Tõtt öelda olen ka mina aeg-ajalt rahalises kitsikuses olevatele sõpradele ja sugulastele laenanud\nMuid soodumusi ei tea olevat. ilma et peaks kartma, et veri liiga vedelaks läheb. Oma igapäeva pereõnne toimimiseks tuleb aga ka Tiinal elukaaslasega teadlikult tööd teha. Nyyd on lugu nii, et viimasel ajal olen ma veel rohkem vasinud. Hambaarstil käisin,ning põletikku hammastes ei ole. Kuna valu on kaootiline ja mõõdukas, siis kõndida saan. Mõnikord on vajalikud täiendavad uuringud, et korduva tromboosi riskifaktoreid hinnata. Käisin siis doonoriks, aga seal öeldi, et enam ei tohi anda verd. Selle haiguse puhul sõltub patsiendi enesetunne palju sellest, kui ulatuslik haigus oli, s.t. Kui Teil puuduvad muud tromboosi soodustavad riskitegurid, siis ravijuhiste kohaselt rutiinselt kõikidele rasedatele hepraiini süsteid enne lennureisi ei tehta. Mõnel inimesel tekivadki kergemini „sinikad“ kui teisel inimesel. Ja veel – arstina hindame ikkagi patsienti, tema kaebusi, uuringute ja vere analüüside tulemusi tervikuna. Probleemide püsimisel võib perearst suunata Teid ka meie haigla tromboosikabineti vastuvõtule. Seda ilmselt Teie naistearst Teile pakubki. Murelikuks teeb see, et nüüd peale lennureisi lähevad jalad kergelt tööpäeva lõpuks labajala pealt paiste. Kui Teile aga hind üle jõu käib, siis on probleem olemas.\n. Nädala pärast on mul plaanis Silmakliinikus väike op. INR on ainult Marevani toimetugevuse hindamiseks ja uute antikoagulntide kasutmisel sh Pradaxa ei peagi seda mõõtma. Kuna tromboos vajab alati kiiremat tegutsemist, seepärast soovitus EMO, mitte perearst. Kõndides paistetus suureneb. Leiti, et mul on geneetiline soodumus saada tromboosi ja rasestumisvastased pillid aitasid sellele kaasa. Aga kindlasti tuleb arvestada, et süvaveeni tromboosi puhul on ikkagi peamised kaebused tugev valu ja jäseme turse ning nendega kaasas käivad erinevad “tunded”. Võib-olla välja arvatud erandjuhud, kus välja tõmbama peab palju hambaid korraga. Arvestama peab sel puhul nii põhjust, miks marevani võetakse, arvestama peab eeldatava ravi pikkusega. Kurtsin seda ka perearstile, aga ta ei pööranud suuremat tähelepanu. Ma arvan, et Soomes saate ka pöörduda mõne haigla EMO-sse, kus tehakse see uuring. Parimaga, dr. Tõtt öelda olen ka mina aeg-ajalt rahalises kitsikuses olevatele sõpradele ja sugulastele laenanud. Rasedana esines ka põlveõndlas sügelust. kas trombid sulgesid väikesed harud või suured harud kopsuarteritest. Võite alustada ujumisest, kus kehakaalu mõju on väiksem; teinekord on abi tugisukkade kandmisest, väga oluline on valida sportimiseks õiged jalatsid. Küsimus on enamasti ravimi hinnas. Aga kaebuste põhjuseks võib-olla hoopis mõni muu lisandunud terviseprobleem, näiteks vererõhu kõikumine jne. Meie „tavaline“ soovitus liikumise osas on „kuni valuni“, mis võib olla väga individuaalne. Kui valu tekib, peate puhkama. Samas tromboosi tõttu ei pea olema voodireziimil. Nüüd selline mure, et olen siiski mõni päev teinud mõne suitsu. Aga mitte Teil, vaid meie haiglate laboritel. Pindmiste veenide haiguste puhul on jalal näha laienenud veresoon või -sooned, need võivad katsudes olla tihkemad, sõlmelised, ka valusad. Esiteks on arstil patsiendist rohkem vaja teada kui olemasolev jutuke, teiseks ega me analüüse ju läbi Interneti teha ei saa. Vajalik on kanda kompressioonsukka ning kindlasti on näidustatud regulaarne tavapärane liikumine, kuid aktiivsest spordist tuleks esialgu loobuda. Kahte nii erinevat ravimit ei ole õige võrrelda, Zibori toime on kiirem ja toimeaeg lühem, oma veritsuse riskid on mõlemal ravimil. Alates augustist ei ole ta saanud ei Marevani ega Clexani. Viimase kuu jooksul on jalg rohkem turses, tugev kuumav valu kohe, kui hommikul tõusen. Aga kuna kirjeldate, et just viimasel kuul on asi jälle hullemaks läinud, siis oleks ilmselt vajalik ikkagi ultraheli uuring terve jala süvaveenidest. See küll ei puneta ega valuta ega anna andast muud moodi tunda. Hiljuti hakkasin tegelema jooksmisega ja jalgadele tekkisid sinikad. Tere! Vahel kui olen pikalt kõndinud ja seejärel natuke istunud, tekib põlveõndlasse turse või punn. Seepärast me ka soovitame teha aeg-ajalt analüüse sagedamini ja üldjoontes soovitame siiski teha analüüsid ühes ja samas kohas, et marevani ravi oleks kergem juhtida. Sel juhul tuleb küll toitumist hoolikamalt jälgida. Pisut suurenenud veritsusega saab iga hea hambaaarst kenasti hakkama, kui ta on probleemist teadlik. Jalatallal on tunda ka kerget surinat. Kirjelduse järgi võib küll kahtlustada, et Teil on välja kujunenud nn.posttrombootiline sündroom, mis kahjuks võib tekkida ka väga korraliku antikoagulantravi foonil kuni pooltel süvaveeni tromboosiga haigetest. Mind teeb rahutuks INRi erinev suurus erinevates haiglates tehtud analüüsides. Täna öö läbi valutas jalg ka ülevaltpoolt põlve, reis on krambis. Pradaxa ja teiste uute antikogulantidega ei peagi INR mõõtma, sest see ei anna toimetugevuse kohta infot.\n. Hetkel on ema hooldusravi osakonnas kosumas. Õnneks nael ei läinud läbi jala, ainult ots läks sisse.\n. „Muud võimalust pole, sest peeglist mööda vaadata ei saa,“ naerab ta. Nüüd on soov uuesti rasestuda. Mis puutub hamba väljatõmbamisse, siis marevani annust sel juhul kindlasti vähendama EI PEA. Juhul, kui see variant osutub liiga kalliks, on kindlasti hea , kui kannate kasvõi nõrgema kompressiooniga sukki. Ka toidulisandite ja vitamiinide kasutamine Marevaniga ravi perioodil ei ole soovitav, eriti tuleks vältida K-vitamiini sisaldavaid preparaate ja toiduaineid. Äkki ongi põhjuseks see pikk lamamine. Mida täpsemalt Te selle venitustunde all mõtlete, on minul ehk pisut raske ette kujutada. Aneemia põhjuste selgitamiseks paluge perearstil suunata mõne tubli sisersti juurde, et selle põhjusi selgitada ja ravi korraldada. Vajadusel saab ju määrata paralleelselt mao kaitseks ravimeid, näiteks prooton-pumba inhibiitoreid. Sellel preparaadil pole tõesti haigekassa soodustust, aga näidustus kodade virvendusarütmiga insuldi profülaktikaks on täiesti olemas. Selle ravimi kasutamisel ei ole INR analüüsi vaja teha, sest ravimi võtmine analüüsi väärtust kuidagi ei mõjuta. Kas see on beebibillidega seotud kõrvaltoime, peab natuke pikemalt võtma, et jõuda järeldusele asjade seotusest. Kui jalg läheb rohkem paiste, valige järgmisel korral väiksem koormus jne. Sellest ajast tunnen vasakus sääres pidevat nö. See tähendab, et suitsetaval beebipillide kasutajal on tromboosi tekkeks olemas kaks tõsist riskifaktorit ja seega ka kogurisk kõrgem. Soovitan kuu või paari pärast analüüsi korrata. Vahel harva lööb ka paremas käes paar sõrme nõrgaks ja siis krampi. Eile algas mõõdukas valu parema reie tagaküljel. Teise arsti juurde mind kohe saata ei tahtnud. uus suukaudne antikoagulant. Kas asi võib olla pillidest, kuigi pean tõdema, et käed ja jalad on mitu aastat jahedavõitu pigem olnud, aga mitte nii hullisti kui praegu. Olen võtnud trompaxit umbes kümme või rohkem aastat ja nüüd tekkis veritsust algul mõtlesin, et on tegemist naistehaigusega läbisin kontrolli ja kõik oli korras kuid veritsust jäi. Pärast treeninguid pange jalad natuke kõrgemale puhkeasendisse. Lisaks peaks teadma teie perekondlikku ajalugu tromboosi osas-kas teie vanematel-vanavanematel on esinenud veenitromboosi. Kui Teil endal tromboosi riskitegureid pole ega pole ka perekonnas lähisugulastel tromboosi esinenud, siis võite tarvitada antibeebipille. Nüüd on pigem peavalud ja jalgadele mõned sinakamad kohad juurde tekkinud. Käisin erakliinikus, kus tuleb vist suur raha välja käia. Ka nendel patsientidel, kellel INR püsib muidu väga stabiilselt terapeutilises vahemikus. Tere! Väga raske on Teile nõu anda, sest kaebused, mida esitata on väga mittespetsiifilised, s.t. Teil on vaja saada tromboosi spetsialistilt korralik konsultatsioon ja otsused ametlikult paberil. Jne. Kõige parem on, kui saaksite tulla tromboosikabineti arsti vastuvõtule, et siis otsustada ravi aspektide üle. Püsti olles ja liikudes on väga mugav olla. Venoosse tromboosi korral ei ole tegelikult rangeid toitumissoovitusi, süüa tuleb tervislikult ja kindlasti on väga oluline jälgida, et kehakaal ei oleks suur. Aga kõik sõltub näidustusest mille pärast ravimit tarvitate ja kas seda võib teha peab ikkagi otsustama arst, kes teab kogu Teie haiguse kulgu. Jalga lõdvalt hoides ning sääremarja katsudes on see teisest ka palju kõvem. Hiljem valu liikus rohkem tuhara poole. Ka käed surevad öösel viimasel ajal tihti ära, ja jalg kui ühes asendis pikalt olla. Nüüdseks on kõik korras, aga kõik need kolm kuud ma olen pidevalt kartnud trombi, kuna ma ei tea selle kohta just palju. Igal konkreetsel juhul tuleb langetada konkreetne otsus patsiendist sõltuvalt. Teine asi on muidugi see, et ka Pradaxa kasutamisel võib tüsistusena tekkida verejooks. Jalg on ka ümbermõõdult kogu ulatuses tunduvalt jämedam kui parem jalg. Kui olete aga väga mures, arutage probleem veelkord oma raviarstiga läbi, kindlasti oskab ta Teid rahustada.\nKüsi palgakõrgendust või leia kõrgema tasuga töö. Peeter Saadla.Head paranemist soovides, dr. Loen Teie kirjast, et kopsuarteri trombemboolia oli Teil aasta tagasi. Kindlasti on tervitatav, et püüate kehakaalu korrigeerida, sest viimastel aastatel on räägitud palju sellest, et suur kehakaal on iseseisev tromboosi riskifaktor. Seal on võimalus tellida täpselt isikliku suuruse järgi. Hoolimata tõhusast intereneti ajastust, ei saa haigust ühe kirja teel diagnoosida, nägemata probleemi tekitavat kehaosa ja inimest sihipäraselt küsitlemata. Kui olete Lõuna Eestist, siis pöörduge TÜK dr. Olen aastaid olnud ka doonor ja arst, kes mind ravis, ütles, et nüüd, kui ma verevedeldajat enam võtma ei pea, võin jälle doonor olla. Soovitaksin alustada treeningutega siiski tasa ja targu, koormust aeglaselt tõstes. Küsimus marevan ravi kohta menstrueerival naisel, sellest pole kunagi ega kusagil räägitud. Nekrootilise pankreatiidi ajal oli kindlasti näidustatud tromboosi profülaktika Clexaniga. Tõenäoselt see pole haiguslik, aga perearsti juurde võib ikka minna oma muret kurtma, hea on teha siis mõni vereanalüüs, näiteks kliiniline veri. Teil peaks ka nagu olema pigem nii, et vaevused taanduvad. Billidega tegin aastase pausi ja nüüd alustasin nende taaskasutamist. Ja terve raseduseaeg süstisin Clexane. Tromboosioht erinevate hormoonide kasutamisel tõuseb, see paraku on nii. Aga kuna pindmiste veenilaiendite olemasolu võib olla üheks tromboosi riskifaktoriks, siis soovitaksin ikkagi Teil oma günekoloogi või perearstiga nõu pidada ja n.ö. Valu ja turse juba kellelgi märkamata ei jää. Kliinilise vere analüüsist ühe näitaja põhjal otsuste tegemine või ka haiguse kahtlustamine ei ole õige ja viib sageli valede järeldusteni. Mul on jalad altpoolt väga paistes, sinakas-lillakad sügelevad ja on valusad. Mul on südameklapid asendatud proteesidega.Kasutan Marevani. Kuni püsib valu ja turse, ei soovitaks ma siiski tugevat koormust ega leili saunas. Nüüd nagu tahaks jälle teha. Uuringu järel kui kinnitub süvaveenitromboosi diagnoos, alustatakse koheselt verd vedeldava raviga\nSoovin võtta laenu, payday loans\nLaenude refinantseerimine ilma kinnisvara tagatiseta, minilaenud 2018 eu riigi laenud\nKui sa soovid teenida kõrgemat palganumbrit, on selleks kõige selgem viis omandada endale oskused, mis on tööturul väga nõutud või arendada edasi oma olemasolevaid oskuseid


