingamine vahelduvad ebaregulaarse hingamisega. See on selle vanuse norm.\nLapse köha põhjused ja ravimeetodid\nEsimene vastsündinu kopsude avanemine toimub kohe pärast lapse sündi. Selleks ajaks pole lapse hingamissüsteem veel täielikult välja arenenud ja sellel on mitmeid funktsioone. Nii on imikutel kitsad ja lühikesed ninakäigud, mis ei suuda alati täieliku hingamisega toime tulla. Imetamise jaoks piiratud hingamissüsteem ei võimalda lastel suu kaudu hingata, mistõttu võib neil tekkida õhupuudus ja ninakanalite ummistus..\nVäike laps ei ole veel võimeline nina puhudes iseseisvalt ninakanaleid puhastama, seetõttu vajab ta normaalse hingamise jaoks eriti täiskasvanu hoolt ja hooldust.\nIgal uuringul viib pediaatril läbi kohustuslike protseduuride ja mõõtmiste komplekti. Hingamiste loendamine minutis on üks neist. See lihtne indikaator kannab tohutut teavet lapse hingamissüsteemi seisundi, südamesüsteemi töö kohta. Hingamissagedust saab lugeda iseseisvalt.\nSeetõttu arenevad minimaalsed katarraalsed ilmingud tingimata nina limaskesta turseks, ninakanalite valendiku blokeerimiseks. Lühikese aja jooksul tekivad õhupuudus, hingamishäirete rünnakud (väikesed lapsed ei saa suu kaudu hingata).\nIga hinge kinni pidanud ema meenutab hetke, kui tema laps esimest korda seda maailma nähes hüüdis. Siis tegi ta oma esimese hingamise selles maailmas. Kuid mitte kõik vanemad ei tea, et sündimise ajal ei ole imiku hingamissüsteem veel täielikult välja arenenud. Ja kui organism ise hakkab kasvama, hakkab hingamissüsteem funktsionaalselt "küpsema".\nMis eristab beebi ebaküpset hingamissüsteemi:\nÜlemised hingamisteed, mida tavaliselt nimetatakse ninakäikudeks, on vähearenenud.\nNinakanalite sisepind on väga õrn, see on vere- ja lümfisoonte üleküllastunud.\nImiku ninakäigud on üsna lühikesed.\nLapse ülemised hingamisteed on suhteliselt kitsad.\nKõik need füsioloogilised tunnused mõjutavad hingamisprotsessi. Laps hingab sageli omapärase vilistamisega, eriti öösel. Isegi väiksemad katarraalsed nähtused põhjustavad kohe lapse nina limaskesta turset. Hingamine muutub järk-järgult raskeks, algab õhupuudus. Samal ajal tunneb laps tõsiseid hingamisraskusi, nii et ta lihtsalt ei tea veel, kuidas ninaga hingata. Pealegi, mida noorem on laps, seda raskemad võivad olla kõigi katarraalsete nähtuste tagajärjed. Peate tagajärjed kiiresti kõrvaldama.\nKa vastsündinute kopsudel on oma omadused. Neil endil on väike maht ja neid on veresoontes palju. Kopsukude on kõigi täiskasvanute kopsukoega võrreldes väga halvasti arenenud.\nParim on mõõta hingamissagedust lapse magamise ajal.\nUne faasid beebil 1-3 kuud\nEluperioodil esimesest kuni kolmanda kuuni meenutavad imikute unefaasid üha enam täiskasvanute unerežiimi (selle sagedust terve päeva vältel). Beebi kasvamine toimub individuaalselt. Veelgi enam, viimane ei sõltu lapse vanusest: muutusi täheldatakse nii beebi teisel elukuul kui ka kolmanda lõpus.\nLaste une faaside kestus muutub järgmiselt: paradoksaalse (kiire, millega kaasnevad silmaliigutused) perioodi osakaal väheneb ja õigeusu (aeglase) protsent suureneb. See on tingitud aju pidevast arengust..\nLisaks näitavad imikud selles vanuses une stsenaariumi muutumist. Nüüd algab see aeglase faasiga, mis muutub kiireks. Mõlemad tsüklid kestavad 40-50 minutit. Siis laps ärkab. See on lapse keha füsioloogiline eripära, kuna laps peab regulaarselt oma seisundit hindama: kas ta on mugav, kas ta tahab süüa, kas mähe on kuiv.\nKui ärritavaid tegureid pole, jääb beeb uuesti magama. Keskmiselt võtab see aega üks kuni kümme minutit. Kui midagi häirib, annab beebi ligipääsetava signaali - nutt või nutt.\nImiku unenäo voolu tunnused vanuses 1-3 kuud:\npärast uinumist läheb laps kohe aeglasesse faasi;\nparadoksaalse perioodi möödumisega kaasneb suurenenud aktiivsus - märgitakse jalgade ja käte liikumisi;\ntsükli muutuste vahel - mõlema faasi läbimine - laps ärkab;\nsügav aeglane periood, mille jooksul laps magab tugevalt ja ei reageeri välistele stiimulitele;\npuhkamiseks kulutatud koguaja vähendamine;\noskus vahet teha päeval ja ööl.\nTesti tegemiseks vajate kasutatud käega kella või stopperit. Pulssi määramisel on raskusi selles, et see muutub pidevalt. Pulsisageduse mõõtmiseks peate leidma randme, templi või kaela arteri, vajutage seda kergelt sõrmega. Sõrme all peaks olema vere pulsatsioon. Peate loendama tõugete arvu kümne või 15 sekundiga, seejärel korrutage saadud väärtus vastavalt kuue või neljaga.\nSüdame löögisageduse arvutamisel peaks laps olema puhkeasendis ja iga kord sama asendis, sest pulss seisvas ja istuvas olekus ei ole sama\nHingamisteede liikumise loendamise meetod:\nLaste sinepiplaastrite paigaldamise tehnika\nEeldused: Sinepiplaastrite paigaldamine T kehale kuni 38 ° C ja kahjustamata nahale.\nVarustus: sinepiplaastrid, kandik veega T 40-45 ° С. lai side. päevalilleõli, rätik, tekk.\n1. Teavitage ema manipuleerimise käigust, hankige teadlik nõusolek.\n2. Kontrollige sinepiplaastrite sobivust (sinepiplaastritel peaks olema terav eriline lõhn ja need ei tohiks mureneda).\n3. Tehke käte ravi.\n4. Riietage laps vöökohani lahti, pange laps võrevoodi sisse, uurige nahka.\n1. Niisutage 1-2 kihina kokku pandud laia sidet, keerake välja sooja päevalilleõlis (T 37–38 ° C) ja kandke lapse kehale, katmata südant ja selgroogu..\n2. Pange sideme peale veega leotatud sinepikrohv (T 40–45 ° C).\n3. Katke laps mähkme ja tekiga.\n4. Määrake kellaaeg ja jälgige naha seisundit. Hoidke sinepiplaastreid, kuni ilmub püsiv hüperemia (5–10 minutit).\n5. Eemaldage sinepiplaastrid, pühkige nahk mähe abil kuivaks.\n6. Katke laps sooja tekiga.\n1. Katke laps soojalt ja pange ta voodisse.\nHingamisteede liikumise sageduse ületamist meditsiinis nimetatakse "tahhüpnoeks". See ei ole haigus, vaid lihtsalt sümptom, mis võib viidata teatud patoloogia arengule. Tahhüpnoest on võimalik rääkida, kui NPV erineb normist vähemalt 20%. Laste sagedasel hingamisel on üsna arusaadavad füsioloogilised ja psühholoogilised põhjused..\nSelline tahhüpnoe ei vaja korrigeerimist, ravi ja möödub tavaliselt iseenesest, kui hellade laste närvisüsteem tugevneb. Kui stress on väga tugev, saavad vanemad konsulteerida neuroloogi ja lastepsühholoogiga.\nPatoloogiline tahhüpnoe on alati üsna tõsine diagnoos:\näge või krooniline hingamisteede nakkushaigus;\ntraumaatiline ajukahjustus, ajuturse ja ajuverejooks;\nkasvajad hingamissüsteemi mõnes osas;\nrindkere mehaaniline trauma (ribi murrud, praod ja nihked);\nkardiovaskulaarsüsteemi patoloogiad, kaasasündinud südamerikked.\nHingamispuudulikkuse korral täheldatakse lapsel pindmist hingamist ainult suurema füüsilise koormuse perioodidel, aegadel, kui laps on väsinud ja üritab hinge tõmmata. Hingeldus on ajutine ja mööduv. Tahhüpnea on püsiv. Kui normaalse hingamissageduse ületamine ei kao lapsel isegi unenäos, on see kindlasti põhjus arsti kutsumiseks ja imiku võimaliku haiguse uurimiseks..