Boikoti ohvrid - Eesti Ekspress\nÜleskutsed boikottida Oliver Kruuda ärisid kukuvad järjest läbi. Küll aga on eestlased kaotanud miljoneid kroone välismaistes boikottides.\nEesti glamuurajakirjanduse esinumber Kroonika avaldas möödunud nädalal lugejakirja, et peatoimetaja Ingrid Tähismaa organiseeriks, et "sm [Oliver] Kruuda ajakirju, lehti ei ostetaks ega ka tema komme, saiu, leiba ja Tere piima ei söödaks, samuti kohukest".\nTegemist polnud esimese pääsukesega. Juba poolteist aastat tagasi trükkis Päevaleht ära Meelis Mettuse ettepaneku "alustada [Keskerakonna esimehe Edgar] Savisaare suure sõbra ja sponsori härra Kruuda firmade toodete boikotti. Hakatuseks jätta riiulitele kuivama Tallinna Piimatööstuse, ASi Kohuke ja ASi Kalev tooted. Miks ma pean oma rahaga toetama vassimist, onupojapoliitikat, maksumaksja raha kantimist erafirmale ja sealt teatud erakonnale, susserdamist ja sullerdamist? Tarbijana hääletan iga päev oma rahakotist välja antava rahaga!"\nVeidi varem kutsus oma blogis Kalevi ja Kohukese tooteid vältima ärimees, Reformierakonna liige Olev Vaher. "Eesmärk on anda hinnang K kampaania ebaeetilisusele, seadustest mööda hiilimise ja seadusetuse propagandale. Tegutsemine, mis on juriidiliselt "õige", kuid on saanud üldsuse üldise halvakspanu osaks, peab saama karmi karistuse! Ehk karmimagi, kui kohus seda teeks..."\nMullu novembris kirjutas SL Õhtulehe ajakirjanik Kirsti Vainküla, et teab "põhimõttekindlaid inimesi, kes juba ammu ei söö Kalevi kommi ega joo Tere piima - nad lihtsalt ei suuda leppida Oliver Kruuda tegevusega".\nTa kuulutas, et samamoodi võiks suhtuda mööblifirmasse Standard, kelle juht Enn Veskimägi sulges Maarjamäel linnarahvale ilma loata kinnistu, ning kutsus üles boikottima Peeter Rebast, kes tahab lammutada Sakala keskust. "Et lihtsalt ei lähe sinna hoonesse ja kogu lugu."\nSeptembris 1880 nõudsid Iirimaal Mayo maakonnas üürnikud maaomanik Charles Cunningham Boycottilt rendisummade olulist kahandamist. Kapten Boycott mitte ainult ei keeldunud sellest, vaid ajas rendilised oma maadelt minema.\nIiri Maaliiga vastas üllatavalt: ihne maaomaniku vastu ei kasutatud jõudu, vaid kohalikud hakkasid teda vältima.\nKuigi talupoegadel oli raske, leidis Boycott end peagi ühiskonnast täiesti ära lõigatuna. Keegi ei töötanud enam tema põldudel ega teeninud tema majas. Ärimehed ei kaubelnud temaga. Isegi posti ei toodud kohale.\nViljalõikuse jaoks leidis ta 50 vabatahtlikku, kuid mitte kohapealt, vaid Cavanist ja Monaghanist. Neid eskortis tööle ning tagasi tuhat politseinikku ja sõjaväelast - seda vaatamata asjaolule, et Boycotti ei ähvardanud kordagi füüsiline hädaoht.\nBoycotti põlualune seisund jätkus ka pärast viljalõikust...\nDetsembris ei pidanud maahärra enam vastu ja kolis oma perega Inglismaale.\nBriti ajalehed eesotsas The Timesiga olid aga tema nime juba kasutusele võtnud. Boikott tähendas siis ja tähendab ka praegu organiseeritud isolatsiooni.\nIirimaal juhtunu polnud muidugi maailma esimene boikott. Näiteks 1769. aastal boikottisid Briti kaupu tema Ameerika koloonia alamad ning 1830 käivitus Inglismaal orjade valmistatud kaupade vastane kampaania.\nTasapisi levis see võte majandusest ka muudesse sfääridesse. Näiteks üldtuntud olümpiamängude boikot timine sai alguse juba 1956. aastal. Eestlastele oli eriti valus Los Angelese olümpiamängude Nõukogude Liidu poolne boikott 1984. aastal, sest mitmed meie sportlased võinuksid tookord medali koju tuua.\nPraeguseks on eestlastele selgeks saanud ka majanduslike blokaadide kibedus.\nRahvuslik uhkus Tallink alistub soomlastele\nOn 31. mai 2006. Nagu ikka, saabub hommikul Soome Hanko sadamasse Saksamaalt tulnud laev Superfast VIII.\nErinevalt teistest päevadest keelduvad aga sadamatöölised seekord laevalt treilereid maha laadimast. On alanud boikott laeva omanikfirma Tallink vastu.\nPõhjuseks palgatase. Transporditöötajate föderatsiooni inspektor Ilpo Minkkinen kuulutab, et Eesti meremehe keskmine palk Superfastidel on 500-600 eurot, eelmise omaniku ajal samal laeval töötanud Lääne meremehed teenisid aga 2000 eurot. Soome Merimies-Unioni juht Simo Zitting teatab, et Tallinki eestlased teenivad Soome ja Saksa meremeestega võrreldes isegi vaid viiendiku.\nTallink keeldub palku tõstmast. Algab boikott. Esialgu Hanko sadamas, kuid hiljem ka Tallinna ja Helsingi vahel sõitva kaubalaeva Regal Star vastu.\nHelsingi Linnakohus kuulutab boikoti ebaseaduslikuks ning ähvardab ametiühingut 300 000 euro ehk 4,6 miljoni krooni suuruse trahviga, kui surveaktsioon ei lõpe.\nLaevafirma suuromanik ja juhataja Enn Pant palub peaminister Andrus Ansipil esitada protest Soome riigi vastu. Ta nimetab ametiühingu nõudmisi väljapressimiseks. Näiteks stjuardessi (koristaja) palgaks tahavad soomlased üle 25 000 krooni.\nEesti Laevaomanike Liit tuletab samal ajal avaliku pöördumisega meelde, et "1999. aastal kuulutas Soome meremeeste ametiühing boikoti Eesti Merelaevanduse laevadele, mis olid pikka aega ja edukalt opereerinud liinil Tallinn-Helsingi-Arhus. Nimetatud liini veosed läksid otsekohe Soome laevaomanike laevadele. Kohtuprotsess ametiühingute ebaseadusliku tegevuse üle kestab tänaseni ja on jõudnud Euroopa kohtusse. Eesti firma ja ka riik on kaotanud boikotiga seoses miljoneid kroone."\nTallinki boikott kestab kolm päeva ning lõpeb alles siis, kui Tallink lubab tõsta järk-järgult Superfasti laevade töötajate palku ja viia need 2008. aastaks Soome tasemele. "Meie arvasime, et Soome on normaalne Euroopa riik, kus toimib kohtusüsteem," tunnistab Pant veidi hiljem. "Kuna selline asi ei toiminud, siis me ei osanud jõhkrale jõule teistmoodi vastu hakata."\nÜleskutse boikottida Tallinki kõlas aga ka pool aastat varem, kui soomlased kahtlustasid, et Eesti laevad lasevad reovee merre, ja kõlas ka pool aastat hiljem, kui lahvatas nn röstriskandaal.\nBoikott Eesti ehitajatele, rallisõitja Märtinile, Tartu vanglale\nTallinki moel on Soomes avaliku põlu alla sattunud veel mitmed siinsed ihned ehitusettevõtted. Põhjanaabrite ehitusmeeste ametiühing Rakennusliitto võitleb ühtviisi nii suurte kui väikeste firmadega, et nad maksaksid kõigile Soomes töötavatele inimestele kohaliku palgataseme järgi.\nRakennusliitto on eri aegadel kuulutanud boikoti näiteks Eesti firmadele Kapred Interior, Partek, Privattrans, Ferromaks, Ametek, Farovent...\nNovembris 2004 leidsid ametiühingutegelased Turu keskraamatukogu ehituselt lammutustöid teinud eestlase, kellele firma Turu MR Projekt maksis vaid 116 eurot ehk 1815 krooni kuus. Rakennusliitto teatas, et tegemist o n uue rekordiga, sest neile teadaolevalt ei olnud keegi nii madalat kuupalka varem maksnud. Soomes oli tookord lammutamise eest makstav miinimumpalk 1673 eurot kuus ehk 14 korda suurem.\nBoikotte on ette tulnud ka Eesti sees. Näiteks spordiajakirjanikud boikottisid Markko Märtini rallitiimi esitlust, kuna ralliäss oli varem tõrges suhtlema Eesti meediaga. Tartu vangla avamisel oli kohal rohkelt väliskülalisi, kuid puudusid Tartu linnavalitsuse liikmed, sest nad protestisid kava vastu suurendada vangide arvu.\nMajanduslikest blokaadidest pole aga siinkandis suurt midagi välja tulnud.\nÜksikisiku hääl on nõrk\nKroonikale "Teie Salmelt" saadetud Kruuda boikoteerimise üleskutse teatas: "See (boikott - S.V.) on maailmas väga levinud ja meie rahvas on nii väike, et tuleks kohe kaasa, kui vihjeid oleks."\nTegelikult pole asi nii. Eespool toodud üleskutsed Kruuda, Veskimägi ja Rebase vastu pole leidnud seni laia kõlapinda, vaid jäid kirjanurkade, internetiavaruste ja kõrtsijuttude materjaliks.\nPole aidanud ka see, kui üksikisikute asemel teevad kihutustööd organisatsioonid. Tallinnas ostetakse kasukaid ikka edasi, mis sest, et loomakaitsjad sügisel demonstratsiooni korraldasid. Lukoili tanklates käiakse teistega võrreldes vähem tema vähese tuntuse ja Vene päritolu, mitte boikoti tõttu, mille kuulutas 2003. aastal välja Leedu Roheline Liikumine seoses naftafirma kavaga rajada Läänemerre puurimisplatvorm.\nKaks aastat tagasi esitas seoses tormikahjude hüvitamisest kõrvalepõiklemise katsega kindlustusfirmadele avaliku boikotihoiatuse Sotsiaaldemokraatlik Erakond ehk mitme tuhande liikmega ja Riigikogu tasemel esindatud organisatsioon.\n"Kui kindlustusselts jätab oma kliendid hätta, siis peab avalikkus sellest teada saama. Jälgime tähelepanelikult kindlustusseltside tegevust ja vajadusel kutsume rahvast meedia ja teiste kanalite abil ebaõiglaselt toimivaid firmasid boikoteerima, sealhulgas katkestama kehtivaid lepinguid," lubas erakonna aseesimees Kadi Pärnits.\nSeltsid said asjast aru ja boikotti ei tulnud, kuid see polnud mitte partei, vaid eeskätt jõuliselt sekkunud riigi järelevalveametnike teene.\nMiks Kruuda võidab boikottijaid?\nVähene valimisaktiivsus näitab, et poliitika ei lähe eestlastele korda. Veel vähem peaksid mõjuma aktsioonid Kruuda-suguste rahastajate vastu.\nOkei, mõned tema ärid on olnud kahtlustäratavad, kuid politsei ei leidnud K-kohukese ega Keila-Joa majamüügi puhul midagi kriminaalset.\nÄrimees pole sidunud end ka vaid ühe parteiga. "Ma toetan kõiki tegelikult," märkis Kruuda sügisel Ekspressile. "Aga Edgari nimi ja minu nimi paari panduna on jäänud kõlama. Kui lehest tuleb, et Kruuda toetab Keskerakonda, siis tuleb Reformierakond ja küsib ka. Siis ma toetan neid ka."\nKui ärimehe raha sobib erakondadele, siis peaksid tema tooted sobima ka parteide liikmetele ja valijatele.\nKalev on omakorda erilises seisus, sest tema tarbijate sekka kuulub palju lapsi, kes ei tea poliitikast ja käituvad teistmoodi kui täiskasvanud.\nLisaks aitab ärimeest rahvuslik uhkus. Eestlane tahab süüa Eesti toitu. Kalev ja Tere kuuluvad rahvuslikule kapitalile, mitte nagu Alma meierei või Leiburi leivatehas. Tegemist on riigi kõige tuntumate kaubamärkidega, mida kannavad oma r&otil de;ivastel sellised rahvakangelased nagu Kristina Šmigun ja Andrus Veerpalu.\nJa tulemus: K-kohukest ei võtnud kohalike valimiste eel müüki mitmed poeketid, küll aga eliidile sihitud Stockmanni kaubamaja ning seal ületas selle läbimüük teiste markide oma 18 korda. Hiljuti hakkas Rimi kett müüma\nK-Kohukest üle Baltikumi.\nKeda väldivad Ekspressi ajakirjanikud\nMina ei kasuta Vene kütusefirma Lukoili teenuseid ja tooteid. Pean sellest kinni juba alates Lukoili saabumisest Eestisse. Lukoili ümber oli 90ndate aastate esimesel poolel palju segaseid sündmusi. Ma ei soovinud tarbida sellise firma tooteid, mille taust ja eesmärgid polnud läbipaistvad.\nSamuti ei soovi ma oma ostudega toetada Venemaa kütusefirmat, sest Venemaa kasutab oma energiavarusid partneritele poliitilise surve avaldamiseks. Selline tegutsemine ei ole kooskõlas minu arusaamisega headest äritavadest.\nMina üritan boikottida üleüldse igasugu monopole või gigante. Näiteks suuri kaubanduskeskusi, mille tõttu kodused pisipoed välja surevad, suuremaid panku (Hansapank ja Ühispank), suuremaid moblafirmasid (EMT), suhteliselt ebaõnnestunult ka Microsofti. Paraku on sellega just nii, et täielikuks boikotiks peaks metsa kolima ja pole kindel, kas see ka tulemusi annaks.\nMa boikotin Lukoili, sest ma ei taha toetada Vene kapitali, samal põhjusel ka Vene komme.\nBoikotin veel Rakvere Lihatööstust, sest mulle ei meeldi loomade käitlemine suurtööstuslikul meetodil. Tahaksin boikottida ka Talleggi ja osta ainult vabakäigukanade mune, aga kahjuks müüakse neid harva ökopoes. Talleggi tahaksin boikottid samuti kanade suurtööstusliku elatamise ja munetamise vastu.\nMa põhimõtteliselt ei osta Olympic Casino aktsiaid, sest sellega annaksin raha kasiinode arendamiseks. Tunnistan, et kunagi tahtsin boikottida ka Barbie nukke, aga olen olnud sunnitud kodusel survel selle põhimõtte üle vaatama.\nMiks loobusin Kruuda vastu protestimisest\nTunamullu sügisel, K-kohukese skandaali ajal kavatsesin protesteerida Keskerakonna ja Oliver Kruuda vastu sellega, et ei tarbi enam Tallinna Piimatööstuse ja Kalevi kaupu. Mu pisike boikott kestis nädala või paar, siis mõistsin selle mõttetust ja lõpetasin.\nMiks? Sest suuremõõtmelisem boikott mõjutab inimesi, kes pole selle põhjuses süüdi - inimesi, kes töötavad boikotitavas ettevõttes. Samuti jääb eduka boikoti korral riigil saamata osa maksutulu, mis halvendab meie, riigi kodanike, elu kvaliteeti. Selleks, et destruktiivselt boikottida kodumaise ettevõtte toodangut, peab selle omanik maha saama kõrgeima suurusjärgu sigadusega.\nBoikott meenutab streiki, see on äärmuslik abinõu, mida tuleb kasutada siis, kui muud enam üle ei jää.\nPealegi - mulle meeldib võimalusel eelistada kodumaiseid kaupu välismaistele ja anda nende tarbimisel kaudselt oma kaaskodanikele tööd ja leiba. Nagu nemad annavad mullegi, kui ostavad või tellivad Eesti Ekspressi.


