• Kuidas kõige võimsam Vene tuumaelektrijaamad. Balakovos\nBalakovo NPP - Venemaa suurim tootja elektri - rohkem kui 30 miljardit kWh. igal arvestus 1/5 tootmise kõik riigi tuumaelektrijaamad. Suurematest kõigi elektrijaamad maailma hõivab 51. positsiooni. Esimene üksus BalAES lisati Unified Energy System NSVL detsembris 1985 neljanda üksuse 1993. sai esimene tellitud Venemaal pärast Nõukogude kollaps.\nBalakovo TEJ asub vasakul kaldal Saratov veehoidla Volga, 10 km kirdes Balakovo, Saratov piirkonnas. kaugusel umbes 900 kilomeetrit kagus Moskva.\nTehniline vee, mis on äärmiselt oluline VVER läbiviimisel kasutatakse suletud ringis jahutamist reservuaari moodustatud lõikamise tammide madalam osa Saratovi reservuaari.\nära 4 normühiku koos reaktori paigaldamiseks, mis hõlmab VVER-1000 liik (VVER - 1000 megavati elektrienergia, keretüüpi soojuslike neutronite valgust vett ja jahutuselemendina) Balakovos - RU on kõige levinum maailmas, välismaa analoog on akronüüm PWR.\nulatus jõuallikat saab hinnata "helikopteri".\nIga üksus koosneb turbiini ja reaktori sektsioonide - moodustades killustikus. Katkematu toiteallikas iga üksus pakub kolme sõltumatu elektriline jaamad endale diisel tüüp SDA-5600 (RDES - võimsus 5, 6 MW).\nkupli kõrgus ülemise märgi unit - 67, 5 meetrit.\nSuletavas ohjeldamine kest on turvasüsteemiga eesmärk on vältida radioaktiivsete ainete vabanemine tõsiseid õnnetusi suurte torujuhtme rebend esmase tsirkulatsiooni ja säilitamise ebaõnnestumise lokaliseerimine tsoonis keskkonna kõrge temperatuuri ja rõhu juures. See on silindrilise kujuga ja koosneb eelpingestatud betoonist paksus 1, 2 meetrit.\nEt saada reaktorisse laekaga üksus saab ainult hügieeni- ja kodutarbed erilist ehituskivi üleminek estakaad. Sanitaarne sanitaarteenistuse üksuse mööduvad vööndisse ioniseeriva kiirgusega. Siin taime töötajad täielikult varjatud sisse kaitseriietust. Pärast vabanemist sanitaarteenistuse kontrollitud juurdepääsu tsooni töötajad on pardal kiirgusega kontrolli kohustus Dosimetrists isiklikuks dosimeetrid.\nsisemise ukse peamine GO värav umbes 36 meetrit.\nTöötades mahutamisega tuumajaamas tegevus lõpetatakse - see on kerge alarõhu. Et pääseda personal arvesse vajadust läbida protseduuri kesklukustus. Põhiruuter - keeruka seadme kavandatud tagamaks pääs geromoobema hoides rõhuvahe ohjeldamine ja reaktori kambri obstroykoy.\nKeskne saal vaoshoidmiseks GO 2. üksus.\nIsoleerituse silindrite sisediameeter 45 meetri ja kõrgus 52 m, märgiga 13 2 m kõrgusel maapinnast, kus see on lameda põhjaga, tasemele 66-35 m kus haripunktis kuplikujuline tippu.\nFlowsheet iga dual üksus. Esmane tsirkulatsioon on radioaktiivne, siis sisaldab VVER 3000 MW soojusvõimsus ja neli jahutamise ringluskontuuri, mis läbi südamiku kaudu peamised tsirkulatsioonipumba pumbatakse jahutusvedelikku - vee rõhul 16 MPa.\nOn Balakovos kasutatud moderniseeritud seerianumber tuumareaktori veega VVER-1000 survel, mis on ette nähtud soojuse tõttu lõhustumise ahelreaktsiooni aatomituumade. Määruse reaktori võimsus asendi muutmisega klastrite aktiivses piirkonnas vardad neelavad elemendid, terastorude koos boorkarbiidist ning samuti muutes boorhape kontsentratsiooni vees esmase tsirkulatsiooni.\nVee temperatuur sisselaskeava juures reaktori võrdub 289 ° C, väljundis - 320 ° C. Ringlevast veevoolu kiirus läbi reaktori 84000 tonni / h.\nSoe vesi juhitakse reaktorisse neljas liinid aurugeneraatorit.\nAurugeneraatorit - horisontaalsest soojusvaheti kastetud soojusülekandepinda kohandatud tekitama kuiva auru tootlikkuse 1470t / h. Vesi juhitakse reaktorisse siseneb kollektori ja jaotub Katsutitesse 11000. Läbides neid, see annab kuni soojust boileri toitevee teise ringi ning see väljub sarnane kollektiivse kollektori imiotsikust peamine tsirkulatsioonipump (MCP). Seega aurugeneraatorit on vaheline piir esimese elemendi - ja teine ahel radioaktiivsed - mitteradioaktiivsesse.\nSekundaarne tsirkulatsioon - mitteradioaktiivsesse, koosneb alates auramise taime- ja vodopitatelnoy, õun- soolatustava üksuse ja turbiini elektrivõimsuselt 1000 MW. Jahutati primaarjahutit Aurukatelde, andes soojust vee teise ringi.\nKüllastatud auru toodetakse aurugeneraatoris rõhuga 6, 4 MPa ja temperatuuril 280 ° C juhitakse kogudes aurutoru ja suunatakse turbiini, mis toob kaasa pöörlemise generaator.\ndeep karbina peamised tsirkulatsioonipump (MCP).\nSunnitud ringlus jahutusvedeliku tõttu töö läbi neli peamist tsirkulatsioonipumbad MCP-195m. Kõigis MCP kiirusel 1000 p / min. See annab pumpamiseks läbi reaktori südamiku 21000 tonni vett tunnis.\nUjumine märg ülekoormuse tuumakütuse.