\nMärja kopsu sündroom või vastsündinute mööduv tahhüpnoe areneb sageli (kuid mitte alati) täiskohaga lastel, kes on sündinud planeeritud keisrilõike tagajärjel. Nad ei läbinud sünnikanalit, ei kogenud stressi, adrenaliin ja norepinefriin ei sattunud nende verd, mis tähendab, et aju hingamiskeskus ei saanud korralikku stimulatsiooni. Kuid mis kõige tähtsam, vedelik jäi kopsudesse: lõppude lõpuks ei kogenud lootel rinnale survet, mis on loomulikul teel paratamatu ja viib nimetatud vedeliku väljaheitmiseni.\nLOE Taastumine pärast rasedust\nLisaks keisrilõikele või sellega võib mööduv tahhüpnoe põhjustada emal endokriinseid patoloogiaid (näiteks suhkurtõbi), sünd 37-38 nädalat, kui rasedust peetakse täisajaks, kuid lapsel ei olnud piisavalt aega, et end väljaspool ema enesekindlamalt tunda. rinnaosa.\n"Märgade kopsude" peamine sümptom on õhupuudus, mis ilmneb juba esimestest eluminutitest ja suureneb mitme tunni jooksul, kui laps teeb iga minuti jooksul 60 või enam hingamisliigutust, et kompenseerida vedeliku retentsioonist põhjustatud hapnikupuudust kehas..\nSelle seisundiga kaasneb kindlasti veel üks sümptom: spetsiaalsed, lärmakad väljahingamised, mis on vajalikud kopsude laiendamiseks..\nEsimese (mõnikord ka teise või kolmanda) elupäeva lõpuks möödub õhupuudus iseenesest, mis eristab mööduvat tahhüpneed muudest seisunditest. Lisaks ei jäta see tagajärgi ja vajab harva ravi..\nTeie laps võib vajada hapnikumaski, et probleemiga kiiremini toime tulla. Ta on mitu päeva neonatoloogi järelevalve all. Selline suurenenud tähelepanu lapsele on vajalik, sest nagu mööduv tahhüpnoe, võivad alata ka mõned nakkushaigused..\nHingamissageduse loendamise reeglid\nHingamissageduse mõõtmine ei vaja erilisi oskusi ega seadmeid. Vaja on ainult stopperit (või teise käega kella) ja lihtsaid reegleid, et hoida inimest rahulikult ja mugavas asendis. Kui me räägime lastest, eriti väikestest lastest, siis on parem unes hingamisteede liikumisi lugeda..\nKui see pole võimalik, tuleks subjekt manipuleerimisest võimalikult palju kõrvale juhtida. Selleks piisab, kui haarata randmest (kus tavaliselt määratakse pulss) ja loendada vahepeal hingamissagedust. Tuleb märkida, et pulss alla ühe aasta vanustel lastel (umbes 130–125 lööki minutis) ei tohiks muret tekitada - see on norm.\nImikutel on tungivalt soovitatav lugeda hingamise sagedust une ajal, kuna nutt võib tulemust oluliselt mõjutada ja anda tahtlikult valenumbreid. Pange käsi kõhu eesmisele seinale (või lihtsalt visuaalselt), saate selle uuringu hõlpsalt läbi viia.\nSomaatilised probleemid on haigused, mis ei ole seotud närvisüsteemi häiretega. Somaatiliste häirete välistamiseks - peate pöörduma pediaatri poole.\nKui teie väiksel on kõht valus, ärge oodake, et ta magaks hästi. Selle põhjuseks võivad olla seedetrakti koolikud, spasmid. Kuid reeglina põhjustavad seedetrakti häired ajutist unehäiret - ainult ägenemise perioodil.\nEsimesel eluaastal on püsiva unehäire kõige levinum põhjus rahhiit - fosfori-kaltsiumi ainevahetuse rikkumine D-vitamiini puuduse tõttu. Rahhiidi algstaadiumis täheldatakse alati neurorefleksse erutuvuse suurenemist, seda sümptomit saab selgelt tuvastada 3-4 kuu jooksul, mõnel juhul juhtumeid isegi varem - alates 1,5 kuust. Lapsel tekib ärevus, hirm, ärrituvus, uni on märgatavalt häiritud. Lapsed võpatavad sageli, eriti uinumisel. Higistamine suureneb, eriti une ajal ja toitmise ajal. Kõige higistavam nägu ja peanahk. Sobiva annuse D-vitamiini määramine arsti poolt viib seisundi paranemiseni.\nTahhüpnoe rünnaku peatamiseks piisab sellest, kui võtate paberkoti, lõikate sellesse väikese augu ja kutsute last kotist mängulisena hingama. See aitab taastada rakkude gaasivahetuse ja hingamine stabiliseerub..\nHingamise järsk tõus ilma nähtava põhjuseta (põnevus, stress, ehmatus) on alati murettekitav sümptom, mida vanemad ei tohiks ignoreerida. Oluline on end kiiresti kokku võtta, beebit rahustada, kotist läbi hingata, veenduda, et lapse nahk on normaalse värviga, pole muutunud, pole kahvatuks muutunud ja tsüanoos pole tekkinud. Ravi hõlmab alati kiiret hingamist põhjustava põhihaiguse ravimist..\n4-5 kuuks hakkab beebi üles näitama aktiivset huvi ümbritsevate objektide, inimeste, sündmuste vastu, mis põhjustab pikemat ärkveloleku perioodi. Ülejäänud etapid lisavad kiiret.\nFaasijärjestus selles vanuses vastab täiskasvanule. Kogu puhkeaeg on 15-16 tundi, millest öösel on 8-10, ülejäänud tunnid jagunevad 3 päevaks.\nBeebi jätkab iga tsükli lõpus ärkamist, et kontrollida oma üldist seisundit ja kontrollivajadusi. Kui kõik talle sobib, läheb ta uuesti magama. Te ei tohiks õpetada last süles kiikuma, muidu ei saa ta selliste ärkamiste korral ise magama jääda ja nõuab tuttavate tingimuste loomist..\nPäevase puhkuse kestus ja sagedus väheneb vananedes järk-järgult. 3-aastaseks saades võib laps terve päeva ärkvel olla ilma puhketa. Vanemad ei pea päeval magama minekut nõudma\nImiku jaoks on oluline öösel piisavalt magada.\nVeresoonte tugevdamiseks soovitavad arstid dieeti ja dieeti lisada toiduaineid, mis sisaldavad suures koguses vitamiine P, K.Venotoonikute kategooria preparaadid toimivad sarnasel põhimõttel.\nAordi ja kopsuarteri üleviimine: selle defektiga lahkub aort parempoolsest vatsakesest ja kopsuarteri - vasakult (joonis 83). Täheldatud 3-6% juhtudest kaasasündinud südamerikete seas.


Linnapea: Kuressaare ja Kaarma vald võiks ühinemist arutada\nKuressaare linnapea Mati Mäetalu arvates on aeg küps alustamaks ühinemisläbirääkimisi Kaarma vallaga.\nOma kõnes reedesel linnapea vastuvõtul sõnas Mäetalu, et Kaarmaga on Kuressaarel niigi palju pidepunkte, näiteks hariduse, planeeringute jms vallas.\nLinna inimesed kolivad ka peamiselt just Kaarma valda, kuid jäävad mitmel moel siiski Kuressaarega seotuks. Mäetalu nentis kõnes, et ühe praegusest suurema omavalitsuse tekkimine ei mõjuks positiivselt maakonna kui terviku arengule, kuid samas võib see olla just märguandeks ja alustavaks jõuks ühinemismõtetega liitumiseks teistele omavalitsustele.\nLinnapea rõhutas, et tegemist on puhtalt tema isikliku nägemusega ning mingeid vestlusi veel toimunud ei ole.\nSaarte Häälele kommenteeris Mäetalu oma ideed, et esialgu tuleks just alustada arutelusid, leidmaks võimalikke plusse ja miinuseid. “Kas see lõpuks ka ühinemisläbirääkimisteni viib, ei oska ette ennustada,” märkis ta.\nMäetalu arvates võiks alustada aruteludega juba sel aastal, et 2017. aasta valimised saaksid toimuda juba lähtuvalt läbirääkimiste tulemustest – kas jätkuvalt on siis linn, Kaarma ja ka teised omavalitsused eraldi või jätkatakse üheskoos ühe omavalitsusena.\nKaarma vallavanem Margus Mägi ütles Mäetalu idee peale, et tema ei ole pädev ametnikuna vastust andma.