Fortgranite: esimest korda oma ajaloos müüakse suurepärast Iiri kinnisvara - interjööridnone\nPõhiline interjööridFortgranite: esimest korda oma ajaloos müüakse suurepärast Iiri kinnisvara\nPärast rikkalikku perekonna omandiõiguse ajalugu on see maavaldus valmis alustama uut peatükki. Penny Churchill teatab.\nIirimaa suursugune Fortgranite'i maavaldus on müügis esimest korda oma ajaloos. Koha üksikasjade uurimisel selgub, et selle loonud pere jaoks ei tähendanud elu suures majas ainult hobuseid, jahi pidamist ja metsikute pidusid - ehkki sellised tegevused olid kunagi traditsioonilise anglo tõsine osa. -Iirimaa maastikul.\nÜhised esindajad Jordani oksjonipidajad Newbridge'is, Co Kildare'is ja Knight Frank Dublinis ja Londonis määravad selle maalilise 341 aakri suuruse kinnistu soovitushinna 3, 5 miljonit eurot soovitushinnaks Baltinglassi lähedal Co Wicklowi lähedal, Carlowi ja Kildare'i maakonnapiiri lähedal.\nAlates 1810. aastast Denni perekonna koduks on mõisa müünud 19. jaanuaril 2016 surnud kapten Piers Dennise pere.\nDennise perekond oli Iiri sotsiaalregistris juba hästi sisse seatud, kui 1810. aastal abiellus Thomas Stratford Dennis oma nõbu Katherine Saundersiga Saunderi Grove'is Co Wicklowis, saades oma abieluasula osana väikese kinnistu läheduses asuvasse Baltinglassi, sealhulgas algne Fortgranite maja, mille ehitas George Pendred 1730. aastal.\nDennis laiendas maja ja laiendas pärandvara, mis läks pärast tema surma 1870. aastal vanuses 89 aastat vanemale pojale Meade Caulfield Dennisile.\nDublini Trinity kolledžis õppinud Meade oli Carlowi, Wicklowi ja Kerry jaoks lugupeetud JP ja oli juba 60-aastane, kui kolis koos abikaasa Margareti ja nende seitsme lapsega Fortgranitesse.\nJärgmise 21 aasta jooksul, kuni surmani 1891. aastal, tegi ta maja ümber ja istutas arboreetumi, kuhu kuuluvad mõned parimatest rododendronitest ja proovipuudest, mida võib leida kõikjal Iirimaal.\nMeade ja Margareti vanim poeg leitnant Stratford Crosbie Dennis teenisid kuningliku suurtükiväe koosseisus, kui ta asus Indias juulis 1889, kõhutüüfusesse ja suri napilt oma 26. sünnipäeval. Meade surma järel sai kaks aastat hiljem päranduseks pärandiks nende teine poeg, kolonel Meade Crosbie Dennis.\nKa tema liitus kuningliku suurtükiväega ja teenis Boeri sõjas, milleks teda kaunistati ja mainiti ärasaatmistes. Samuti teenis ta esimeses maailmasõjas ja sai 1918. aastal autasustatud Legion d'uroniga.\nCol Dennis, kes oli Lääne-Wicklowi silmapaistev tegelane, oli 1928. aastal Baltinglassi golfiklubi asutajaliige, kuid ilmselt mäletatakse teda kõige paremini oma teaduslikest püüdlustest, mille hulka kuulus eksperimentaaljaama rajamine Fortgranitesse, mis oli esimene salvestus amatöörraadiojaamas maailm.\nTa oli ka allveelaevade avastamise kajaloo varase vormi teerajaja; kahjuks jättis ta oma järeltulijate jaoks patendi registreerimata.\nTeises maailmasõjas pidi tema poeg ja pärija kindralmajor Meade Edward Dennis olema El Alameini kangelased, mille eest talle anti DSO. Pärast sõda määrati Gen Dennis India kuningliku suurtükiväe kindralmajoriks, ametikohaks oli ta kuni pensionile minekuni 1947. aastal.\nSamuti õnnestus tal sel aastal isa surma tõttu Fortgranite ja naasis mõisasse, kus ta koondas oma jõupingutused talu rajamiseks edukaks piimatootmisoperatsiooniks - see pole väike saavutus 1950ndate hallidel aastatel.\nPärast kindrali surma 1965. aastal naasis tema poeg Piers ohjad Fortgranite'i juurde, kus ka tema jätkas farmi arendamist piimatootmisettevõttena, kus praegu on umbes 200 aakri suurune püsikarjamaa ja suurepärased kaasaegsed rajatised enam kui 200 lehma.\nÜlejäänud 140-paarilise aakri suurune maa koosneb umbes 85 aakri suurusest parkmetsast ja heinamaadest, veel 45 aakri suurusest rohumaast üle tee väravahoone juurest ja 10 aakri suurusest põllumaast.\nPärandi keskmes, mida ümbritsevad küpsed aiad, järv, endine muru-tenniseväljak ja rida rododendreid ja suurepäraseid puid, seisab stend, mis paneb aluse Fortgranite majale, mille 11 800 ruutmeetri suurune elamispind neljal korrusel pakub viit suurejoonelist vastuvõturuumi., pühkiv trepp, mis viib kuue esimese korruse magamistuba ja kahte vannituppa, lisaks veel neli magamistuba ja kaks vannituba maja tagaosas, lisaks kooliruum ja teise korruse täiendav magamistuba.\nEsimese korruse alumisel korrusel - kunagistel teenistujate eluruumidel ja praegu paljude eluperioodide jooksul kogutud perekonna mälestusesemete hoidlal - on ilmne potentsiaal ümber kujundada.\nPole üllatav, et arvestades pika ajalooga, vajab kogu maja renoveerimist ja kaasajastamist - ettevõtmine, mis pole just nõrga südamega, kuid Gruusia klassikalise arhitektuuri austaja jaoks on see kahtlemata märkimisväärne kulu.\nFortgranite kinnisvara müüakse läbi Jordan Auctioneersi ja Knight Franki soovitushinnaga 3, 5 miljonit eurot - vaadake lisateavet ja pilte.\nCopyright interjöörid: Fortgranite: esimest korda oma ajaloos müüakse suurepärast Iiri kinnisvara - interjööridnone


VIDEO! Tallinna etteütluse teksti autor: lapsed mõistavad - Kultuur\nVanalinna Hariduskolleegiumi õpetaja ja tänavuse etteütluse teksti looja Igor Kaasik tõdes, et noored kasutavad eesti ja inglise keelt koos. "See riivab kõrva, aga nii ongi keel arenenud. Minu meelest ei ole see muutus traagiline," ütles ta.\nVIDEO! Tallinna etteütluse teksti autor: lapsed mõistavad ilukirjandust välja palju\nPressikonverentsil osalevad Tallinna Linnavolikogu esimees ja ürituse algataja Mihhail Kõlvart, laulja ja telesaate "Eesti otsib superstaari" kuuenda hooaja võitja Jüri Pootsmann, Vanalinna Hariduskolleegiumi õpetaja ja tänavuse etteütluse teksti looja Igor Kaasik, Tallinna Ülikooli eesti kirjanduse, kirjandusdidaktika lektor ja TLÜ Haridusinnovatsiooni keskuse didaktik Priit Kruus.\n"Tallinna päeva etteütluse traditsioon, kus ühiselt pannakse proovile oma kirjakeele oskus ja õpitakse alati midagi uut, sai alguse 2013. aastal," ütles Tallinna Linnavolikogu esimees ja ürituse algataja Mihhail Kõlvart. "Varasematel aastatel on oma teksti dikteerinud mitmed tuntud kirjanikud, nagu Andrus Kivirähk, Jan Kaus, Ilmar Tomusk ning Eduard Vilde (näitleja Peeter Kaljumäe kehastuses). Etteütlust kirjutavad nii õpilased, üliõpilased kui ka täiskasvanud, nii eesti kui ka vene keele kõnelejad," lisas Kõlvart.\n"Me tahame noortele näidata, et eesti keel on väga huvitav ning ka seda, et etteütlus ei pea alati olema igav. Keel on maailma tundma õppimise vahend ja mida laiem on keeleoskus, seda põnevam on ka maailm," ütles abilinnapea Mihhail Kõlvart.\nKõlvarti sõnul on eriti tähtis näidata aga noortele, et eesti keel on põnev ja huvitav. "Ka tuleviku etteütluste osas on meil suured plaanid," lisas Kõlvart.\nVanalinna Hariduskolleegiumi õpetaja ja tänavuse etteütluse teksti looja Igor Kaasiku sõnul on selleaastased tekstid väga loomulikud ja imiteerivad rääkimist. Ka inimesed ei igapäevaelus keeruliselt. "Ma usun, et paljud lapsed saavad toreda kogemuse," selgitas Kaasik.\nKaasik lisas, et tänapäeval on vägagi tavaline see, et nii eesti keel kui ka inglise keel on noorematel inimestel koos kasutusel. "Näiteks ütleb üks õpilane teisele, et tema prefeerib (inglise keeles "prefer" tähendab eelistama - toim) aknaalust voodit," sõnas Kaasik.\n"See riivab kõrva, aga nii ongi keel arenenud. Minu meelest ei ole see muutus traagiline," ütles ta.\nKirjandusõpetaja lisas, et tihti räägitakse sellest, et lapsed ei loe piisavalt raamatuid, mis on tema sõnul ka õige, aga on ka palju neid, kes loevad väga palju.\n"Lapsed tegelikult mõistavad ilukirjandust väga palju," selgitas ta.


16327 Pingistik, 19.saj. (puit, õli) • Mälestised\n16327 Pingistik, 19.saj. (puit, õli)\nPingistik, 19.saj. (puit, õli)\nMuinsuskaitse alla võetud kui kirikuinterjööri ajastuomase kujundusega sisustuselement\nMuinsuskaitse all alates 1980 – Haapsalu rajooni kohaliku tähtsusega kunstimälestis nr. 56:2\nAutor, valmistamise koht: tundmatu tisler\nDateering: 19. sajand (õpetajaloož - 18. saj. viimane veerand)\nMõõtmed: naistepoole laius ca 255 - 262 cm, pingiotsa kõrgus ca 93 cm, istmelaua laius ca 25,5 - 27 cm; meestepoole laius ca 224 - 225 cm, istmelaua laius ca 34 - 36 cm; kooris rinnatise kõrgus ca 100 cm; õpetajalooži laius 166 cm, sügavus ca 103 cm, istmelaua lai\nEritunnused (visuaalsed kahjustused, parandused, defektid): puidu ja värvkatte kulumist, torke- ja roostejälgi.\nTäiendavad andmed (esialgne otstarve, komplektsus, eraldatavad elemendid): Pingid, väljaarvatud kooris (kirdenurgas) paiknev õpetajaloož, on kunstiliste detailideta lihtne tisleritöö; raamatulauata; kooripingid rinnatisega piiratud; õpetajalooži esikülg kujundatud kolme voluutotsalise rihveldatud, allosas kaarja eendega pilastrina.\nPikihoones naistepoolel 12 täispikkuses pinki ja üks poolik (ahju tõttu), meestepoolel idaosas 6 ja lääneosas 4 täispikka pinki (idaosa viimane ja lääneosa eesmine rinnatisega). Kooris põhjaküljel 2 täispikkuses pinki ja üks poolik; lõunaküljel 3 pinki.\nVarasem värvkate sinakashall, nüüd valge.


Soela sadam - Paraneb väikelaevajuhtide väljaõpe\nLisatud: 30 Mai 2013\nVabariigi valitsus kinnitas tänasel istungil eelnõu, millega täiendati senist väikelaevajuhtide väljaõppe, eksami sisu ning toimumise korda. Nii Veeteede Ameti teostatud järelevalve käigus kui ka mitmel avalikul küsitlusel on märgitud, et väikelaevajuhtide väljaõppes on sageli puudulik või olematu reaalne praktika väikelaeva pardal.\nValdav osa määruse muudatustest tuleneb tänaseks väljakujunenud praktikast, mis on seni olnud reguleerimata. Täpsemalt reguleeritakse väikelaevajuhi teoreetilise ja praktilise väljaõppe mahtu, nõudeid praktilisele väljaõppele ja eksami korraldust. Praktikaeksam, mida enne võis sooritada ka simulaatoril, on asendatud praktilise väljaõppe ja praktikaarvestusega, mis ühtlasi paneb suurema vastutuse väljaõppe kvaliteedi eest kursusi korraldavatele isikutele.\nKõige mahukam täiendus eelnõus puudutab väikelaeva raadiosideoperaatori väljaõppe korraldamist, nõudeid väikelaeva raadiosideoperaatori teadmistele ja vastava tunnistuse väljastamist. Väikelaeva raadiosideoperaatori tunnistuse saamiseks nõutav väljaõpe muutub senisest kättesaadavamaks.\nEesti väikelaevnikele on seni olnud kättesaadav ainult ROC (Restricted Operator's Certificate) tunnistus, mille väljaõpet võivad teostada ainult sertifitseeritud mereõppeasutused. Tulevikus võivad väikelaeva raadiosideoperaatori väljaõpet läbi viia ka need kursuste korraldajad, keda Veeteede Amet on tunnustanud nii väikelaevajuhtide kui ka väikelaeva raadiosideoperaatori väljaõppe valdkonnas.


Kodu: Kas Saate Paigaldada Allure Flooring Üle Vana Linoleumi? - 2019 | Et.Interior-Designy.com\nPõhiline > Kodu > Kas Saate Paigaldada Allure Flooring Üle Vana Linoleumi?\nKas Saate Paigaldada Allure Flooring Üle Vana Linoleumi?\nAllure'i pleegitava põrandakatte tootja kiidab heaks toote kasutamise üle olemasolevate linoleumipõrandate. Allure ujub aluspõrandale, nagu laminaatpõrand, ja vinüülplaate või plaatide lindid koos spetsiaalsete liimimisribadega, mis on kinnitatud igale küljele. Peamised kaalutlused aluspõranda jaoks, kui...\nTe ei pea liimima Allure vinüülplaate või plaate aluspõrandale.\nAllure'i pleegitava põrandakatte tootja kiidab heaks toote kasutamise üle olemasolevate linoleumipõrandate. Allure ujub aluspõrandale, nagu laminaatpõrand, ja vinüülplaate või plaatide lindid koos spetsiaalsete liimimisribadega, mis on kinnitatud igale küljele. Põranda pealispinnad pealispinna paigaldamisel on nii tasandid kui ka kuiv. Kui teie olemasolev linoleum on piisavalt vana, et see oleks kulunud, peate võib-olla ette valmistama enne põranda paigaldamist.\nPuhasta linoleumi põrand põhjalikult, eriti servade ümber, kus kivid ja muud suured esemed võivad peita. Aluspõranda lahtised mustused ei häiri mitte ainult liimimisribade nakkumist, vaid tekitavad ka põrandalauad.\nLõika välja lahtised servad ümber aukude, mis on linoleumi läbi kulunud, kasutades utiliidi. Kui mõni ava on läbimõõduga suurem kui tolli, täitke see põrandast tasandava ühendiga ja kraapige ühend 4-tollise kipsplaadi nuga korteriga.\nPane põrand põrandale vähemalt 48 tundi enne paigaldamist. Jätke see kastidesse, et vältida liimiba kahjustumist. Konditsioneeriga või keskküttega, vajadusel jahutage või soojendage ruumi, nii et temperatuur jääks vahemikku 65-85 kraadi Fahrenheiti, samal ajal kui põrandakate on aklimaatiline. Säilitage seda temperatuuri kogu paigalduse vältel.\nPaigaldage põrandakate otse linoleumi peal. Paigaldage esimene seina nurgas, mille seintel on 1/8-tolline paisumõõt. Liimi ribad peaksid olema seinte eemale.\nLõigake teine plaat kuni 2/3 pikkusest sirgjoonelise ja kasuliku nuga ja asetage see kuiva kohale esimese plaadi kõrval. Lõigake kolmas kang 1/3 selle pikkusega ja asetage see teise kohale. See loob viirimismustri, mida peaksite kogu installis hoidma.\nEemaldage lühemad tahvlid ja tõmmake kate välja esimese plaadi liimiba. Paigaldage teine plaat selle peale, hoides seda 45-kraadise nurga all, tuues selle serva loputamiseks esimese plaadi serva ja langetades selle liimiribale. Vajutage kleeplindile kinnitatud plaati alla.\nKinnitage lühim laud teisele samamoodi, seejärel pange täisplankid lõpuni kõigile kolmele plaadile, mille olete paigaldanud, et põrandat kogu ruumi laiendada. Lõika viimased plaadid, et need sobiksid kasuliku nuga. Paigaldage ülejäänud põrandakate samamoodi.\nKuna Allure'i põrandakate libiseb aluspõranda kohal, peate selle peal hoidma alusplaatide paigaldamiseks. Põrandaplaadid peidavad ka põranda äärte paisuvõimalusi.\nKui teete plaate joondades viga, võite tavaliselt üksteisest välja tõmmata, rekonstrueerida ja lähtestada see liimiribal. Kui liim on seatud, pehmendage seda, hoides juuksekuivati umbes 30 cm kuni 60 sekundit umbes 8 tolli kaugusel.\nTootja soovitab paigaldada linoleumrulli põrandale, et kinnitada liimühendusi.\nÄrge võite Allure'it. Tungimise asemel kogub vaha, muutub kollaseks ja kogub mustust.\nMis Põhjustab Näpunäiteid Küüslaugu Taimede Keerata Kollane Varakult Hooajal?\nMis Põhjustab Ebaõnnestumist Betoonplaadi Värvimisel?