\nEt säilitada normaalset tööd reaktori peab täitma tankimine. tankimist osade kaupa, lõpus boorhappe reaktori polttoaineniput laaditakse kolmanda kampaania ja sama arvu värske sõlmed südamikuossa, neil eesmärkidel vaoshoidmiseks on eriline laadimismasinas MPS-1000. Tuumakütuse jaoks Balakovo NPP toodetud Novosibirsk Chemical kontsentraadid Plant.\nKõik toimingud koos tuumakütuse (SNF) viiakse läbi distantsilt 3-meetrise kihi boraaditud veega. Tuumkütuse sisaldab suures koguses uraani lõhustumine tooteid. Tuumakütuse on võime ise kuumutamisel kõrgel temperatuuril ja on väga radioaktiivsed, seega on salvestatud 3-4 aastat basseinid temperatuuri tingimustes vee kiht, mis kaitseb töötajaid ioniseeriva kiirguse. Kuna kokkupuude väheneb radioaktiivsus kütuse ja võimu oma jääksoojust. Tavaliselt pärast 3 aastat, kui isekuumenevaid kütuse kokkupanekut vähendatud 50-60 ° C, siis see eemaldatakse ja saadetakse ladustamise, kõrvaldamiseks või ringlussevõtuks.\nKaug pealelaadimiskuupäevi masina MPS-1000 kontrolli.\nÜks kõige tõhusamaid viise, et suurendada elektrienergia tootmine - suurendada kestuse tuumareaktori kampaania tööd selles suunas tehti Balakovo aastaid. Täiustada tuumakütuse kujunduse liikuda kuni 18 kuu tuumkütusetsüklipoliitika see on saanud võimalikuks ja on nüüd järk-järgult rakendada. Alumine rida on, et tankimine hakkas teostama vähemalt kord aastas, täieliku rakendamise oma ülekoormuse tehakse uuesti 1, 5 aastat, vastavalt enam reaktori tegutsevad non-stop, selle energia suureneb toodang. Praegu BNPP rakendatakse kampaania planeeritud kestusega 420-480 eff. päeva, mis on oluline etapp ülemineku 18-kuu kütuse tsükli.\nSelleks, et mõõta temperatuuri ja rõhu jahutusvedeliku sees Reaktorivannist andurite abil paigutatakse neutronite mõõtekanalit aasta traaversi ühiku kaitsetorul reaktorisse.\nradioloogiatehnikule kontrollrutiini läbi keevitada ja Mitteväärismetallile.\nKokku jaama töötab umbes 3770 inimest, üle 60%, mis on suurem või kutsekeskharidust.\nkruvikeeraja peamine pistik VVER-1000.\nApplication mutrivõtme annab tihendikoostus tihendus samaaegselt ja ühtsete venitada nööpnõelad vähendab aega läbiviimiseks töötab tihenemine ja decompaction reaktori peamine pistik, vähendab tööjõukulusid ja hoolduspersonali tagajärjel nende annus koormus.\nnormaalset tööd aurugeneraatorit eluajal kontrolli on vaja toota soojuskandja toru pindade hoiused.\nSelleks, et kontrollida seisundit metallosa Balakovos pöörisvool- kontrolli meetodit rakendatakse (VTC).\nPolaarne kraana all ohjeldamine kuppel.\nKui alanemise ja esmase tsirkulatsiooni techah vee aurustamise tekkimisel millega kaasneb suurenenud surve poolt ohjeldamine kuppel. Vähendamaks aururõhk seal pihustatakse külma veega.\nmõõtmine san riided saastumise lüüsi.\nPiirkondades obstroyki reaktori osakonna korraldatud eriline täiendav kiirgusseire postitusi ja desinfitseerimist - sanitaartehnika lukud. Töötajad tulevad tööala või asukohast töötlemise seadmed läbivad kohustuslik jälgida ja vajadusel - pesu ja rõivaste töötlemise ja naha vältida radioaktiivse saastumise leviku puhtas alalise elukoha personal.\nPersonali viib kogu protsessi (seade töötab ja kontrollib automaatselt töö) kontrolli tuba (MCR).\nTavapäraselt juhtruumi jaguneb kolmeks valdkondade eest. Esimene tsoon on otseselt haldab juhtseadmetelt nihe ja sisaldab pakkumise ja paneeli süsteemide ohutuse süsteem, teise tsooni - haldab kapten kontrolli insener reaktori - see on jälgida reaktori töötamine esimene circuit baasvarustus ja tehnoloogilised süsteemid reaktori sahtlisse. Kolmas tsoon - vastutab juhtima insener turbiini kontrolli.\nLead Engineer hallata turbiini ühe ühikut.\nÜhes võimsuse reguleerimise toa juhitakse üle 19 000 parameetreid.\nKõik aurujõul tootnud aurugeneraatorit neljaühikulisi on ühendatud ja neid turbiini.\nMasin toa koos turbo-generaator.\nKondenseeriv auruturbiini, ühelaine-, neljasilindriline (üks kõrgrõhu silinder, kolm - madalrõhu).\nVõimsusmahtuvus 1000MVt, kiirus 1500 pööret minutis.\nkõrgsurve silindri (CVP) jaoks komistamise "akuutne" auru peamisest auru kaudu.\nalgrõhust kere 60 atm, auru temperatuur 274 kraadi.\nSamal teljel olevad turbiingeneraatori monteeritakse brändi TIA-1000, genereeritud pinge 24,000 volti.\nVaneminsener turbiini bypass.\nNPP elektriseadmete tervikuna ei ole väga erinev soojuselektrijaamades, välja arvatud kõrgendatud nõudmisi usaldusväärsust.\nVõimsus Balakovo kaudu rehvid ORU-220/500 kV Ameerika grid Volga.\nNeed rehvid on sõlmeline energiasüsteemis ja seotud Ulyanovsk Saratov, Samara, Volgograd ja Uurali.\nWaters jahedam piirkond 24, 1 km² - allikaks veeringeseadmega tuumaelektrijaama.