\n“Kommenteerima peaksid poliitikud – volikogu juhtivad jõud. Valitsus viib nende otsused vaid täide,” märkis Mägi, kes siiski on varemgi avaldanud arvamust, et tema näeks Saaremaal ühte omavalitsust. Seda kinnitas ta ka Saarte Häälele: “Kommenteerida võin isiklikus plaanis – mina olen Saaremaal ühe omavalitsuse pooldaja ja pean siinkohal silmas kogu Saaremaa arengut, mitte ei mõtle ainult Kuressaare ja Kaarma tulevikule.”\nSaarte Häälele teadaolevalt on vähemalt erakonnaliinis (mõlemas omavalitsuses on võimul Reformierakond) võimalik ühinemise teema kuluaarides jutuks olnud ka varem. Lisaks Kaarmale ja Kuressaarele on võimaliku ühinejana nähtud ka Kärla valda.\nLisatud: 22.01.2013 / 02:41\nKa Salme ning Torgu.\nLisatud: 22.01.2013 / 17:04\nLisatud: 22.01.2013 / 06:17\nhull koguse aeg seda jumalakirja mitu lehte koguse aeg siia kribab. Äkki “tasuta elekter “imagot ja nime vahetand. Kes teab?\nLisatud: 22.01.2013 / 07:36\nÕige on Margus Mägi seisukoht. Tuleb moodustada üks maakonnasuurune omavalitsus. Muidu tugevamad ühinevad, aga vaesemad ääremaad jäävad välja. Riik peaks sel teemal kohe keelama igasuguse isetegevuse ja looma ühtse korra.\nAga riik koosneb momendil hingamisaparaadi all olevatest enda pasa sisse uppuvatest parteidest, kellele olukord maal enam ära ei paistagi.\ntoetab – Saaremaale üks omavalitsus.\nMA KARDAN, ET ...\nLisatud: 22.01.2013 / 09:07\n… ESITAN VÄGA RUMALA KÜSIMUSE – kas Kuressaare ei võiks olla omaette ja kasvõi kõik vallad Saaremaal ühinegu üheks suureks omavalitsuseks?\nPALUN SELGITAGE, MIKS SELLINE ASI POLEKS VÕIMALIK?\nLisatud: 22.01.2013 / 11:16\nHalenaljakas on see, et hetkel kehtiva seaduse järgi Kaarma vald ja Kuressaare linn ei saa ühineda.\n2004 aastast kehtiv ”Kohaliku omavalitsuse üksuste ühinemise soodustamise seadus” ütleb:\n(1) Käesoleva seaduse §-s 1 nimetatud tulemuse saavutamiseks ning arvestades Eesti territooriumi haldusjaotuse seaduse § 7 lõikes 5 nimetatud asjaolusid, kehtestab Vabariigi Valitsus kohaliku omavalitsuse üksuste loetelu ühinemispiirkondade kaupa.\nja hetkel kehtiv ”Kohaliku omavalitsuse üksuste loetelu ühinemispiirkondade kaupa” määrab selleks piirkonnaks:\n25) Jõgeva linn, Jõgeva vald\n26) Jõhvi linn, Jõhvi vald, Kohtla vald, Kohtla-Nõmme vald, Mäetaguse vald, Toila vald\n27) Järva-Jaani vald, Kareda vald, Koeru vald, Roosna-Alliku vald\n28) Järvakandi vald, Kehtna vald, Käru vald, Raikküla vald, Rapla vald\n29) Kaarma vald, Kihelkonna vald, Kärla vald, Laimjala vald, Leisi vald, Lümanda vald, Mustjala vald, Orissaare vald, Pihtla vald, Pöide vald, Salme vald, Torgu vald, Valjala vald\n30) Kabala vald, Oisu vald, Türi linn, Türi vald, Väätsa vald\nEi ole kellegiga ühinema ette nähtud ei Kuressaare linna, Ruhnu valda või Muhu valda.\nKaarma ja Kuressaare ühinemise jutt on samast klassist, kui Torgu kuningriik liituks Rootsiga.\nLisatud: 22.01.2013 / 16:56\nSelguse huvides jätkan eespool viidatud seaduse paragrahvi:\n(4) Asjaomaste kohaliku omavalitsuse üksuste põhjendatud taotluse alusel võib Vabariigi Valitsus regionaalministri ettepanekul teha muudatusi käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel kehtestatud kohaliku omavalitsuse üksuste loetelus ja ühinemispiirkondadesse kuuluvuses.\nLisatud: 22.01.2013 / 18:52\nSelguse huvides lisan Kuressaare linna elukutselise tõeväänaja – pressiesinda, mainekujundaja ja muidu ajakaja Kristiina Maripuu kommentaarile, et Kohaliku omavalitsuse üksuste ühinemise soodustamise seaduse § 5. Kohaliku omavalitsuse üksuste õigus ühineda punkt 4), millest ta kirjutab, kaotas kehtivuse juba mitu aastat tagasi!!!.\nAga kuna eestis ei ole niikuinii seadused mitte täitmiseks, vaid muutmiseks, siis on asjakohane ka see, et täna pealelõunat otsustati Riigikokku esimesele lugemisele saata Eesti territooriumi haldusjaotuse seaduse ja kohaliku omavalitsuse üksuste ühinemise soodustamise seaduse ja ühistranspordiseaduse muutmise seadus 352 SE eelnõu.\nToetan M. Mägi\nToetan M. Mägi arvamust. Lõhe rikkamate ja vaesemate valdade vahel suureneb Mäetalu rumala idee rakendumisel. Saaremaale üks vald ja juhiks ühe valla ideed toetav mees või naine (kasvõi hr Mägi ise). Ehk siis saame lahti ka nn Torgu vanadekodu sündroomist siin saarel.\nLisatud: 22.01.2013 / 13:55\nMinul isiklikult ei ole Margus Mägi vastu midagi, ta on tubli inimene, kuid temast veeldi parem kandidaat Saaremaa ühisvalla juhi kohale oleks VOLLI.\nLisatud: 22.01.2013 / 15:14\nKui Volli saab meil linnapeaks, siis mina naeran ennast seaks!\nLisatud: 22.01.2013 / 13:28\nKogemusi ,kuidas üks vald toimib ei tule kaugelt otsida-Gotlandi vald,mis pindalat nagu Saaremaa.Rahvaarv suuurem.\nLisatud: 22.01.2013 / 17:13\nAlati peab säilima konkurents, mis on edasiviiv jõud. Ideaalne oleks kaks omavalitsust Kuressaare linn ( pluss Kaarma vald) ja ülejäänud vallad Saaremaa valla all.\nLisatud: 22.01.2013 / 17:25\nkonkurents ja üksteise ärasöömine toitumisahelas ehk darvinism on seatud juba kahtluse alla. Ka koostööga ja üksteise (teineteise) abistamisega saab edasi liikuda.\nLisatud: 22.01.2013 / 18:04\nToetan samuti ühe omavalitsuse varianti .\nLisan ainult niipalju , et kui praegused seadused ei võimalda ühineda , siis seadusi teevad inimesed ja nemad neid ka muudavad oma esindajate kaudu . Ja kuna praegune regionaalpoliitika on ühinemist pooldav , kaotatakse segavad paragrahvid ruttu .\nhakake aga liitumisega pihta\nLisatud: 22.01.2013 / 20:02\nSelles mõttes muidu toetaks kahe omavalitsuse varianti, ehk siis Kuressaare ja maapiirkond. Küll aga, kuna Kuressaare asub geograafilises mõttes umbes-täpselt Saare maakonna keskpunktis (ka logistilises mõttes), siis ei oleks nagu mõtet sellel maakonnaomavalitsusel omaette olla. Nii et üks omavalitsus.\nOtseloomulikult on huvitav, et liitumisplaane peavad kaks kõige rikkamat omavalitsust, aga mitte need, kes tegelt ammu juba peaks oma väed koondama (ehk siis vallad, kus vald ise on kõige suuremaks tööandjaks).\nLisatud: 22.01.2013 / 21:15\nja nüüd on siis küsimus kas tehakse grupiseksi või minnakse ühekaupa põhja. Mina pooldan ühekaupa, sest äkist ma ikkagit ep upu mette. Et ma haka elama, töööd tegema, lapsi tegema, mitte kasumit taga ajama, vaid tuhlist kasvatama ja notti jahust tegema. SELLES ON KÜSIMUS.\nMillal tuleb see Seedri pakutud valitsusasutus seie meite saarele?\nTule saarele sa, kas uju, sõua või … aeruta.\nKaarma ja Kuressaare vallad\nLisatud: 22.01.2013 / 21:18\nühinesid ja kuidas see elu siis nüüd paremaks läks. Ikka on farmijuhataja urmas lehtsalu Kaarmal vägesid kamandamas ja koole kinni panemas. Aga kus on töökohad, kus on lapsed, KUS ON ELU suuremas Kaarma vallas. Kas areng on see, et KAARMA KOOL PANDI KINNI?\nNuu jevoo naa XYI\ntakiije delaa plääd