EUR-Lex - 52010DC0758 - ET\nKOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa tegevusprogramm: sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse Euroopa raamistik\n/* KOM/2010/0758 lõplik */\nof transmission: 16/12/2010; Edastatud parlamendile\nof transmission: 16/12/2010; Edastatud nõukogule\nRegioonide komitee arvamus 52010AR0402 Majandus- ja sotsiaalkomitee arvamus 52011AE1000 Kõik käesolevale dokumendile viitavad dokumendid\nKOM(2010) 758 lõplik\nSEK(2010) 1564 lõplik\nEuroopa Komisjon on asetanud võitluse vaesuse vastu majandust, tööhõivet ja sotsiaalmeetmeid käsitleva tegevuskava – Euroopa 2020. aasta strateegia – keskmesse. Riikide ja valitsuste juhid on kokku leppinud saavutada oluline läbimurre, seades Euroopa Liidu ühiseks eesmärgiks aidata vähemalt 20 miljonil inimesel järgmise kümnendi jooksul väljuda vaesusest ja sotsiaalsest tõrjutusest. Järgnevalt võtavad kõik 27 liikmesriiki vastu täiendavad riiklikud eesmärgid.\n2008. aastal elas 80 miljonit inimest kogu liidus allpool vaesuspiiri, s.o üle poole meie kõige suurema liikmesriigi rahvaarvust ehk 16,5 protsenti kogu liidu rahvastikust. Suuresti üle poole nendest on naised ning umbes 20 miljonit on lapsed. Majanduskriis on olukorra veelgi halvemaks teinud.\nÜhiskonna kõige haavatavamad inimesed on saanud majanduskriisi mõju kõige rohkem tunda. Kõige madalama sissetulekuga inimeste olukord on jätkuvalt halvenenud ning neil on suurem oht jääda võlgadesse ja maksejõuetuks. Noortele, sisserändajatele ja madala kvalifikatsiooniga töötajatele, kes sageli sõltuvad ajutistest ja madalapalgalistest töödest, on saanud osaks kõige suurem tööpuuduse kasv ja seetõttu on nende elutingimused halvenenud. Iga viies tööturul olevast noorest on töötu. Kolmandate riikide noorte töötuse tase on 11 protsendipunkti kõrgem kui ELi noorte seas ning madala kvalifikatsiooniga noorte töötuse tase on kaks korda kõrgem võrreldes kõrge kvalifikatsiooniga noortega.\nNiinimetatud töötavad vaesed moodustasid 2008. aastal 8 % töötavast elanikkonnast, samas kui töötute vaesusrisk tõusis alates 2005. aastast märkimisväärselt 39 %-lt 44 %-le. 8 % eurooplasi elab suures materiaalses puuduses ja nad ei saa endale lubada mitmeid Euroopas rahuldavaks eluks vajalikke esmatarbekaupu, nagu telefon või piisav küte. Vaesemates riikides on see tase üle 30 %. Samuti elab üle 9 % tööealisest Euroopa rahvastikust leibkondades, kus keegi ei käi tööl.\nSee on vastuvõetamatu 21. sajandi Euroopas. Euroopa Liit on rajatud sellistele väärtustele nagu inimväärikuse austamine ja solidaarsus ning tema peamised eesmärgid on pikka aega olnud sotsiaalse tõrjutusega võitlemine ning sotsiaalse õigluse ja põhiõiguste edendamine. Euroopa Liit ja liikmesriigid peavad tegutsema rohkem ja tõhusamalt, et aidata kõige haavatavamaid kodanikke. Liidu suurim väärtus on tema inimesed. Meie väljavaated saavutada jõukas liit sõltuvad sellest, kas eurooplastel on võimalusi tagada endale ja oma peredele parem tulevik. Vaesusevastases võitluses on pöördeline tähtsus majanduskasvu taastamisel, mille käigus luuakse rohkem ja paremaid töökohti.\nKomisjon teeb ettepaneku luua vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa tegevusprogramm; see oleks üks seitsmest suuralgatusest selle eesmärgi saavutamiseks. Tegevusprogrammi eesmärk on kokku leppida liikmesriikide, ELi institutsioonide ja peamiste huvirühmade ühistes kohustustes vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemiseks. Kuna järgmisel kümnendil on riiklikud eelarved enamasti kärbitud, tuleb meetmetega suurendada tõhusust ja usaldust, leides uusi osalemisviise vaesuse küsimuse lahendamiseks ning jätkata ennetava poliitika arendamist ja vajaduste käsitlemist nende tekkides.\nTegevusprogrammiga luuakse dünaamiline tegevusraamistik , et tagada sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus selliselt, et majanduskasvust ja töökohtade loomisest tõusev kasu jaguneks laiemalt üle Euroopa Liidu ning võimaldaks vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse tõttu kannatavatel inimestel elada väärikalt ja võtta aktiivselt osa ühiskonnaelust.\nLisaks vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemiseks loodud Euroopa tegevusprogrammile ning vaesuse vähendamise eesmärgile toetavad Euroopa 2020. aasta strateegia sotsiaalseid eesmärke ka tööhõivealane siht (saavutada vähemalt 75 %-line tööhõive 20–64aastaste naiste ja meeste seas) ja haridusalane siht (vähendada kooli pooleli jätvate õpilaste arvu 15 %-lt vähem kui 10 %-ni). Juhtalgatused nagu „Noorte liikuvus” ja „Uute oskuste ja töökohtade tegevuskava” aitavad kaasa nende eesmärkide täitmisele. Olulisi seoseid on ka teiste juhtalgatustega nagu „Euroopa digitaalne tegevuskava”, „Innovatiivne liit”, „Üleilmastumise ajastu terviklik tööstuspoliitika” ning tulevane juhtalgatus „Ressursitõhus ja madala süsiniku heitkogusega Euroopa”.\nKäesolevas teatises selgitatakse, kuidas erinevad poliitikavaldkonnad aitavad kaasa vaesuse vähendamise ja sotsiaalse kaasatuse suurendamise eesmärgi täitmisele, määratletakse mitmed meetmed vaesuse vähendamise eesmärgi saavutamiseks ning selgitatakse tegevusprogrammi ülesehitust ja sisu (vt. lisatud talituste töödokumenti, milles on üksikasjalikum teavitav nimekiri kavandatavate komisjoni meetmete kohta).\n2.1. Vaesuse ja tõrjutuse erinevad mõõtmed\nEuroopa Nõukogu on määratlenud vaesuse ja tõrjutuse vähendamise peamise eesmärgi kolme näitaja põhjal: vaesusriski määr (pärast sotsiaaltoetuste maksmist), materiaalse puuduse indeks ning inimeste protsent, kes elavad väga madala tööhõivega leibkondades. Selle määratlusega väljendatakse samaaegselt vaesuse ja/või tõrjutuse põhjuseks olevaid erinevaid tegureid, liikmesriikide ees seisvate probleemide mitmekesisust ja liikmesriikide sätestatud prioriteete. Suurem koondnäitaja (mis 2008. aastal oli kokku 116 miljonit inimest) hõlmab laiemat rahvastiku osa kui see, mida tavaliselt „vaese” all mõistetakse, kuna siin on võetud arvesse territoriaalset mõõdet ja tõrjutuse vorme, mis ei ole tingimata sissetulekuga seotud. Territoriaalne mõõde on eriti oluline, kuna kõige vaesemad inimesed on sageli koondunud teatavatesse piirkondadesse või isegi väiksematele aladele.\nELi vaesuse vähendamise eesmärgi seadmisel aluseks olnud näitajad on kokku lepitud ja välja töötatud sotsiaalkaitse ja sotsiaalse kaasatuse valdkonna avatud koordinatsiooni meetodi (edaspidi „sotsiaalvaldkonna avatud koordinatsiooni meetod”) raames. Viimase kümne aasta jooksul on liikmesriigid teinud koostööd ja jaganud kogemusi oma sotsiaalkaitsesüsteemide toimimise ja reformimise kohta. Nad on määratlenud ühised eesmärgid ja leppinud kokku näitajates, mille põhjal kujundada oma tegevust sotsiaalse kaasatuse toetamiseks ja pensionisüsteemide ning tervishoiu ja pikaajalise hoolduse valdkonna reformimiseks. Sotsiaalvaldkonna avatud koordinatsiooni meetodi raames on toetatud vastastikust õppimist, edendatud sidusrühmade osalemist, süvendatud arusaamist vanadest ja uutest sotsiaalsetest ohtudest ning on tõstetud esile väljakutsed, mille jaoks on vaja uusi lähenemisviise ja lahendusi.\nEuroopa 2020. aasta strateegia annab sellele tegevusele uue hoo ja tähtsuse ning aitab välja töötada asjakohaseid tegevuspõhimõtteid ja meetmeid vaesuse ja sotsiaalse tõrjutusega võitlemiseks. Kuigi peamine vastutus selles valdkonnas jääb liikmesriikide kanda, nõuab ELi vaesuse vähendamise eesmärgi saavutamine kõigi jõupingutuste ja vahendite ühendamist nii ELi kui ka riiklikul tasandil.\n2.2. Vaesuse probleemiga tegelemine kõigis eluetappides\nEsile on kerkinud teatavad elanikkonna rühmad, keda vaesus eriti ohustab. Need on eelkõige lapsed, noored, üksikvanemad, ülalpeetavate isikutega leibkonnad, sissrändajataustaga inimesed, teatavad etnilised vähemused (nt romad), puuetega inimesed. Samuti on selgesti näha sooline jaotumine, ning naised on üldiselt rohkem ohustatud kui mehed.\nÜle 20 miljoni lapse on tänapäeva Euroopas vaesusohus. Vaesusoht suureneb 25 %-ni nende laste puhul, kes elavad suurtes peredes ning ületab 30 % nende puhul, kes elavad ühe vanemaga. Need arvud ei ole viimaste aastate jooksul paranenud, kuigi poliitiliselt on seda probleemi rohkem teadvustatud. Vaesus tähendab alati vähem võimalusi ja raisatud potentsiaali. Kaalul on meie tulevik. Vaesus takistab isiklikku arengut, mõjub halvasti laste tervisele, hariduslikele saavutustele ning üldisele heaolule. Vaesuses ja sotsiaalses tõrjutuses üleskasvanud lapsel on suurem oht jääda täiskasvanuelus kõrvalseisjaks ja takerduda ühest põlvkonnast teise kanduvasse nõiaringi. Laste vaesusest välja aitamine nõuab mitmekülgset lähenemist, mis hõlmab tööhõivepoliitikat (vanemate toetamine töö leidmisel), maksusoodustussüsteemide korraldust, oluliste teenuste, nagu kvaliteetse lapsehoidmisteenuse, pakkumist ning haridust ja laste õiguste kaitset; see kõik on Lissaboni lepingu kohaselt liidu konkreetne eesmärk. Samuti on olulise tähtsusega võrdsed võimalused ja perepoliitika.\nIga viies ELi noor on vaesumisohus. Üha rohkem noori ei suuda leida oma kohta kutsehariduses ja -koolituses või kõrghariduses ning neil on piiratud väljavaated tööd leida. Iga viies alla 25aastane noor on töötu ja seega suures vaesusohus. Samas viitab asjaolu, et iga kümnes töötav noor elab siiski vaesuses, selgesti vajadusele tõsta noorte tööturule suundumise kvaliteeti.\nTöötus on tööealise elanikkonna seas peamine vaesuse põhjus. Töötute seas on vaesusoht viis korda kõrgem kui tööl käivate inimeste seas (vastavalt 44 % ja 8 %). Vaesus ja tööturult välja jäämine käivad käsikäes, ning seda on eriti selgelt näha naiste ja noorte puhul. Väikesed palgad, madal kvalifikatsioon ning vaeghõive võivad põhjustada ka töölkäivate inimeste vaesumist. Alates 2000. aastast on ajutise töö ja osalise tööajaga töö (sealhulgas mittevabatahtliku osalise tööajaga töö) osakaalu suurenemine ning kohati stagneeruvad palgad suurendanud tööl käivate vaeste arvu. Töölkäivate inimeste vaesus on seotud ka olukorraga, kus terve perekond sõltub ühe töötava inimese sissetulekust. Kõige suurem vaesusoht nende hulgas on üksikvanematel ja ühe palgaga peredel. Kuna puudub taskukohase hinnaga lapsehoidmisteenus, ei ole neil võimalik tööturul täiskoormusega osaleda.\nKogu rahvastikuga võrreldes moodustavad suurema vaesusohuga rühma ka eakamad inimesed (19 %) ning mitmes riigis elavad eakad eelkõige materiaalses puuduses. ELi ees seisva demograafilise probleemi ulatus ainult raskendab seda olukorda. 2030. aastaks on pensionäride arv ELis kasvanud rohkem kui 25 miljoni inimese võrra ning see avaldab suuremat survet meie pensionisüsteemide piisavusele ja pikaajalisele jätkusuutlikkusele ning samuti ka tervishoiu- ja eakate hooldamise süsteemidele. Pikaajalises perspektiivis suureneb eakate vaesusoht veelgi, kui inimeste töölugu muutub üha killustatumaks.\n2.3. Raskemad tõrjutuse vormid, uued haavatavad rühmad, ebasoodsast olukorrast tulenevad erijuhud\nKõige äärmuslikumad vaesuse ja puuduse vormid on kodutus ja eluaseme kättesaadavusega seotud tõrjutus , mis on viimaste aastate jooksul kasvanud. Tõsine puudus on kütte puudus , mistõttu tekib oht, et majapidamised jäävad ilma mitte ainult soojast ja jahutusest, vaid ka soojast veest, valgusest ja muust kodumajapidamises vajaminevast. Pangateenustele juurdepääsu puudumisest tulenev majanduslik tõrjutus ning suured võlad , mida hiljutine majanduskriis on halvendanud, võivad takistada töö leidmist ning seeläbi põhjustada püsivat elust kõrvalejäämist ja vaesust.\nMajanduskriis on suurendanud ka sisserändajate sotsiaalseid riske; tihti saab see kontingent esimesena töötust tunda. 2010. aasta esimeses kvartalis ületas võõrtöötajate töötuse tase 21 %. Selle kontingendi puhul lisandub töökaotusele sageli ka juurdepääsu puudumine sotsiaalkindlustussüsteemidele. Teatavad etnilised vähemused , kellest romad (umbes 10–12 miljonit inimest Euroopas) on suurim rühm, on ebaproportsionaalselt mõjutatud mitmest puuduste eri vormist.\nPuudega või rasket kroonilist haigust põdevad inimesed puutuvad sageli kokku suurte majanduslike või sotsiaalsete raskustega, mis mõjutavad tihti kogu leibkonda, kellest nad sõltuvad. Umbes 6,5 miljonil vaesus- või tõrjutusohus elaval inimesel on mingi puue.