Õnnetus British Midland Airwaysi lennukiga Boeing 737-400 (1989) - Maaja Koduleht\nÕnnetus British Midland Airwaysi lennukiga Boeing 737-400 (1989)\n3rd November 2017 22nd April 2020 Guido\n8. jaanuaril 1989 kell 19.52 tõuseb Londoni Heathrow’ lennuväljalt õhku British Midland Airwaysi Boeing 737-400, pardal 118 reisijat ja 8 meeskonnaliiget. Lennukit juhivad kapten, 43-aastane Kevin Hunt ja teine piloot, 39-aastane David McClelland.\nSihtlennuväljale Belfastis pidi jõutama umbes tunni aja pärast. Tuliuus Boeing oli õhus olnud kõigest 520 tundi.\nKell 20.05, kui lennuk on jõudnud 8500 m kõrgusele, käib vali pauk ja lennuk hakkab tugevasti vibreerima. Ühe hetkega muutub tavapärane liinilend reisijate jaoks košmaarseks luupainajaks. Pauku kuulevad muidugi ka mõlemad piloodid ning mõne hetke pärast lööb nende ninna vingulõhn. Nad teadsid, et suits võib piloodikabiini tungida ka kliimaseadme kaudu. Kuna kliimaseade saab energiat mootoritelt, pidi ühe mootoriga midagi juhtunud olema.\nPauku kuuldes tuli paljudele lennukis viibinutele kohe meelde 1988. aasta detsembris toimunud Lockerbie’ tragöödia, kui terroristid olid reisilennukis pommi plahvatama pannud. Reisijad nägid, et vasakust mootorist lõid välja sädemed ja leegid. Kuid seda ei näinud kahjuks kumbki piloot!\nPilootidel ei jää sellises olukorras muud üle, kui usaldada instrumentide näitusid. Mõlemad mehed olid varem lennanud Boeing 737-ga, uuel lennukil on aga näidikute paigutust muudetud. Vähe sellest, ka osuti, mis alati on kõikvõimalikel instrumentidel asunud keset ringikujulist skaalat, on paigutatud väljapoole skaalat: see on vaevalt sentimeetripikkune helendav kriips, mille asukohta on silmadega raske tabada. Harjumatu igal juhul.\nTeine piloot McClelland, olles kindel, et üles ütles parempoolne mootor, lülitas selle välja. Saatuslik eksitus! Siiski lakkas lennuk vibreerimast. Vastavalt eeskirjadele on piloodid sellises olukorras kohustatud esimesel võimalusel maanduma. Lennujuhtimiskeskus andis Boeingule kohe rohelise tee, lubades maanduda kõigest 10 lennuminuti kaugusel Kegworthi lähedal asuvale East Midlandi lennuväljale. Boeing laskub 2000 m kõrgusele, lennuväljani on jäänud kõigest 8 minutit. Lennuk valmistub maanduma ja laskub järjest madalamale.\nKell 20.20 kostab pauk, veel valjem kui eelmine. Reisijad on veendunud, et see tuli ainsast veel töötavast mootorist. Lennuk hakkab ägedalt rappuma. Juhtimiskeskus annab loa laskuda 600 m kõrgusele. Piloodid mõistavad, et tuleb üritada maanduda, enne kui veel töötav mootor üles ütleb. Kuid siis saabub vaikus, sest ka teine mootor seiskub. Lennuk hakkab kiiresti langema. Lennuväljani on jäänud ainult kaks kilomeetrit. Mõni hetk hiljem prantsatab Boeing puid ja ühte valgustusmasti riivates vastu kõrget maanteetammi ning murdub kolmeks – kõigest 1030 m kaugusel stardiraja algusest.\nPäästjad olid tasemel, kõigest viie minuti pärast saabusid esimesed tuletõrjeautod. Et väljavoolanud kütus ei süttiks, lasti õnnetuspaika kustutusvahtu. Kell 4.20 hommikul tõid tuletõrjujad lennukist välja viimase ellujäänud reisija.\n39 inimest sai kohapeal surma ja 8 suri saadud vigastustesse haiglas. Eluga pääsesid ka mõlemad piloodid.\nKuigi mõõdik näitas vasaku mootori tugevat vibratsiooni (väike roheline kriips vasakpoolsel skaalal 4 ja 5 vahel), leidis teine piloot siiski, et rikkis on parem mootor, ja lülitas selle välja. (Arvutisimulatsioon).\nMis siis ikkagi tuliuue lennukiga juhtus? Kas tõesti ütlesid üles mõlemad mootorid? Ekspertide arvates polnud see nii uue lennuki puhul lihtsalt tõenäoline. Pealegi kinnitasid pealtnägijad nagu ühest suust, et maanduva lennuki vasak mootor põles. Tugevasti purunenud vasakut mootorit uurides selgus, et purunenud olid telgventilaatori labad, mis mootorisse tungides põhjustasid seal suuri vigastusi. Musta kasti helisalvestist kuulates jäi mulje, et just parempoolne mootor oli esimesena üles öelnud. Kuid nii see siiski polnud, piloodid olid hoopiski laitmatult töötava mootori välja lülitanud.\nKuidas võis juhtuda, et kogenud piloodid nii jämeda vea tegid? Boeing 737-400 tüüpi lennuk oli kasutusele võetud kõigest aasta tagasi. Mõlemal piloodil nappis kogemusi uue lennukiga lendamisel. Kapten Elunt oli lennanud uue Boeinguga 23 tundi ja teine piloot McClelland 53 tundi. Kas eksitas piloote neile harjumatu instrumentide näidikuosutite paigutus?\nKell 20.05 oli murdunud üks ventilaatori laba ja selle tükid paiskunud mootorisse. Laba murdumine viis mootori väga täpselt reguleeritud tasakaalust välja, põhjustades tugeva vibratsiooni, mis kandus üle kogu lennukile. Purunenud laba kahjustas mootorit nii tugevasti, et oli ainult aja küsimus, millal see üles ütleb. Ka piloodid tundsid vibratsiooni ja suitsulõhna, mis tuli kliimaseadmest. Nad arvasid, et üks mootoritest põleb. Mõlemad mehed püüdsid selgust saada, kumb mootor kärssab. Teine piloot McClelland oletas, et see on vasak mootor, kuid siis muutis oma arvamust: „Ei, see on parempoolne.” Vasakpoolne näidik näitas mootori tugevat vibratsiooni, kuid kumbki piloot ei näinud seda!\nMcClelland oli uue Boeing 737-400-ga tutvumiseks teinud läbi ühepäevase kursuse. Kuid ei tema ega kapten Hunt polnud käinud väljaõppel lennusimulaatoril, et uue lennuki ja tema uute näidikutega põhjalikumalt tutvuda.\nSuitsulõhna tundes järeldas kapten, et rikkis on parempoolne mootor, sest Boeingutel paneb just see mootor kliimaseadme tööle. Kahjuks ei teadnud piloodid, et Boeing 737-400 tüüpi lennukil saab kliimaseade toidet mõlemast mootorist. Kell 20.07 ei saanud piloodid ikka veel aru, kumb mootor põleb, j a McClelland lülitas välja töötava parempoolse mootori. Esialgu jäi mulje, et nüüd on kõik korras – vibratsioon lakkas. Rahunenud kapten teatas reisijatele, et lennukiga on probleeme ja ta oli sunnitud rikkis parempoolse mootori välja lülitama. Mõned reisijad on täielikus hämmingus: sädemed ja leegid lõid ju välja vasakust mootorist, ja nüüd teatas kapten, et ta lülitas välja parempoolse mootori!? Mitte ükski reisija ei tulnud selle peale, et lennusaatja kaudu asjast kaptenile teatada. Hiljem kinnitasid reisijad, et nad olid kindlad, et kapten teab, mida ta teeb. Seekord maksis pilootide piiritu usaldamine paljudele elu.\nVanadel headel mõõteriistadel oli suur ja selge osuti skaalade keskel. Uutel LD-ekraanidega näidikutel on need millegipärast paigutatud väljapoole skaalat.\nKuid kuidas seletada seda, et lennuk suutis raskesti vigastatud mootoriga veel mõnda aega lendu jätkata?\nPärast laba purunemist aeglustus ventilaatori pöörlemine, automaatne kütuse juurdevoolu reguleeriv süsteem suunas mootorisse rohkem kütust, et ventilaatorile siiski õige pöörlemiskiirus tagada. Selle tagajärjel hakkas mootor tugevasti vibreerima ja liigne kütusehulk paiskus leekide ja sädemetena düüsist välja. Parempoolse mootori väljalülitamisel deaktiveeris teine piloot seadme, mis automaatselt reguleeris kütuse juurdevoolu mõlemasse mootorisse. Vasakpoolse mootori andurid fikseerisid ventilaatori tavapärasest aeglasema pöörlemise, vastavalt sellele vähenes ka kütuse juurdevool. Leegid ja sädemed kadusid. Jäi mulje, et vasak mootor töötab taas tõrgeteta, kuid tegelikult oli see raskesti vigastatud.\nPiloodid ei saanud aru, et kütuse automaatse juurdevoolu deaktiveerimine lahendas ainult näiliselt probleemi. 4 minutit ja 42 sekundit enne katastroofi suurendas kapten vasakpoolse mootori võimsust, teadmata, et sellega andis ta mootorile surmahoobi. Üksteise järjel purunenud labad tungisid mootorisse. Mootor kaotas võimsust ja süttis põlema. Maandumiseks lennuväljale ei jäänud enam aega. Kapten püüdis lennuki nina ülespoole tõsta, et päästa mis päästa annab ja lennukit võimalikult kaua õhus hoida. Kell 20.25 prantsatas aga kiirusega 185 km/h lennanud Boeing vastu kiirtee kõrget nõlva.\nViis kuud pärast seda katastroofi tehakse šokeeriv avastus, mille tagajärjeks on see, et ajutiselt keelatakse startida kõigil Boeing 737-400 tüüpi lennukitel. 1989. aasta juunis purunesid lennu ajal ühe sama tüüpi lennuki ventilaatori labad. Pilootidel õnnestus teha hädamaandumine. Boeing 737-400 mootorite uurimisel selgus labade ränk konstruktsiooniviga: maksimaalse võimsusega töötava mootori labad hakkasid kõrgemal kui 7600 m teadmata põhjusel vibreerima. Vibratsioon omakorda põhjustas labade väsimise, mille tagajärjel need võisid puruneda.\nJa mis kõige vapustavam: selgus, et seda tüüpi mootoreid ei ole kunagi lennu ajal katsetatud – ainult tuulekanalis, kus on aga hoopis kõrgem õhurõhk kui 10 000 m kõrgusel, mis on reaktiivreisilennukite tavaline lennukõrgus. Eeskirjad ei näinud sellist katsetamist ette. Kuid just lennu ajal oleks selgunud labade salapärase vibreerimise põhjus.\nPrantsuse kompaniil SNECMA, mis tootis neid mootoreid General Electricu litsentsi alusel, ei jäänudki muud üle kui mootorit täiustada ja kõigi 99 kasutusel oleva Boeing 737-400 mootorid välja vahetada.\nNüüd on siis asjad nii kaugele arenenud, et kõiki lennukimootorite tootjaid kohustatakse mootoreid katsetama lennu ajal. Väga geniaalne uuendus! Tõepoolest, selle peale on raske tulla, et lennukit tuleb katsetada õhus, laeva vees ja vedurit raudteel. Ka firma Boeing tegi katastroofist järeldused. Nüüd on instrumendid muudetud paremini jälgitavaks ja täiendõpe lennusimulaatoril on kohustuslik. Ka soovitatakse soojalt tihedat infovahetust pilootide, lennusaatjate ja reisijate vahel, eriti avariiolukorras.\nTunnuspildil: Boeing 737-400 rusud kaks päeva pärast katastroofi.\n← Õnnetus British Airtours’i Boeing 737-ga (1985)\nN. Liidu hävitaja tulistab alla Korea reisilennuki (1983) →


Xbox One mäng Metal Gear Solid V: The Definitive Experience, 4012927111437\nXbox One mäng Metal Gear Solid V: The Definitive Experience\nMetal Gear Solid V: The Definitive Experience on täiuslik kollektsioon MGS V lugudest, mis hõlmab tunnustatud mängu MGS V: The Phantom Pain ja selle proloogi MGS V: Ground Zeroes. Lisaks veel mõlema mängu kõiki allalaetavaid lisasid.\nNõukogude Liidu sissetung Afghanistani on toonud uue pöörde külmas sõjas. 1984. aastal ilmub seal riigis mees, kellel on üks silm ja proteeskäsi. Need, kes teda teavad, kutsuvad teda hüüdnime Snake järgi. Ta on legendaarne palgasõdur, kes kustutati ajaloost ja jäeti koomasse Ameerika luureagentuuri võrgustiku Cipher poolt. Tema kaaslaseks on Ocelote: pikaaegne sõber, kes päästis ta rünnakust. Nüüd aga hoitakse nõukogude vägede poolt kinni Snake'i endist partnerit Kazuhira Millerit. Snake peab minema üksikmisioonile, et päästa Miller ja tõestada maailmale, et legendaarne palgasõdur ei ole veel kadunud.\nTunnustatud Kojima Productions esitleb Metal Gear Solid V: Ground Zeroesi näol Metal Gear Solidi mänguseeria uusimat meistriteost. Metal Gear Solid V: Ground Zeroes saab olema esimene ja ühtlasi sissejuhatav segment tulevikus saabuvale mahukamale mängule Metal Gear Solid V: The Phantom Pain, mis ühtlasi muudab Metal Gear kogemuse täielikuks.