\nSee on koduks karpkala ja karpkala vajalik loodusliku bioloogilise puhastamise ja hooldamise kvaliteedi vesijahutus tiik.\nveest jahedam avatud etteandekanalitel tarnitud nelja ploki pumplat (BNS) asub selle kaldale. Need pumbajaamades ette mitteolulisi teenust tarbivad vett.\ntehnilise varustamise vastutavad tarbijad (tehnika, sealhulgas erakorraliste, seisaku veevarustuse mis pole lubatud mistahes töörežiimi), spetsiaalse suletud ringleva süsteem, mis hõlmab pihustatud tiikide.\njahutusvesi toimub läbi pihusti, mis suurendab soojusülekannet ala.\nSirmi on demineralizer seadmete ja juhtelementide kontrollid, tagades puhastamine ja magestamine protsesse, doseerides reagentide veepuhastuse ja nii edasi.\nmõõtelaborile eesmärk on pakkuda kõrge töökindluse ajal keemilise analüüsi, töötlemise ja ladustamise andmebaaside keemilise reaktori töörežiimi.\nLabor on varustatud ioonkromatograafiat, röntgenkristallstruktuuri difraktsiooni spektromeetriga, niiskuse tiitrija, optilise emissiooni spektromeetriga induktiivsidestunud plasma, ja nii edasi. D.\nMe käsitleme ehituse teise etapi jaam, mis koosneb viienda ja kuuenda ühiku sama konstruktsiooniga kui olemasolevatega jaamas.\nTeadlased suutsid muuta valguse ja õhu vedelkütuse\nNiipalju kui Tšernobõli täpseid teaduslikus mõttes?\nLockheed Martin ja Rolls-Royce loob esimese 100-kilovatt laser võidelda\nTeadlased teevad ettepaneku luua tuumaenergia drill otsida elu Jupiteri kuu\nMIT leidsime viis rakendada energia tähed\nJaapanis lõime robot madu uurida NPP "Fukushima-2"\nKuidas see toimib? | tuumaelektrijaama\nVõimas kiirgust "Fukushima-1" sõna otseses mõttes robot puhasti praed


Raamatu taustainfost:„Urma ja Merikese” I osa ilmus 1935. aastal, II osa kohe järgmisel aastal. Hiljem on sellest ilmunud veel kolm trükki - aastatel 1948 (Rootsis, väliseestlaste väljaantud trükk), 1991 ja nüüd Päevalehe/Akadeemia sarjas aastal 2008. Mina lugesingi - nagu ka eelmise raamatu puhul - seda viimast varianti. Niipalju kui ma tean, on kõik trükid samase tekstiga, muudatusi pole kirjanik teinud.Kirjanikust: Karl August Hindrey (15. august 1875 Abja – 9. jaanuar 1947 Tallinn), kes kirjutas esialgu pseudonüümi all Hoia Ronk (tulenes vigasest hoiatussildist raudteel), oli eelkõige tuntud novellistina. Esialgu üldse kunstnikuks õppinud mees tegeles 1920-ndate peamiselt karikatuuridega ajalehtede pilkelisades, 1928. aastast oli Hindrey vabakutseline kirjanik. Tema sulest ilmus 7 novelli, 5 romaani jm. „Urmast ja Merikest” võibki pidada tema loomingu tipuks, kuivõrd selle eest omistati talle 1937. aastal riigivanema II kirjandusauhind (rahaline preemia: 750 krooni). [Ma ei tea, miks ta pildil ahviga on.]Kirjanduslik arvustus:Ja nüüd raamatu enese kallale. Esmalt peab muidugi tähendama, et tegemist on hea raamatuga. Ükskõik mis küljest vaatad - ikka on parem kui Metsanurga "Ümera jõel". Seda enam paneb imestama, et Metsanurk sai riigivanema I auhinna, Hindrey II. Küll mitte samal aastal, aga siiski. Tõsi - siin ehk mängib rolli raamatu üsna järsk ja lohakas lõpp, aga sellest allpool. Kui Metsanurga romaan on ikka rohkem nagu seiklusjutt (kergete ja üsna näotute psühholoogiliste juurdepookimistega), siis "Urmas ja Merike" väärib tõesti ajaloolise romaani nimetust. Muidugi - Krossi „Keisri hullu" kõrval kahvatab temagi parasjagu väikeseks, aga ma kahtlen, kas sellest ainesest päris sellist tippteost üldse annab vormida.Mis kõige olulisem – mina soovitaks „Urmast ja Merikest” nii snoobidele, kes muidu seda karuste meeste kirjandust ei loe, kui ka neile, keda huvitavad meheteod ja võitlused. Tõsi, nende viimaste äärmust peab ilmselt kurvastama sellega, et kõiksugu verevalamised on siin üsna fookusest väljas ning naturalistlikke kirjeldusi siit otsida ei tasu.Kui nüüd üksikasjaliselt läheneda, siis on seda kõige parem teha Metsanurga romaaniga võrdluses. Ja siin paistab juba esimese asjana välja see, et Hindrey vaatenurk paistab hulka uudsem. Lugu ei ole kaugeltki nii sirgjooneline ja ettearvatav. Kusjuures raamatu esimeses osas ei tulegi see nii hästi välja, see on nagu veidi lihtsakoelisem kangelase arengu lugu. Raamatu teine pool aga toob järjest kannapöördeid, mis ilmuvad justkui eikusagilt - paari leheküljega jõuab kõik muutuda. Ja see keerutav tuul suudab end õige hästi lugeja ümber mähkida.Tegelaste hingeelu portreteerimine on ka mitu taset kõrgem Metsanurga lähenemisest. Oma järelsõnas Päevalehe/Akadeemia väljaandele ütleb folklorist Ülo Tedre, et tegemist on psühholoogilise romaaniga. Ja nii see tõesti on. Inimesed ja nende probleemid-mõtted on mitmetahulisemad, vähem mustvalged ja rohkem läbi põimunud saatusega.Just saatus on Hindreyl olulisel kohal ja see ilmselt lisabki vürsti ja elevust. Mis on eriti hea – Hindrey annab seda saatuse teemat edasi vägagi saagade vaimus. Minul tekkis küll kohe äratundmisrõõm Grettir Asmundripoja saaga ja Njalli saagaga võrreldes ning siin tuleks põhjuse poolest veritasu teemale näpuga näidata.