\n3. VAESUSE JA SOTSIAALSE TÕRJUTUSE VASTU VÕITLEMISE EUROOPA TEGEVUSPROGRAMM\nVõitlus vaesuse ja tõrjutuse vastu peab toetuma majanduskasvule ja tööhõivele ning samuti kaasaegsele ja tõhusale sotsiaalkaitsele. Sealjuures tuleb innovaatiline sotsiaalkaitse ühendada sotsiaalpoliitika mitmete valdkondadega, nagu kindla suunitlusega haridus, sotsiaalhooldus, elamuehitus, tervishoid, töö- ja pereelu ühitamine ja perepoliitika ning kõik valdkonnad, kus hoolekandesüsteemid on senini sekkunud järelejäänud programmidega.\nEuroopa tegevusprogramm võitluseks vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu on ELi panus nende väljakutsete lahendamiseks Euroopa 2020. aasta strateegia raames. Komisjon on välja selgitanud järgmised tegevusvaldkonnad:\n- meetmete võtmine kogu sotsiaalpoliitika valdkonnas;\n- ELi fondide mahukam ja tõhusam kasutamine sotsiaalse kaasatuse toetamiseks;\n- tõendusmaterjalil põhineva sotsiaalse innovatsiooni edendamine;\n- koostöö tegemine ja sotsiaalse ettevõtluse potentsiaali rakendamine;\n- tõhusam tegevuspõhimõtete koordineerimine liikmesriikide vahel.\n3.1. Meetmete võtmine vaesuse ja tõrjutusega võitlemiseks kogu sotsiaalpoliitika valdkonnas\nVaesus oma erinevates mõõtmetes hõlmab järgmist: väärikaks eluks puudulik sissetulek ja puudulikud materiaalsed ressursid; ebapiisav juurdepääs põhilistele teenustele, nagu tervishoid, eluase ja haridus; tõrjutus tööturult ning madala kvalifikatsiooniga töö. Need tegurid on peamised vaesuse põhjustajad ning nende kaudu selgub, kuidas üksikisikud ja pered muutuvad sotsiaalselt tõrjututeks. Lahenduste pakkumine neile probleemidele nõuab kõiki poliitikavaldkondi hõlmavaid lähenemisviise ning seetõttu on vajalik, et võitlus vaesuse vastu oleks peateemana integreeritud kõikidesse poliitikavaldkondadesse. See nõuab paremat koordineerimist makro- ja mikromajanduspoliitika vahel ning tõstab esile mitmete sotsiaalse kaasatuse ja sotsiaalkaitse traditsioonilisest pädevusalast välja jäävate poliitikavaldkondade olulist rolli. Oluline on saavutada tõhus sünergia muude Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatustega.\nNende jaoks, kes on võimelised tööd tegema, on töö saamine kindlaim tee vaesusest pääsemiseks . See on majanduskriisi ajal raskesti saavutatav, kuid meie majanduse taastudes peab esmaeesmärk olema jätkusuutliku tööhõivet parandava majanduskasvu tagamine. Naiste ja meeste 75 %-lise tööhõive saavutamine aastaks 2020 oleks suurim panus 20 miljoni eurooplase vaesusest väljaaitamise eesmärgi heaks.\nUute oskuste ja töökohtade tegevuskavas visandatakse meetmed tööhõive suurendamiseks, keskendudes paremini toimivale ja vähem killustatud tööturule, kõrgema kvalifikatsiooniga tööjõule, töökohtade paremale kvaliteedile ja parematele töötingimustele, ning edendades nii töökohtade loomist kui ka tööjõu nõudlust. Kõik neli tahku on vaesuse vähendamiseks olulised, ning erilise tähtsusega on tegevuskavas esitatud järgmised põhimeetmed: tõsta uuesti esile turvalise paindlikkuse põhimõte ning leida uusi meetodeid tööturu killustatuse leevendamiseks, rakendades selleks kaasaegseid ja kaasavaid soodustusi ning sotsiaalkindlustussüsteeme; anda inimestele õiged oskused; anda inimestele ka digitaalsed oskused; ergutada töölevõtmist tööjõu mittepalgaliste kulutuste valikulise vähendamise teel, seda eelkõige madala kvalifikatsiooniga töötajate osas. Kõnealune juhtalgatus annab tööhõive suurendamise eesmärgile sotsiaalse mõõtme ning rõhutab seda, kui oluline on tegelda nii tööhõive kvantiteedi kui ka selle kvaliteediga. Juhtalgatus rõhutab vajadust anda vaestele oskused, mis võimaldaksid neil täielikult ära kasutada igat lisanduvat töö saamise võimalust, näiteks keskkonnasõbralike töökohtade teke, kuna töökohtade loomise ja keskkonnasõbraliku majanduskasvu vahel on selge seos.\nELi ja liikmesriikide tegevuskavades seisab olulisel kohal tööturust kõige kaugemale jäänud inimeste aktiivne kaasamine . Nüüdseks on kokku lepitud ühised põhimõtted , et aidata inimestel saada neile vajalik juurdepääs tööturule. Need on põhimõtted, mis võimaldavad rakendada integreeritud strateegiaid, mis ühendavad läbimõeldud sissetuleku toetusskeeme, kaasavat tööturgu ja piisavaid sotsiaalteenuseid. Ka need, kes on tööturust kõige rohkem eemal, vajavad paremat sotsiaalset toetust, mis jätkuks ka siis, kui nad leiavad töökoha. Sellega välditaks olukorda, kus nad jäävad nõiaringi, milles töötus vaheldub madala kvalifikatsiooniga ebakindla töökohaga. Tegelikkus näitab, et sotsiaalne toetus sageli puudub või on ebapiisav. Mitmes liikmesriigis ei ole märkimisväärsel protsendil inimestest juurdepääsu sotsiaalabile või nad ei kasuta oma õigusi. Osa inimesi on jäänud toetustest sõltuvusse, saades sageli summasid, mis ei ole vaesusest väljatulekuks piisavad.\n2012. aastal esitab komisjon teatise, milles antakse üksikasjalik hinnang aktiivse kaasamise strateegia rakendamisele riiklikul tasandil, sealhulgas minimaalse sissetuleku skeemide tõhususele ja sellele, kuidas ELi programme saab aktiivse kaasamise toetamiseks ära kasutada. |\nSotsiaalkaitse ja juurdepääs põhilistele teenustele\nHiljutine kriis on sotsiaalkaitse süsteemidele esitanud seniolematu väljakutse, kuna riiklikud ressursid on vähenenud, aga tõrjutud inimeste arv üha suureneb. Hoolimata sellest, et sotsiaalkaitse oli edukas inimeste kõige möödapääsmatumate vajaduste tagamisel kriisi puhkemise järel, puudub siiski märkimisväärselt suurel hulgal madala sissetulekuga inimestel piisav juurdepääs sotsiaalkaitse võrgustikule.\nPraegu on vaja tegelda sotsiaalkaitse tõhususe suurendamisega; selleks tuleb ühendada teenused ja pakkuda neid paremini, mobiliseerides suuremal arvul osalejaid ja vahendeid. Samuti on oluline, et poliitiliste meetmetega püütaks lahendus leida kahele peamisele väljakutsele: ennetamine, mis on kõige tõhusam ja jätkusuutlikum viis lahendada vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse probleemi, ning varane sekkumine , mis aitaks vältida olukorda, et vaesusse langenud inimesed jääksid lõksu üha keerukamaks ja problemaatilisemaks muutuvasse sotsiaal-majanduslikku olukorda.\nPensionisüsteemide piisavus ja pikaajaline jätkusuutlikkus on oluline vanemate inimeste vaesuse ennetamisel ja selle probleemi lahendamisel. Euroopa elanikkonna kiire vananemine avaldab laialdast mõju kõiki tüüpi pensioniskeemidele ja muudab reformikavade kiire väljatöötamise enneolematult hädavajalikuks, kusjuures eriti raske ülesanne on saavutada tasakaal võrdse kohtlemise tagamise, tõhususe ja jätkusuutlikkuse vahel. Piisava ja jätkusuutliku pensioni saavutamise võtmeks on aktiivsena vananemine, mis tähendab eelkõige seda, et tuleb luua võimalused, mis lubaksid vanematel töötajatel kauem tööturul püsida. Pensionireformides tuleb arvesse võtta sotsiaalkaitse üldist ülesehitust. Arvestades praeguseid suundi pensionide maksmisel, sõltuvad haavatavad rühmad ning lühikese või katkelise karjääriga inimesed üha enam miinimumpensionidest ja eakate inimeste miinimumsissetulekutest.\nLiikmesriikides süvenev tervisest tingitud ebavõrdsus rõhutab tihedat seost tervisest tingitud ebavõrdsuse ja vaesuse vahel. Seda on ilmekalt näha, kui võrrelda erineva sissetulekuga rühmade terviseseisundit, haiguse ja puude tõttu piiratud tegevusvõimalusi ning oodatavat eluiga sünnihetkel, mille puhul kõige vaesema ja kõige rikkama sotsiaalmajandusliku rühma eluea erinevus on kuni kümme aastat meeste puhul ja kuni kuus aastat naiste puhul. Halb tervis – mis sageli tuleneb halbadest elamistingimustest – võib olla peamine vaesuse tekitaja, kuna halva tervise tõttu väheneb töövõime ning ravi ja hooldus osutuvad liiga kulukaks. Seetõttu on vaesusega võitlemisel olulisel kohal haiguste ennetamine ning juurdepääsu võimaldamine taskukohasele tervishoiule ja sotsiaalhooldusele. See on väljakutse riikide tervishoiupoliitikale ja tervishoiusüsteemidele, kuna suurenev nõudlus, millega kaasneb tugev surve eelarvele, on muutnud tervishoiusüsteemide tõhustamise vajaduse veelgi kiireloomulisemaks . Süsteemi tõhustades tuleb aga meeles pidada eesmärki tagada kõigile juurdepääs kvaliteetsele arstiabile.\nVananev rahvastik ja ulatuslikud ühiskondlikud muutused, nagu naiste tööhõive kasv, rohkem ühe inimesega leibkondi, ilma lasteta pered ning üksteisest kaugel elavad ühe pere põlvkonnad, toovad kaasa järsu nõudluse kasvu tervishoiu- ja sotsiaalteenuste järele. Vaestel võib olla raskusi nende teenuste kättesaadavusega ning see aitab kaasa nende eraldatusele tööturust, kuna nad on ise sunnitud hooldamisega tegelema hakkama. Poliitiline väljakutse, millega tuleb jällegi tegelda survestatud eelarve tingimustes, on tagada piisav kõrgetasemeline, tõhus ning taskukohane hooldusteenus.\nKomisjonil on kavas: esitada 2011. aastal valge paber pensionide kohta, et ühiselt käsitleda pensionide jätkusuutlikkust ja piisavust kriisijärgses kontekstis; käivitada 2011. aastal täisväärtusliku eluperioodi pikendamist käsitlev Euroopa innovatsioonipartnerlus ning toetada aktiivsena vananemise Euroopa aasta 2012. raames aktiivsena vananemise algatusi kõigil tasanditel; töötada valdkondlikul tasandil välja Euroopa vabatahtlik sotsiaalteenuste kvaliteediraamistik, sealhulgas ka pikaajalise hooldust ja kodutust käsitlevas valdkonnas; teha hinnang tervisekulutuste tõhususe ja tulemuslikkuse kohta, sealhulgas seoses teatises „Solidaarsus ja tervishoid: tervisealase ebavõrdsuse vähendamine Euroopa Liidus” rõhutatud probleemidega; esitada 2011. aastal seadusandlik algatus, et tagada juurdepääs teatavatele põhilistele pangateenustele ning teha üleskutse pangandussektorile esitada eneseregulatsiooni algatus, millega parandataks pangale makstavate tasude läbipaistvust ja võrreldavust. |\n- Haridus- ja noortepoliitika\nHaridusel ja koolitusel on otsene mõju sellele, mis inimestest saab ja mida nad teevad. Haridus ja koolitus peaksid olema sotsiaalselt ülespoole liikumise toetamise vahendiks ning peaksid mitte tugevdama, vaid pigem katkestama ebasoodsas ja ebavõrdses olukorras olemise tsükli. Koolieelne haridus on arvatavasti kõige olulisem tegur põlvkonnast põlvkonda edasikanduva vaesuse nõiaringi peatamiseks ning see on ka kõige rohkem tagasi andev investeering. Investeerides kõrgetasemelisse väikelaste haridusse ja hoidu võib anda kõigile eluks tugeva alguse. Liikmesriigid on seadnud sihiks, et 95 % lastest neljanda eluaasta ja kohustusliku hariduse alguse vahel peaksid osa saama väikelaste haridusest ja hoiust.\nKomisjon teeb koostööd liikmesriikidega, et muuta haridus- ja koolitussüsteemid kaasavamateks kõigil tasanditel ja kõigile vanuserühmadele (alg- ja keskkooli tasandil, kõrghariduses, kutsehariduses ning täiskasvanute õppes). Pikaajalises perspektiivis on Euroopa 2020. aasta strateegia kohaselt koolist väljalangemise vähendamine vähem kui 10 %-ni väga suur panus vaesuse vähendamisse, kuna piisav oskuste ja pädevuste (sealhulgas digitaalsete pädevuste) tase on möödapääsmatu selleks, et noor inimene tänapäeval tööturul tööd leiaks. Muret teeb üha kasvav selliste noorte arv, kes ei õpi ega tööta, mis rõhutab vajadust kiirendada noori toetavate laiaulatuslike poliitiliste meetmete väljatöötamist, nagu on kokku lepitud Euroopa noortestrateegias 2010–2018  . Postindustriaalses ühiskonnas on eelkõige eemalejäänud noortega tegelemiseks vaja sihipäraseid lähenemisviise, et käsitleda noorte täiskasvanuks saamisega kaasnevaid üha raskemaid probleeme. Juhtalgatuses „Noorte liikuvus” tehakse ettepanekud noorte tööhõive parandamiseks ning luuakse seos ühelt poolt hariduse ja koolituse ning teiselt poolt tööturu vahel.