George Clooney sõidab vaesusest teist teed pidi mööda\n30. detsember 2008, 14:46\nLos Cabos asub Mehhiko läänerannikul. Ja nagu kohapeal selgus, on tegemist väga kuulsa kuurortiga, seda eriti ameeriklaste seas. Alles kohale jõudes sain teada, et Los Angelesest vaid kahe tunnise lennusõidu kaugusel kõrvuti asuvad Cabo San Jose ja Cabo San Lucas on staaride lemmikpuhkusekoht, kus keskmine villa maksab 2-5 miljonit dollarit. Teel hotelli vaatasin taksos pilte kohalikus ajakirjas ilmunud arhiiviloost "Staarid Cabos 2003-2008", kus John Travolta pidas oma 50ndat sünnipäevapidu Cabo San Jose's, päevituvat Beyoncéd, restoranis einestav Jay Z, nachosid pugiv Uma Thurman jpt. Cabo Surf ja Spa hotelli saabudes teatas kellamees mulle pühalikult, et George Clooney ja Cindy Crawford jõudsid just eralennukiga nende ühisesse kodusse jõule tähistama, mis asus kellamehe sõnul meie hotellist vaid poole miili kaugusel. Issand, kas nad on paar, kilkasin uksehoidjale, kes minu kui seltskonnaajakirjaniku oma vastusega punastami pani. "Loomulikult mitte. Nad on äripartnerid. Nad ostsid koos 16 miljoni dollarilise maja siin, mida nad enamuse ajast välja üürivad. Cindy tuli koos oma perega ja George ühines nendega. Siit mitte kaugel elab Paris Hiltoni onu." Vau, mõtlesin, võib-olla peaks siia elama kolima – Cabo San Jose's on rohkem staare kui Londonis. Uksehoidja lisas veel, et hiljuti viibis samas hotellis näitleja Adam Sandler, Cabo San Jose's filmiti Brad Pittiga peaosas olev film "Trooja" ja veel üks kuulus film "Zohan". See on mu esimene puhkus üle kaheksa kuu ja seda planeerides ei mõelnud ma kohe kindlasti staaridele, pigem oli mõte nende eest põgeneda. Uskumatu oli leida eest kuurort, kus keskmine maja maksab rohkem kui katusekorter Londoni südalinnas. Minu hotellist mitte kaugel asus golfiväljak Querencia, mille kogumaksumus on 60 miljonit dollarit... ja seda kõike Mehhikos! Ütlen ausalt, et pilt sealsest oli muljetavaldavam kui California Santa Barbara või Rancho Santa Fe. Mina ootasin Mehhikos pigem vaatamisväärsusi nagu kaktusepõllud ja kärarikas haisev turuplats... Golfiväljakuid ja miljonite väärtuses villad Mehhiko läänerannikul tulid mulle üllatusena. Tõelist mehhiklast kohtas seal ainult tööriietuses, kelner või majaabiline. Villa elanikeks olid peamiselt ameeriklased ja kanadalased, kui välja arvata minu hotelli omanik Mauricio, kes oli ainus golfi mängiv mehhiklane keda kogu reisi vältel kohtasin. Kui muu maailm sipleb hetkel majanduskriisis, siis sealses elus oli majanduskriisi raske märgata. Kui välja arvata mõned ehitusel pooleli jäänud majad. Megamarketis olid isegi toiduhinnad samad mis Londonis. Pärast viit päeva hotelli erarannal peesitamist võtsin rendiauto ja sõitsin kuurorti äärealadele. Pilt, mis seal avanes oli kohutav. Ma olen reisides vaesust näinud palju, seda eriti kui käisin sel aastal Peruus ja Argentiinas. Aga kogu selle kulla ja karra kõrval tundus pilt Mehhikos isegi kohutavam. Ja seda enam, et tegemist ei olnud suurlinnaga nagu Lima või Buenos Aires, kus on rikkus ja vaeus kuidagi ettearvatav... Mõnda majja sisse kiigates nägin koltunud mööblit, mis oli ilmselgelt mõnest villast kümme aastat tagasi välja visatud, nälgivad lapsed, ilma sabata kassid ja kanad köögilaual. "Huvitav, kui George Clooney eralennujaama sõidab, kas ta kunagi märkab neid väikeseid vaesusest pungil hütte tee peal?" küsisin rendiauto võtmeid müügiesindajale ulatades, kes vastas mulle kiirelt: "Ei! Härra Clooney autojuht sõidab lennujaama teist teed pidi! See on palju ilusam."\n22. detsember 2008, 13:21\nInimene unistab ikka sellest, mida tal ei ole. Mina unistasin viimased kaks kuud päikselisest Mehhikost ja jõulupalavusest. Päevitamisest, surfamisest ja vürtsisest toidust. Jõudsin Mehhikosse reedel. Esimesed kaks päeva kulusid puhtalt päikse nautimisele ja ookeanis kümblemisele. Rohkelt tacosid, jalapeno pipart ja Margariitasid basseini äärel. Mõttes lugesin päevi, kui palju on veel jäänud siin olemiseks. Esimesed kolm päeva ajas mõte Londonist külmavärinad ihule. Cabo San Jose's on hetkel, kui seda blogi kirjutan pühapäeva õhtu, Eestis aga juba esmaspäeva varahommik. Ja juba ma nihelen ja mõtlen Eesti lumele ja ema tehtud jõulupraele. Kolmekümne kraadises palavuses on raske end programmeerida jõuludele. Kuigi jõulukaunistused on üleval peaaegu kõikjal, muutuvad need siin märkamatuks. Siin kõrbelinnas on kaktustega kõrvuti plastikust kuusepuud. Hõõgveini asemel pakutakse tekiilat. Punased jõulutähed on vist ainsad, mis siin elus on. Supermarketis mängib "Oh, kuusepuu" asemel U2 või Duran Duran ja kohalike suust pole ma kordagi kuulnud midagi jõuludega seonduvat- nagu poleks seda olemas. Ometi on jõulud katoliiklaste jaoks tohutult olulised pühad? Ainus, mis siin jõule meenutas, oli pühapäeva hommikune kirik ja jutlus. Kuigi isegi seal oli ühel hetkel nii palav, et mul viirastus nagu oleks preester olnud Antonio Banderas ja vaimusilmas kujutasin ette, kuidas kohe-kohe on kirikusse sisenemas sügava dekolteega Penelope Cruz, tema järel kohalik Zorro... kõik oli mulle kui eestlasele lihtsalt nii erinev. Kiriku valged saviseinad, plastikust Jeesused ja kitarrimuusika. Mehhikos on vinge ja hetkel naudin kindlasti üht vingemat reisi oma elus, aga jõuluks tahaks koju!\nKuidas Kroonika mul külas käis\n18. detsember 2008, 15:33\nKananahk tuleb ihule, kui mõtlen eilse õhtu peale Londonis, kui mu abikaasa koos külla tulnud Kroonika ajakirjanikega kohalikus India restoranis peaaegu kaklema läks. Ja kõik algas eimillestki... Istusime restorani alumisel korrusel ja valisime laua ülikondades valgekraede kõrvale, kes pidasid seal oma kontori jõuluõhtusööki. Paavo Kanguril oli palavik, põsed temperatuurist õhetamas nagu jõuluvanal. Me püüdsime Aivar Kullamaaga, Kroonika fotograafiga, Paavole pakkuda vürtsisemat toitu, et ehk ajab külmetuse välja. Paavo oli kange olemisega, ainult et ülikondades mehed meie kõrvallauas räuskasid iga minutiga enam. Selleks ajaks, kui Adam kohale jõudis, ruigas kamp purjus briti juriste nagu sead laudas. Meie hääl ei käinud neist enam ülegi. Paavo muudkui oigas, et tal on jube paha olla ja et ta ei suuda uskuda, et sellised korralikult riietatud britid võivad käituda nagu viimased mölakad. Advokaatide jutt läks järjest valjemaks. Pealik karjus alluvatele üle restorani: "Kui mina ütlen, et klient tuleb p**se saata, siis saadad ta p**se. Minu käsk on kõige tähtsam." Püüdsin Paavole ja Aivarile samal ajal tõlkida, millest tähtis seltskond kõrvallauas rääkis. Eestlased ainult kehitasid õlgu ja imestasid. Muidu ikka arvame, et Eestis räuskavad ja näitavad paljast tagumikku ainult briti ehitustöölised või madalalubalised, aga et kõrgharidusega juristide seltskond niimoodi käitub, oli isegi mulle üllatus.Seda, et nad juristid olid, nimetasid nad mitu korda valjul häälel. Paavol oli selle aja peale juba nii paha olla, et ta püüdis kelnerit veenda meile teist lauda andma restorani ülakorrusel. Abikaasa palus ettekandjal kõrvallauda maha rahustada, aga hindu keeldus sellest kategooriliselt – pole ka ime – ta oleks ju jäänud ilma kopsakast jootrahast. Oli ju too seltskond õhtu suurim. Lõpuks astus Adam laudkonnale juurde ja palus neil viisakalt tooni maha keerata. "Ma saan aru, et teil on lõbus, aga äkki oleks võimalik natukene vaiksemalt," palus ta korrektses inglise keeles. Selle peale karjus grupi liider: "Sorry." Aivar küsis selle peale oma kehvas inglise keeles neilt vastu: "Kas te ainult ütlete sorry või ka mõtlete seda?" Purjus seltskond ei saanud Aivari aktsendiga küsimusest aru ja kohmas siis midagi mu mehele. See siis andis edasi Aivari jutu otsetõlke. Selle peale pistis kogu seltskond britte röökima: "Me ei vabanda mitte iialgi mingite belglaste ees. Me oleme britid, mingid närused belglased ei lähe meile üldse korda." Adami aktsenti kuuldes karjuti: "Ja sina tõmba Ameerikasse tagasi!" Järsku vehkis valgesärkide hord rusikaid. Kaks tursket Kroonika meest olid samuti löömaks valmis. Isegi Paavo punased põsed olid kadunud. Kuidagi õnnestub mul ainsa naisena kamp mehi toolidele tagasi kangutada. Ise värisesin nagu haavaleht. Eestlased rääkisid kui ühest suust, et nad oleks selle kamba kirpe ühe käega nurka surunud. Et siis Kroonika brittide vastu. Ma ei suuda siiamaani uskuda, et selline intsident leidis aset Londoni kesklinnas, viisakas restoranis. Pärast õhtusööki kõndisime läbi Soho linnaosa eksklusiiivsesse ööklubisse Bungalow 8. Tee peal möödusime kuulsast restoranist The Ivy, mille ees passis kümmekond paparatsit. Aivar läks fotograafina kaameraid nähes ähmi täis ja kõndis neile juurde. "Ma olen fotograaf Eestist, keda te siin ootate?" küsis ta innukalt. Selle peale hakkas kamp paparatsisid valju häälega hirnuma. "Ah, et sina oled fotograaf!? Aga meie oleme hoopiski pagarid!" ja saatsid ta siis pikalt. Selline õhtu oligi.\nAge Oks ja Toomas Edur on maailma kõige armsamad staarid\n15. detsember 2008, 14:36\nEelmises blogis kirjutasin, et kohtusin Briti tipp-poliitiku David Cameroniga "Uinuva kaunitari" esietendusel ning olin hämmingus, kuidas nii suursugune poliitik fännas meie presidenti Toomas Hendrik Ilvest. Tegelikult oli too õhtu üldse üks meeldejäävamaid minu jaoks siin Londonis. Enne esietendust löödi teatri kõrval asuvas hotellis St. Martins kokku šampanjaklaase ning pakuti head ja paremat. Ise olin üritusel intervjueerimas Dannii Minogue'd, Lily Allen'it, ansamblit Sugababes, Geri Halliwelli ja paljusid teisi tuntud tegelasi. Samal ajal, kui intervjueerisin Dannii Minogue'd, nägin silmanurgast ruumi sisenemas tumedasse riietunud elegantset paari. Neid peatas uksel fotograafide parv, fotolambid välkusid nende suunas vähemalt minuteid kaks. Issand, need on ju eestlased Age Oks ja Toomas Edur, olin mõttes vaimustuses. Olen neist aastate jooksul palju lugenud nii Eestis kui siin, aga mitte kunagi kohanud. Age ja Toomas olid sel üritusel tõelised staarid. Igaüks püüdis neist raasukest endale saada. Kes kallistas, kes proovis neile kätt pihku suruda... Astusin isegi ligi ja ütlesin kohmetult eesti keeles tere. Nemad kohe sõbralikult vastu "Tere, tere!" Olin nii liigutatud, kui Toomas teadis mind kui ajakirjanikku ja oli isegi minu Õhtulehe blogi lugenud. Vahepeal lükkasid fotograafid mu neist eemale, et esitantsijatest veel pilte teha. Ma olin täiesti hämmingus, kuidas kogu see peoseltskond seal meie Age ja Toomase ümber keerles. Vahepeal astus neile juurde vanem härra hallis ülikonnas, patsutas Toomast õlale ja teatas siis mulle: "Näed, püüdsin neid Pariisi kutsuda, aga nemad ju ei saa kunagi tulla. Neil on alati töö, alati proov." Toomas tagasihoidlikult ütles eesti keeles vahele: "Oleksime tahtnud minna küll, aga proovid on tõesti kogu aeg." "Uinuvas kaunitaris" on Toomasel ja Agel kanda peaosad. Nende pilt on kavalehe esikaanel. Esietendusel nemad ei tantsinud ning Toomase sõnul oli see kergendus, sest lõpuks ometi said ka nemad šampanjaklaasi käes hoida, lõdvestuda ja peomeeleolu nautida. Kui kõrvalasuvasse teatrisse jõudsime, avastasin, et minu koht oli vaid kaks rida eespool, täpselt Age ja Toomase ees.Meist pisut paremal istus Lily Allen koos oma vanaisaga ja meist vasakul Geri Halliwell oma ema ja vanaemaga. Neli rida eespool istusid tüdrukutebändi Sugababes Keisha ja Heidi koos oma emadega. Meist mitte kaugel oli konservatiivide liider David Cameron perekonnaga. Kui väike on maailm, mõtlesin. Nii tore, et meie, eestlased, võime lõpuks ometi vaadata "Uinuvat kaunitari" samast saalist, kus istuvad tähtsad tegelased. Kui aga ometi kõik kuulsused maailmas oleksid nii sõbralikud ja soojad nagu Age ja Toomas. Nad on maailma armsamad staarid.\nBriti tipp-poliitik fännab Eesti presidenti\n9. detsember 2008, 14:52\nEelmisel nädalal kohtusin puhtjuhuslikult "Uinuva kaunitari" esietendusel Londonis Briti Konservatiivide Partei juhi ja liidri David Cameroniga. Ma ei suutnud oma silmi uskuda, kui nägin Briti tuntumat poliitikut ja võimalikku uut peaministrit Coloseumi teatri fuajees koos oma perekonnaga. Astusin härrale ligi ja vabandasin, et teda vabal ajal teatris tülitan, aga et ma lihtsalt ei suutnud ajakirjanikuna väikesest riigist nagu Eesti, mööda kõndida sellisest suurest poliitikust nagu tema. Selle peale kukkus Cameron heietema: "Issand, kas te olete tõesti Eestist? Kas te olete tõesti ajakirjanik Eestist? Olete tõesti eestlane?" Mul oli selline tunne nagu Cameron oleks olnud minuga kohtumisest rohkem vaimustuses kui mina temaga kohtumisest. Olin lausa šokis ja ei osanud muud vastata, kui et jaa, olen Eestist jah! Selle peale ütles staarpoliitik: "Teate, ma kohtusin paar päeva tagasi teie presidendiga. No, teate see, kes kannab värvilisi kikilipse. Nimi, nimi, mis ta nimi ongi?!?" Ütlen vahele: Toomas Hendrik Ilves. "Oh, jaa, just see!" ja püüab siis ebamääraselt meie presidendi nime hääldada. "Väga muljeltavaldav mees. Tõesti väga tark ja muljetavaldav. Vapustav kohtumine. Ma olin täiesti sõnatu, ma ei teadnud, et Eestil on selline president! Niivõrd tark. Ja milline haridus..." jätkas ta. Cameron, kellest meedia sõnul võib saada uus Briti peaminister pärast Gordon Browni, pole kohalike ajakirjanike vastu just kõige sõbralikum, oli minu kui Eestist pärit ajakirjanikuna lahkelt nõus minuga koos pildile jääma. Lõpetuseks ütles ta veel: "Tõesti, teie president on väga muljetavaldav mees. Selline väike riik sellise suure presidendiga. Väga tark mees. Minu soojad tervitused talle." Vau, mõtlesin, olin Ilvese pärast lausa kõrvust tõstetud. Uhke on olla eestlane.\nRiia kaudu Londonist Tartusse – jube!\n4. detsember 2008, 12:22\nKui viimasel korral Eestisse-käiku plaanisin, otsustasin säästlik olla. Sukeldusin netiavarustesse. Ohoo, Easyjet, mis maandub Tallinnas, pakkus lennupileteid pea sada naela kallimalt kui Ryanair, mis maandub Riiga. Bingo! Et mu sihtkohaks oli kodulinn Tartu, mõtlesin, et kõik klapib: Riia on Tartule ligemal kui Tallinn. Koju kiviga visata. Seda enam, et tänu Euroopa Liidule ja Schengeni lepingule pole olemas enam piiripunkte ja passijärjekordi. Mõeldud-tehtud. Ostsin kaks London-Tallinn-London sõidupiletit Riiga –100 naela. Ise mõtlesin tolle hästi säästetud saja naela peale, mida ma Easyjetiga lennates oleksin rohkem kulutanud. Nüüd ei jõua ma toda sammu ära kahetseda. Säästureis Riiast Tartusse kujunes kannatuste rajaks. Ryanair trikitas rohkem maksma Üllatused algasid juba lennujaamas. Rynair tahab eraldi pagasiraha: ühe pagasi edasi-tagasi lennutamine maksab ekstra 46 naela (23 naela üks ots). Et ma ei reisinud üksi, tuli kahe inimese peale kohe juurde maksta see Easyjetist säästetud 100 naela kohe. Muidugi rikkus see tuju, aga rohkem siiski see, et olin olnud nii loll. Ma tõesti ei tulnud selle peale, et Ryanair võib oma odavate piletitega teha sellise kalli nipi. Õudus jätkus. Oletasin, et Riia ja Tartu vahel käib tihe bussiliiklus ja ehk läheb buss Tartusse suisa lennujaama eest... Oh imet – ei mingit bussi Tartusse. Ema ütles, et Riiast läheb rong Valka ja küsis raudteejaamast mulle täpsed rongiajad. Emale helistasin põhjusel, mida ei oskaks uneski aimata: peenes Riia lennujaamas ei suutnud teenindajad rääkida mitte ühtegi sõna inglise keelt. Jahmusin: kuidas kaks nii väikest riiki, mis asetsevad nii lähestikku koos, on aga tegelikkuses nii erinevad. Iga Eestis käinud välismaalasest tuttav kinnitab, et Tallinna lennujaamas on inglise keele oskus maailmatasemel. Kui rong, siis rong. Saime takso peale ja kümne lati eest viskas vana bemar meid rongijaama. Seal ootasime poolteist tundi rongi ja sõime raudteejaama sööklas pitsat. Ameeriklasele pakuti samakat Lõpuks saabus rong. Ma ei teadnud, et sellised aururongi meenutavad sõiduriistad veel eksisteerivad. Rong peatus suure vilega ja kangesti tulid meelde ajad, kui käisime emaga Tartust Elvasse, samasuguse rongiga. Mulle meeldis see rong – nostalgia pärast. Aga minu ameeriklasest abikaasa vaatas suu lahti kogu seda ilu: noaga lõigutud istmeid ja kritseldusi vaguniakendel. Vagunis oli külm, vaheuksed käisid vaevalt kokku ning külm tuul tuhises sisse pea iga kümne minuti järel – rong peatas igas võimalikus peatuses. Lõpuks läks asi muidugi paremaks. Eesti piiri lähedal tulid peale mustlastest seenelised ja üks onuke pakkus mu abikaasale sõbralikult samakat. Talle oli see tohutult huvitav, kuid mul hakkas kõhe – tuli meelde kunagine Pärnu puupiirituse lugu, mida aastaid tagasi kajastasin. Seenelised olid aga tegelikult hästi armsad ja pakkusid meilegi seeni kaasa. Jätsime seenekorvi vastu võtmata. Kogu selle sõidu ajal mõtlesin, kuidas saab rong sõita Riiast Valka kolm tundi ja kümme minutit?! Rongijaamas ootas ees vend, kes meid siis lõpuks Tartusse viis. Uskumatu – sõitu Londonist Stanstedi lennujaama alustasime kell kaks öösel ja Tartu koju jõudisime õhtul kell kuus. Selle ajaga oleks vabalt jõudnud Los Angeles'i lennata. Abikaasal oli muidugi juhe koos: ainult karjus, et järgmine kord korraldab reisi tema ja minu säästureisid on täielik nali kuubis. Ma ei julgenud mehele öelda, et tagasisõit tuleb veelgi jubedam. Säästureis või asi Tartust ära minnes, hakkas kogu triangel otsast pihta. Lennuk Riiast Londonisse läks teisipäeva hommikul kell 10.50. Äratus – jälle kell kaks öösel. Vend viis meid autoga Tartust Valka, et jõuaksime kella viiesele rongile. Olime ainukesed inimesed perroonil. Esialgu oli hirm, et äkki rongi ei tulegi. Tuli. Minuti pealt kell viis. Mina jäin hoolimata jääkülmast vagunist kohe magama, mees oli näost roheline, ütles, et tal on paha olla. Tema magada ei saanud. Käis otsis WC-d, pärast ütles, et seda rongis polnudki. Ta, vaeseke, pole kunagi oma elus midagi sellist näinud. Ütlen päris ausalt, et sõna "säästureis" ajab mul endalgi praegu karva turri. Aga ma poleks mitte iialgi arvanud, et Riiast Tartusse saada on nii keeruline: ärge tehke järele! Sama raha eest Londonit koju käia on emotsionaalselt erinev: Easyjetiga tuled kui valge inimene, Ryanairiga kui sõjavang. Arvutage ise, kumb siis odavreis on? Easyjet 2 piletit Londonist Tallinna ja tagasi 200 naela (umbes 4600 krooni)Takso Tallinna lennujaamast bussijaama 100 krooni2 bussipiletit Tartusse 300 krooni Kokku: 5000 krooni Ryanair 2 piletit Londonist Riiga ja tagasi 100 naela (umbes 2300 krooni)2 kohvrit pagasina 4x23 naela 92 naela (umbes 2116 krooni)Takso Riia lennujaamast rongijaama 10 latti (umbes 250 krooni)Rongi ootamine pitsarestoranis 20 latti (umbes 500 krooni)2 rongipiletit Valka 2x46 krooni ehk 92 krooniVenna bensiini- ja ajakulu Valkast Tartusse ja tagasi Kokku: 5258 krooni\nMajanduskriis ja Ecclestone'i lahutus\n2. detsember 2008, 14:40\nEnne jõule Londonis on töögraafik täiesti hullumeelne. Sel nädalavahetusel oli Britney Spears Londonis ja tänased lehed muust ei räägigi, kui tema siinkäigust. Kogu nädalavahetus kulus Britney uudiste kajastamisele ja laupäeval pidin veel jõudma õhtusöögile tähtsa seltskonnaga, kaks neist Vormel 1 juhtkonna liikmed. Kodu koristada ja riideid pesta polnudki mahti. "Kurb. Oi, kui kurb." Õhtusöögi vestlusteemadeks olid majanduskriis ja Bernie Ecclestone'i lahutus. Istusime Dorchester Hotelli restoranis China Tang, kus tavaliselt peab ärilõunaid ja õhtusööke supermodell Kate Moss koos Topshop pealiku Philip Greeniga. Seltskonnas viibinud mõjukad mehed mainisid, et Kate Moss päästis Topshopi surmasuust. Ilma supermodellita oleks see äri alla käinud, enamik keskmist hinnaklassi pakkuvatest riideäridest on jõulude eel kaotanud 30% müügist. Nende meelest on sellised numbrid enne kingiostuaega täiesti katastroofilised. Veel mainisid nad, et Philip Green on viimase kuu jooksul koondanud 300 inimest – mis sest, et ta aril läheb suhteliselt hästi. Nii arvasidki need mehed, et majanduskriisi tulemusel on jõuluks Inglismaal tööta kuni 2 miljonit inimest. Topshop hulbib veel vee pinnal, kuid kõik teised ärid – isegi DKNY ja Armani Exchange – on kaotanud suurema osa oma turust ja klientuurist. Minuga koos istunud ärimehed, kellest üks omab ülemaailmset hotelliketti, rõivafirmasid ja veiniaedu, ennustasid, et majanduskriisi lõppu võib ehk oodata aastal 2010. Tema sõnul on hetkel olukord masendav. Veel mainis ta, et ei ole elu jooksul mitte kunagi saanud nii palju kõnesid vanadelt tuttavatelt ja sõpradelt ainsa palvega: "Aita, palun!" Teine ärihai rääkis, et ta Morgan Stanley pangas töötav poeg nägi pealt, kuidas vallandati pikima tööstaažiga töötaja. Pangas 17 aastat töötanud mees olevat uudist kuuldes valju häälega nutma hakanud. Seda lugu kuuldes ohkas ülejäänud seltskond: "Kurb, oi kui kurb." Ongi kurb. Enamik riidepoode Oxfordi tänaval on üles riputanud lõpumüügisildid. Ja seda enne jõule, kui rahvas peaks olema ostupaanikas. Enamik minu pankuritest tuttavaid on stressis, sest kardavad kaotada tööd. Neist paljud maksavad pangalaenu ülikalli maja eest Chelsea linnaosas. Pean lisama, et kallist šampanjat voolab samuti vähem. Kui enne kulutas iga tola 1000 naela ööklubi laua peale, siis nüüd seisavad nad baarileti ääres. Mida mõtleb kaunis horvaatlanna? Aga majanduskriisi asemel oli vestlusteemade peategelane Bernie Ecclestone. Meedia kajastab tema lahutusprotsessi siin pea iga päev, aga vähesed teavad mis toimub tegelikult. Tema lähimate sõprade sõnul polegi tegu niivõrd suure uudisega. Slavica, Bernie horvaatlannast naine, on mehele lahutuspabereid saatnud varemgi. Kui ma õigesti aru sain, siis isegi kahel korral. Vale on öelda, et Bernie pole mures – viimasel ajal istuvat ta ainult kodus ja vahtivat telekat. Sõbrad peavad teda lausa vägisi kodust välja tirima. Slavica olevat kodust välja kolinud juba mitu kuud tagasi ja viimati kohtus abielupaar Singapuris Vormel 1 võistlustel. Suhted paari vahel on olnud jäised juba mõnda aega. Slavica põhiprobleem olevat see, et Bernie elu suurim armastus on Vormel 1 ja naine on teisejärguline. Bernie ei veetvat temaga piisavalt aega koos. Sõbrad mainivad veel, et nende kooselus on tegu on täielike vastanditega: Slavica on valjuhäälne ropendaja, Bernie aga tisane kui tuvi. Lahutusdokumendid jõudsid Bernie koju kaks nädalat tagasi. Kuigi suur osa pere kinnisvarast on Slavica nimel, teavad sõbrad, et Berniet rahaküsimus lahutusel väga ei häiri. "Pigem mõtleb ta, kuidas suhteid parandada. Ja isegi kui Slavica ära läheb, saab Bernie hakkama. Talle on tähtis Slavica ja tütarde heaolu." Küsimusele, miks naine otsustas just nüüd lahutada, vastavad sõbrad nii: "Slavica sai 50. Eks ta mõtleb, et tal on veel viimane aeg kedagi teist leida."