„Urmase ja Merikese” puhul on ka selgesti näha, et kirjanik tegeles usinalt tausta uurimisega. Juba ainuüksi sündmustiku paigutamine viikingiaja lõppu, selmet võtta Muistne Vabadusvõitlus, mille ühiskonnast on meil märksa pädevam ülevaade, on väljakutse. Selle asemel, et keskenduda ainult Henriku Liivimaa Kroonika sirvimisele, pidi ta pöörama pea ka Skandinaavia allikatele ja muinaskultuuri uurimistele. Tõsi – sellel lähenemisel on ta teinud ka mõningaid vigu, kujutades Eesti arengutaset sellisena, nagu ta paistab Henriku ajal, kuigi tegelikus elus jõudis 200 aastaga palju muutuda.Lugude peategelased on ühest küljest sarnased ja teisalt üldse mitte. Mõlemad on noored mehed, kes püüdlevad oma eesmärkide poole läbi raskuste jnejne. Oluliseks probleemiks on mõlema puhul tulipäisus ja poisikeselikkus võrreldes vanemate ja auväärsematega. Aga kui Vello puhul on see tõesti poisikeselik soov saada kuulsust, olla sõjas võidukas ja naida oma armastatu, siis Urmase puhul on kõik palju keerulisem. Teda kannustavad suguvõsa veri ja uhkus ning alati hiilib kusagil saatus. Vello tunneb lihtsalt raskusi, häbi, aga tõuseb nagu muuseas ja läheb vastu kuulsusele. Kõik keerdkäigud on parasjagu tühised, et lugu jätab üsna lineaarse mulje. Urmas aga murdub ja kalestub korduvalt, leiab pooljuhuslikult ja mingi veidra jõu ajel uue lootuse ning näeb sealjuures välja nagu päris inimene. Nagu keegi omasugune ning oma poisikeselikkuses ikkagi palju küpsem kui Vello. Ja nii mõnigi kord, kui kirjeldatakse Urma viha või häbi, siis see jõuab tõesti tindi ja paberi kaudu ka lugeja hingesse.Erinevused on ka nende mõttemaailmas. Mõlemal tuleb rinda pista kartusega ristiusu tulemisest ja vanade kommete taandumisest, aga arutelud on erinevad. Vabanduseks ei saa tuua ka seda, et Vello seisis silmitsi otsese välisvaenlasega, Urma jaoks oli ristiusk veel üsna kauge ähvardus, tulevikumuusika. Vello jaoks taanduvad kõik usuküsimused sellele, kes võidab ja kes kaotab ning kuidas talitada, et võita. Siia alla käib ka tema kahtlus kristluse demoraliseerivast jõust. Urma arutelu on märksa mitmekülgsem. Kas ristiusk üldse sobib siinse rahva hingelaadiga? Mis on õigem – kas andestada ja säästa mehi ühise vaenlase vastu võitlemiseks, või hoida oma suguvõsa au ja jätkata veritasu ahelat? Mida teha jumalatega, kui nad ei aita? Või vaikivad sootuks? Mida teha oma saatusega? Millised on inimesed ja miks nad sellised on? Ja nii edasi... Ka usukombestiku kirjeldused ja seletused tegelaste suu läbi on Hindreyl kuidagi isikupärasemad ja usutavamad ning võib arvata, et ta mattis sinna rohkem vaeva.Loomulikult oli ka kirjandusliku poole pealt teatud puudujääke, mis aga ei rikkunud üldist elamust. Esmalt muidugi kirjamärkidega luupulk, mille tark Ülevane annab Urmale ja mille ta siis otsustab edasi anda isa sõbrale, kaupmees Vilpale, kes leiab selle abil mingisuguse aarde. Sellest motiivist ei saa ma üldse aru. Kõlab nagu mingis laste seiklusjutus, see peidetud aare. Kõige imelikum on see, et loo seisukohalt poleks sellist asja sinna üldse tarviski olnud.Teine oluline möödalaskmine on minu meelest teose lõpp. Ülepea arusaamatud on mulle raamatule otsa lisatud novell Sigtuna langemisest ning siis mingi autori enda tobe heietus, mis peaks siduma loo eestluse ja tänapäevaga. Ma ei saanud nende lugemisest küll midagi juurde, minu jaoks oli raamatu tegelik lõpp enne neid kahte lisandust. Ja ega see sündmustiku tegelik lõpp paneb ka veidi õlgu kehitama - Ülo Tedre väitel oli põhjuseks kirjaniku väsimus ja käegalöömine.Ajalooline epistlilugemine:"Urma ja Merikese" ajaloolise telje moodustab Jaroslav Targa n-ö Tartu-okupatsioon, mistap valisingi valgustada selle teema. Tiraad põhineb täieliselt Andres Tvauri monograafial "Muinas-Tartu" sarjast „Muinasaja Teadus” (osa 10), mille 4. peatükk tegeleb muinasaegse Tartu mainimistega kirjalikes allikates. Suurema teadmistejanu korral saab sealt kõik vajaliku kätte.Ajalooline fakt, et Tartu ja selle lähiümbrus kuulus mingil ajal 11. sajandi keskel Vana-Vene riigi alla, põhineb tegelikult järgmisel kolmel sissekandel, mida leiab erineval kujul vene leetopissidest (enam-vähem midagi sellist nagu Euroopa traditsioonis on kroonikad):1030. aasta kohal:Samal aastal läks Jaroslav tšuudide peale, võitis nad ja rajas Jurjevi