\nKomisjonil on kavas: esitada 2011. aastal teatis ja nõukogu soovituse ettepanek meetmete kohta, et võidelda koolist väljalangemise vastu ning käivitada laiaulatsulik algatus kõigil hariduse tasanditel selliste meetmete väljatöötamiseks, mis aitavad tõhusamalt ebasoodsate olude nõiaringist välja murda; esitada 2012. aastal laste vaesust käsitlev soovitus, milles kavandatakse ühtsed põhimõtted ja tõhusad seirevahendid varases lapseeas tekkiva vaesuse ennetamiseks ja selle vastu võitlemiseks. |\n- Sisseränne ja sisserändajate integreerimine\nSisserände juhtimine ja sisserändajate integreerimine on tõusnud olulisele kohale Euroopa Liidu ja liikmesriikide poliitikas. Rohkem kui 30 miljonit inimest, ehk 6,4 % ELi liikmesriikide elanikkonnast on sisserändajad. Kaks kolmandikku neist on kolmandate riikide kodanikud. Kuna sisseränne võib aidata lahendada suure osa Euroopa majanduse, demograafia ja konkurentsivõimega seotud probleemidest, on kõikehõlmava ja tõhusa integratsioonipoliitika raamistiku loomine olulise tähtsusega. Uude ühiskonda integreerumine on väga keeruline protsess, mis eeldab jõupingutusi mitmes valdkonnas. See eeldab juurdepääsu tööturule, eluasemele, avalikele teenustele (eriti hoolekande- ja haridusteenusele) ja erateenustele (pangandus, kindlustus), sotsiaalsete ja kultuurisidemete loomist ühiskonnaga ning osalemist poliitilistes protsessides. On rohkelt tõendeid, et sisserändajate seas kandub ebasoodne olukord ühelt põlvkonnalt teisele. Lisaks kogeb ka sisserändajate teine ja kolmas põlvkond diskrimineerimist tööturule pääsemisel ning juurdepääsul kaupadele ja teenustele. Euroopa sotsiaalse ühtekuuluvuse seisukohalt on tähtis tulla integreerimisega edukalt toime, see on tihedalt seotud ka Euroopa hoolekandesüsteemide tulevikuga. Euroopa 2020. aasta strateegia sotsiaalse kaasamise ja ühtekuuluvuse eesmärkide saavutamine sõltub ELi ja liikmesriikide suutlikkusest sobitada kokku oma sotsiaal- ja rändepoliitika.\n2011. aastal esitab komisjon Euroopa uue integratsioonikava, et toetada paremini liikmesriikide jõupingutusi tagada erineva kultuurilise, usulise, keelelise ja etnilise taustaga kolmandate riikide kodanikele võimalus osaleda aktiivselt Euroopa majandus- ja ühiskonnaelus. |\n- Sotsiaalne kaasamine ja diskrimineerimise vältimine\nSotsiaalse kaasamine meetmed peavad sobituma diskrimineerimise vältimise poliitikaga , sest paljude elanikkonna rühmade ja üksikisikute puhul on vaesus ja puudus sageli seotud piiratud juurdepääsuga sellistele võimalustele ja õigustele, mis on teistele rühmadele kättesaadavad. Diskrimineerimise vältimine ja inimõiguste tagamine on ELi õiguskorras muutunud üha tähtsamaks, kuid ELi diskrimineerimisvastaste õigusaktide täielik rakendamine riikide tasandil vajab toetust asjakohaste poliitikavaldkondade ja konkreetsete meetmete raames. Selleks et leida lahendused konkreetsetele probleemidele, mis mõjutavad suurt osa Euroopa elanikkonnast, peavad sotsiaalse kaasamise ja diskrimineerimise vältimise meetmed olema omavahel tihedalt seotud.\nSelleks et likvideerida erinevus meeste ja naiste töötasude osas, mis on jälgitav enamikes vanuserühmades ning mis on nii töötavate kui ka mittetöötavate naiste suurema vaesusmäära põhjus, on vaja võtta soolist võrdõiguslikkust tagavaid meetmeid, mis on kooskõlas naiste ja meeste võrdõiguslikkuse tagamise strateegiaga (2001–2005). Üksikemade ja eakate naiste puhul on vaesusrisk märkimisväärselt suurem.\nPuuetega inimeste diskrimineerimise ja tõrjutuse vältimine eeldab samuti mitme poliitikavaldkonnaga seotud meetmete võtmist. Praegu kasutatavad vaesusnäitajad ei võta arvesse asjaolu, et sissetulek, mis tagab inimväärse elu tervele inimesele, ei pruugi olla piisav puudega inimese puhul, kes peab oma igapäevatoimingutes tulema toime täiendavate tõketega. Euroopa uue puuetealase strateegia 2010–2020 eesmärk on kõrvaldada tõkked, mis ei lase 80 miljonil puuetega eurooplasel teistega võrdsetel alustel ühiskonnas osaleda.\nPeaaegu kõikides valdkondades on vaimse tervise häiretega inimesed ühiskonnas kõige tõrjutumad ning puutuvad pidevalt kokku sildistamise, diskrimineerimise ja tõrjutusega, mis takistab tervise- ja hooldusteenuste kättesaadavust ja elukvaliteedi parandamist. Vaimse tervise ja heaolu Euroopa pakt saab kaasa aidata, et määrata kindlaks, mida saavad sotsiaal- ja tervisepoliitika kujundajad koostöös ära teha, et edendada vaimse tervise häiretega inimeste sotsiaalset kaasamist.\nTeatavate etniliste vähemuste, näiteks romade , vaesus ja marginaliseerumine on suurenenud.Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti poolt 2009. aastal seitsmes liikmesriigis tehtud uuringus diskrimineerimise kohta selgus, et pooled vastanud romadest on eelneva 12 kuu jooksul kokku puutunud diskrimineerimisega ning viiendik neist oli langenud rassistlike kuritegude ohvriks. Paljude romade eluasemed on ebakvaliteetsed ja asetsevad muust kogukonnast eraldi. Romade lapsed õpivad sageli erikoolides, nende õpitulemused on kehvad ja nad langevad varakult koolist välja. Komisjon kutsus liikmesriike üles koostama riiklike reformikavade raames romade kaasamise riiklikud tegevuskavad, mis aitaksid kaasa vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuste vähendamise eesmärgi saavutamisele.\nKodutus ja eluasemevõimaluste puudumine on ilmselt tänases ühiskonnas vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse kõige äärmuslikumad ilmingud. Kuigi juurdepääs taskukohasele eluasemele on põhivajadus ja -õigus, on selle õiguse tagamine paljudes liikmesriikides veel tõsine probleem. ELi sotsiaalse hõlvamise strateegias pööratakse suurt tähelepanu asjakohaste ja sidusate lahenduste leidmisele nii kodutuse ennetamiseks kui ka sellise olukorra lahendamiseks.\nKomisjonil on kavas: koostada 2011. aastal romasid käsitlevate riiklike integratsioonistrateegiate ELi raamistik; kiirendada tegevust naiste majandusliku sõltumatuse edendamiseks; see on naiste ja meeste võrdõiguslikkuse tagamise strateegia (2010–2015) üks viiest prioriteedist; võtta asjakohased Euroopa puuetealase strateegia 2010–2020 järelmeetmed, seades eesmärgiks eelkõige kõrvaldada puuetega inimeste ees seisvad konkreetsed probleemid ja tõkked, mis takistavad neil oma õigusi täies ulatuses kasutada; määrata kindlaks meetodid ja viisid tegevuse jätkamiseks kodutust ja eluasemevõimaluste puudumist käsitlevate probleemide lahendamisel, võttes arvesse 2010. aasta detsembris toimunud konsensuskonverentsi tulemusi. |\n- Valdkondlikud meetmed\nELi meetmete ja finantsinstrumentide puhul tuleb rohkem arvesse võtta võrguteenuste (transport, energeetika, IT jm) tähtsust kohalike ja piirkondlike erinevuste vähendamisel ning sotsiaalse kaasamise edendamisel. Juurdepääs kõnealustele teenustele ja nende taskukohasuse tagamine on muutunud arenenud ühiskonnas esmatähtsaks. See osutab vajadusele võtta sotsiaalseid eesmärke igakülgselt arvesse mitmesuguste poliitikavaldkondade , ka siseturu- ja tarbijapoliitika puhul\nInternetiajastul suurendab juurdepääs info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kasutamisele tööalast konkurentsivõimet ja loob lisavõimalusi, laiendab kaasatust kohalikku kogukonda, võimaldab kasutada veebipõhiseid avalikke teenuseid ja tagab juurdepääsu kaasaegsele ja tõhusale hooldusele, lihtsustades seeläbi sotsiaalset kaasamist. Seega peab pidevalt vähendama digitaalset lõhet, edendades ebasoodsas olukorras olevate inimeste digitaalpädevusi ja -oskusi ning korrapärast internetikasutamist. Samuti tuleb esmatähtsates valdkondades (tööhõive, elamumajandus, tervise- ja muud sotsiaalsed teenused) osutada kaasavaid ja eesmärgistatud veebipõhiseid avalikke teenuseid, et avardada eelkõige haavatavate rühmade võimalusi. Digitaalse lõhe edasise suurenemise ennetamisel on tähtis roll haridusel.\nKasvavad energiahinnad võivad tekitada ELi kodanikele probleeme. Energiapoliitika peab ka edaspidi arvestama tarbijate vajadustega ning vajaduse korral vähendama kütteostuvõimetuse ohtu. Selles kontekstis on hästi toimiv siseturg ja energiatõhususe meetmed tarbijate jaoks olulise tähtsusega. Haavatavamad rühmad on kütteostuvõimetuse eest paremini kaitstud, kui liikmesriigid rakendavad energiat käsitlevaid ELi kehtivaid õigusakte täies mahus ning kasutavad innovatiivseid ja energiatõhusaid lahendusi.\nKõige haavatavamate rühmade juurdepääsu finantsteenustele saab toetada siseturu- ja tarbijapoliitika kaudu. Majanduslik tõrjutus võib takistada inimestel töö saamist, ettevõtte loomist ja juurdepääsu muudele teenustele. Nii riiklike kui ka Euroopa ametimetiasutuste kohus on tagada juurdepääs põhilistele finantsteenustele.\nVaesuse vastasel võitlusel on otsustav osa ELi tööhõive- ja sotsiaalpoliitikaalases välistegevuses . Alates milleeniumi arengueesmärkide vastuvõtmisest on EL koos rahvusvaheliste organisatsioonide ja foorumitega üha rohkem toetanud arenguriikide jõupingutusi vaesuse leevendamiseks, eelkõige juurdepääsu kaudu algharidusele, veele või terviseteenustele ning inimväärsete töökohtade loomisega, samuti kaubanduspoliitika kaudu ning demokraatia ja hea valitsemistava tugevdamise kaudu. Inimväärsete töökohtade tagamine kõikidele on olulise tähtsusega vaesuse vähendamisel ja sotsiaalse kaasamise edendamisel. Komisjon arendab ka edaspidi poliitilist dialoogi ELi strateegiliste partnerite ja rahvusvaheliste ühendustega, nagu ILO, G20, G8 ja ÜRO.\nKomisjon tagab ELi laienemise ning Euroopa naabruspoliitika raames, et asjaomased riigid võtaksid arvesse käesoleva tegevuskava eesmärke.\nPoliitika parem koordineerimine eeldab poliitikameetmete sotsiaalse mõju hoolikat hindamist ning võimalike kahjulike sotsiaalsete tagajärgede minimeerimist võrdse kohtlemise toetamiseks ja vaesuse kõrvaldamiseks võetud meetmetega Euroopa Komisjon on kehtestanud nõude koostada üksikasjalik hinnang kõikide tähtsamate algatuste ja õigusaktide ettepanekute mõju kohta, sh sotsiaalvaldkonnas. Komisjonil on kavas täiustada ja parandada mõjuhinnangute kvaliteeti, et sotsiaalset mõõdet võetaks piisavalt arvesse. Seepärast on oluline, et muud ELi institutsioonid, kui nad muudavad komisjoni ettepanekuid, ning liikmesriigid riiklikul tasandil hindaksid oma ettepanekute sotsiaalset mõõdet.\n3.2. ELi rahalise abi suunamine sotsiaalse kaasamise ja sotsiaalse ühtekuuluvuse saavutamisele\nEelarve läbivaatamine ja Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärgid\n2010. aasta oktoobris algatas Euroopa Komisjon ELi eelarve läbivaatamise . Võttes arvesse kaasavat majanduskasvu, rõhutas komisjon, et ühtekuuluvuse rahastamisel tuleb lähtuda Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkidest. Ühekuuluvuspoliitika peab tagama Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide elluviimise ning reaalsed tulemused kodanike igapäevaelus.\nEelarve läbivaatamisel osutati solidaarsuse tähtsusele ning kinnitati, et kõige haavatavamate rühmadega arvestamine mõjutab positiivselt majanduskasvu ning on kõikidele kasulik. Lisaks rõhutati, et eelkõige peavad kulutused olema arukad . Lisaks olemasolevatele meetmetele on vaja innovatiivseid lähenemisviise , mis aitaksid tagada avaliku sektori sotsiaalvahendite säästliku, tõhusa ja õiglase kasutamise.\nVõttes arvesse komisjoni järgmise aasta ettepanekut järgmise mitmeaastase finantsraamistiku kohta, vaadatakse ELi finantsinstrumendid läbi, juhindudes eelarve läbivaatamise põhieesmärkidest ja põhimõtetest. Vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastase võitluse Euroopa tegevusprogrammi raames on kõige sobilikum kasutada Euroopa Sotsiaalfondi ja Euroopa Regionaalarengu Fondi vahendeid, kuid oluline roll on ka Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondil ja ühenduse muudel eelarvevahenditel.\nELi vahendite kasutamine\nIgal aastal saab 5 miljonit töötut ja ligikaudu miljon haavatavatesse rühmadesse kuuluvat inimest otsetoetusi Euroopa Sotsiaalfondist, mis on Euroopa peamine rahastamisvahend tööhõive ja sotsiaalse kaasamise toetamiseks. Programmiperioodil 2007–2013 on sotsiaalse tõrjutuse vastase võitlusega seotud projektidele eraldatud rohkem kui 10 miljardit eurot, sellele lisandub veel riiklik rahastamine. Euroopa Sotsiaalfondist (ESF) kaasrahastatakse projekte, mille eesmärk on aidata tööturult enim tõrjutud haavatavaid või ebasoodsas olukorras olevaid inimesi (kelle juurdepääs tööturule on piiratud näiteks vähese koolituse, puude või diskrimineerimise tõttu), pikaajalisi töötuid, eakaid töötajaid ja töö kaotanud inimesi.