Fotograaf neelas 35mm filmi, soovides pildistada oma seedeelundkonda | Hingepeegel\nKaks Kingstoni Ülikooli graafilise kunsti üliõpilast Luke Evans ja Joshua Lake lõid fotograafia projekti, kus nad neelasid alla üksikud 35mm filmilindi kaadrid, nägemaks seda, kuidas nende seedesüsteem mõjutab filmilinti ning äkki ka näha, mis meis tegelikult toimub. Nad asetasid filmilindid eredavärvilistesse kapslitesse, mis lubasid maohapetel ning kehavedelikel filmilinte töödelda, aga seda minimaalse riskiga ohustada oma käärsoolt.\nFoto: Josh Lake & Luke Evans\nKui filmilindid olid väljutatud, siis koguti negatiivid kokku, puhastati ning neid uuriti lähemalt elektronmikroskoobiga nägemaks, millist mõju avaldasid filmilindile nende maohapped ning kehavedelikud. Lõpuks prinditi neist negatiividest hiiglaslikud must-valged fotod. Projekt nimega “Ma pööran end seest väljapoole”, on ebameeldivalt intiimsel viisil fotokeskne inimese uurimine. Tavaliselt töödeldakse filme ikkagi masinate, valguse ning kemikaalidega, kuid see provokatiivne seeria näitab, et inimese enda keha ja kehavedelikud saavad asendada kõiki pildistamiseks mõeldud isikupäratuid metallist masinaid ning kaamera läätsi.\nEvans ütles Wired lehele, et neil tuli koos Joshiga selline mõte tänu sellele, kui nad juhtusid arutama oma esimest suurt kunstiprojekti “Väljas”. Ta selgitas: “Me tahtsime tuua midagi seestpoolt välja ja seega otsustasime uurida seda, kuidas saaksime kasutada oma keha materjalide muutmisel. Kuna projekt muudkui arenes, siis otsustasime kasutada sünonüümset materjali ning fotode tegemine tundus nii loogiline järg olevat. Me tahtsime uurida filmilidni füüsilisust: pehme emulsiooni kiht, tema paksus, kuidas reageerib puudutusele ning temperatuurile. Sellel hetkel olime väga põnevil, sest polnud mitte mingisugust aimu, kuidas lõpptulemus välja kujuneb ning kas tuleb mitu ühesugust fotot või mitte. Kas filmilindi želatiinkiht on täielikult seedemahlade poolt hävinud ning kas me kunagi filmilindid üldse tagasi ka saame?”\nValminud fotod on nii võimsad ja seda just tänu fotode kolmemõõtmelisusele, kui reeglina on fotod ikka lamedad ning ruumilisust tuuakse esile esi- ning tagaplaaniga mängides, siis Evansi ja Lake tööd on vastupidised. Iga foto näeb välja kui teaduslik foto, mis on pildistatud mikroskoobiga. Fotode töötlusel on suurt rolli mänginud inimese enda seedeprotsess ning sellest tulenev filmilindi jaotus annavad igale fotole omase mõõtme, ületades sellega keskmise, traditsioonilise valguse ja varju sõltuvuse ruumis.\nDuo suurimaks väljakutseks oli vaimse barjääri ületamine, neelamaks midagi, mille kohta on sulle lapsena öeldud, et seda suhu panna ei tohi. Neid hoiatasid ka meditsiinieksperdid, et selle katse suurimaks ohuks võib olla jämesoole perforatsioon ja obstruktsioon. Et seda vältida ning viia risk madalaimaks, otsustasid nad teha filmilindi tarbeks väikesed kapsild, millesse on asetatud õrnalt rullikeeratud filmilint. See hoiaks ära filmilindi teravate äärte lõikumise sooltesse, samal ajal lubades seedemahladel filmilinti ikkagi töödelda.\nKui protsess oli lõpule jõudnud, siis läksid mehed WC- sse oma “asju ajama”, asetades eredavärvilised kapslid kottidesse, sest neid oli väljaheite seest tänu sellele kerge märgata.\nIlmselt on töö kõige imelisemaks aspektiks pinge, mis tekib keha intiimsuse ja haavatavuse protsessi vahel, saades sellised vastuolulised, mõnevõrra isikupäratud ja esteetilised fotod. Kui fotod on prinditud, muutuvad need abstraktseks avastusretkeks tühjuse ning värvingu vahel. Nende fotode näiliselt ebainimlik, emotsioonitu vorm jääb alla ainult valulikule teadmisele fotode tegelikust loomisest. Mida arvad, on need fotod sinu meelest labased või hoopis võimsad?\nEvans ültes: “See porjekt ei ole traditsioonilises mõttes “fotograafia”, sest mõnes mõttes võib seda pidada selleks, kuidas fotograafiat tehakse. Fotograafial ja filmil on tegelikult pikk ajalugu ja seda ümbritseb range reeglistik, aga kes on öelnud, et fotograafiale tuleb läheneda just nii nagu seda traditsiooniliselt tehakse?”\nNende töö tulemused olid kõigile vaatamiseks Londonis Hoxon Galeriis.\nAllikad:Wired, Beautiful Decay\nEelmine artikkelVitamiinipomm spirulina\nJärgmine artikkel10 köögivilja, mida saad jääkidest kasvatada