linnuse.1054. aasta kohal:Ja läks Ostromir koos novgorodlastega tšuudide vastu ja tšuudid tapsid ta ning koos temaga langes palju novgorodlasi. Ja uuesti läks Izjaslav tšuudide vastu ja vallutas Kedipivi linnuse, see on Päikese Käsi.1060/1061. aasta kohal:Samal suvel läks Izjaslav sossolite vastu ja pani neid maksma andamit 2000 grivnat aastas. Nemad aga olles [algul] nõus maksma, ajasid maksukogujad minema, kevadel aga tulid ja vallutasid külad Jurjevi ümbruses, põletasid linnuse ja majad ning tegid palju kurja, jõudes sõdides kuni Pihkvani. Ja nende vastu läksid taplusse pihkvalased ja novgorodlased, venelasi langes 1000, aga sossole arvutult.Eelmainitud fakti tõepärasuses võime üldiselt kindlad olla. Vaidlused on pigem detailides, tõlgendustes ja hinnangutes. Hinnangute kohapealt mõtlen siis seda, et nagu paljusid teisigi ajaloolisi sündmusi, on sedagi arvukalt kasutatud poliitilises retoorikas argumendina. Aga sellel ma ei peatuks.Alustagem Jaroslavist. Omal ajal oleks te selle mehe lihtsalt imestama pannud või paremal juhul komplimendi esitanud, kui oleksite kasutanud lisanime "Tark". See lisanimi on talle pandud puhtalt ajaloolaste poolt, et eristada teda teistest Jaroslav Vladimrovitšidest. Siin ka tema maiste jäänuste järgi tehtud näo rekonstruktsioon: Silmas tuleb pidada ka seda, et 11. sajandil opereerisid Vana-Vene valitsejad veel üsnagi olulisel määral Austervergri ehk viikingite idapoolse kaubateega seotud aladel ja kui kohalik rahvas aina enam slaavistus, siis jäid ülemkihis päris tugevad sidemed Skandinaaviaga. Nii tuntakse Jaroslavi ka Skandinaavia saagades, seal siis Jarizleifri nime all. Rääkimata sellest, et ta oli abielus Rootsi kuninga tütrega ja toetus Rootsile ka oma välispoliitikas. Jaroslav oli ka viimane vene vürst, kes toetus varjaagide (rootslaste) sõjajõule ning kelle družiina (vürsti kaaskond) oli üsnagi skandinaavialik.Kui loete raamatut, näete, et seal kohtub Urmas Jaroslaviga Novgorodis ja samal ajal on seal maapaos ka hiljem pühakuks kuulutatud Norra kuningas Olaf II. Aastatel 1028-29 ta seal tõesti ka oli. Vaadates Jaroslavi liikumisi leetopissides, on tõenäolisim, et sõjakäik Ugandisse toimus aastal 1036. Kusjuures allikas räägib selgelt, et Jaroslav rajas Jurjevi linnuse (nimi tuleneb tema ristinimest Jurist). Andres Tvauri on arheoloogilise materjali põhjal arvanud, et linnus võidi aasta 1000 paiku maha jätta. Kuidas see oli, me muidugi täpselt ei tea, ja küsimusi tekitavad ka Tartu linnuselt leitud venepärased nooleotsad.Mis on aga huvitav, on see, et Jaroslav mitte ainult ei rajanud linnust, vaid tema ajal tekkis linnuse ümber ka arvestatavate mõõtmetega asula (pindalalt võrreldav tolleaegse Sigtunaga). Järjepidevat nn ”aolinna” sinna siiski ei kujunenud, sest see asula jäetakse maha, kui Tartu tagasi vallutatakse. Kusjuures samasugused linnuste ümber tekkinud asulad kujunesid ka kogu Pihkva vesikonnas ning neist said Loode-Vene läänemeresoomlaste alal slaavistumise keskused. Nõnda oli võib-olla siiski hea, et see linn sinna pikemalt püsima ei jäänud.Kes on üldse tšuudid? Populaarse arvamuse järgi tähistab see eestlasi. Tegelikult on selle kasutus vene leetopissides veidi segane, kuid enamaltjaolt paistab ta tähistavat just idapoolseid läänemeresoomlasi, kusjuures nende hulka kuulusid ka Kagu-Eesti elanikud. Siinkohal olekski ehk paslik rõhutada seda, et eesti ala on etnokultuuriliselt ühtlustunud alles kirjakeele leviku tõttu 19. sajandil. Enne seda võib julgesti rääkida vähemalt kahest suurest rahvakillust, kes said üksteise keelest vaat et vähem aru kui rootslane, norrakas ja taanlane isekeskis. Ühed on rannikueestlased (põhjaeesti keel) ja teised on siis mandrieestlased (lõunaeesti keel). Kagu-Eesti oli sealjuures pigem seotud Pihkva vesikonna läänemeresoome rahvastega, sest toona olid veeteed pigem ühendava kui eraldava funktsiooniga. Paul Ariste on isegi välja pakkunud, et hõimunime poolest võidi neid kutsuda ugalasteks.Siiski, kui me nüüd jõuame kahe järgmise leetopissiteateni, siis tundub, et tšuudide mõistet on siin laiendatud ja põhjaeestlastele, sest Kedipivi linnus on suurima tõenäosusega Keava linnus Raplamaal. Või siis on tahtnud kroonik öelda näiteks, et venelaste käes oli Tartu, aga nad tahtsid oma haaret laiendada kõigile lõunaeestlastele ning vastaval sõjakäigul kanduti juhuslikult kaugemale ja vallutati ka Keava. See, et Keava vallutati pooljuhuslikult, tundub küll natuke kahtlane, arvestades, et viimasel kümnendil on sealsed kaevamised näidanud, et tegemist oli viikingiajal Eesti ala üks tähtsamaid keskusi. Aga sellest lähemalt ehk mõni teine kord.Mis puutub nüüd sellesse, et kroonikas on räägitud 1054. ja 1060. aastast, siis tõenäolisemalt juhtus see nii, et Ostromiri sõjakäik tšuudide vastu toimus aastal 1056 ning Izjaslavi karistusretk toimus siis aastal 1060. 