Eesti kolhoos ja koalitsioonileping - Eesti Päevaleht\nEesti kolhoos ja koalitsioonileping\nAlisa Blintsova, Vene Kool Eestis juhatuse liige\nEesti riigi eesmärkide tõlkimisega vene keelde pole asjad kaugeltki korras, leiab koolide eestistamise vastu võitleva ühingu Vene Kool Eestis juhatuse liige Alisa Blintsova. Priit Simson\nReformierakonna ja IRLi koalitsioonileping pakub venelastele imerohuna eesti keelt, kuid mitte ühtegi sisulist lahendust.\nKoalitsioonilepingu osa, mis kirjeldab lõimumist, tekitab venekeelsete elanike seas mitmeid küsimusi. Kuigi tekstist võib leida ka positiivseid momente, panevad mõned kokkuleppe punktid vähemalt hämmelduma.\nEsimene lõik lõimumisele pühendatud osas ütleb, et „edukas toimetulek Eestis eeldab eesti keele oskust“.\nKuid sama lõigu teine lause, mis ütleb, et "viime lõpule ülemineku eestikeelsele gümnaasiumile", kõlab mõttetuna.\nNende kahe mõtte vahel puuduvad nii seos kui ka loogika. Kõrgeima edu näitena Eestis on meie president T. H. Ilves, kes räägib eesti keeles, kuid ei lõpetanud eesti õppekeelega kooli. Raske on ette kujutada veelgi edukamat näidet, mida inimene võib saavutada Eestis.\nSamal ajal töötute arv eesti koolide lõpetajate seas kasvab iga nädalaga. (Vaata: http://uudised.err.ee/index.php?06223940 ).\nKoalitsioonileppega taotletav lõplik üleminek koolis eesti õpekeele on vastuolus põhiseadusega: rahvusvähemustel on õigus saada haridust emakeeles. Eesti Vabariigi põhiseaduse 37. artikkel, määrab et „õppekeele vähemusrahvuse õppeasutuses valib õppeasutus“ ja see õigus on kinnitatud põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse 21. paragrahvis.\nKoalitsioonilepe pöörab tähelepanu eesti keele õppimise võimalustele suurearvuliste mitte-eestlastest elanikkonna rühmade seas. Nende hulgas on pensionärid, töötud, puuetega inimesed ning avaliku sektori töötajad, haridus- ja kultuuritöötajad.\nKui me teeme koalitsioonilepingule semiootilise analüüsi, siis tundub, et mõiste "eesti keel" on võrdne mõistetega "noorus", "töö", "tervis", "avalik töö", "haridus" ja "kultuur". Teiste sõnadega: kõige kaitsetumale osale elanikkonnast, kelle emakeel pole eesti keel, pakutakse kõige väärtuslikumat asja - eesti keelt.\nKahjuks ei paku koalitsioonileping eesti keele õppimise ja enese täiendamise võimalust töötavatele ja puudeta inimestele, neile, kes töötavad avaliku sektori erinevatel aladel. Miks nad on taas lepingu autorte poolt unustatud ? Kas need inimesed ei vaja seda? Tekib mõtte, äkki kõik need, puudeta töötajad ja mitte-pensionärid, on eestlased?\nOleks huvitav uurida töötavate ja edukate mitte eestlaste kogemust, kes ei oska eesti keelt. Kuidas nad suudavad meie riigis tööd teha ilma eesti keeleta? Ja siis laiendada nende kogemust teistele vene kogukonna rühmadele.\nTallinnas on peaaegu võimatu leida eesti keele kõrgtaseme kursuseid - seda isegi oma raha eest, rääkimata tasuta koolitusest. Olemasolevad programmid, mille abil on võimalik saada osa kursuse maksust tagasi eksami eduka sooritamise puhul, on paljudele inimestele raskelt kättesaadavad ja alati pole võimalik neid kasutada. Näiteks inimene sooritas eksami viis aastat tagasi ja sai eesti keele kõrge kategooria, aga keelepraktika tal puudus. Kui ta soovib nüüd uuesti kursustele minna, siis hüvitist ta enam ei saa.\nJuhiks tähelepanu koalitsioonileppe ühele positiivsele lõigule: „panustame veelgi enam eesti keele õppe ja eestikeelse aineõppe kättesaadavusse ja kvaliteeti kõigil haridustasandeil“.\nEestikeelse hariduse kvaliteedi ja kättesaadavuse kohalt vastuväited puuduvad. Aga kuidas see lõik on seotud lõimumisega?\nPaljudel vanematel puudub võimalus tagada oma lastele eesti keele praktikat. Koalitsioonilepe nõuab toetust keelekümbluse võtete laiemaks kasutamiseks juba alates lasteaiast. See on suurepärane võimalus vene lastele teada saada, et Eesti Vabariigis elavad ka eestlased.\nMinu arvates on meil toimiv keelekümbluse süsteem paradoksaalne. Kuidas on keelekümblus võimalik ? Toon näiteks kurkide marineerimise: et kurgid oleksid marineeritud, tuleb nad paigutada marinaadi. Aga mis mängib meie puhul marinaadi rolli? Kas eesti- või venekeelne õpetaja? Kas kakskümmend vene last?\nJärgmine koalitsioonileppe punk teeb ettepaneku arendada edasi tööjõuvahetuse programme. See on väga hea idee, kuid ma sooviksin tutvuda juba olemasolevate tööjõu vahetamise programmidega, samuti nende arengute programmidega.\nSama lõik seab eesmärgiks tihendada koostööd Töötukassa, Sihtasutuse Meie Inimesed (MISA) ja kohalike omavalitsuste vahel, pakkumaks vähemuspäritoluga töötutele tõhusamat tuge ja õpet, mis on täiesti õige ja õigeaegne. Siiski jääb suur hulk hea eesti keele- ja ametioskusega inimesi töötuks. Kas nad tõesti ei vaja toetust?\nJärgmine punkt lubab, et uus valitsus arendab järelevalvet täiskasvanutele eesti keele õpetamise, sealhulgas koolitajate kvaliteedi üle. Väga hea algatus. Tegelikult võiks siia veel lisada õppematerjali kvaliteeti. Hiljuti leidsin raamatupoest eesti-vene sõnastiku algajale eesti keele õppijale "Esimesed tuhat sõna", (2010, kirjastus TEA). Automaatselt avanes raamat „K“ tähel ja esimene asi, mis jäi silma, oli sõna «Kolhoos». Kas tõesti eesti keele metoodikud arvavad, et "kolhoos" peab olema esimese tuhande eesti keele sõna seas?\nÕppematerjalide sisu paneb mind tõeliselt kurvastama. Nii palju aastaid olen otsinud sõnaraamatut (paber, tasku-, mitte entsüklopeedilises formaadis), mis pakuks vähemalt kahte tüüpi sõna (omastav ja osastav). Ükskord nägin ühel naisel koopiat M. Stalnuhhini eesti-vene sõnaraamatust, kus oli kolme liiki sõnu. Naine ütles mulle, et see sõnaraamat anti välja kusagil Ida-Virumaal. Ta keeldus raamatut mulle andmast põhjusel, et kui ma kaotan tema koopia, siis jääb see lõplikult kadunuks.\nLastele mõeldud õppematerjalidega on asi veelgi hullem. Mitmest raamatupoest olen küsinud, kas seal on midagi valdkonnast "Eesti keel lastele“. Kõikjal oli vastus „ei".\nKuid kord ühes raamatupoes sain positiivse vastuse ja toodigi raamat. Pealkiri oli " Hispaania keel lastele“. Vene keeles kõlavad „ispanski“ ja „estonski“ enam-vähem sarnaselt.\nKõigist püüdlustest hoolimata ei suutnud ma kahjuks välja selgitada, kas sellist kirjandust üldse on olemas. Igal juhul, isegi kui on olemas, ilmselt on juurdepääs sellele salastatud paremini kui andmetele, mis olid avaldanud Wikileaksis.\nKokkuvõttes teen järgmised järeldused. Hoolimata asjaolust, et koalitsioonilepingu lõimumisele pühendatud osas pole mainitud mõistet „vene rahvusvähemus“, on uus valitsus jaganud meid kategooriateks: lapsed, täiskasvanud, pensionärid, töötud, puuetega inimesed, sotsiaaltöötajad jne. See tähendab, et vähemalt mõned konkreetsed suunad pingutuste kohaldamiseks on ühepoolselt määratud. Kahjuks eeldavad koalitsioonilepingu koostajad, et eesti keel on imerohi suhete arendamisel.\nTekkinud olukorras peavad vene ühiskondlikud organisatsioonid ja erinevad huvigrupid aktiviseerima ja sünkroniseerima oma jõupingutusi, et teha oma vastutuspiirkonnas kindlaks peamisi vajadusi ja leida võimalusi nende lahendamiseks.\n"Vene kool Eestis“ on valmis tegema koostööd kõikide teiste organisatsioonidega, mis puudutavad vene koolide huve Eestis.