\nESFi kohandatakse vastavalt Euroopa 2020. aasta strateegia uuele raamistikule, et fond saaks täita igakülgselt oma rolli tööks vajalike oskuste tagamisel ja vaesuse vähendamisel ning kasutada rahalisi vahendeid eelnevalt kindlaks määratud mahus. Toetuse taotlejatele, eelkõige vabaühendustele ja kohalikele partnerlustele tuleb tagada lihtsustatud juurdepääs rahastamisele konkreetset olukorda arvesse võtvate toetuskavade kaudu. Et toetada integreeritud suuniste igakülgset rakendamist, peaksid ESFist rahastatavad liikmesriikide meetmed käsitlema kindlasti sotsiaalset kaasamist ja vaesuse vähendamist. Rohkem tähelepanu tuleb pöörata vahendite sihipärasele kasutamisele mitte ainult teatavate elanikkonnarühmade vaid ka teatavate mahajäänud piirkondade toetamisel. Vaesuse vastase võitluse integreeritud lähenemisviisi tuleks veelgi tõhustada ning võimaldada fondidel investeerida sotsiaalsesse infrastruktuuri, kui see on vajalik ESFi vahenditest rahastatavate sotsiaalpoliitiliste meetmete edukaks rakendamiseks. ESF võiks uuenduslike meetoditega kaasa aidata erasektori vahendite ulatuslikumale kasutamisele sotsiaalse kaasamise toetamisel. Peale selle võiks liikmesriikidelt nõuda, et nad määraksid kindlaks diskrimineerimisohus rühmad ning soovitada neil eraldada konkreetsed vahendid meetmete rahastamiseks selles valdkonnas. ESFi algatusi integratsiooni valdkonnas toetatakse praegu sisserändajate puhul kolmandate riikide kodanike integreerimise Euroopa fondi ning pagulaste puhul Pagulaste Fondi vahenditega.\nESFi kõrval on PROGRESS i programmi eesmärk tagada, et ELi sotsiaalpoliitika oleks orienteeritud esmatähtsate poliitiliste ülesannete lahendamisele. Programmi raames toetatakse liikmesriike, et tagada nendepoolsete kohustuste täitmine rohkemate ja paremate töökohtade loomisel, vaesuse ja tõrjutuse vastu võitlemisel, kõigile võrdsete võimaluste tagamisel ning ELi sotsiaalvaldkonna õigusaktide rakendamisel. PROGRESSi programm on vahend, mis on kujundanud ja koondanud ELi koostööd sotsiaalvaldkonnas ning edendab jätkuvalt vastastikust õppimist ja sotsiaalset innovatsiooni.\nNii EL kui ka Euroopa Investeerimispank on mõlemad võtnud kohustuse investeerida 100 miljonit eurot Euroopa mikrokrediidirahastusse „Progress” . Rahastu eesmärk on anda järgneva 10 aasta jooksul ligikaudu 500 miljoni euro ulatuses mikrolaene. Mikrorahastamine on oluline vahend füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemise ning mikroettevõtete loomise stimuleerimiseks ning võib mängida olulist rolli nii sotsiaalse kaasamise kui ka töökohtade loomise edendamisel. ELi sotsiaalse kaasamise eesmärkide saavutamine sõltub ka Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF) praegusest ja tulevasest tegevusest ning struktuurist. Vaeste ja sotsiaalselt tõrjutud inimeste probleemid sõltuvad piirkonnast, kus nad elavad, ning tegevusprogrammi üks peamisi eesmärke on tagada sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus.\n2010. aasta novembris vastu võetud viiendas ühtekuuluvusaruandes on esitatud Euroopa peamistele prioriteetidele keskenduva tulevase ühtekuuluvuspoliitika põhisuunad. See võimaldab luua tihedama seose sotsiaalmeetmete ja piirkondliku kava vahel .\nPärast 2013. aastat peaks struktuurifonde käsitlevad määrused toetama ESFi ja ERFi koordineeritud investeeringuid integreeritud lähenemisviisi rakendamiseks. Erinevuste vähendamine ja pidev võitlus sügava vaesusega, eelkõige linnades, nõuab tulevikus majandus-, sotsiaal- ja keskkonnaaspekte hõlmavaid sihipärased meetmeid. Neid meetmeid tuleb tihedalt koordineerida ESFi meetmetega. Ilma et see piiraks tulevasi ettepanekuid struktuurifondide tegevuse kohta pärast 2013. aastat, jätkatakse tihedas koostöös muude rahastutega kõnealuste meetmete toetamist ERFi vahenditest, investeerides peamiselt haridusse ning sotsiaal- ja tervisekaitse infrastruktuuri eelkõige vaeseimates piirkondades.\nKuigi suurem osa ebasoodsas olukorras olevatest inimestest elab suurtes linnakeskustes, on nende osatähtsus suurem maapiirkondades ning geograafiliselt eraldatud piirkondades ja kogukondades. Mõnes liikmesriigis on vaesusrisk maapiirkondades kaks korda suurem kui linnades. Euroopa Liit evib aktiivset maaelu arengu poliitikat, mida toetatakse Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) kaudu. Fond aitab kaasa sotsiaal- ja haridusvaldkonna infrastruktuuri ning teenuste edendamisele ning üldisemalt inimkapitali arendamisele maapiirkondades. Viimastel aastatel on poliitiline sekkumine maaelu arengusse üha enam seotud sotsiaalse kaasamise eesmärkidega; see võiks olla abiks ka maapiirkondades elavatele romade kogukondade toetamisel. Struktuurifondi nii maa- kui ka linnapiirkondadele suunatud toetusmeetmete sünergiat tuleb veelgi suurendada.\nTeadusuuringute raamprogrammi kaudu toetatakse ka Euroopa süvendatud sotsiaalmajanduslike uuringute edendamist, eelkõige uue metoodika ja edunäitajate väljatöötamist ning teadusuuringute infrastruktuuri loomist.\nLähtuvalt eelarve läbivaatamisest on Euroopa Sotsiaalfondi vahendid ette nähtud selleks, et toetada liikmesriikide jõupingutusi Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide, sh vaesuse vähendamise eesmärkide saavutamiseks. See eeldab, et sotsiaalse kaasamise edendamiseks tuleks ette näha asjakohased vahendid ja sidusrühmadele tuleks tagada parem juurdepääs nendele vahenditele. Komisjon seab eesmärgiks lihtsustada väikeste organisatsioonide juurdepääsu üldistele toetustele ja parandada mitmete asjaolude tõttu ebasoodsas olukorras olevate ja kõrge vaesusriskiga rühmade juurdepääsu rahastamisele. Kooskõlas viiendas ühtekuuluvusaruandes esitatud ettepanekutega, esitab komisjon 2011. aastal ettepaneku pärast 2013. aastat kohaldatava ELi uue ühtekuuluvuspoliitika õigusliku raamistiku kohta, millega lihtsustatakse kohalike organisatsioonide juurdepääsu struktuurifondidele ning tagatakse ELi fondidest rahastatavate meetmete sünergia ja vastastikune täiendavus, et edendada kogukonnapõhist lähenemisviisi (sh linnade taaselustamisel). Komisjon esitab pärast 2013. aastat kohaldatava ELi uue ühtekuuluvuspoliitika ühise strateegilise raamistiku, millega tagatakse Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ja Kalanduse Arendusrahastu meetmete järjepidevus ja vastastikune täiendavus. Ühises strateegilises raamistikus määratakse kindlaks ELi prioriteedid, et täita Euroopa vaesuse vähendamise eesmärki ning viia ellu käesoleva juhtalgatuses kavandatud meetmed. |\n- 3.3. Tõendusmaterjalil põhinev sotsiaalse innovatsiooni ja reformi strateegia\nEL on juba mitu aastat toetanud liikmesriikide sotsiaalmeetmete uuendamist ja ajakohastamist vastastikuste eksperdihinnangute, vastastikuse õppimise ning teabevahetuse ja heade tavade vahetamise kaudu, mis aitab poliitikat paremini kujundada ja suunata. Siiski tuleks piiriülesele teadmiste vahetamisele kasuks, kui uute meetmete puhul kohaldataks sagedamini teaduslikke katse- ja hindamismeetodeid.\nSageli on valitsuste sotsiaalpoliitika programmide puhul puudus kindlatest andmetest nende tõhususe või ebatõhususe kohta. Tõendusmaterjalile toetuv sotsiaalne innovatsioon, eriti kui see toimub sotsiaalse eksperimendi vormis, võib olla mõjus vahend struktuurireformide suunamisel, mis on vajalikud Euroopa 2020. aasta aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia rakendamiseks.\nSotsiaalne eksperiment hõlmab tavaliselt väikesemahulist projekti, mille eesmärk on uuenduste (või reformide) katsetamine enne nende üldist kohaldamist Uuenduste mõju hindamisel kasutatakse rahvastiku valimit võrdlemist kontrollrühmaga, kellel on sarnased sotsiaalmajanduslikud näitajad, kuid kelle suhtes kohaldatakse kehtivat korda. Alates 70ndatest aastatest on sotsiaalseid eksperimente tehtud mitmes riigis, et hinnata riiklike meetmete või programmide kavandatavaid muudatusi. Kõnealuseid eksperimente on korraldatud mitmete sotsiaalvaldkonnaga seotud meetmete puhul, nagu tööturule naasmist toetavad programmid, terviseteenuste osutamine, iseseisvat toimetulekut lihtsustavad tehnoloogiad, kodutute aitamine, haridus, väikelaste areng, juurdepääs kommunaalteenustele, aktiivne pensionipõlv jne. Enamasti on eksperimente kasutatud selleks, et hinnata haavatavatele rühmadele suunatud meetmeid.\nSotsiaalsed eksperimendid eeldavad põhjalikku ettevalmistamist ja meetmete valikut. Programmid peavad olema piisava ulatusega, et nad oleksid poliitiliselt asjakohased, ning keskenduma valdkondadele, kus tõendusmaterjal osutab poliitiliste muudatuste vajadusele. Üldistuste tegemiseks peab programm vastama täpselt kindlaks määratud hindamisstandarditele, et tagada selle tulemuste kohaldatavus ka muudes tingimustes. Sellest tulenevalt võivad esile kerkida keerulised küsimused, mis on seotud metoodika valikuga ja mõnikord ka eetikaga.\nEuroopa sotsiaalse innovatsiooni algatus aitaks märkimisväärselt tõhustada liikmesriikide jõupingutusi sotsiaalpoliitika uuendamiseks ja ajakohastamiseks. Algatuse eesmärk oleks tagada Euroopa parim oskusteave sotsiaalse eksperimendi meetodite väljatöötamise, rakendamise ja hindamise alal. See võimaldaks liikmesriikidel kasutada lisaks riiklikele vahenditele ka ELi vahendeid ning tagaks teadmiste laialdasema leviku.\nLisaks PROGRESSi programmile saaks uuenduslike meetmete katsetamist rahastada ka Euroopa Sotsiaalfondi (ESF) vahenditest. ESF võiks ühtlasi koostada ka raamistiku sotsiaalse innovatsiooni süvalaiendamiseks.\nKomisjon käivitab 2011. aastal algatuse mitme Euroopa rahastu kaasamiseks, et edendada tõendusmaterjalil põhinevat sotsiaalset innovatsiooni, mis esialgu keskendub ilmselt sotsiaalabiskeemidele. Kõnealune algatus hõlmab: Euroopa tipptasemel pädevusvõrgustiku loomist, et edendada suutlikkust sotsiaalse innovatsiooni programme koostada ja hinnata; Euroopa teadusprojekti loomist sotsiaalse innovatsiooni valdkonnas, et töötada välja toimivad meetodid ja konkreetsed mõju hindamise viisid; ühiste põhimõtete kindlaksmääramist poliitiliste uuenduste (või reformide) katsetamiseks ette nähtud väikeprojektide kavandamiseks, rakendamiseks ja hindamiseks enne nende üldist kohaldamist (sotsiaalsed eksperimendid); teavitamist ja teadlikkuse suurendamist seoses toimuva sotsiaalse innovatsiooniga; kõrgetasemelise juhtivkomitee loomist, kelle ülesanne on anda nõu ja suuniseid meetmete väljatöötamiseks. |\n- 3.4. Partnerluse edendamine ja sotsiaalse ettevõtluse toetamine\nSidusrühmade kaasatuse laiendamine ja edendamine\nEuroopa 2020. aasta strateegia raames luuakse uus partnerlus Euroopa institutsioonide, liikmesriikide ning kõikide Euroopa, riigi, piirkonna ja kohaliku tasandi sidusrühmade vahel. Uus algus võimaldab parandada praeguse partnerluse struktuuri ning mis veelgi olulisem, laiendada partnerlust ja kaasata uusi toimijaid.\nELi meetmete peamine eesmärk on endiselt riigi, piirkonna ja kohalike asutuste tegevuse toetamine. Just kõnealused asutused tegelevad meetmete rakendamisega ning on sotsiaalse innovatsiooni valdkonnas tunnustatud „inkubaatorid”. Nende kaasamine, eelkõige regioonide komitee ja peamiste Euroopa võrkude ja riiklike organisatsioonide kaudu, võimaldab pöörata rohkem tähelepanu vaesuse territoriaalsele mõõtmele ning suurendada ELi rahastute vahendite sünergiat.\nSotsiaalpartneritel on samuti oluline roll juurdepääsu tagamisel tööturule. Sotsiaalpartnerid peaksid olema selle strateegia keskmes ning komisjon toetab neid haavatavate rühmade tööturule kaasamise raamlepingute tõhusal rakendamisel.\nVaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastase võitluse oluliseks jõuks on saanud vabaühendused , kes edendavad korrapärast dialoogi ametiasutustega. Siiski on nende tegevuse ajakava ja mõju Euroopa tasandil väga ebaühtlane ning tegevuse tõhusus võib pingelise eelarve korral ohtu sattuda. Seepärast on vajalik Euroopa tasandil toimivat partnerlust tugevdada ja stabiliseerida ning edendada jätkusuutlikku kaasamist riiklikul tasandil. Tõrjutust käsitlevate meetmete tähtsaim eesmärk on vaesuse tõttu kannatavate inimeste kaasamine; see oleks ühtlasi nii isikliku vastutuse suurendamise vahend kui ka juhtimismehhanism. EL näitab eeskuju ning jätkab teadmiste ja parimate tavade tutvustamist selles valdkonnas.