1061 aga aeti venelased kogu täiega Tartustki minema.Siit tõusetub veel küsimus – kes olid need sossolid? Neid on peetud küll sakalasteks, küll saarlasteks, küll harju-rävalasteks, aga viimasel ajal tundub, et tõenäoliselt viimasteks. Huvitav on kusjuures nimetus "sossol", mis ilmselt on Skandinaavia päritolu nimetus eestlastele. Sõna "syslur" tähendanud umbes midagi sellist nagu ”maalane”, mis võib siis olla eestlaste omakeelse väljendi ”maarahvas” tõlge rootsi keelde.Ja lõppeks tahaks ma muidugi rõhutada, et kui Hindrey kujutab seda Tartu-okupatsiooni väga tänapäevasest vaatepunktist (võtmes, et Maa e. Eesti sisse on vaenlane löönud kiilu ja see on kõigi jaoks mingi probleem), siis tegelikult see nii kindlasti ei olnud. Raikküla maapäev ja muud sellised mõtteavaldused on üsna kindlasti rahvusromantilised liialdused, aga selle teema avan ehk mõne järgmise raamatu juures. Selle vaatamata – soovitan.\nRaamatu taustainfot:Esmatrükk 1934, pärast seda veel mitu uustrükki, lisaks tõlked soome, läti ja vene keelde. Mina lugesin kõige uuemat trükki - Päevalehe/Akadeemia väljaannet sarjast "Eesti lugu" (2008), mis põhineb 1935. aasta väljaandel. 351 lk.Kirjanikust: Mait Metsanurk (19. november 1879 Tartumaa – 21. august 1957 Tallinn) on teadupoolest Eduard Hubeli kirjanikunimi, mis on laenatud kodukülalt - Metsanuka. Hubel oli aktiivne Eesti Vabariigi kirjanduselus - lisaks märkimisväärsele proosaloomingule ja mitmete näidendite kirjutamisele jõudis ta olla ka Eesti Kirjanike Liidu esimees ja üks loojaid. "Ümera jõel" on aga ilmselt tema tuntuim teos ja pälvis ka 1935. aastal riigivanema I auhinna (selle eest sai ta 1500 krooni).Kirjanduslik arvustus:Endalegi üllataval kombel polnud ma seda raamatut kunagi lugenud, vist ainult üht peatükki kirjanduse tunnis, aga see oli ammu. Esimestest lehekülgedest hakkas lugu üsna huvitavalt ja lahedalt jooksma. Avapeatükk tundus kuidagi tugevam ja stiili poolest kõrgem, nii oleks võinud ka jätkuda. Paraku ei läinud see teos loo edenedes paremaks, pigem lasi latti õrnalt allapoole. Kirjanduslikult tuleks ehk veidi ette heita seda, et lähenemised ja avangud pole eriti uudsed. Tundsin, nagu pandaks mind lugejana vaatenurka, mis mind sugugi ei üllata. Samuti häiris (aga ma kardan, et selles osas valmistavad mulle kõik need raamatud pettumuse) see rõhutatult kohmakas, ürgne kõnepruuk. Me saame kõik aru, et tegemist on karuste meestega tänapäeva vurlede kõrval - aga see puisus on natuke naljakas (ei lase tõsiselt võtta) ja ehk isegi ajastule populaarses ettekujutuses halba valgust heitev.Nõustuma peab osaliselt ka selle kriitikaga, et Metsanurk on omistanud tegelastele liiga tänapäevaseid mõtteid - eelkõige Vello (peategelane) monoloogid-dialoogid religiooniküsimustest ning tema vaidlused noore targaga elu asjade üle. Aga nõustun ainult osaliselt. Tõsi on see, et üks-ühele pole maailmapilt selle 800 aastaga sugugi samaks jäänud, pigem on toimunud tõsised nihked paradigmades ja näiteks meie ei saaks Velloga (hüpoteetiliselt) kohtudes ühele lainele. Samas leian ma, et tuleks vältida omaaegsete mõttemaailma liigset lihtsustamist, see võis olla tegelikult vägagi keeruline, aga võrratult erinev meie omast. Tekib küsimus, kuidas kirjanik seda mõttemaailma üldse kujutama peaks? Ehedalt on seda võimatu teha, usutavalt järele aimata suudab ainult tõeline anne. Sestap leian, et Metsanurga lähenemisel on siiski iva sees, ehk ainult veidi lihvi oleks juurde vaja, praegu on veel näha traagelniidid, millega Metsanurga enese mõtted maavillase sisse õmmeldi.Teatud seiklusfantaasiajutu klisheesid oli ka märgata - iseäranis sulase Kahro ja orjatari Vaike isikus. Kangesti meenutas Kahro "Sõrmuste isanda" Legolast ja Vaike sama teose tegelast Eowyni. Loomulikult on välistatud igasugune plagieerimine, sest "Ümera jõel" ilmus Tolkieni teosest aastaid varem. Kes ei tea, millest jutt - Kahro oli selline hea loodustundja, salapärane vend, kes oskas mingit nõiakunsti ning oli nõtket ja osavat tüüpi ja samas alati abiks ka käsikähmluses, hoides isand Vello nahka jne. Vaike aga oli salaja, meheks riietatuna sõtta läinud naine, kes oli eriti hea täpsuskütt ja niitis ühe või lausa kaks rüütelvenda oma nooltega maha. No öelge, kui usutav on, et orjatar niimoodi teeb?