Friday, 19 July 2019 19:00\nEesti Elu Nr. 29 2019 - Peeter Järvelaid\nFoto: Aleksander Kaasik / www.wikipedia.org (2013)\nSelle aasta suvi on jällegi veidi omamoodi. Omamoodi tähendab sedagi, et sel aastal juhtusin maal olema, kui vastu õhtut saabus meie talu õuel asuvasse pesasse kurepapa. Olime abikaasaga meie talu piiril heki juures toimetamas, kui nägime meie pea kohal kurge, kes tegi esialgu meie talu kohal väikse tiiru ja siis alles maandus pesale. Olime kurgesid juba oodanud, sest sõites linnast Pandivere kõrgustikule, märkasime juba tükk aega varem mõnedel pesadel kurgesid. Meie talu õuel asuv pesa oli aga veel tükk aega tühi. Juba hakkas minu hinges tekkima mingi kahtlus, et ehk on meie talu kurepaar saanud talvitusel hukka või on nad jäänud hätta juba koduteel. Ega ma päris täpselt oska öelda, kuidas kured ise Eestis oleku aega ja meie jaoks nende lõunamaa perioodi jagavad. See on meie isekus lugeda neid kurgesid just meie omadeks, kes vahel käivad lõunamaal talvitumas.\nSeega on minu arvates nad nagu meie põlvkonna lapsed, kes viidi suveks maale kas vanaema või siis tädi peresse, kus me olime kuni kooliminekuni. Viimasel ajal on palju muutunud, sest maailm on avardunud ning mõnigi tore väikemees, kes purjetamist harrastab, käib aastas mitu korda koos vanematega soojal maal, et seal oma purjetamisoskust lihvida. Seega tänastel mudilastel polegi enam nii palju aega olla maal vanaema juures, sest neil on juba nii palju teha.\nLohutuseks olgu öeldud, et kahjuks on aeg selline, et ka vanaemad-vanaisad töötavad nüüd nii kaua, et neil tekib enam aega alles siis, kui nende lapselapsed on jõudnud juba vähemalt puberteediikka, kus noored enam sellist vanaema-vanaisa hoolitsust ei vajagi. Kuid Eestis on tekkinud veel üks huvitav nähtus, mida varasemast ajast nagu ei mäleta, sest kui lapsed on ka suvel nii palju hõivatud reisimisega, siis vanaema juurde maale viiakse hoopis nende kassid. On ikka lõbus mõelda, et meie lastelaste lemmikkass Maru viidi samuti suveks maale Lõuna-Eestisse, et ta saaks seal maal looduses olla ja koguda sedasi jõudu uueks talveks, mille ta veedab enamikus toas.\nKuid tulgem kurgede juurde tagasi – siis, kui tänavu esimene kurg jõudis pesale võrreldes varasemaga päris hilja, siis teisiti oli see, et kui ma hommikul tulin õue vaatama, nägin pesal juba kurepaari, see tähendab kas kuremamma jõudis pesale juba päris hilja õhtul, kui me olime juba tuppa läinud või siis saabus kohe väga vara hommikul, et rõõmustada oma kaasat. On olnud aastaid, kui kurepapa saabub emakurest palju varem ja peab pikalt emakure saabumist ootama. Kuid ühes on kõik aastad sarnased, sest kui kurg juba pesale saabub, siis hakkab ta kohe tegutsema, sest pesa tuleb võimalikult kiiresti kas korda või vähemalt mugavamaks teha. Uskumatult osavad meistrimehed on toonekured, kes oskavad nokaga toimetades käepärasest materjalist, aga eelkõige okstest ja heinast teha oma pesast päris vaadatav vaatamisväärsus. Meie kured on harjunud, et nende pesa on samal ajal pesaks väiksematele lindudele, kes elavad allüürnikena toonekurgede pesa allkorrustel. Kahjuks ei tunne nii hästi väiksemaid linde, aga neid on meie toonekurgede pesa allkorrustel päris palju.\nEi oska öelda, kas meie kurgedel on olnud lõunamaal mingi halb kogemus inimestega, sest nad on millegipärast päris kartlikud. Mõnel aastal on kured sedavõrd meiega harjunud, et nad toimetavad õuel meie olemasolu mitte eriti märgates. Sel aastal olen püüdnud kurgesid võimalikult vähe segada ja ka enne kui lähen tiigi äärde, vaatan ikka ette, kas kurg on pesal või passib tiigi ääres. Meie oleme tegelikult väga roheline talu, sest meie tiik on ümbruskonna konnade sigimise koht, kus ilmselt meie ümbruse konnad oma elu alustavad. Poole suveni on meie tiigi vesi konnade järelkasvust lausa paks. Meie talu õuel elavad konnad usuvad, et tuleb hea suvi, sest neil on pesas kolm poega, kes juba on hakanud üle pesa ääre piiluma. Kuid ema on neid välja õpetanud kui väikseid luurajaid, sest kui õue ilmuvad inimesed, siis kurepoegade pead kaovad veel pesa sügavusse. Kui aga olukord ei paista kurgedele ohtlik, siis saab uudishimu noortest kurgedest kiirelt jagu ja nad piiluvad päris julgelt, mis ikkagi õues toimub. Nagu lapsed ikka, on ka kurepojad väga uudishimulikud. Kui vahepeal kured otsisid poegadele sööki põldudelt või lambaaiast, siis nüüd leiavad kured enam aega istuda tiigi ääres asuvate elektripostide otsas, kus avaneb hea vaade tiigile.\nSel aastal saabusid kured meie õuele hilja ehk siis, kui konnad olid juba oma pulmad pidanud. Nüüd hakkab aga kätte jõudma aeg, kui kured ei jõua ära oodata, kas konnad saavad endale jalad ning suunduvad oma elu elama meie suhteliselt madalale ja niiskele heinamaale. Kuid veel on kurgedel vaja kannatust, sest konnade areng oleks nagu vahepeal seiskunud. Meie põllul tegutseb nüüd öko-põllumees, kes peaks kasutama vähem väetisi, aga mõnel aastal said konnad taimemürkidest vist küll sedavõrd kannatada, et meil tekkis vahepeal isegi kahtlus, kas enne lume tulekut konnakullestest kord ka konnad saavad? Eestis on sel aastal olnud juba mitu skandaali, kus me oleme teada saanud, et meie riigiasutused, kelle ülesandeks järelevalve teostamine mürkide ja väetiste kasutamisel, pole töötanud nii, nagu meil olnud ootused ja usk oma riiki, kes meid kaitseb. Me räägime sageli mesilaste kaitsest, kes ei ela üle hoolimatut taimemürkide kasutamist, aga alati me ei suuda hoomata, et on olemas veel palju seoseid, mis kokkuvõttes ka meieni ulatuvad. Seetõttu pole konnade ja kurgede koosluse jälgimine sugugi vaid naljakas linnamehe ajaviide, aga see näitab meile vahel väga selgelt kätte, kui terve ja puhas on meie vahetu ümbrus, kus me tahame näiteks linnainimestena küll suuremat aega suvel elada, aga meie lähimad naabrid meie külas elavad siin aasta ringi. See on meie ühine kodu, kuhu on mingil osal aastast sisse kirjutatud ka toonekured kui meie küla lahutamatud liikmed. Nende kurgede käekäik pole seega meie külas kellelegi ükskõik, sest meile meeldib, et kured meie külas on endale pesa loonud. Mida saame me nende kurgede vastu omada, kui igal aastal kasvab siinses pesas kaks, kolm ja mõnel isegi neli uut kurge, kellest keegi tuleb siia pesale kindlasti tagasi. Mingil määral saame ju öelda, et need ju meie oma küla kurepoisid ja tüdrukud, kui me vaid oskaksime neid päriselt ära tunda, aga nagu elus ikka, vahel on tunne, et meid seob olulisem kui see – kuidas asjad „tegelikult“ on? Vaadates meie küla kurgesid tekib mul küll vahel tunne, et nad teavad meie külast ja selle ümbrusest nii palju, et võiks ehk meilegi veel seletada midagi meie küla loost.