Uus IIZI Kasko turul: laiem kate mõistliku hinnaga - IIZI.ee\nKindlustusturul orienteerumine on järjest keerulisem, sest pakutav valik on märkimisväärselt kirju. Tihti peibutatakse kliente vaid soodsa hinnaga, kuid odav kaskokindlustus ei pruugi olla sisult parim valik. Selleks, et kindlustuskaugel inimesel oleks lihtsam otsustada, tõime turule kasko, millel on IIZI garantii ja soovitus.\nOluline olemas juba põhipaketis\nKui auto õnnetuse tagajärjel sõidukõlbmatuks muutub, siis kiire elutempo ning harjumuspäraste sõitude planeerimine tekitab igapäevaelus nii pingeid kui segadust. IIZI Kasko pakub sellise olukorra puhul asendusautot juba põhipaketis ning seda saab kasutada renditasuta kuni 3 nädalat.\n„Sageli jäetakse aga kõige olulisem kindlustuseta. Sõidukit on võimalik remontida või asendada, kuid viga võib saada ka autojuht ise,“ kommenteerib IIZI sõiduki- ja masinakindlustuse tootearendusjuht Triin Kääramees. Seetõttu sisaldab IIZI Kasko ka õnnetusjuhtumikindlustust, mis leevendab majanduslikke tagajärgi ja aitab paranemisele keskenduda.\nUlatuslik kindlustuskaitse mõistliku omavastutusega\n„Turul on arvestatav hulk kliente, kes soovivad kahju korral võimalikult madalat põhiomavastutust,“ kommenteerib Kääramees. IIZI kaskokindlustuse omavastutus on madalam kui kindlustusturul tavaks ning nii ei teki õnnetuse korral pere-eelarvesse tühimikku.\nOmavastutuses on ka teisi erisusi. “Näiteks hüvitavad mitmed kindlustusseltsid omavastutuseta vaid kokkupõrke metsloomaga ning mõne kindlustusandja puhul võib rolli mängida hoopis õnnetuse toimumiskoht olenevalt sellest, kas tegu oli asulasisese või -välise teega,“ lisab sõiduki- ja masinakindlustuse tootearendusjuht. IIZI Kaskoga on omavastutuseta hüvitis tagatud igasuguse loomaga kokkupõrkel.\nKahjukäsitluses alati Sinu selja taga\nIIZI Kasko kahjukäsitlus toimub läbi IIZI kahjuosakonna, mis on kliendile suureks eeliseks. Kindlustusmaakler on kliendi esindaja terve protsessi vältel, ka peale kindlustusjuhtumi toimumist. IIZI kahjuabi valdkonna juhi Jaanus Mölderi juhtimisel toimub suhtlus kindlustusseltsi ja kliendi vahel, pannakse kokku vajalikud dokumendid ning antakse nõu kahjude hüvitamise osas. „Panustame kahjukäsitlusprotsessi, et tagada kliendile kiire tulemus ning õiglane hüvitis,“ lisab Mölder.\nUnikaalne veebilahendus käib ajaga kaasas\nIIZI veebilehelt uueneb pidevalt ja nii on ka meie kaskokalkulaator tundmatuseni muutnud. Oleme suuremat tähelepanu pööranud nii visuaalile kui ka kvaliteedile ning saame tänu sellele kindlustusturul unikaalset lahendust pakkuda. Pakkumise koostamiseks küsitakse vaid vajalikku infot, olulised tingimused on välja toodud ning nende võrdlemine on mugav. „Erineme uue lahendusega kogu turust ja murrame igipõlise müüdi, et kindlustamine on keeruline ja igav,“ rõhutab Kääramees.\nSõlmi kasko uues kalkulaatoris siin!


Sannamees Võnnus - Perekonnaajaloo foorum\nFoorumi pealeht Tartumaa Võnnu kihelkond\nLiitunud: Neljapäev 17. Juuli 2008, 18:43:07\nPostitus Postitas Tiina Ranna » Laupäev 19. Juuli 2008, 21:40:07\nkes teab midagi Jaan Sannamehe perekonnast 20. sajandi esikümnetel Võnnus, täpsemalt vist Kuristal?\nPostitus Postitas avagula » Laupäev 23. August 2008, 18:35:08\nMa natuke tean. Jaan Sannamees (talle on viide EKP arhiivis) peaks olema Kalju Sannamehe poeg. Kalju Sannamehe vanaisa-vanaema peaks olema Juhan Sannamees (1840) ja Luise Amalie Sannamees (sünd. Zeiger), kes kolisid 1869 Võnnu kihelkonda Kriimanisse, aga miskipärast näitab raamat et nad on 1872 tagasi Arulas, võib-olla ajutiselt. Milline Juhani ja Luise poegadest võiks Kalju isa olla, pole aimu.\nPostitus Postitas Tiina Ranna » Pühapäev 24. August 2008, 10:30:08\nOlen sulle tänini võlgu tänu Sannameeste kõige vanema osa eest! Sa oleks justkui ise sel ajal elanud, nii palju infot. Olen viimasel ajal olnud hõivatud kõiksugu tegemistega, pole ajalooga suurt jõudnud tegelda.\nLugesin just su vastust Võnnu Sannameeste küsimusele, need mu suht lähedased sugulased - vanaonu pere.Aga ma ei tea täpselt kus nad elasid ja mida tegid. Samas on Võnnus inimesi. kes nende peret mäletavad.Mu ema töötas ka Võnnu keskkoolis ja seal vanemad õpetajad teadsid veel sannamehi. Võndu läks mu vanaisa Johan Sannamehe vend Jaan sannamees kusagil 1916 aasta paiku. temaga läks kaasa ka isa Rein sannamees. Jaanil oli poeg Kalju( suri mõni aasta tagasi), poeg Rein, kes elab siiani Narvas ja tütar Asta Märtson, kes ka hiljuti suri. Juhan sannamees , kellele sa vihjad oma kirjas ja kes abiellus Amalie Zeigeriga oli ikka väga kaugelt sugulane. Mina olen nii aru saanud, et ta elas küll Kriimanis, seejärel Arulas Rahil ,kus sündisid ka lapsed ning pärast tuli Tartusse. teine naine oli tal vist Sohvi aga ega ma seda liini eriti täpselt uurinud ole.\nTegelikult oleks mul sulle veel üks küsimus. Sa tunned seda ajaloo asja päris põhjalikult , äkki oskad mulle selgitada, millal Sannamehed Madsale asusid. Ma tean niipalju - mitmel pool, nekrutite nimekirjades, vallaliikmete nimekirjades on kirjas, et Hindriku pere saabus Palupera vallast Arulasse 1861. aastal. Aga samas on mu vana-vanaisa Reinu sünnikohaks juba 1839.a. märgitud Madsa, (vanem õde Katri sündis 1835. aastal küll Tsoorul). Samas oleks loogiline, et Hindrik, kes suri 1850.a. elas siiski ka Madsal, sest talu nimetati Madsa Hindriku taluks.\nEhk tead Arula tundjana ka seda , millal talusid päriseks ostma hakati?\nPostitus Postitas avagula » Pühapäev 24. August 2008, 11:11:08\nLiikumine Palupera ja Arula vahel 1861. aastal ei olnud nö. füüsiline liikumine, toimus mõisate maade ümberjagamine. 10. hingeloendi järgi vahetas mõisat mitukümmend talupoega. Loe sellest ka http://www.rennenkampff.de/inhalt/guete ... chnis.html leheküljelt 25, lause, mis hakkab: "Dieser theilte den Gute Palloper zu:...". St. varem tervikuna Arulas olnud Tsorrost jäi osa (Hofslage Awwinel) Palupera alla, sestap nimetataksegi seda hiljem "Awinel Zorro").\nMuudele küsimustele rohkem vastata ei oska kui juba kirjas, ilmselt on sul ka õigus Kalju jms asjus, kuna suuline pärimus on alati targem kui millegi kirjapandu tõlgendamine.\n"19. sajandil toimus talumaade kruntimine ning algas talude päriseks ostmine. Vana-Otepää mõisa osas osteti esimesed talukohad päriseks 1876. aastal (14 talu), aktiivseteks talude ostmise aastad olid hiljem 1885 (12 talu) ja 1892 (16 talu). Viimased talud omastati Vana-Otepääl 1916.aastal." - ma arvan, et see kehtib laias laastus ka Arula kohta.\nMine “Võnnu kihelkond”


Misso telliste saamiseks tuleb kuid sabas seista - Äripäev\nMisso telliste saamiseks tuleb kuid sabas seista\nTiina Kolk 23. mai 2007, 00:00\n"Esimene laar telliseid, mille me põletasime 1992. aasta juuli lõpus, läks aia taha," ei tee Misso savitööstuse juhataja Lembit Luts algusaastate äpardustest saladust. "Pidime ahjutäie kühvlitega välja loopima."\nEks uus ahi oli sisse kütmata ja kellelgi polnud kogemusi, kõik oskused on omandatud töö käigus.\nPärast riigikorra muutumist ja majandite lagunemist kaalus Misso sovhoosis energeetikuna töötanud Lembit Luts, et mida nüüd siis edasi teha. Setomaa ja Võrumaa maapõuevara - savi - andis juba ammustel aegadel neis paigus talumeestele tööd ja leiba. 20. sajandil tegutses Missos Vungi (Luha) tellisetehas. Pidades oma endiste kolleegidega - energeetikutega - nõu, otsustas EPA haridusega insener vanasse kartulihoidlasse tellisetööstuse rajada.\nKoos külameestega paigutati seadmeid, esimese gaasiküttel töötava põletusahju ladusid nad vana pottsepa Leo Seegari juhendamisel toonase Võrukivi tellisetehase kividest.\nKolme aasta pärast tegid töömehed uue puuküttega ahju juba omatoodetud tellistest.\n"Puupõletus andis toodetele ilusa kollaka varjundi - meie olime tulemusega väga rahul," tõdeb savitööstuse juht.\nPraegu tavalisi telliseid puupõletusahjus enam ei valmistata, küll aga tehakse seal eksperimentaaltoodangut. Neist töödest tõstab Lembit Luts esile Tartu Jaani kirikule aknaaluseid karniise ja kõnniteeplaate, mille glasuurkate Misso puupõletusahjus "kinnitati".\nEsimestel aastatel kasutas tööstus toorainena Määsi karjääri savi, praegu on firma käes heledamat tooni ja paremate omadustega Joosu karjääri savi, see, mida kunagi kasutas Võrukivi.\nÜks tellisetegu kestab ligi paar nädalat. Kõigepealt puhastatakse savi karbonaatsetest lisanditest ehk teisisõnu toormest pestakse kahjulikud ained välja ja see loob eeldused kvaliteetse toodangu saamiseks, selgitab Luts.\nSeejärel, enne vormimist, lisatakse savimassile šamotipuru jt täiteaineid. Kärudele tõstetud tellised kuivatatakse enne põletusahju panekut. Põletamisprotsess kestab temperatuuril 930 YC 56 tundi. Praegu on Misso savitööstuses kuus tänapäevast gaasiküttega täisautomaatset põletusahju. Nende Saksa päritolu seadmete ahjude korpused meisterdasid savitööstuse mehed ise.\nMisso telliseidki võib käsitöötellisteks nimetada, sest väga palju operatsioone - savi laadimine ja vormidesse paigutamine - käib käsitsi, sest tootmismahud pole nii suured, et tasuks automaatliine muretseda. Seega jälgib iga tööetappi meistri silm.\n"Umbes 3% toodangust läheb siiski praaki. Aga ega kivid sellepärast veel raisku lähe - jahvatame nad vajaliku sõmerusega pulbriks, mille kasutame savimassi täiteainena," selgitab Luts.\nMisso savitööstuse toodangust on kõige nõutavamad ahjutellised. Viimasel ajal ka klombitud tellised. Tootevalikus on veel kumerad nurgatellised, kahe kumera nurgaga tellised, karniisikivid ja kahte sorti katteplaate, toorsaviteelised ning jahvatatud savi. Lisaks tehakse jõudumööda eritellimusi.\nJärjekord on pikk. Praegu kirjapandud kogused saab kätte augusti lõpus, kuigi iga päev tuleb põletusahjudest 350 tellist, seega aastas ligi 130 000 tellist.\nSavitööstuse algusaastail töötas firmas kaheksa inimest, vahepeal kasvas töötajate arv 15 hingeni, nüüd on neid koos raamatupidajaga kuus.\n"Praeguse tootmisvõimsuse juures on see optimaalne," nendib Lembit Luts. "Häid töömehi tuleb tikutulega otsida. Oleme väikeettevõte, kes proovib raskuste kiuste ellu jääda."\nMisso savitööstuse toodangu kohta võin ma öelda üksnes häid sõnu.\nNende tellised on kvaliteetsed, tänu heale vee imavusele on nad külmakindlad, mistõttu võib nendest ka talvisel ajal müüri laduda.\nNüüd, kus Misso savitööstus kasutab Joosu karjääri savi, mis on parim ehitus- ja pottsepasavi Eestis, võiksid nad hakata tootma ka ahjupotte. Nendel tellistel on meeldiv kollakas toon.