\nKomisjon toetab programmi PROGRESS raames korrapärast teabevahetust ja partnerlust võimalikult paljude sidusrühmade vahel konkreetsetes prioriteetsetes valdkondades, nagu aktiivne kaasamine, laste vaesus, romade kaasamine, kodutus ja finantsalane kaasamine. Komisjon koostab soovituslikud suunised sidusrühmade kaasamiseks vaesust ja tõrjutust vähendavate meetmete ja programmide väljatöötamisel ja rakendamisel ning komisjon toetab kõnealuste meetmete rakendamist riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil. |\nSotsiaalse ettevõtluse võimaluste ärakasutamine\nSotsiaalse ettevõtluse algatuste arv on kõikjal Euroopas kasvanud ning see pakub innovatiivseid lahendusi esilekerkivate sotsiaalsete vajaduste ja probleemide jaoks, millele ei suuda lahendusi leida ei riik ega turg. Kuid selliste algatuste toetamine võib kahjustada turu ladusat ja õiglast toimimist. Mitmed liikmesriigid on koostanud raamistikud ja võtnud vastu õigusaktid, et täpsustada ülesandeid ja suhteid ning tagada vajalik õiguslik, sotsiaalne, administratiivne ja rahaline toetus. Et sammu pidada, püüab EL parandada oma õigus- ja haldusraamistikku , et sotsiaalne ettevõtlus annaks oodatud tulemusi ning toimiks tõhusalt kõikjal Euroopas.\nSotsiaalse ettevõtluse laiendamise nurgakivi on vabatahtlik tegevus . Ligikaudu 100 miljonit ELi kodanikku panustavad oma kogukonna hüvanguks aega, oskusi ja ka raha. Vabatahtlik tegevus motiveerib inimesi, aitab tugevdada kogukondlikke sidemeid ning pakub tõrjututele teenuseid. Vabatahtlik tegevus arendab uusi oskusi, kodanikuvastutust ja parandab konkurentsivõimet. 2011. aasta on Euroopa vabatahtliku tegevuse aasta. Komisjoni ettepanek nimetada 2012. aasta aktiivsena vananemise Euroopa aastaks, annab võimaluse tõsta esile ja edendada eakate vabatahtlike panust ühiskonda. See on komisjoni 2011. aastaks kavandatud täisväärtusliku eluperioodi pikendamist käsitleva Euroopa innovatsioonipartnerluse üks põhieesmärke.\nSihtasutused on Euroopas laialt levinud. Sihtasutuste tegevus toetab vaesuse ja sotsiaalse tõrjutusega silmitsi seisvaid inimesi ja ärgitab neid ühiskonnas osalema. Sihtasutused tegelevad ka teadlikkuse suurendamisega ja uuringute korraldamisega, analüüsivad meetmeid, algatavad arutelusid ning annavad nõu meetmete muutmise või rakendamise kohta. Nende tegevus võib märkimisväärselt mõjutada vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse olukorda mitmes valdkonnas, nagu haridus, tööhõive, kultuur ja osalemine ühiskonnas, ning on suunatud mitmesugustele elanikkonna rühmadele Komisjonil on kavas esitada 2011. aasta lõpuks määruse ettepanek, et luua Euroopa sihtasutuse õiguslik vorm.\n10 % kogu Euroopa ettevõtetest kuulub sotsiaalse ettevõtluse sektorisse , mis annab tööd rohkem kui 11 miljonile tasustatud töötajale. Sotsiaalse ettevõtluse arengut pärsivad siiski mitmed õiguslikud ja praktilised küsimused, eelkõige on keeruline luua võrdsed võimalused sotsiaalsetele ettevõtetele ja nende kaubanduslikele konkurentidele. Juhtalgatuse „Innovaatiline liit” raames on välja kuulutatud sotsiaalse innovatsiooni katseprojekt, mille eesmärk on anda nõu ja luua võrgustatud „virtuaalkeskus” sotsiaalsete ettevõtete ning avaliku ja kolmanda sektori jaoks.\nEuroopa mitmekülgset ja kaasavat sotsiaalset ettevõtlust tuleb tugevdada ja julgustada ettevõtteid selles osalema, et luua veelgi kaasavam ühiskond ning edendada ettevõtete sotsiaalset vastutust. Selle eesmärgi saavutamiseks võib näiteks ettevõtteid ergutada võtma tööle ebasoodsas olukorras olevaid inimesi ja mitmekesisusega paremini toime tulema. Samuti tuleks avalike hangete puhul arvesse võtta sotsiaalset mõõdet.\nKomisjon toetab sotsiaalse ettevõtluse kui aktiivse kaasamise vahendi arendamist, pakkudes välja meetmed Euroopas tegutsevate sihtasutuste, vastastikuste ühingute ja ühistute õigusliku struktuuri kvaliteedi parandamiseks, käivitades 2011. aastal sotsiaalse ettevõtluse algatuse ja lihtsustades juurdepääsu asjakohastele ELi rahastamiskavadele. |\n3.5. Liikmesriikide meetmete koordineerimise edendamine\nEuroopa 2020. aasta strateegias pööratakse suurt tähelepanu sotsiaalsele mõõtmele. Strateegia uus parandatud juhtimisstruktuur võimaldab laiendada liikmesriikide kauaaegset koostööd sotsiaalkaitse ja sotsiaalse kaasamisega seotud meetmete koordineerimisel, eelkõige sotsiaalvaldkonna avatud koordinatsiooni meetodi raames.\nStrateegia peaeesmärk on vaesuse vähendamine , see eeldab poliitilist tahet ja vastutustunnet ning kiirendab märkimisväärselt sotsiaalsete näitajate kindlaks määramist. Komisjoni iga-aastane majanduskasvu analüüs (AGS) , mis esitatakse jaanuaris, sisaldab muu hulgas ka ülevaadet peaeesmärkide ja juhtalgatuste täitmisel tehtud edusammude kohta ning selles määratakse kindlaks prioriteetsed meetmed strateegia eesmärkide ja sihtide saavutamiseks.\nLiikmesriikidel palutakse esitada igal aastal oma riiklikus reformikavas üldise strateegia aruanne. Aruanne strateegia sotsiaalsete eesmärkide saavutamise kohta on kõnealuse reformikava lahutamatu osa. Riiklikus reformikavas tuleb kindlaks määrata riiklikud eesmärgid (sh vaesuse vastases võitluses) ning kavandatud viisid ja reformid nende saavutamiseks. Lisaks tuleb riiklikus reformikavas märkida, kuidas riigi ametiasutused kaasavad või kavatsevad kaasata kohalikke/piirkondlikke ametiasutusi ja asjakohaseid sidusrühmi reformikava koostamisse ja rakendamisse ning kuidas nad jagavad teavet Euroopa 2020. aasta strateegia ja riikliku reformikava kohta.\nKomisjon hindab liikmesriikide edusamme strateegia eesmärkide (sh vaesuse vastases võitluse eesmärkide) saavutamisel ning teeb vajaduse korral ning aluslepinguga antud pädevuse raames ettepaneku koos nõukoguga konkreetse riigi jaoks väljatöötatud soovituste kohta integreeritud suunistega hõlmatud valdkonnas. Integreeritud suuniste punktis 10 „Sotsiaalse kaasamise edendamise ja vaesuse vastu võitlemise kohta” nähakse ette tööhõive veelgi tihedamat seost sotsiaalmeetmete kavaga.\nSellest johtub, et sotsiaalvaldkonna avatud koordinatsiooni meetodi kaasamine Euroopa 2020. aasta strateegiasse loob ELi jaoks tugeva aluse sotsiaalvaldkonnas seatud eesmärkide saavutamiseks.\nSamas on tähtis, et sotsiaalvaldkonna avatud koordinatsiooni meetodi raames loodud vahendid täiendaksid Euroopa 2020. aasta strateegia juhtimisstruktuuri ning aitaksid kaasa uue strateegia eesmärkide paremale saavutamisele. Tuleb ette näha üksikasjalikud sätted, tagamaks õiget tasakaalu integratsiooni ja prioriteetide, järjepidevuse ja innovatsiooni, lihtsustamise ja vastutuse, koordineerimise ja subsidiaarsuse vahel. Seepärast on komisjonil kavas jätkata lähikuudel koostööd liikmesriikide ja tähtsamate sidusrühmadega, et leida lahendus, mis tagaks kaasatuse, kohustuste võtmise ja eesmärkide saavutamise.\nToetudes Euroopa 2020. aasta strateegia esimese poolaasta kogemustele arutab komisjon liikmesriikidega ning muude institutsionaalsete ja institutsioonide väliste osalejatega, kuidas oleks avatud koordinatsiooni meetodi töömeetodeid kõige lihtsam kohandada Euroopa 2020. aasta strateegia uue juhtimisstruktuuriga. Komisjon esitab enne 2011. aasta lõppu aruande, milles tehakse kokkuvõte uutest eesmärkidest ja järelmeetmetest. |\n4. VAESUSE JA SOTSIAALSE TÕRJUTUSE VASTU VÕITLEMISE EUROOPA AASTA 2010 MÕJUKUSE KASUTAMINE\nVaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa tegevusprogrammi loomine märgib uue etapi algust Euroopa sotsiaalse kaasamise ja sotsiaalse ühtekuuluvuse poliitikas. Programm tugineb poliitilisele tahtele luua uus Euroopa strateegia aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu tagamiseks ning kasutada ära vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aasta (2010) raames saadud poliitiline toetus.\nAasta jooksul korraldati kõikjal Euroopas tuhandeid üritusi ja algatusi, milles ELi, riigi ja kohaliku tasandi teavitamis- ja teadlikkuse tõstmise kampaaniate raames osalesid institutsioonid, valitsusasutused, sotsiaalpartnerid, kodanikuühiskonna organisatsioonid, meedia, loomeinimesed, koolid ja ülikoolid, poliitikud, eksperdid ja tavakodanikud. Sellise enneolematu osalemise raames esilekerkinud põhilised seisukohad on esitatud nõukogu deklaratsioonis, milles kampaania kokku võetakse.\nMuud ELi asutused (nõukogu ja parlament) ja ametid (eelkõige regioonide komitee ning majandus- ja sotsiaalkomitee) aitasid kaasa algatuse nähtavamaks muutmisele ja poliitilise mõju suurendamisele ning tegid ettepanekuid uute võimaluste loomiseks sidusrühmade kaasamiseks ja kogemuste vahetamiseks. Kõik nad nõustuvad, et Euroopa aastal alustatud dialoogi tuleb jätkata, et vahetada korrapäraselt kogemusi edusammude kohta vaesuse vastase võitluse eesmärgi saavutamisel.\nEuroopa aasta ühe olulisema õppetunnina teadvustati, kui tähtis on kodanike teadlikkus ja osalus, et Euroopa sotsiaalse hõlvatuse ja sotsiaalse ühtekuuluvuse eesmärgid asetuksid nähtavale ja väärilisele kohale Euroopa ja riikide tegevuskavades.\nTeine oluline õppetund oli, et Euroopa Liidu tasandil katsetatud uusi juhtimismudeleid ja -meetmeid saab edukalt rakendada riiklikul ja kohalikul tasandil. Selliselt toimides saab liit tõhusalt edendada mitmetasandilist juhtimist, mis on praeguste enneolematute väljakutsetega toimetulekuks otsustava tähtsusega.\nVaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa tegevusprogramm tagab asjakohase raamistiku, et Euroopa aasta jooksul omandatud juhtimis- ja osalemiskogemuse kasutamist ning laiendatud dialoogi saaks jätkata ja laiendada.\nKomisjon teeb koostööd ELi asutuste ja ametitega, et muuta iga-aastane vaesust ja sotsiaalset tõrjutust käsitlev ümarlauakohtumine ulatuslikumaks Euroopa tegevusprogrammi iga-aastaseks kohtumiseks, mis tooks kokku kõik asjaomased sidusrühmad. Kohtumine toimuks sügiseti, vaesuse vastu võitlemise rahvusvahelise päeva paiku. Iga-aastasel kohtumisel võetaks kokku peaeesmärgi saavutamisel tehtud edusammud, vaadataks üle tegevusprogrammi raames kavandatud meetmete rakendamine ning antaks soovitusi edasiseks tegevuseks. |\n- 5. KOKKUVÕTE\nTegevusprogrammi raames kavandatud peamised algatused ning ettevalmistavad ja kaasnevad meetmed on loetletud lisatud personali töödokumendis. Need hõlmavad poliitilist koordineerimist, dialoogi institutsionaalsete ja institutsioonide väliste osalejatega, rahastamist ning strateegilist partnerlust.\nLisaks Euroopa 2020. aasta strateegia juhtimismehhanismi kohasele korrapärasele aruandlusele ja iga-aastasele majanduskasvu analüüsile, vaatab komisjon 2014. aastal läbi tegevusprogrammi rakendamise, et kohandada seda vastavalt uuele mitmeaastasele finantsraamistikule.\nJoonis 1a: vaesusriski määr ja kogurisk vanuse ja tööhõiveseisundi lõikes; 2005–2008\nJoonis 1b: Vaesusriski määr liikmesriigiti 2008\nAllikas: EL-SILC (2008)\nJoonis 2: Suures materiaalses puuduses elavate inimeste osatähtsus liikmesriigiti 2008\nJoonis 3: töötute leibkonnas elavate 0–59aastaste inimeste osatähtsus liikmesriigiti;2008\n 1. lisas on selgitatud nende näitajate mõisteid ning kirjeldatud nende taset ELi riikides.\n Komisjoni soovitus tööturult tõrjutud isikute aktiivse kaasamise kohta (2008/867/EÜ), mis sisaldab nõukogu järeldustega heaks kiidetud aktiivse kaasamise ühiseid põhimõtteid tõhusamaks vaesuse vastu võitlemiseks (17. detsember 2008).\n Näiteks arendades ELi tasandil asjakohaseid vahendeid nägemis- ja kuulmispuudega inimeste juurdepääsu parandamiseks toodetele ja teenustele.\n ELi põhiõigusi käsitlev uuring ELi vähemuste ja diskrimineerimise kohta – Romad – November 2009.\n Vt uuringut IKT sotsiaalse mõju kohta (Study on the Social Impact of ICT), Euroopa Komisjon 2010, http://ec.europa.eu/information_society/eeurope/i2010/docs/eda/social_impact_of_ict.pdf.\n Vaesusriski määr lähtub Euroopa Ülemkogu poolt 1975. aastal kinnitatud vaesuse määratlusest, mille kohaselt on vaene „isik või leibkond, kelle sissetulek on nii väike, et see ei taga elukohariigis minimaalset vastuvõetavat elatustaset.” Vaesusriski künnis on 60 % riigi keskmisest ekvivalentsest kasutada jäävast sissetulekuosast (pärast sotsiaalsiirdeid).\n Suures materiaalses puuduses elavate inimeste puhul peab üheksast ebasoodsast tingimusest olema täidetud vähemalt neli: inimesed ei suuda i) tasuda üüri või kommunaalteenuste arveid, ii) hoida oma kodu piisavalt soojana, iii) toime tulla ootamatute kuludega, iv) ülepäeviti süüa liha, kala või samaväärseid proteiinirikkaid tooteid, v) puhata kord aastas nädal aega väljaspool elukohta, vi) soetada autot, vii) soetada pesumasinat, viii) soetada värviteleviisorit või ix) soetada telefoni.\n Väga väikese tööhõivega leibkondades elavad inimesed on 0–59aastased inimesed, kes elavad leibkondades, kus täiskasvanud töötasid eelmise aasta vältel vähem kui 20 % võimalikust tööajast.