Kas Covid-19 tapab avatud ruumid? Kuidas muutuvad kontorid pärast eneseisolatsiooni lõppu? | Steklo.ee\nKas Covid-19 tapab avatud ruumid? Kuidas muutuvad kontorid pärast eneseisolatsiooni lõppu?\nOpen space kontorite planeering mõeldi välja selleks, et motiveerida inimesi omavahel suhtlema ja koostööd tegema. Pärast aastaid kestnud eraklust omaette kabinettides võimaldati töötajatele lõpuks ühine ruum suhtlemiseks ja ideede genereerimiseks. Täna tõestavad uuringud paraku, et open space annab sageli täpselt vastupidise efekti ja töötajad soovivad aktiivse koostöö asemel pigem sumisevast kontorist eralduda.\n2000. aastate alguses viis ligikaudu 80% kõigist ameerika ettevõtetest oma büroodes sisse open space planeeringu. Formaat muutus populaarseks ka teistel geograafilistel turgudel, nende seas ka Eestis. Siiski avastas psühholoog Mathew Davis 2017. aastal, kui viis enam 100 kontoris läbi tööprotsesside uuringu (Breaking Out Of Open-Plan: Extending Social Interference Theory Through An Evaluation of Contemporary Offices), et avatud ruum mõjub negatiivselt tähelepanu kontsentreerimisele, loomingulisele mõtlemisele ning tootlikkusele ja tööga rahulolule. Avatud ruumis töötajatel tekkis rohkem konfliktiolukordi ja stressi, rohkem kannatati kõrgenenud vererõhu all ja põeti migreeni.\nPandeemia tingimustes muutub eriti aktuaalseks ka kontori töö bakterioloogiline ohutus.\nAustraalia teadlased avaldasid koroonaeelse uuringu andmed: 96,5% töötajaid 49 riigis tuleb tööle isegi kergete tervisehäiretega – kurguvalu, väsimus, aevastamine, nohu, kerge köha. Kui sümptomid on tõsisemad ja tekivad külmavärinad ning pea- ja lihasvalud, tuleb siiski tööle 58,5% töötajaid. Töönarkomaanide sellised harjumused vaevalt ka pärast pandeemiat kusagile kaovad. See aga tähendab, et meie töökoht muutub üheks kõige ohtlikumaks kohaks, kus viibida.\nVaheseinad, uued ventilatsioonisüsteemid, infrapunalambid, kraadiklaasid sissepääsul: kuidas saavad tööandjad töötajaid nakatumise eest kaitsta?\n1. Avatud kontorite jagamine kabinettideks klaasseinte abil\nTänapäevased klaasseinad on ideaalne lahendus töötajate nakatumise vähendamiseks. Samuti klaasist tehtud sein säilitab visuaalselt avatud ruumi ühtsuse. Selliste konstruktsioonide abil saab äriruume kerge vaevaga ja tõhusalt modelleerida. Samuti võimaldavad klaasseinad jaotada ruumi eraldi funktsionaalseteks aladeks, luues töötajatele mugavamad töötingimused, säilitades seejuures ettevõtte eraldiseisvate allüksuste privaatsuse. Selline lahendus näeb efektne välja, kuid on seejuures ka praktiline, aidates kaasa mürataseme alandamisele.\n2. Kaugtöö jätkamine\nEelmisel aastal oli märgata kaugtöö tegijate hulga olulist suurenemist võrreldes varasemaga, mil seda võimalust kasutas 123 300 töötajat. Koroonaviiruse ja eriolukorra tulemusena on sellel aastal aga näha olnud kaugtöö tegelikku potentsiaali. Teises kvartalis tegi kaugtööd juba ligi kolmandik tööga hõivatutest.\nKolmandas kvartalis oli koroonaviiruse ajutise taandumise ja piirangute leevenemise tulemusena märgata kaugtöö tegemise vähenemist. Teise kvartali rekordilise 198 700 kaugtööd teinud inimese valguses oli kolmanda kvartali vastav näitaja kõigest 135 500 inimest. Võib vaid eeldada, et koroonaviiruse teise laine tagajärjel saab neljandas kvartalis ületatud 200 000 kaugtööd tegeva inimese piir.\nTegevuslade võrdluses olid kõige aktiivsemad kaugtöö tegijad info ja side (82,4%), finants- ja kindlustustegevuse (75,5%) ning kutse-, teadus- ja tehnikavaldkonnas (68,7%) töötavad inimesed. Koroonakriisi tulemus: 200 000 kaugtöö tegijat.\nStatistikaamet: postitatud 16. detsember 2020 8:37, juhtivanalüütikud Eveli Voolens ja Kaja Sõstra\nPaljud ettevõtted plaanivad isegi pärast eneseisolatsioonist väljumist jätta oma töötajad kaugtööle. Ühest küljest on idee ahvatlev – kokkuhoid kontoripindade vähenemiselt, ja ka töötajad ei kuluta aega tööle tulekuks ega riski ühissõidukites nakatumisega. Kuid ka see abinõu ei saa olla püsiv, hoiatavad psühholoogid. Seda seepärast, et kontor – see ei ole pelgalt töötamise koht. Paljudel inimestel on psühholoogiline vajadus kolleegidega isiklikult suhelda.\n3. Infrapunalambid ja tänapäevased ventilatsioonisüsteemid\nNii või teisiti, aga kontorid ei kao kusagile. See tähendab, et ära tuleb lahendada probleem, kuidas muuta nakatumise oht neis minimaalseks. Ja siin lähevad juba käiku kõige erinevamad tehnilised lahendused – nii sellised lihtsad nagu desinfitseerimisvahendid kõigis ruumides või kabinettide kiiritamine desinfitseerivate infrapunalampidega, kui ka tehnilised ja kulukamad lahendused, näiteks uued ventilatsioonisüsteemid.\nMõned futuristid ennustavad kontoriruumide kontaktivaba halduse õitsengut – valgustuse juhtimist käteplaksuga või liftide juhtimist nutitelefonist. Kuid eelkõige tekib eriti suur nõudlus puhastusettevõtete järele: kontoreid hakatakse koristama pidevalt ja kvaliteedikontroll saab olema range.\n4. Töötamine vahetustena ja erinev kontorisse tuleku kellaaeg\nPaljud Euroopa ettevõtted on eneseisolatsiooni ajal juba proovinud sisse viia vahetustega töögraafikut: kõigepealt tuleb tehasesse või kontorisse üks brigaad, täidab oma tööülesanded ja selle vahetab välja järgmine. Sellised abinõud piiravad töötajate vooge ja vähendavad massilise nakatumise ohtu. Koroonaviiruse järgsel perioodil saavad tööandjad määrata erinevad tööle tuleku ja töölt lahkumise graafikud, et töötajad trepikodades ja liftides kokku ei puutuks.\n5. Sallimatus nakatunud töötajate suhtes\nPsühholoogid ja arstid ei kahtle, et isegi pärast pandeemiat leidub neid, kes ka halva enesetundega tööle tulevad. Kõige sagedamini on sellisel käitumisel kaks peamist selgitust. Esimene – personali nappus: töötajatel on lihtsalt ebamugav niigi ülekoormatud kolleege «löögi alla seada». Teine – väike haigusraha: töötaja kaotab haiguslehele jäädes rahaliselt väga palju.\nPaljud ettevõtted, aga ka riigiasutused on juba soetanud termoskannerid, mis mõõdavad temperatuuri otse kontorisse sisenemisel.\nSiiski on psühholoogid on veendunud, et kõige tõhusamaks relvaks haigete töönarkomaanide vastu on avalik hukkamõist. Pärast pandeemiat taunivad inimesed selgelt isegi neid kolleege, kes tulevad kontorisse vaid tavalise külmetuse tunnustega.\nAadress: Katusepapi 4/1, 11412, Estonia


Politsei pidas kinni Viljandimaal kadunud naise tapmises kahtlustatava mehe - Krimi - Postimees: Värsked uudised Eestist ja välismaalt\nPolitsei pidas kinni Viljandimaal kadunud naise tapmises kahtlustatava mehe\nPolitsei: tegemist polnud juhuslikult valitud ohvriga\nKadunud Ülle otsingud.\nPolitsei pidas kinni mehe, keda seni kogutud tõenditele tuginedes on alust kahtlustada 35-aastase Ülle tapmises.\nEile õhtul pidas politsei Pärnumaal kinni 30-aastase mehe, keda kahtlustatakse Viljandimaal kadunuks jäänud ja surnuna leitud 35-aastase Ülle tapmises.\nPolitsei selgitas, et esialgsetel andmetel tuli Ülle 27. augustil oma kodukandis bussilt maha ning tegi koduteel juttu talle tuttava 30-aastase mehega. Pärast seda ei olevat keegi Üllet enam näinud, ta kuulutati teadmata kadunuks. Piirkonnas viidi läbi mastaapsed maastikuotsingud ning paralleelselt kogus politsei oma allikatest juhtunu kohta lisainfot, mis viis veendumuseni, et naise kadumine ei ole tema vaba tahe. Juhtunu uurimine jätkus kriminaalmenetluses.\nNaise vägivallatundemärkidega surnukeha leiti 9. septembril Mulgi vallas järvest, mis asub ligikaudu 50 km kaugusel Ülle kodust ja kohast, kus teda viimati nähti. Sündmuskohal, kust surnukeha leiti, töötasid politseiuurijad, kriminalistid ja teised korrakaitsjad, et koguda kõik tõendid, mis annaks aluse kuriteos kahtlustatav mees esimesel võimalusel kinni pidada.\nPolitseioperatsiooni käigus pidas politsei eile, 11. septembri õhtul Pärnumaal kinni 30-aastase mehe, keda seni kogutud tõenditele tuginedes kahtlustatakse Ülle tapmises. Kehtivaid kriminaalkaristusi kahtlustataval ei ole.\nLõuna Ringkonnaprokuratuuri vanemprokuröri Toomas Liiva sõnul esitab prokuratuur kohtule taotluse kahtlustatava vahistamiseks. «Kriminaalmenetluse käigus selgitatakse veel naise täpne surma põhjus, tapmisele eelnenud sündmused ja muu vajalik info. Mees on praeguseks tapmises kahtlustatavana üle kuulatud. Toime on pandud tapmine ehk raskeim isikuvastane kuritegu, millega võeti teiselt inimeselt elu ja lisaks riivati oluliselt kohaliku kogukonna turvatunnet. Mehe käitumist ja kuriteo raskust hinnates on põhjust arvata, et vabaduses võib ta hakata uurimisest kõrvale hoidma või panna toime uue kuriteo ja seetõttu taotleb prokuratuur kohtult tema vahistamist,» ütles Liiva.\nViljandi politseijaoskonna juht Margus Sass ütles, et tegu on harukordse juhtumiga, kus Lõuna-Eesti ühes turvalisimas külas satub koju suunduv naine päise päeva ajal nii raske kuriteo ohvriks. «Praegu saame öelda, et tegemist ei olnud juhuslikult valitud ohvriga, vaid kuritegu toimus isiklike suhete pinnalt. Selle juhtumi võimalikult kiire lahendamine ja kogukonnale turvatunde tagasi andmine oli algusest peale ja on jätkuvalt politseile väga oluline. Uurijad andsid endast parima, et murest murtud lähedastele vastused anda, tõendeid leida, kahtlusalune kindlaks teha ning ta kinni pidada. Kahjuks ei ole meie võimuses Üllet tagasi tuua, kuid vähemalt saame kinnitada, et kuriteos kahtlustatav on arestimajas ja uurimise all,» ütles politseijaoskonna juht.