Riigid, mis toodavad täna rohkem tuuleenergiat | Rohelised taastuvad energiaallikad\nRiigid, mis toodavad praegu kõige rohkem tuuleenergiat\nManuel Ramirez | | Tuuleenergia, Taastuv energia\nLa tuuleenergia on praegu üks peamisi muutuste allikaid teistele silmaringidele, millel pole fossiilkütuste kasutamisega mingit pistmist. Peate lihtsalt teadma, et vähemalt 84 riiki kogu maailmas kasutab tuuleenergiat oma elektrivõrkude tarnimiseks.\nJust aasta tagasi tuule võimsus ületas 369,553 XNUMX gW ja kogu energiatoodang kasvab kiiresti, muutudes 4 protsendiks kogu planeedil kasutatavast elektrist. Ja kui 17. aastal paigaldatud 2014 gW oli juba saavutus, siis 2015. aasta esimesel poolel jõudis see 21,7 gW-ni, mis viib meid ülemaailmsele võimsusele 392 gW, selle aasta lõpuks oli see umbes 428 gW.\nGlobaalne võimsus kasvas 2015. aasta esimestel kuudel 5,8 protsenti pärast 5,3. aastal 2015% ja samal perioodil 4,9. aastal 2013% saavutamist. Kui arvestada, et 2014. aastal oli aastane kasvutempo 16,5 protsenti, nii et 2015. aasta keskpaigaks jõudis see 16,8 protsendini, võime olla kursis suure aastaga peavad kinni 2015. aastast.\nSee tuuleenergia kasutamise suurenemine on tingitud peamiselt majanduslikuks kasuks Sellest allikast lähtuvalt on konkurentsivõime kasv, ebakindlus nafta- ja gaasivarustuses maailmas ning surve aja jooksul puhaste ja jätkusuutlike tehnoloogiate poole liikumiseks.\n1 Peamised tuuleenergia tootjad\n3 Teised riigid, mis on elutähtsad\n4 Energia tuleviku peamine tuuleenergia\n5 Uute tehnoloogiate uurimine ja arendamine\n6 2016 on tuuleenergia jaoks väga oluline aasta\nPeamised tuuleenergia tootjad\nTuuletööstus on nüüd juhivad paljud erinevad tööstusharud suure võimsusega, energiaühistud keskkonnarühmadeni. On teada, et seda tüüpi jõuallikate suurema edu saavutamiseks on vaja veelgi suuremat sorti.\n2015. aasta juuni lõpus oli riik a suurim paigaldatud tuuleenergia võimsus on Hiina esikohal, teisel kohal USA ja kolmandal Saksamaa.\nHiinal on sel aastal 124 gW ja on alates 10. aastast kasvanud 2014 gW võrra ja alates 44. aastast 2013 gW. Pidev kasv, mis aitab osaliselt leevendada saasteprobleeme, ehkki selleks, et neid tõepoolest vähendada, tuleb investeerida rohkem raha seda tüüpi allikatesse.\nJärgmine on Ameerika Ühendriigid, kus on paigaldatud 67 gW Ja alates 2013. aastast on vaid kahe aastaga kasvanud võimsus reaalse stagnatsiooniga 8 gW võrra, mida võib Hiina tohutu kasvuga võrreldes muidugi näha ka Saksamaal, Indias ja Hispaanias.\nPeale tuuleenergia peamiste jõudude on vaja tsiteeri Brasiiliat, mis näitas suurimat suhet kõigi turgude kasv 14% kasvuga sel aastal 2015.\nNegatiivse punktina leiame mitu Euroopa turgu mis on halvatud, mis juhtub sakslasega, kui nad järgmise kahe aasta jooksul teatavaid muudatusi määruses muudavad, mis vähendab tema tuuleenergia võimsust.\nHiina loodab 347,2. aastaks saada 2025 gW aastaste seadistustega, mis ulatuvad 56,8 gW-ni. Midagi üsna märkimisväärset sellest, mida selline energia selle riigi jaoks tähendab.\nJa kuigi Hiina on praegu seda tüüpi energia maksimaalse eksponendina, on see tõepoolest paigalseisu hetkel. Saadaolevad arvud Aastal 2025 ületab globaalselt 962,6 gW mis tähendab, et Hiina on isegi selle tagasilöögi korral üks peamisi seda tüüpi energia tegijaid planeedil.\nJust sel aastal on ennustatud, et Hiinat ei liigitata ainult Hiina kategooriasse suurim tuuleenergia paigaldaja aastaks 2015, kuid jätkab selle sektori juhtimist ka 2016. aastal.\nTeised riigid, mis on elutähtsad\nIndia, Austraalia, Jaapan, Lõuna-Korea, Filipiinid, Tai ja Taiwan suurendada oma võimsust 148,2 gW-lt 2014. aastal 437,8 gW-ni globaalse aktsiaprotsendiga, mis ulatuks 45,5% -ni.\nMuud suured riigid tuuleenergia õnnestumiseks on Argentina, Brasiilia, Tšiili, Colombia ja Mehhiko, mis lisavad 45,6 gW. Me oleme juba rääkinud Uruguayst ja Costa Ricast kui kahest suurimast näitest sellise poliitika elluviimisel, mis võimaldab seda tüüpi puhta energia kasvu, mis on meie tuleviku jaoks ülioluline.\nEnergia tuleviku peamine tuuleenergia\nSelline energia on muutunud äärmiselt tasuv. Piirkondades, kus energiatarbimine suureneb, tuleb luua uued allikad ja just seal peab tuuleenergial olema väga oluline roll.\nKüpsetel turgudel, kus söe, tuuma- või gaasitootmise infrastruktuur on juba olemas, on toimuvate suurte muutuste tõttu ees veel väljakutseid. See on siin kus tuuleenergia peab konkureerima hoolduskuludega olemasolevatest energiaallikatest. Siiski on tuulest pärinev energiaallikas väga atraktiivne võimalus, välja arvatud see, et see annab energiat kasvuhoonegaase eraldamata.\nSellel on ka midagi käimas ja need vähendavad kulusid. Põhjuseid on kolm. Üks on see, et tuulikud nad vananevad, kõrgemate tornide ja kergema konstruktsiooniga. Teine on see, et tarneahela efektiivsus on suurenenud ja tootmissüsteemid vähendavad kulusid. Kolmas ja viimane on see, et tuuleenergiaseadmete kasvades hoitakse kokku kulusid, kui neid valmistatakse suuremas mahus kui varem.\nTeine selle peamine põhjus on võidelda kliimamuutustega ning puhta ja odava energia mõju, mis on aja jooksul jätkusuutlik. Selle vajaliku energia tagamine, et maailm, kus elame, toimiks ja samal ajal ei põhjustaks CO2 heitmeid atmosfääri, on selliste peamiste ettevõtete nagu Vestas eesmärk.\nTuuleenergia suur tähtsus\nUute tehnoloogiate uurimine ja arendamine\nSee on väga oluline investeering uutesse tehnoloogiatesse nii et nende turbiinide energiatõhusus ja erinevad uuendused viiksid teistele teedele, kus nad saaksid tuuleenergiast saadava energia ülemaailmses tarbimises kasutada suuremaid protsente.\nOleme näinud Bill Gatesi kasvu kuulsusi nad investeerivad suuri summasid uutes energiatehnoloogiates, näiteks 2.000 miljonit dollarit, mida ta on kasutanud.\nJust nende tehnoloogiliste hiiglaste poolt, mida nad intuitsioneerivad, on vaja muuta seda energiapanoraami nägemise viisi, milles me oleme. Kui oleme Gatesi kommenteerinud, siis veel üks suurepärane nagu Mark Zuckerberg teevad samuti oma osa liiva, et julgustada rohkem eraettevõtteid otsima puhtamat tulevikku kõigile ja jätkusuutlikku planeeti.\nGoogle'il on veel üks suurepärane projekt Aafrikasse, kus ta paigaldab Kenyas Turkana järve kaldale üle 365 tuuliku. Mis annab 15 protsenti kogu selle riigi elektritarbimisest.\nEl energia salvestamine Samuti on näidatud, et kõigi nende vajalike muudatuste toimumine on ülioluline, sest sadade tuuleturbiinide tarnitava energia ülejäägi salvestamine on hädavajalik, et isegi rõhutada energiaallika, näiteks tuuleenergia kasutamist.\nTesla ja selle koduakud näitavad teist teed, kuid pigem sellele, mis oleks enesekindlus kasutajate energiat, kuid suuremas mahus võib see tarnida ka selle ülejäägi säästmiseks vajalikke patareisid.\nMeil on ka uusi tehnoloogiaid nagu loodud labadeta turbiinid autor Vortex, Hispaania ettevõte, mis praegu kõlab palju seoses mõnede tuuleturbiinide paigaldamisega, mis keskkonnamõju vaevalt põhjustavad, kuna lisaks traditsioonilisemate tuulemüra kõrvaldamisele ei muuda need keskkonda nagu nad teevad.\nSee Vortexi tehnoloogia töötab nii, et kasutab tekkinud deformatsiooni pooleldi jäigas vertikaalses silindris resonantsi sisenemisel ja maasse ankurdatud vibratsiooni tõttu, mida tuul põhjustab. Just see deformatsioon vastutab elektri tootmise eest.\n2016 on tuuleenergia jaoks väga oluline aasta\nPariisi kliimakonverentsil sõlmitud on rida kokkuleppeid Nad peavad 2016. aastat ülioluliseks aastaks, nii et tuuleenergia võimsuse protsendid peavad meile kõigile teadaolevatel põhjustel märkimisväärselt tõusma.\nTsitaat kliimast, milles tuuleenergia paikneb ühe olulise energiaallikana nii et kasvuhoonegaaside redutseerimine atmosfääri toimub, mis põhjustab probleeme ja looduskatastroofe kogu maailmas. Suurepärase tulemuse saamiseks peab muutus, mis tuleb läbi viia selle maailma kõikidest osadest.\nTäielik tee artiklini: Rohelised taastuvad energiaallikad » Taastuv energia » Tuuleenergia » Riigid, mis toodavad praegu kõige rohkem tuuleenergiat\nIdee luua rohkem tuuleparke, et keskkonda pisut parandada, on suurepärane\nVasta aadressile Douglas_dbsg\nlucy sooda DIJO\nsee on suurepärane, et see aitas mind kooli jaoks ...: lk\nVasta lucy sosale\nooooooooooo see on tore\nhall energia DIJO\nJa ülespoole minek, mis on hea\nSee aitas mind oma kooli jaoks ja sain A-klassi\nVasta dariana ramonesele\nFirenze torres DIJO\nSee teenis mind ka minu kooli jaoks ja võtsin ühe nagu dariana ramones\nVasta florencia torresile\nMinu arvates on väga tore, et nad arvestavad keskkonnaga.\nTuuleenergia on superidee! ♥\nMeil on uus tehnoloogia päikeseenergia ja tuuleenergiajaamade energia salvestamiseks nende tekkimise ajal ning selleks, et saaksime seda kasutada suurima tarbimise ajal, mis ei ole alati tootmise aeg\nHuvi korral võtke meiega ühendust info@zcacas.com\nVasta jose castillole\nnelson sabino jaque büstid DIJO\nOlen seda teemat uurinud 30 aastat tagasi, olen patenteerinud mitu projekti, kuid kaks neist on erakordsed, ühel on paradigma tuuleenergia ja teisel ookeanilainete jaoks. Siiani ei leia ma viisi, kuidas neid turustada. Minu arvates on hädavajalik välja tulla horisontaaltelgedega hiigeltornide süsteemist, et veel üks tõhusam ja lainete tõttu pakkuda välja lahendus tööstuslikuks otstarbeks, mida pole seni juhtunud. Olen avatud kontaktidele, et sellel olulisel teel edasi liikuda.\nVasta nelson sabino jaque bustosele\nSuurepärane otsus 🙂\nKuidas on taastuvenergia Euroopas?\nKogu maailmas on 300 gigavatti fotogalvaanilist päikeseenergiat


Eksriigikogulane valis Patareis uut Riigikogu - Eesti Päevaleht\nEesti 3. märts 1999\nEksriigikogulane valis Patareis uut Riigikogu\nEeluurimisalune Uustalo valis parlamenti kohtualuse Kallase\nEile asetas esmakordselt Keskvanglas eeluurimise tõttu kinnipeetav isik sedeli valimiskasti. Uut Riigikogu valis Patareis 1992. aastal väikseima häältearvuga Riigikokku valitud saadik Toivo Uustalo. Metsariisumises süüdistatav mees otsustas enne valimiskasti juurde minekut ennast kiita. ”Olin uue aja esimeses Riigikogus viis aastat ainuke väga kõrge hääletusprotsendiga liige,” sõnas Uustalo. “Ei usu, et kellelgi õnnestub minu tulemust lüüa, sel ajal olin terve inimene, aga terveid inimesi enam Riigikokku eriti ei tulegi.”\nHääletas viis vangi\nKeskvanglas kolmandat kuud meditsiinilises ekspertiisis viibiv Uustalo hääletas Lasnamäe valimisjaoskonnas Siim Kallase poolt.\n“Kallas on ka kohtualune ja Eesti riik kulutab tema peale miljoneid, kindel, et ta õigeks mõistetakse,” arvas endine riigikogulane, kes ka sel aastal püüdis eeluurimise ajal end kandidaadiks seada, kuid läks oma advokaadiga pahuksisse.\nEsimest korda Eesti vabade valimiste ajaloos toimuvad vanglates valimised, kus võivad osaleda kõik eeluurimise all olevad vangid. Eile jõudis valimiskast Keskvanglasse, mille 24 eeluurimisalusest otsustas hääletada viis.\nTäna jõuab valimiskast Tallinna vanglasse Magasini tänaval, mille 59 kinnipeetavat on otsustanud kõik valima minna.\nVabariigi valimiskomisjoni nõuniku Epp Maateni sõnul said kinnipeetavad, kes viibivad eeluurimise all ning seega ei kanna karistust, valida 1992. ja 1995. aasta valimistel ainult sel juhul, kui vangla asus nende valimispiirkonnas.\n“Seoses sügisel tehtud täiendustega valimisseaduses, saavad eesti kodanikud hääletada oma jaoskonna kandidaatide poolt nüüd ka väljaspool oma valimisjaoskonda, tellides valimiskasti kohale,” sõna Maaten\nValimiskastiga läksid Keskvanglasse esimees Tiiu Vändrik ja aseesimees Kersti Kelder, kes mõlemad pikka aega valimistega seotud olnud.\n“Vanglasse oli küll esimene kord minna,“ sõnas Tiiu Vändrik. “Aga kõik läks ilusasti.” Eeluurimisalustele eraldati dokumendid ja nende elukohajärgse valimisjaoskonna kandidaatide nimekirjad, millest nad sirmi taga meeldivaima valisid. Kast ümbrikega viiakse keskkomisjoni, kust need maakondadesse laiali saadetakse.\nKoos valimiskastiga tuli Keskvanglasse ka Euroopa Julgeoleku ja Koostööorganisatsiooni (OSCE) Election Observation Mission to Estonia vaatleja Kathleen Johsnson ning OSCE Eesti esindajad tõlk Ott Sandrak ja vaatleja Eve Kuusman. “Ma ei tea, et aresti all olijatel Ühendriikides taolist võimalust oleks,” sõnas Johnson, kes tähelepanelikult märkmeid tegi.\nKeskvangla sotsiaalosakonna juhataja Erik Lätti sõnul pani vangla kuulutused valimiskasti saabumisest kambritesse üles mitu nädalat tagasi. Soovijad kirjutasid avalduse.\n“Eeluurimise all olijatel on suuremaidki probleeme, kui Riigikogu valida,” põhjendas Lätt vähest osalust.\n“Need inimesed on kehtiva riigikorra suhtes pisut hammasrataste vahele jäänud,” lisas ta. Pealegi pole paljudel Keskvangla asukatest dokumente, kus oleks pilt ja täisnimi peal, mis on üks valimiste eeltingimusi.\nEeluurimise all oleva Jevgeni Sitniku (24) kodanikuõigused ei võimalda tal välismaailmaga kirja ega telefoni teel suhelda, valida võimaldavad.\n“Venekeelse kodanikkonna esindajana jälgin tähelepanelikult Eesti poliitilist elu ja mind huvitab venekeelse elanikkonna tulevik, sellepärast pean õigeks valimistel osaleda.”\nJevgeni Sitnik valis Tallinna kesklinnas Ühendatud Rahvapartei, kuna Vene Erakond Eestis Nikolai Maspanovi juhatusel pole tema jaoks enam usaldusväärne. “Aga üldiselt kuulub minu sümpaatia Edgar Savisaarele, kes on tubli poliitik,” lausus Sitnik. Valimisinfoga on ta kokku puutunud raadio ja ajalehtede kaudu.\n“Teha pole siin suurt midagi, niisiis arutame omavahel, mis poliitikas toimub,” lausus neljakuise staaÏiga uurimisalune.