Juhtkiri: Isamaa valikud ja komistuskivid - Juhtkiri - Tänane leht\nJuhtkiri: Isamaa valikud ja komistuskivid\n31. oktoober 2016, 10:20 2 min lugemist\nPresidendivalimistel sirgjooneliselt oma rida ajanud ja edu saavutanud Isamaa ja Res Publica Liit jätkab eneseotsinguid, kaalub nimevahetust ning üritab end üsna jõuliselt koalitsioonis kehtestada. Kohaliku omavalitsuse volikogude valimised tuleval sügisel on IRLile kahtlemata tõsine eksam, millest sõltub nii erakonna kui ka selle esimehe Margus Tsahkna edasine käekäik.\nIRLi populaarsuse langus näib Tsahkna ajal olevat küll peatunud, kuid nähtavat hüpet ülespoole pole õnnestunud teha. Mullu juunis, kui Tsahkna IRLi etteotsa kerkis, toetas erakonda TNS Emori uuringus kaheksa protsenti küsitletuist. Aasta ja mõni kuu hiljem on reiting punktipealt samasugune. Kuid ei maksa unustada, et Tsahkna asus kukkuva populaarsusega partei etteotsa. Toetajaid kaotati nii Vabaerakonnale kui ka EKRE-le ning kevadistel riigikogu valimistel saadi eelmise korraga võrreldes koguni üheksa mandaati vähem. Enne suurkogu puhkes erakonnas skandaal, kui liitus hulk kriminaalse taustaga inimesi.\nPühapäeval erakonna volikogul tegi Tsahkna ettepaneku koonduda (taas) erakonnaks Isamaa, mis märgiks nii organisatsioonilist kui ka sisulist muutust. Ühtlasi nentis ta, et «tänane valitsus on muutumas seisaku mootoriks» ning «peenhäälestus peab lõppema», saates nii kriitikanoole Reformierakonna poole. Nimi nimeks, otsustusjulgus ja -tahe on Eestile kahtlemata vajalikud, aga esiteks ollakse ju praegu ise valitsuses, teiseks tahaks valija kuulda rohkem ideid kui pateetilisi sõnu.\nNeid värskeid mõtteid läheb erakonnal hädasti vaja juba kiiremas korras. Meenutagem, et eelmistel kohalikel valimistel oli IRL edukas – seda tulemust tuleb neil 2017. aasta oktoobris kaitsta ning mõistagi võidelda esmajoones hea tulemuse nimel Tallinnas. Keskerakonna senise juhi Edgar Savisaare tagandamine – kongress, kus esimeest valitakse, on juba eeloleval laupäeval – tähendab kindlasti pealinna ainuvõimupiruka ümberjagamist.\nMuutused Keskerakonnas tekitavad poliitilisel maastikul uue olukorra. See tähendab, et kõhklusliiduks ristitud valitsuskoalitsioon ei pruugi senisel moel hambad ristis koos edasi minna. Küllap just sellest annab märku ka IRLi volikogul kõlanud dramaatilisevõitu toon.\nEi saa öelda, et suuri asju Eestis üldse ei tehta. Olgu või näiteks haldusreform, mis pikka aega on olnud just IRLi teema ning liigub nüüd valitsuserakondade koostöös edasi. Võimalik on rasket vankrit edasi vedada, ent pöörates libedale teravuste teele, võidakse end muutuval poliitilisel maastikul leida hoopis opositsioonis. IRLi enda retoorikat kasutades tuleb neil endalt küsida, kumb rada on kasulikum isamaale ja (võimalikule tulevasele) Isamaale.


Mis on SEO ja milleks seda vaja on? | MarketLeader OÜ\nMis on SEO ja milleks seda vaja on?\nTänapäeval on digiturunduse üheks kuumimaks terminiks SEO. Kas oled sellest veidi kuulnud, kuid puudub siiski täpne arusaam, mis imeloom see on? Selleks, et saaksid aimu, mida see endast kujutab ning miks on oluline seda kasutada, panime kokku järgneva artikli.\nSEO tuleneb inglise keelsest väljendist search engine optimization, mille peamiseks eesmärgiks on tuua Sinu ettevõtte lehele kvaliteetset liiklust läbi orgaanilise otsingu. Orgaaniliseks otsinguks peetakse otsingumootorisse sisestatud märksõna, näiteks “köögimööbel" trükkimist ja jõudmist köögimööblit pakkuva ettevõtte lehele. Veebilehele on lisaks orgaanilise otsingu võimalik jõuda ka ostes reklaami, viidates või otse konkreetse märksõna sisse trükkimise. Hästi toimiva SEO tunneb ära selle järgi, et peale märksõna kirjutamist otsingumootorisse, ilmub Sinu ettevõtte esimeste seas valikusse. Esimesel lehel olemine on äärmiselt oluline, kuna paljudel juhtudel inimesed järgmistele lehtedele ei jõuagi.\nNüüd, kui Sa tead mis on SEO, vaatame, mida tähendab optimeerimine ja kuidas seda teha. Kodulehe optimeerimine tähendab oma veebilehe muutmist Google-le võimalikult atraktiivseks. Seda selleks, et otsingumootor tõstaks Sinu kodulehe otsingutulemustes võimalikult kõrgele kohale. Optimeerida on võimalik läbi erinevate mooduste, alustades sobivate märksõnade leidmisega, mida saab kasutada kodulehe tekstides, meta pealkirjades ja kirjeldustes ning sisuartiklite kirjutamises. Hästi optimeeritud kodulehed põhinevad eelnevalt kogutud ning analüüsitud andmetel, mis saadakse läbi erinevate tööriistade nagu Google, Google Analytics, Google Console jne. Üheks optimeerimise võimaluseks on kasutada nii lehe siseseid kui ka väliseid linke. Näiteks kui Sinu kirjutatud artikkel kajastatakse Delfi.ee-s, mis on Google jaoks usaldusväärne lehekülg, kasvab ka Sinu veebilehekülje autoritaarsus.\nMiks peaks kasutama SEO-d?\nKindlasti oled palju kuulnud, et SEO on tänapäeval hädavajalikuks tööriistaks digiturunduses. Miks peaks aga Sinu ettevõte enda veebilehekülge optimeerima? Esimeseks ja kõige olulisemaks põhjuseks on see, et hästi optimeeritud lehekülg toob endaga kaasa liiklust kodulehel, mis tähendab, et inimesed jõuavad tihedamini ja suuremal hulgal Sinu kodulehele. Mida rohkem inimesi külastab veebi, seda suurem on tõenäosus, et nad sealt ka midagi reaalselt ostavad. Seega, oskuslik SEO kasutamine võib aidata Sinu ettevõttel kasvatada käivet, kasumit ning samuti ka bränditeadlikust. SEO aitab lisaks liikluse kasvatamisele ka parandada kliendikogemust veebilehel, luua paremat kliendisuhet, kasvatada autoritaarsust ning seljatada oma konkurendid. Kõlab hästi, või mis? Kõik eelnevalt nimetatud kasulikud tegurid aitavad Sul oma äri muuta efektiivsemaks ning kasvatada müüki reaalsetes numbrites!\nSeega, ära lase oma kodulehel olla suurimate konkurentide varjus! On aeg lasta äril õitseda ning kasvatada usaldusväärset suhet oma klientidega. MarketLeader OÜ aitab Sinu ettevõttel kodulehte efektiivselt optimeerida ning garanteerib, et näed ka reaalseid tulemusi. Võta meiega ühendust ja teeme Sinu ettevõtte Google’i jaoks atraktiivseks!\nPrevious Article: Sotsiaalmeedia sisu loomine - mida arvestada?


Kuressaares toimus robootikaliiga eelvoor - meiemaa.ee\nKuressaares toimus robootikaliiga eelvoor (7)\nMTÜ Robootika ja Tartu ülikool korraldasid laupäeval Kuressaare gümnaasiumis (KG) FIRST LEGO League (FLL) seitsmenda eelvooru, millel osales 16 meeskonda üle Eesti.\nTänavustes FLL eelvoorudes tuli kuni kümnest 9–16aastasest koolinoorest koosnevatel meeskondadel ehitada robot, mis suudaks etteantud robotimängu väljakul lahendada erineva keerukusega ning hooaja teemaga „Linnalooja“ seotud missioone. Samuti pidi iga meeskond uurima mõnd avaliku ruumiga seotud probleemi ning selle kõrvaldamiseks innovatiivse lahenduse välja pakkuma.\nKuressaare gümnaasiumi noorte robootikute juhendaja Olle Arak ütles, et robotimängus oli meeskondade ehitatud robotitel võimalik täita 14 missiooni, millest valiti välja jõukohasemad ning kiiremini ja lihtsamini täidetavad\n„Robotimängu ülesanded olid seotud ehitamise, arhitektuuri, linnakeskkonna ning säästva arenguga. Raskemad ülesanded olid üldjuhul ikka need, mille täitmiseks pidi robot võistlusväljakul kõige pikema tee läbima,“ rääkis Arak.\nLinnaruumi ja selles olevate inimestega seotud probleemidele innovatiivseid lahendusi pakkuvate projektide raames tõid meeskonnad välja kõnniteede, ehitiste, ehitusprotsessis loodussäästlike vahendite kasutamise, parkimise ja meelelahutusega seotud probleemid.\n„Üks silmapaistvamaid oli Lümanda põhikooli meeskonna Pingud projekt, mis tõi välja avalike tualettide vähesusega seotud probleemid mõnedes suurlinnades. Lahenduseks pakuti kodumajutus- ja sõidujagamisteenustele sarnanevaid rakendusi,“ tunnustas Arak.\nEnim esikohti KG-sse\nAraku sõnul oli saarte eelvooru registreeritud 16 võistkonnast üks Hiiumaalt, üks Muhumaalt, üks Lääne-Virumaalt ja 12 Saaremaalt.\nVõistluse auhindadeks olid Lego klotsidest valmistatud karikad. Kui robotimängu võitjaauhind välja arvata, võis iga võistkond saada ainult ühe karika.\nMeistrikarika saaja - võistkond Mõlk Kuressaare gümnaasiumist, keda juhendasid ja abistasid KG gümnaasiumiklasside õpilased Anna-Terese Nurk, Sten Kongas ning Ervin Kubits, krooniti ka võistluse võitjaks.\nInnovatsiooniprojekti esikoha pälvis võistkond Pingud Lümanda põhikoolist, keda juhendas Janno Tuulik.\nPõhiväärtuste parimaks osutus võistkond Roboküpsised Kuressaare Vanalinna Koolist Andrus Naulaineni juhendamisel.\nRoboti disainis sai esikoha võistkond KG Magnet Kuressaare gümnaasiu-\nmist, kelle juhendajateks olid Kristin Lauri ja Olle Arak.\nRobotimängu esikoha võttis võistkond KG Triibud Kuressaare gümnaasiumist, juhendaja Olle Arak.\nTÜ Teaduskooli eritunnustuse pälvis võistkond Rakke Robootikud Rakke Koolist, kus juhendajaks Leelo Ambos\nVõistlust toetasid Euroopa Liit läbi Euroopa Regionaalarengu Fondi, Tartu Ülikool, Robomiku, AHHAA Teaduskeskus, Büroomaailm, Corny, Kuressaare Gümnaasium.\nPeakorraldaja oli MTÜ Robootika\nSaarte eelvoor oli viimane seitsmest FLL Eesti eelvoorust, mis läbi jaanuari ja veebruari erinevate nädalavahetuste tõid robootikahuvilisi kokku Tartusse, Tallinnasse, Haapsallu, Parkseppa, Rakkesse ning Kuressaarde. Kokku osales eelvoorudes rekordiliselt 177 meeskonda ning enam kui 1000 õpilast. Üritusi aitas läbi viia üle 60 vabatahtliku.