VIIMASED SÜNDMUSED | teater. muusika. kino.\n„Viimased”. Režissöör: Veiko Õunpuu. Stsenaristid: Heikki-Huttu Hiltunen, Eero Tammi ja Veiko Õunpuu. Operaator: Sten-Johan Lill. Helilooja: Sven Grünberg. Produtsendid: Katrin Kissa, Mark Lwoff, Misha Jaari ja Ellen Havenith. Kunstnik: Otso Linnalaakso. Kostüümikunstnik: Jaanus Vahtra. Helirežissöör: Mark Glynne. Monteerijad: Wouter van Lujin ja Xander Nijsten. Osades: Pääru Oja (Rupi), Laura Birn (Riitta), Tommi Korpela (Kari „Kalastaja” Kolehmainen), Elmer Bäck (Lievonen), Sulevi Peltola (pealik Oula), Samuli Edelmann (Tatu), Jarkko Lahti (Töödejuhataja), Tero Jartti (Mollanen), Indrek Spungin (Kinnunen), Juhan Ulfsak (Lihunik), Taavi Eelmaa (Pootsman Dieter) jt. Mängufilm, värviline, kestus 143 min. ©Homeless Bob Production. Eesti – Soome – Holland. Esilinastus Eestis 25. IX 2020.\nMis toimub tegelikult? See küsimus on vaevanud paljusid. Tõsi küll, üht-teist võime näha ka oma silmaga, kuid nähtavate ilmingute taga liiguvad veel mingid tumedad jõud, mis jäävad meile tabamatuks. Kuigi tänapäeva ühiskond väidetavalt püüdleb „läbipaistvuse” poole, on ometi selge, et järjest rohkem olulisi asju toimub meie eest varjatult; paljud neist ei olegi palja silmaga nähtavad ja paljusid varjatakse sellepärast, et varjamatuna need ei saakski toimuda. Nähtamatuks jäämine on sageli sündmuse oluline osa — ja mõnikord selle kõige tähtsam osa, sest nähtavana ta ei olekski enam seesama sündmus. Kui me näeksime Maa atmosfääri soojenemist, õhku, vette ja toitu paisatavaid mürkaineid, kuuendat väljasuremislainet ja kogu elukeskkonna hävingut igal tasandil, jääks ainult kaks võimalust: kas panna kohe nöör kaela või püüda selle hävingu vastu midagi ette võtta, maksku mis maksab. Aga me ei näe seda. Me ei näe viimaseid sündmusi, millesse meie tsivilisatsioon nii tihkelt on mässitud.\nVeiko Õunpuu filmid on algusest peale kujutanud nähtamatut sündmust. Visandlikul moel teeb seda juba „Tühirand” (2006), kus tegevus toimub seitsmekümnendatel aastatel, kummaliselt lagedaks jäänud minevikus; tegelaste armudraama on jantlik ja tähendusetu, kõik oluline näib sündivat kuskil mujal, aga kus — seda meile ei näidata. „Sügisball” (2007) viib mõttetu suhetepuntra ja erootilise virvarri äärmuseni, erinevad vaatepunktid rõhutavad tõsiasja, et lähestikku elavad inimesed puutuvad kokku ainult punktiirselt. Midagi toimub lakkamatult, aga kellelgi pole sellest ülevaadet; üksikud episoodid on osa suuremast sündmusest, mis ennast päriselt kätte ei anna, sest seda polegi kuskil tervikuna kohal. „Püha Tõnu kiusamine” (2009) on juba läbinisti allegooriline, kõik toimuv näib kuidagi seosetu ja juhuslik, aga viitab samal ajal jõuliselt mingile teisele tasandile toimuva enese sees — tegemist on immanentse allegooriaga, kus varjatud tähendust teispoolsusesse projitseerida ei saa. „Free Range” (2013) on vahest Õunpuu kõige problemaatilisem film, sest see on katse allegoorilist sisu ennast varjata, taandada sündmustik võimalikult lamedale realismile, millest kasvab viimaks välja üksainus suur küsimärk: mis siin õieti juhtus? Tõeline meistriteos on seevastu „Roukli” (2015), kus metafoorne ja metonüümiline tasand omavahel üllatavalt hästi läbi saavad: mõistukõne haakub siin täpselt filmi diegeetilise ilmaga, mõned kõige meeldejäävamad kaadrid (nt kruusateel liikuvad nartsudes jalad, sambla sees pagev nastik) sobivad ühtlasi nagu valatult sellesse fiktsionaalsesse õhustikku, milles filmi tegelased siplevad.\nKuidas liitub selle mustriga „Viimased”? Kas siin pole mitte toimunud teatav nihe, mis rõhuasetust muudab, suunates fookuse seniselt rajalt kõrvale? Mõnes mõttes nii ongi. Võiks öelda, et „Viimased” on film, kus äkitselt hakatakse näitama seda, mida Õunpuu üheski filmis veel pole näidanud. Pealtnäha marginaalses keskkonnas toimub realistlik draama, mille käigus ilmuvad nähtavale rämedad võimusuhted, näiliselt demokraatliku ühiskonna jäigad hierarhiad. Oma osa on siin kindlasti Heikki Huttu-Hiltuse tekstil, mis paistab just neile võimusuhetele keskenduvat. Võimu põhiomadus on, et oluline osa võimust toimib alati varjatult: nõnda väitis Michel Foucault, ja tänapäeval pole asi muutunud, pigem hoopis süvenenud. Võimu toimimist isikustab „Viimastes” kaevanduseomanik Kari (Tommi Korpela), kes on osav petis ja manipulaator: ta suudab sundida kaevurid tööle, mis on ammu muutunud mõttetuks ja ohtlikuks, saadab jalust ära Rupi (Pääru Oja) ja Lievose (Elmer Bäck), et kätte saada ihaldatud naist (Laura Birn), ning müüb teiste teadmata kaevanduse Hiina investoritele, peibutades samal ajal soodsate töökohtadega, mida ta luua ei mõtlegi. Karil on käsi sees ka juriidilises vallas: ta informeerib politseid, et see otsiks läbi Rupi ja Lievose auto, kust kõigi eelduste kohaselt peaks leitama amfetamiini, ning saavutab saami pealiku Oula maa sundvõõrandamise (mis on muidugi ebaseaduslik). Ometi on vaatajal tunne, et Kari on vaid väike tegija, protsessi kulg ei sõltu oluliselt temast — sest kus on petist vaja, seal ta leitakse, ja kus on vaja segadust, seal see tekitatakse.\nFilmi kõige tõsisemad sündmused toimuvad seega kuskil mujal, meie näeme ainult võimutarvituse tagajärgi. Kuid see-eest näeme me neid tagajärgi täies jõus ja ilus. Sündmused on kaootilised, haralised ja ängistavad, siin põimub hulk erinevaid maailmanägemisi, mis on küll haledavõitu ja piiratud, aga lähevad üksteisest ikkagi jõuliselt lahku. Peaaegu kõik tegelased on omamoodi antikangelased, välja arvatud pealik Oula (Sulevi Peltola), kes lõpuni ei loobu oma maast ja vähestest alles jäänud põhjapõtradest. Peltola on üks Õunpuu lemmikuid, kes figureeris ka „Sügisballis” ja „Püha Tõnu kiusamises”, aga „Viimastes” on talle antud ainukese tõelise kangelase roll. Oula moraalne üleolek kogu ümbritsevast sahmimisest mõjub jahmatavalt, peaaegu näkkulöövalt: ta on otsustanud jääda ja tal pole vajagi tunda võimutarvituse taustu, et mängu läbi näha. Oulale on truuks jäänud ka tema poeg Tatu (Samuli Edelmann), kes on koos isaga nende viimaste sündmuste kõige tähtsam tunnistaja. Tatu läheneb Karile nii, nagu petisele läheneda sobibki — raudtoru käes, tundmata vähimatki huvi tema tähtsate paberite vastu.\nKõik see paneb nüüd küsima, kas „Viimased” ikka tõepoolest on Õunpuu senisest fookusest eemale nihkunud? Kas ka siin pole peidus immanentne allegooria, viide teisele või kolmandalegi tasandile sündmuste eneste sees, mis vaevu tajutava, kuid võimsa hoovusena kogu filmi tegelikult kannab? Mõelgem hetkeks pimedatele kaevanduskäikudele maa all, kus tuleb liikuda põlvekõrguses vees ja kaevurilamp valgustab tumedaid seinu, mis sinakalt kiirgavad; seejärel vägevale tundrumaastikule, lumistele mäeharjadele ja üksikule püstkojale keset laia lagedat. Siis vagunelamutest kaevuriküla, kus Lievonen istub katusel ja rüüpab purgist õlut; kostab röögatusi, nähtavale ilmub purjus mees, ühes käes põhjapõdra pea, teises poolik viinapudel. Seejärel hämune baar, kõrvulukustav tümps, üksteisest üle karjuvad naised; ja õhtune kontsert, kus varingus viga saanud Kinnunen (Indrek Spungin) esitab monotoonse kitarrisaatega John Lennoni laulu „Working Class Hero”. Filmi viimases kolmandikus muutub maastik üha tähtsamaks, inimesed kahanevad järjest pisemaks ja võimust võtab mingi telluurne lummus, õhuline ülevus ja pilvise silmapiiri ligipääsmatus. Sellele lisandub ktooniline paine, maa-alune maagia, mis on vaatajale tuttav filmi esimesest poolest. Kaamera on tasapisi liikunud järjest kõrgemale merepinnast, vaated on järjest avaramad, kuid inimestele pole enam jäänud kuigi palju radu, kust edasi minna.\nSeega ei ole Õunpuu oma põhihäälestusest loobunud. Ta tahab ikka näidata nähtamatut sündmust, mille iseloom ajaga mõistagi veidi teiseneb. „Püha Tõnu kiusamine” oli allegooria üheksakümnendate aastate Eestist; „Roukli” kõneles 21. sajandi ennetavast sõjast, mis ise loob oma põhjuse. „Viimased” on läbinähtavalt tööstusliku tsivilisatsiooni hukkumise lugu: ta hukkub iseenese meeletu intensiivsuse tõttu, sest suunda muuta on võimatu ja kui keegi seda püüakski, tallataks ta maha nagu üksiklane, kes paaniliselt põgenevas rahvamurrus seisma jääda püüab. Filmi pealkiri on seega peadpööritavalt mitmetähenduslik: viimased kaevurid, viimased kaevanduskäigud, viimased põdrakarjused, viimased põhjapõdrad, viimased põgenejad. Ja viimased sündmused, millele järgneb see, mida vaevalt keegi nägema kiirustab, mida me ikka veel loodame lõputult edasi lükata.