Kuidas tehnoloogia ettevotte aktsiate tehingud jagavad, Raha kasvatamine\nNovembri enimkaubeldud aktsiad Swedbanki internetipangas - Kukkur - Swedbanki Majandusblogi\nTe võite määrata ka stop-loss korralduse ja võtta vastu kasumikorraldusi, kui teie tehing sisenemishinna saavutamisel realiseerub. Üks parimatest online aktsiatega kauplemise nõuannetest on alati kasutada stop-loss korraldust, mis sulgeb teie kahjumis tehingud teie valitud hinnatasemel.\nKes ostab keerulisel ajal Tallinna börsi aktsiaid? | Rahageenius\nKui FED näitab suurt volatiilsust või intressimäära tõusu, tähendab see seda, et investorid võivad alustada oma raha investeerimist võlakirjadesse või fikseeritud tuludesse kõrgema tootluse saamiseks kui varem, mis toob kaasa investorite lahkumise riskantsematest varadest, nagu näiteks aksiaturud. Aktsiatega kauplemine - hinna mõjutegurid Lisaks keskpanga sekkumistele võib mõnikord ka ilmastik mõjutada toorainete nisu, mais, kaer saagikust, ka loomakarja kaalu vähesemal määral. Teisi tooraineid, näiteks nafta ja metallid, mõjutavad tootmistsükli erinevad faasid ja hetkenõudlus toodete järgi.\nMitteväärismetallide näiteks vask nõudlus oleneb nõudlusest elektroonika, autode ja ehituse järele; teised metallid, näiteks raud, on peamiselt seotud ehitusega.\nLisaks võib nafta ja gaasi pakkumist tulevikus mõjutada ebastabiilne olukord Kesk-Idas, kui hinnad tõusevad sõja või ebakindla geopoliitilise olukorra tõttu. Üheks aktsiate hinna mõjuteguriks on majanduskriis. Vaadake allpool olevat videot, et teada saada, kuidas kaubelda kriisi ajal. Coca-Cola kasutas sama strateegiat ka tuntud brändidele Sprite ja Fanta ning ka hiljuti omandatud Vitamin Waterile. Marlboro on tänapäeval maailma populaarseim sigaretibränd, müües eelmisel aastal triljonit sigaretti.\nPeamise konkurendi Lucky Strike British American Tobacco omand müüginumber oli samal ajal triljonit. Ainuüksi Ameerika Ühendriikides on Marlboro müüginumbrid suuremad kui kõikide peamiste konkurentide müüginumbrid kokku. See on olnud parim aktsiaturg üle 50 aasta kui arvestada ka reinvesteeritud dividende. Altriasse investeeritud dollar Tubaka sõltuvusttekitava omaduse tõttu on Altria nii tulus, et isegi hoolimata suitsetamise vähenemisest on ettevõtte oma hindasid tõstes kasvanud.\nSarnaselt Altriale ja Coca-Colale on Amazon üles ehitanud globaalses brändi, mis on tuntud madalate hindade ja hea klienditeeninduse poolest. Amazoni edu näitab, kuidas saab kasvav ettevõte kiiresti areneval turul luua aktsionäridele suurepärast tootlust. Palju sarnaseid tehnoloogiasektori ettevõtteid, sealhulgas Netflix, Apple, Alphabet ja Facebook, on teeninud head tootlust, kuid Amazon on neist kõige edukam. Investorid näevad selle konkurentsieeliseid, kiiret kasvu ja oskust siseneda uutele turgudele.\nSelle positsiooni saate sulgeda, kui müüte aktsiatpärast seda on teie saldo nullis. Kui te aga müüte lühikeseks aktsiat, siis näitab teie kontoseis aktsiat. Alternatiivturg Alternatiivturg on põhimõtteliselt sama, mis börs. Investeerimine alternatiivturul olevatesse ettevõtetesse on märksa riskantsem, kui tavalise börsi ettevõtetesse, kuid samas on investori teenimisvõimalused suuremad. Fundamentaalne analüüs Fundamentaalne analüüs Fundamental analysis on analüüsimeetod, kus üritatakse leida aktsia väärtust uurides ettevõtte majandusnäitajaid, olukorda tööstusharus ja kogu majanduses, võttes arvesse ka ettevõtte juhtkonda ja konkurente.\nNasdaq Tallinn — aktsiaturg Nasdaq Tallinna börs aktsiaturg on ainus reguleeritud väärtpaberite järelturg Eestis. Silvano Fashion Group — on olnud välismaiste investorite lemmikuks. Oma positsioonidele on aktsiaid lisanud ümberkaudsete riikide pankade esindajakontosid kasutavad investorid. Müüjateks on samuti olnud välismaised institutsionaalsed investorid ja esindajakontod. Väikeinvestorite pärusmaa Nii nagu ka börsikäivetest silma paistab, on ülejäänud Tallinna Börsi põhinimekirja ettevõtetes põhilist aktiivsust üles näidanud väikeinvestorid.\nNende hulgas on nii kohalikke gurusid kui ka välismaiste pankade esindajakontosid. Arco Vara ja Baltika — Naljaga pooleks võib öelda, et kui Baltikat on välismaiste pankade esindajakontodel aktsiaid hoidvad investorid müünud, siis müügist saadud raha on nad paigutanud Arco Varasse, mida samad kontot on ostnud.\nMõlema ettevõtte puhul jäävad kaubeldud kogused väikeinvestorite mängumaale. Osta aktsiaid 4.\nMiks inimesed ei investeeri aktsiatesse? Peamine põhjus on kartus aktsiainvesteeringuga kaasneva riski ees. Kui suur on tegelik risk ning kuidas seda vähendada? Sellest järgmisel korral Soovitan lugeda Warren Buffeti poolt koostatud legendaarseid enesekriitilisi Berkshire Hathaway aastaaruandeid aadressil www. Osa 3. Kas aktsiad on riskantsed? On aasta kuum börsisuvi. Raskobit teemal, kuidas tavaline finantsinvestor võiks koguda rikkust investeerides aktsiatesse.\nKuidas tehnoloogia ettevotte aktsiate tehingud jagavad, täiesti juhuslikult sisaldas Raskobi soovitus tõhusat riskivähendamise vahendit - aktsiaostude hajutamist ajas inglise keeles- dollar cost averaging.\nKuidas vähendada riske aktsiainvesteerimisel? Alljärgnevalt 4 lihtsaimat ning tõhusaimat vahendit: 1. Aktsiaostude hajutamine ajas tähendab ühe suure ostu asemel pidevat väiksemate summade kaupa investeerimist. Ostes iga kuu võrdse summa eest aktsiaid, ostad tükkides rohkem aktsiaid siis, kui hinnad on odavad turg langeb ning vähem kui hinnad on kõrgemad turg tõuseb. Näide: Strateegiat järgides oleksid Sa täna plussis ka siis kui alustanuks investeerimist Hansapanga aktsiasse aasta suvel.\nSiis kui aktsia hind oli !!! Portfelli hajutamine paljude eri aktsiate vahel aitab saavutada sama oodatava tootluse oluliselt 24 Valik Minimaalne kaubandus riskiga. Pole olemas kõige paremat aktsiat. Ükski aktsia pole riskivaba. Varem või hiljem juhtub iga firmaga midagi.\nÜksiksündmuse juhtumist on sama raske ette ennustada kui konkreetse lennuki alla kukkumist. Ei usu? Vanarahva tarkuse - ära pane kõiki mune ühte korvi - finantsalase tõlgenduse eest on antud Nobeli majanduspreemia. Mitte asjata. Korraliku hajutatuse saavutamiseks on täna vajalik st aktsiast koosnev portfell. Mida teha siis kui raha on selleks liialt vähe? Minu soovitus on indeksifondid. Miks indeksifondid? Esiteks, indeksifondide kulud on tavalistest aktsiafondidest palju madalamad. Teiseks, tavaliste aktsiafondide investeerimisstrateegiatest on sageli raske aru saada.\nSageli müüakse kliendile üleskiidetud põrsast kotis.


Lugu ämblikukartusest | Bioneer\nSee lugu juhtus aastaid tagasi, kui ma veel Järve jaamas töötasin. Tahan siin ära tuua paar lugu ämblikute kartusest. Olen ennegi mõelnud, et miks mõnel inimesel on säärane suur ja paaniline hirm ämblike ees. Nad on ju nii väikesed. Ikkagi kardetakse neid.\nMinu teada ei ela meil Eestis küll ühtegi sellist ämblikuliiki, kes suudaks olla inimesele ohtlik. Meil lihtsalt pole mürgiseid ämblikke õnneks. Tihti paistavad sellise hirmu tagajärjel kõik ämblikud hulga suuremad ja jubedamad, kui nad tegelikult on. Minule on see arusaamatu. Pigem mõistan, kui kardetakse madusid, herilasi või kedagi muud, kes tõesti on ohtlikud ja suudavad haiget teha.\nEsimene lugu on mu ühest armsast töökaaslasest, kes üle kõige kartis kohutavalt ämblikke. Meie Järve jaam oli aga puust maja ja korraldajate ruumis ei olnud küll ilmatu aeg remonti tehtud. Koristajat meil polnud ja iga üks koristas seal siis südametunnistuse järgi. Oli kokkulepe, et vahetuse üleandmiseks pidi olema põrandad pestud ja tolm võetud. Tegelikult kukkus välja, et nii mõnigi viilis sellest kõrvale. Kõik me teame, et koristada võib nii palju kui tahad, kõiki kohti sa ikka üle käia ei jõua.\nOli talvine aeg ja õues olid krõbedad külmakraadid. Minu vahetus algas hommikul ja ma läksin kiirustades tööle. Külm näpistas juba ninaotsa. Tahtsin kiiresti minna, et rutem sooja ruumi saada. Jaama trepi peal lõdises aga toariietes mu kolleeg. Küsisin siis, et miks ta siin külmetab nii ja ruumis pole. Ta teatas, et keeldub sinna tagasi minemast, sest seal on selline suur ämblik. Ta isegi näitas kätega umbes poole meetrist vahemaad.\nUsun ma jah, et oli selline ämblik. Hirmul on ju suured silmad. Teadsin küll, et nii mõnigi kord ronis seal kuskilt nurgast neid välja, aga mind nad ei kohutanud. Ma võtsin seda kui vana majaga kaasnevat nähtust. No tuli ja läks oma teed, mis siis sellest.\nAga et üks tilluke ämblik võib kedagi nii kohutada, nägin küll esimest korda. Pidi ikka tohutu suur hirm olema, et sedasi oldi nõus paljalt õue jooksma kahekümne külmakraadi juures. Läksime siis pika kauplemise peale tagasi tuppa ja otsisime, aga mingit ämblikku me enam muidugi ei leidnud. Mu töökaaslane rahunes maha ja võis siis koju minna. Selline oli esimene lugu ämblikust.\nTeine lugu juhtus aastaid hiljem. Siis sain juba bussiga tööle ja koju sõita. Kasutasin igapäevaselt Sõjakooli tunnelit. Seal on aga mõlemas otsas suured trepid. Koju minnes oli mul vaja minna Tondi Selveri poolsesse peatusesse. Tunnelisse minnes läks minust mööda üks noorem daam. Ta kõndis mu ees kontsade klõbinal. Tunnelis kajasid ta sammud eriti võimsalt.\nNaisterahvas jõudis trepini ja hakkas üles minema. Ühel hetkel ta kiljatas ja hüppas küll oma kolm-neli astme jagu korraga ülespoole. Jõudsin veel mõelda, et kindlasti murrab ta oma kontsad nüüd ära ja kukub. Õnneks jäid kingad terveks ja naine püsti. Mul tekkis hoopis huvi, et mis seda daami nii kohutas, et selliseid hüppeid oli vaja teha. Leidsin trepi pealt ainult ühe ämbliku. Ilmselt ka sel naisel oli ämblike ees jube kartus.\nTol ajal käisin ma igal pool fotokas kotis. Muidugi tegin ma ka kohe sellest isendist pilti. Tänasin õnne, et see naine ehmatas ämblikku nähes. Ilma tema röögatuseta oleks ma kindlasti sellest tegelasest mööda marssinud ja poleks pilti saanudki teha. Nii palju siis ämblikute kartusest.\nOlen maal kasvanud ja lapsest peale neid näinud. Mul õnneks hirmu nende ees pole. Muidugi näpuga susima ma neid ei lähe, ega röökima ma ka ei pista ämblikut nähes. Mäletan ka juhust, kui ma plikana ühe vana maja lakas avastasin hästi palju pisikesi ämblikke võrgu sees. See pilt tõi küll mul kananaha ihule ja oli tahtmine sealt kähku ära minna. Hiljem sain teada et koloonia oli ilmselt kellegi järglased. Rohkem mul ämblike kartust pole olnud.\nPeoga kinni katta\nKakerdab ringi kaheksal jalal