Kuulutaja – Kristlik leht – Jaanuar 2015\nLäänel on oma arusaamad, mida kaitstakse – nende hulgas on inimõigused ja ka ajakirjandusvabadus. Kahjuks on seejuures unustatud oma kristlikud juured ja nende kaitsmine. Massimõrv Charlie Hebdo toimetuses näitas, et on vale unustada oma põhimõtted ja lasta võõrastel elada enda keskel nii, nagu nad ise tahavad. Mõned võõrad tulevad ja tapavad meid ära, kui me nende põhimõtteid üle ei võta.\nCharlie Hebdo juhtum ei olnud kristlaste ja moslemite konflikt, vaid põhimõttelageduse ja äärmusluse konflikt. Päriskristlaste ülesanne on näidata, et Jeesus, keda Koraan prohvetina väga kõrgelt hindab, on midagi rohkemat – Ta on Jumala Poeg, kes kandis maailma patu ja ilma Temata ei pääse ükski Jumala juurde.\nOn loomulik, et võlausaldajad tahavad Kreekalt ja teistelt võlgnikelt oma raha tagasi saada. Mis nii oleks viga elada – võtad võlgu, aga tagasi maksma ei pea! – Eesti on olnud võlgade võtmisel ettevaatlik. Kui neid aga tagasi maksma ei peaks, siis oleks ju võlgadeta elamine rumalus? Käimasolevas Riigikogu valimiste kampaanias ongi kuulda hääli, et Eesti peaks võtma julgelt võlgu ja nende abiga oma elu üles ehitama.\nMõni ütleb, et paras neile rikastele ja röövellikele pankadele, kes oma rahast ilma jäävad. Aga pankade raha on valdavalt klientide raha, pankade allakäik mõjutab kliente – riike, firmasid, eraisikuid, heategevusorganisatsioone, kirikuid. Ka Eestit, sest me oleme seotud riikide, firmade ja pankadega, kes on seotud Kreekaga. Nii ei aita meid see, et oleme Kreekaga vähe otse seotud.\nLõpuks veel võlgnikega pahandav mõte Piiblist: «Häda sellele, kes kuhjab kokku, mis ei ole tema oma – kui kauaks? – ja koormab ennast võlaga. Kas viimaks su võlausaldajad ei tõuse äkitselt ja su vintsutajad ei ärka? Jah, ja sina jääd neile saagiks!» (Ha 2,6–7). Ning Jeesuse õpetus mäejutlusest: «Anna sellele, kes sinult palub, ja ära pööra selga sellele, kes sinult tahab laenata!» (Mt 5,42).\nMis on evangeeliumi kuulutamise tähestikuks, mille alusel toimub kuulutus? Mis on see võti, mis avab ukse evangelismi maailma? Mis on evangelismi mõistmise võti? ABC – tähestik, kirjaoskus – avab meie ees avara maailma. Selles jutluses tahan tähelepanu pöörata evangeeliumi kuulutamise olemusele, sellele, millel see põhineb, mis annab sellele väärtuse ja jõu.\nTehke jüngriteks – kõlab mehaaniliselt? Kes ikkagi on jünger?\nUue Testamendi ajal allus õpilane truualamlikult oma õpetajale – elas nagu tema, sõi nagu tema, samuti käitus, mõtles ja ütles nagu õpetaja. Mõnes mõttes oligi õpilane õpetaja koopia. Jüngerlus uustestamentlikus mõttes on seega väga radikaalne.\nMõelgem selle peale – kas me ikka eksisteerime nende heaks, kes koguduses ei käi? Kas me oleme olemas 14-aastaste poiste jaoks, kes tänaval käies räusates õllepudelist rüüpavad? Kas me oleme olemas noorte jaoks, kes käivad ringi ja laamendavad, otsivad, kus end välja elada? Kas me oleme olemas nende jaoks, kes sõidavad mootorratastel sarvedega kiivritega?\nAga mida siis ristimine tähendab meie jaoks? Ristimine on inimese avalik vastus Jumala päästva ja lunastava armu kogemisele. Ristitav peab olema loobunud endisest elust, peab olema andnud oma elu Kristusele, uuestisündinud, pöördunud. Jeesus kasutas väljendit «Isa ja Poja ja Püha Vaimu nimesse». See tähendab, et ristitava elus väljendub nüüd elav osadus Kolmainu Jumalaga. Ristimine tähendab ka kogudusega liitumise avalikku tunnistust – mina kuulun koguduse osadusse.\nÜks mees otsis kord head kogudust, millega ühineda ning juhtus külastama väikest koosolekut, kus jutlustaja laskis parajasti rahval midagi enda järel korrata. See lause oli: «Me oleme jätnud tegemata need asjad, mida oleksime pidanud tegema ja oleme teinud neid asju, mida poleks pidanud tegema.» Mees potsatas pingile ja ohkas kergendatult – lõpuks olen leidnud enda sarnased.\nMeil tuleb õppida Jeesuselt: «Ma ei taha ohvrit, vaid halastust!» (Mt 9,13); «Ega minagi mõista sind surma. Mine, ja nüüdsest peale ära enam tee pattu!» (Jh 8,11); «Tulge minu juurde kõik, kes olete vaevatud ja koormatud, ja mina annan teile hingamise! Võtke enda peale minu ike ja õppige minult, sest mina olen tasane ja südamelt alandlik ja te leiate hingamise oma hingedele, sest minu ike on hea ja minu koorem on kerge!» (Mt 11,28–30).\nJüngriks saamine, ristimine, Jeesuse õpetuse järgimine – need on kõik meie kogudustele olulised põhimõtted. Roland Leavell toob oma raamatus «Evangeelium: Kristuse ülim käsk» välja koguduseliikmeid puudutava statistika, mis puudutab küll USA kogudusi, kuid on ehk kõnekas meilegi. Selle järgi 5% koguduseliikmetest lihtsalt pole olemas, 10% pole võimalik leida, 20% iialgi ei palveta, 25% ei loe kunagi Piiblit, 30% ei külasta jumalateenistusi, 40% ei anneta kunagi koguduse heaks, 50% ei osale piiblikoolis, 60% käib ainult pühapäeva hommikustel jumalateenistustel, 70% ei osale kunagi erinevates töölõikudes, 80% ei käi kunagi palvekoosolekutel, 90% pole kunagi koduseid hardushetki, 95% ei võida kunagi ühtegi hinge Kristusele.\nKas me end ka mõnest protsendist ära tundsime? Meile võib tunduda, et need protsendid on liialdatud, kuid kas sellegipoolest ei viita see, et kogudus pole alati suutnud täita oma ülesannet – teha jüngreid, ristida ja õpetada Kristuse sõnu. Kas see statistika ei viita sellelegi, et koguduse ees seisab väljakutse – kujundada tõelisi jüngreid, neid, kes oma elu Jumalale pühendavad; ristida koguduse osadusse neid, kes on oma patud tunnistanud; ja viimselt õpetada kristlasi elama Jeesuse eeskuju järgi.\nSa luuletad, teed muusikat – haldusjuhti kujutame ette hoopis külma ja arvestavana.\nViimasel ajal on need loomingulised hetked jäänud harvemaks, aga ma loodan, et Jumal ikka kingib veel midagi. Kui oled väga tundlik mõnede asjade suhtes, tahad ka midagi kirja panna. Kuuled, kuidas lind laulab ja see võib sind südamest puudutada. Ja kui tuleb midagi halba, siis sa oled selle suhtes samuti ülitundlik. Kui päris aus olla, hakkasin mingil perioodil neid tundlikke hetki pelgama ja püüdsin olla alati asjalik. Ühte ja sama võib ju väga erinevalt kirja panna – nii, et see kedagi ei puuduta ja samas mõne väikese nüansiga võib seda muuta nii, et kõik teevad «ahh!» selle peale. Mitmetest minu luuletustest on saanud laulud. Mõned neist olen jõudnud ka salvestada.\nMe olime Kerstiga vahepeal mõlemad kirikutööl. Tema vastutas aastaid Oleviste muusikatöö eest. Oleme oma tööülesannete tõttu suhteliselt öise eluviisiga ja kirikutöö on üsna suur osa meie pere tegevusest. Kirikutööle ei tulda karjääri tegema. See on suur eesõigus, kui sa oled kutsutud ja valitud. Sageli käivad sellega kaasas ka mõned ohvrid oma isikliku heaolu arvelt. Suurte pühade ajal on kirikus tihedad tööpäevad. Jõululaupäeva hommikul sõidad kiiresti turult läbi, tood kuuse koju ja tormad kirikusse…\nMa ei saa enam eristada oma naise, laste ja lastelaste nägusid, ma ei näe isegi enda kätt oma silmade ees. Kõik see, mida ma varem meelsasti tegin – rändamine, jalgrattaga sõitmine, autosõit, lugemine, arvutiga töötamine, fotografeerimine, filmide tegemine, võõrastel maadel reisimine – ei ole mul enam võimalik.\nOma hinges tunnen, et minu pimedaksjäämisel on midagi Jumalaga tegemist – ja Piibel näib seda kinnitavat. Nii ütles Jumal 2Ms 4,11: «Kes on teinud inimesele suu, või kes teeb keeletu, kurdi, nägija või pimeda? Kas mitte mina, Issand?» Prohvet Aamose raamatus on öeldud: «Kas linnas juhtub õnnetus, mida Issand ei ole saatnud?» (Am 3,6). Vaatamata neile Piibli ütlustele on mul märgatavaid probleeme Jumala teede mõistmisega oma elus. Miks, millisel eesmärgil ma pimedaks jäin?\nOn päevi, kui leian end oma häda ja saatusega leppimas. Aga siis on jälle tunnid, mil küsin Jumalalt nagu kunagi Iiob: «Miks sa ei anna vastust? Miks sa vaikid?» Eriti väljakutsuvad on need tõotused Uues Testamendis, kus Jeesus lubab meie palveid kuulda (sellepärast ju Teda palutakse), nagu näiteks Mt 7,7–11, Mk 11,24–25 või Mt 18,19–20.\nMeie ühiskonnas kogevad puudega inimesed sageli kaastundetut ükskõiksust ja üsna harva mõistmist. Kui tihti kogen ma teel olles, et pimedat tõugatakse või puudega inimestele eraldatud istekohale istumiseks luba küsima peab – ja vaatamata sellele, et pimedaksolemine kõigile selge on. See lihtsalt ei lähe paljudele inimestele korda. Mõnikord aga, ehkki väga harva, koged armastusväärset abi ja mõistmist. Selline toetus ja peenetundelisus teeb head igale puudega inimesele.\nIlma Temata ei oleks mul mingit julgust ega lootust. Kui ma Tema teed ka ei mõista, tahan ma Tema käest usalduslikult kinni hoida – «Ent me teame, et neile, kes Jumalat armastavad, laseb Jumal kõik tulla heaks» (Rm 8,28).\nOlaf Gottschlingi (55) elus toimus põhjalik muutus – ateistist sai veendunud kristlane. Suure osa oma eluajast ei tahtnud mees ristiusust midagi teada. «Ma ei ole tundnud ühtegi endast hullemat ateisti,» möönab ta. Kui keegi oleks talle neil aegadel öelnud, et temast saab kristlane, et ta hakkab Piiblit lugema ja palvetama, oleks Olaf Gottschling talle vastu lõugu andnud.\nJa siiski sai Olaf Gottschling viinast lahti – seda ilma arstimite ja haiglaravita. Ta külastas regulaarselt sõltlastele korraldatud üritusi. «Ma olin inimeste hulgas, sain nendega oma probleemidest rääkida. Sealne tugi ja teadmine, et võin sinna alati minna, aitas mind väga palju,» meenutab ta nüüd. 17 aastat pole ta enam alkoholi tarvitanud.\nVaimuliku kodu leidis Olaf Gottschling talle juba tuntud ja võõrutust pakkunud baptistikoguduse ühest osakonnast. Seal ristiti ta 2008. aastal. Sellest ajast peale läheb ta igal neljapäeval ja pühapäeval palvelasse – piiblitundi ja jumalateenistusele.


Korge korguse koolitus rasvade kaotus 3 viisi vertikaalse hüppe suurendamiseks korvpallihooajal - Koolitus\nKorge korguse koolitus rasvade kaotus, 3 viisi vertikaalse hüppe suurendamiseks korvpallihooajal\nVõite proovida kontrollida läbi kaalude arvud kuid siin on nüanss: see on võimatu määrata protsendi rasva ja kuivmass. Ja sa oled riskirühmas. Mõlemad nimetatud rasvade tüübid on asendamatu rasvhapped , mis tähendab, et keha ei saa neid valmistada ja neid tuleb toidust läbida. Kui rasvade määr keha või mehe kehas on ületatud, peate oma elustiili uuesti läbi vaatama. Nakkuse vältimiseks tuleb võtta meetmeid.. Aga ma eelistaksin lahkuda, sest see on teie füüsiline koolitus ja samal ajal on rohkem.\nEsimene osa Mägipiirkonna kliima iseloomustus Esimesed uudised võimaliku kõrguse mõju kohta inimese füüsilisele efektiivsusele sisalduvad isegi Marco Polo miljonites. Viide on spetsiifiline Pamiri platoo kõrguste kõrgusele üle mkus Marco Polo jäi pikka aega tagasi, et taastada oma jõud pärast Pärsia ja Kaukaasia Gruusia ületamise ebamugavusi.\nSeepärast on huvi inimese ja ühiskonna vaheliste suhete vastu väga vana, eriti kui seda kombinatsiooni hinnatakse kehalise aktiivsuse, töö või spordi järgi.\nSelle artikli eesmärk on hinnata rohkem "kohalikku" osa, Euroopa alpide elupaikade osa, jättes kõrvale Himaalaja või Andide kõrgused, sest meie kvootide puhul hõlmavad võimalikud füsioloogilised andmed või võivad kaasata suured kogused aineid suusatajad. Kõrgetel kõrgustel väheneb atmosfäärirõhk, nii et õhugaaside osaline rõhk väheneb vastavalt.\nAtmosfäärirõhku annab selle moodustavate gaaside individuaalsete osaliste rõhkude summa. Gaasi osaline rõhk vastab sellele gaasile avaldatavale rõhule, kui see täidaks kogu mahu üksi.\nKoolitus Korvpallihooaeg on täies hoos ning saan sportlastelt, treeneritelt ja lapsevanematelt vertikaalse hüppe parandamise küsimusi. See on minu jaoks eriti masendav küsimus, sest see on midagi, mida tuleks esitada aprillis, mitte jaanuaris!\nOtsene tagajärg on see, et kõrgusel langevad korge korguse koolitus rasvade kaotus moodustavate üksikute gaaside osalised rõhud; aga O2 osalise rõhu vähendamine muudab organismide ellujäämise suurel kõrgusel problemaatilisemaks. Teadmised mägi omadustest, kõrguse kohanemisprotsessidest, meteoroloogia ja orientatsiooni aluspõhimõtetest, sobivatest tehnilistest ettevalmistustest, moodustavad olulise aluse neile, rasva poletamine leib soovivad ohutult mäel osaleda.\nSelle asemel suureneb päikesekiirgus suureneva kõrguse tõttu õhu tolmu vähenemise, veeauru ja lume pimestuse tõttu.\nSellest tuleneb vajadus võtta ettevaatusabinõusid sobiv riietus, peakatted, päikeseprillid, kaitsev kreemidmis kaitsevad keha liigse kokkupuute eest päikesevalgusega. Kõige intensiivsem päikesekiirgus suurte kõrguste juures võib põhjustada suurt higistamist ja vasodilatatsiooni, mille tagajärjeks on vee ja mineraalsoolade kadu tõttu dehüdratsioon. Õhk kõrgusel on külmem ja kuivem, kui see on lühike, on see meeldivam, kuid suurendab veekadu umbes 8 liitrit päevas m juureskui vedelikud ei ole täis.\nMägipiirkonna kliima iseloomustus\nKülm tekitab vasokonstriktsiooni soojuskadude vähendamisekskülmavärinad ja värisemine soojuse tekitamiseks, suhteliselt suurenenud ainevahetus ja energiatarbimine. Lõpuks on isoleerimine, objektiivse ohu olukord ja hirm, mis võib tekkida, kiire päästmise puudumine, kliima ootamatu varieerumine tingimusi, mis võivad halvendada keskkonnatingimustega juba raskendatud olukordi.\nÜldiselt võib öelda, et mägipiirkonda iseloomustab baromeetrilise rõhu ja temperatuuri vähenemine, insolatsioon ja lõpuks õhu ja aja kvaliteet.\nOn näidatud, et kliima kõrguse juures stabiliseerib meie kehas neurovegetatiivset süsteemi ja põhjustab spetsiifiliste hormoonide kasvu. Kõrge mägede õhu kvaliteet on kindlasti parem kui tasandikel, kus on kõrge gaasi ja saastavate osakeste kontsentratsioon.\nSuurel kõrgusel, päikesepaisteliste perioodide ajal, suurendab UV-kiirgus osooni.\nTõsise füüsilise koormuse korral võib aga tõusta süstoolse vererõhu tõus, sel põhjusel on parim võimalus hakata treenima järk-järgult, 30 minutit, kuid iga päev samal kellaajal.\nMägipiirkonna kliima eripära võib kokku võtta järgmiselt: Baromeetrilise rõhu vähendamine hapniku osalise rõhu PIO2 vähendamine õhutiheduse vähendamine.