Arhiivid - Consilium\nDokumendid on üldiselt kättesaadavad keeltes, mis olid ELi ametlikud keeled dokumentide koostamise ajal.\nNõukogu arhiivikogud on jaotatud erinevatesse osadesse ELi õigusliku aluse järgi:\nEuroopa Söe- ja Teraseühendus (ESTÜ), nagu see on määratletud Pariisi lepinguga (1952) (kogu CM1)\nEuroopa Majandusühendus (EMÜ) ja Euroopa Aatomienergiaühendus (Euratom), nagu need on määratletud Rooma lepingutega (1957) (kogu CM2)\nEuroopa Liit alates Maastrichti lepingust kuni Lissaboni lepinguni (kogu CM4)\nEuroopa Liit alates Lissaboni lepingust (kogu CM8)\nSamuti sisaldab arhiiv dokumente, mis on seotud valitsustevaheliste läbirääkimistega, nagu näiteks:\naluslepingute, näiteks Rooma lepingute üle peetud läbirääkimised (kogu CM3)\nELi laienemisläbirääkimised (kogu CM5)\nYaoundé konventsiooni, Lomé konventsiooni ja Cotonou lepingu raames toimunud läbirääkimised (kogu CM6)\nläbirääkimised, mis on seotud Euroopa Majanduspiirkonnaga ning ELi ja kolmandate riikide vaheliste assotsieerimisnõukogude tegevusega (kogu CM7)\nNõukogu arhiivikogu koosneb suures osas nõukogu istungite protokollidest ning Euroopa Ülemkogu kohtumiste, COREPERi koosolekute ja muude komiteede koosolekute dokumentidest. Samuti sisaldab arhiiv eelarvedokumente ning dokumente, mis on seotud direktiivide, määruste ja otsuste ettevalmistamisega paljudes poliitikavaldkondades.\nÜle 30 aasta vanused dokumendid on üldsusele kättesaadavad. Originaaldokumendid saadetakse ELi ajalooarhiivi, mida peab Euroopa Ülikool-Instituut Firenzes. Dokumentide mikrofiššide ja/või elektrooniliste koopiatega saab tutvuda nõukogu arhiivides Brüsselis.\nKohaldatakse mõningaid erandeid, näiteks salastatud dokumentide puhul või vajadusest kaitsta:\ninimeste eraelu ja isikupuutumatust\nkaubandushuve, sealhulgas intellektuaalset omandit\nAlla 30 aasta vanused dokumendid on kättesaadavad nõukogu avaliku registri kaudu või esitades taotluse dokumendile juurdepääsuks.\nKuidas arhiiviga kontakti saada?\n„Sinises raamatus” esitatakse liikmesriikide välisministeeriumide ja ELi institutsioonide arhiivide kontaktandmed ning teave nende asukoha, juurdepääsu ja struktuuri kohta.\nKülastuse kokkuleppimiseks, uurimistööga seoses abi saamiseks või kättesaadavate kogude kohta küsimuste esitamiseks võtke palun ühendust nõukogu arhiiviga:\nEuroopa Liidu Nõukogu keskarhiiv\nTel: +32 22819400\nLugemissaal on külastajatele avatud esmaspäevast reedeni kella 9.00st–16.30ni. Juhime tähelepanu, et ajavahemikus 12.00–14.00 arhiivist uusi dokumente ei väljastata.\nKülastusajas kokku leppimiseks võtke palun ühendust nõukogu arhiiviga.\nLugemissaal asub Brüsselis nõukogu Justus Lipsiuse hoones ja sellesse pääseb Belliard'i tänava poolse sissepääsu kaudu.\nNõukogu arhiiviga tutvumise kord\nNõukogu määrus EMÜ ja Euratomi ajalooarhiivide avalikkusele kättesaadavaks tegemise kohta\nEMÜ ja Euratomi ajalooarhiivide avalikkusele kättesaadavaks tegemist käsitleva nõukogu määruse muudatus\nKomisjoni otsus ESTÜ ajalooarhiivide avalikkusele kättesaadavaks tegemise kohta\nMäärus üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele\nEuroopa Ülemkogu ja Euroopa Liidu Nõukogu keskarhiiv\nELi institutsioonide arhiivid\nViimati muudetud 15.02.2017


Monika Maljukov: Perepoliitika peab ajaga kaasas käima! — Noored Sotsiaaldemokraadid\nÜhiskonnas on levinud suhtumine, et inimestel peab olema katkematu karjäär, välja arvatud muidugi juhul, kui katkestus on tingitud ajateenistusest. Sellist tüüpi mõtlemist peab ühiskonnas muutma. Lapsehoolduspuhkus, vabatahtlik tegevus ja enesetäiendamine peavad muutuma loomulikuks ning aksepteeritud osaks iga inimese elust.\nSenine suhtumine süvendab stereotüüpe ning surub inimesi soorollidesse, mis omakorda taastoodab ebavõrdsust meeste ja naiste vahel. Naised kasvatagu kodus lapsi ja mehed olgu kogu aeg tööl ning teenigu perele elatist, on ühiskonnas laialt levinud mõtteviis. Tulemuseks on rahulolematud perekonnaliikmed ja vähene õnnetunne. Võib ju öelda, et ka praegu on meestel õigus lapsehooldupuhkusele jääda. Nii on, kuid isade osakaal lapsehoolduspuhkusel olijatest on endiselt alla 10%, seega ei ole olukord suurt muutunud.\nÜheks võimaluseks mõlemat lapsevanemat enam perekonnaga siduda on luua olukord, kus mõlemal lapsevanemal on võimalus osa ajast olla lapsehoolduspuhkusel. Selleks tuleks lapsega kodus oldud ajale lisada ka teisele vanemale mõeldud puhkuse osa, mida on ainult temal võimalik kasutada. See loob olukorra, kus soovi korral saavad kodus olla mõlemad vanemad ning läbi selle tugevneb ka side isa ja lapse vahel.\nTeisalt puudub kolme aasta pikkuse lapsehoolduspuhkuse väljavõtmisel igasugune paindlikkus – eriti mis puudutab hüvitatavat puhkuse perioodi. Olulised ei ole vaid esimesed lapse eluaastad, vaid sageli vajab ta suuremat tuge ka koolitee alguses. Seega on nii lapse kui ka kogu pere dünaamikat arvestades mõistlik võimaldada lapsehoolduspuhkuse hajutamine kuni lapse kaheksa-aastaseks saamiseni.\nPraeguseks on tõepoolest lapsehoolduspuhkuse ajal töötamise võimalused paranenud, küll aga ei ole töökohad sageli piisavalt paindlikud, et pakkuda lapsehoolduspuhkusele siirduvale vanemale osaajaga töötamist. Tööandjad ja ka ühiskond tervikuna peab jõudma arusaamiseni, et lapsevanemad suudavad soovi korral ka laste kõrvalt töötada ning selleks tuleb anda võimalus.\nMe peame liikuma ühiskonna suunas, kus laste saamine ei lükku edasi, sest tuleb valida järelkasvu ja karjääri vahel. Või kus lapsehoolduspuhkusel viibimise aeg ja väikelaste kasvatamine võrduvad automaatselt asjaoluga, et lapsevanem ole tööturul samaväärne kui see, kel pole lapsi. Seega on aeg tõsiselt analüüsida, kuidas toetab ühiskonnaliikmeid lapsehooldussüsteem ja perepoliitika. Kindel on see, et mõne lihtsa muutusega on võimalik olukorda oluliselt parandada.\nNoorsotsid Reinsalule: alkoholipiirangutega ei saa venitada