Ühe asja tahaks veel välja tuua siit vallast. Nimelt minu meelest oli Ümera lahingu kirjeldus küll äärmiselt segaseks aetud. Ilmselt autor ise orienteerus oma ettekujutuses suurepäraselt, aga mulle lugejana too sõjatanner ette ei viirastunud ning seetõttu jäi lahingukirjeldus kuidagi iseäranis lahjaks. Kummatigi oli tegemist teose kulminatsiooniga.Ajalooline vahepala:Raamatu pealkirjast ja kulminatsioonist lähtuvalt heidakski vast pilgu lahingule Ümera jõel, mis on just paras jutt, mida viitsib veel lugeda.Ainus allikas selle lahingu kohta on meil Henriku kroonika. Ja see räägib meile siis tõepoolest, kuidas eestlaste vägi jõuab 1210. aasta suve lõpul Võnnu linnuse alla (mida võib põhimõtteliselt käsitleda vastusõjakäiguna samal aastal varem Ugandis käinud ristirüüstajate tegevusele), kus paikneb ordurüütlite garnison. Linnust piiratakse, kuni abiväed Riiast (küll suure hilinemisega) jõuavad Võnnu lähistele. Eestlased asuvad siis põgenema ja sakslased-liivlased-lätlased neid taga ajama. Luurajad toovad teate, et eestlased põgenevad üle Ümera. Sealjuures sakslased ja Kaupo tahavad riialasi ära oodata, et siis suuremate jõududega järgi minna, liivlased-lätlased aga tahavad kohe järgi minna ja seavad veel sakslased ja Kaupo väe etteotsa, et need võtaksid ohu korral löögi enda peale.See viimane episood on ilmselt mitut viisi tõlgendatav – kas siis liivlased olid reetlikud (vandenõus eestlastega) ja andsid juba luurajatena valeinfot, või siis olid liivlastel ja lätlastel eestlastega omad kanad kitkuda ning nad lihtsalt ei tahtnud, et põgenejad peost pääseks, kuid ei julgenud ise väe eesotsas ka olla.Igal juhul Ümera-äärsetes metsades teevad eestlased vaenlastele varitsuse. Sakslased koondusid marssal Arnoldi lipu alla ja taganesid kaotustega lahingust Koiva äärde. Sakslaste väe hulgas langesid ka Kaupo poeg Bertold ja väimees (või õemees) Wane. Liivlased said suuresti niisama põgenema. Lätlastega juhtunut nimetab aga Henrik martüüriumiks ja kirjeldab liigutatult, kuidas eestlased tapsid 100 lätlast, neist 14 kas praeti elusalt või lõigati selgadele ristid ja kõri läbi. Ei tea, kas see päriselt nii metsik käitumine ikka oli, sest ärgem unustagem - Henrik oli lätlaste preester, tapetud olid ju tema koguduse liikmed, seetõttu on mõistetav tema eriline puudutatus.Küll on palju jahutud Ümera lahingu tähtsusest (meil on tänavaidki selle järgi nimetatud), et eestlaste suur võit, mis andis moraalselt palju juurde jne. Minu meelest tuleks sellesse suhtuda veidi kriitilisema pilguga.Ümera lahingu järel saadetakse Henriku sõnutsi teade „kõigisse Eesti maakondadesse”, et tuleks vanduda truudust ja heita liitu ning „olla üks süda ja üks hing kristlaste vastu”. Vaevalt, et see sõnum kõigisse Eesti maakondadesse jõudis. Peamiselt vast levis ta ikka Lõuna-Eesti ruumis. Ja mis puutub väljendisse „üks süda ja üks hing”, siis see on tsitaat Piiblist, millesarnastega Henrik ikka oma tööd aeg-ajalt ilustab. Niisiis järgmine kord, kui kohtate mõnd Metsatöllist vaimustunud noort metallisti, kes arvab, et "üks süda ja üks hing" on näiteks eestlaste muistne sõjahüüd, siis tundke tema piiratud rahvusromantilisele maailmapildile kaasa.Üldine hinnang - saaks palju paremini ja ma ootan mõnest teisest teosest enamat, aga neile, keda selline seikluslik-sõjalik ajalooline jutustus paelub, võib seda soovitada küll. Peaasi, et kõiki üksikasju tõe pähe ei võetaks.\nTervist, austet lugeja!Siia võrgupäevikusse hakkab aeg-ajalt ilmuma arvustusi ajalooromaanidest ja -jutustustest, mille tegevustik seondub eesti muinasajaga. Mõnevõrra teemadering siiski laieneb - kavatsen kajastada ka eesti keelde tõlgitud läti ja leedu autorite kirjatükke Balti ristisõdadest lõuna pool ning kajastan osaliselt Eestit puudutavaid teoseid ka 14. sajandi keskpaigani välja, kui seda heaks arvan.Idee on inspireeritud oma kaasvõitleja Arturil huvitavast ülevaatest Aafrika arhitektuuri kohta, kellele võiks ka siinkohal reklaami teha:http://www.jouagadougou.blogspot.com/Muinasaega käsitlevate ajalooromaanide ülevaadet tegema õhutas siinkirjutajat aga tõsiasi, et tegemist on samaaegselt nii algaja muinasteadlase kui ka kirjandushuvilisega. Samas peab ütlema, et minu eelnev kokkupuude ajaloolise romaaniga sellest ajastust on võrdlemisi kasin, mistap alustan ma tööd omamoodi puhtalt lehelt. Igal juhul - kuna tekkis kavatsus kogu sellealane kirjandus läbi lugeda, näis igati mõistlik oma tähelepanekuid ka teistega jagada. Iseasi muidugi, kui palju lugejaid siia tegelikult satub.Esialgne kirjanduse nimekiri on ka kokku pandud, mida ma suvalises järjekorras lugema hakkan. See on järgmine:Herman Sergo "Vihavald"Ain Kalmus "Jumalad lahkuvad maalt"Ain Kalmus "Toone tuuled üle maa"Ain Kalmus "Koju enne õhtut"Karl August Hindrey „Urmas ja Merike”Karl August Hindrey "Vikerlased" kogus "Armastuskiri"Karl August Hindrey "Hukatus Mälaril"Karl August Hindrey "Sigtuna häving"Karl August Hindrey "Loojak": "Nõid" ja "Lembitu"August Mälk "Läänemere isandad"Bernard Kangro "Kuus päeva"Karl Ristikivi "Sigtuna väravad"Karl Ristikivi „Viikingite jälgedes”Karl August Hermann "Auulane ja Ülo"Eduard Bornhöhe "Villu võitlused"Jaak Järv „Ristitütar” Jaak Järv „Karolus”August Kitzberg „Maimu”Andres Saal „Vambola”Andres Saal ,,Hilda”Andres Saal „Aita” Andres Saal „Leili”Aleksander Antson "Võit"Leho Lumiste "Killad külas"Lars-Henrik Olsen "Metsa varjus"Enn Kippel "Meelis"Enn Kippel "Issanda koerad"Enn Kippel "Jüriöö"Rein Raud "Kaupo"Aristarch Sinkel „Lembitu”Aristarch Sinkel „Musta risti ikke all”Skomantas „Nõiutud aare. Jumalate tahe”Skomantas „Teutoonide vang”Janis Lejinš „Pitser punasel vahal”Vladimir Beekman „Kurbade kivide linn”Paul Rummo „Linnuse saladus”Andrei Hvostov „Henrik” (LR 2006/20)Endel Nirk „Tabelinus” (LR 1990/47)Jaak Sarapuu "Kuningas Lembitu elu"Jaak Sarapuu „Taevalindlased ja kirveslased"Jaak Sarapuu „Uru kummalised seiklused Eestis”Jaak Sarapuu „Salakivi”Jaak Sarapuu „Soovaimude laukast”Lehte Hainsalu „Lemmiko, vanema poeg”Erik Schmidt „Rännakud enne koitu”Marek Toman ja Jan Ungrad „Saaremaad vallutamas”Anna Kohver „Ülo vanemavõitlus”Raivo Ruus „Sõjatee”Kui mõnel lugejal tuleb pähe midagi, mis veel siia nimekirja sobiks, võib sellest julgelt teada anda. Välja olen jätnud Bornhöhe "Tasuja", sest see tõesti ei peaks vajama tutvustamist ja pealegi ei ärata see teos minus sümpaatiat. Aga see selleks.Formaat saab olema selline, et iga raamatu põhjal tutvustan ma põgusalt raamatu autorit ja trükke, sellele järgneb kirjanduslik arvustus ja lõpuks peatun ma mõnel ajalooküsimusel, millel põhineb vaadeldav kirjatükk.Eks vaatame, mis sellest välja tuleb.Head jälgimist!


Kuidas alustada pulmateenust - 2022\nKuidas alustada pulmateenust\nKui teil on kogemusi ürituste planeerimiseks ja olete kõige paremini organiseeritud inimene, keda teie sõbrad ja pereliikmed teavad, võib pulmade planeerimise teenuse käivitamine olla just teie alley. Samuti aitab see, kui teil on uhkust uuenduslike pulmade ideede ja kõrgsurve all olevate klientidega töötamise kohta. Pulmateenistus on professionaalne karjäär, nii et pulmade planeerimise ja koordineerimise äritegevuse kogemus või sertifitseerimine aitab kindlustada oma teadmisi enne, kui avate oma pulma.\nHankige pulmade koordinaator või pruudi konsultandi sertifikaat. Paljud kolledžid, ülikoolid või online-haridusasutused koos pulma- ja pulmaliidudega pakuvad pulmade planeerimise ja pulmade koordineerimise sertifitseerimist. Isegi kui teil on kogemusi planeerimise ja koordineerimise kohta, aitab sertifikaadi saamine oma oskusi ümardada ja olla müügipunkt, kui olete veenvad pruudid, et olete professionaalne, kelle nad peaksid oma pulmadeks tööle võtma.\nNimetage pulmad. Valige oma ettevõtte nimi, mis edendab teie pakutavaid pulmateenuseid ja on potentsiaalsetele klientidele meeldejääv. Enne selle loomist või reklaamimist peate ettevõtte nime.\nVõtke ühendust riigi sekretäriga, kus te äri avate ja hankite vajaliku paberimajanduse, et registreerida soovitud äristruktuur, olgu see siis füüsilisest isikust ettevõtja, partnerlus, piiratud vastutusega äriühing või ettevõte.\nSeadistage oma kontor. Suur osa teie ajast kulub kohtumisele klientidega hotellis või kohas, kus nad abielluvad, nii et saate tavaliselt asutada oma pulmateenuste osutamiseks oma kontori. Kui soovite oma kontoris klientidega kohtuda, saate rentida kontoripinda või võtta ühendust pulmamüüjaga, et jagada ruumi nendega. Seadistage laud, äritelefoniliin, internetiühendusega arvuti, kataloogikapp ja faksiaparaat või võrguteenus.\nAvage ettevõtte pangakonto. Külastage oma kohalikku panka või krediidiühingut ja avage ettevõtte nime all väikeettevõtte konto, nii et pruudid saavad oma ettevõttele kontosid kirjutada ja teil on võimalik kirjutada oma äriteenuste ja arvete müüjatele, tarnijatele ja võlausaldajatele.\nLooge kliendileping. Koostage leping klientidele, kes allkirjastavad, kui nad oma pulmadeks oma teenuseid sõlmivad.\nLoo müüja leping. Kuna te koordineerite ka pulmade müüjaid, koostage leping, mida saate kasutada, kui teie ettevõte palkab teenuse osutamiseks teise pulma müüja. Soovi korral saate selle korraldada nii, et pruut palkab otse pakutava müüja, mis kõrvaldab teie müüjalepingu vajaduse.\nLoo pulmateenuse paketid. Kirjutage pulmapaketid, millel on vähemalt kolm erinevat teenustaset, et pruutid saaksid valida neile sobivaima võimaluse. Määrake igale paketile hinnad. Võite luua ka a la carte teenuste nimekirja.\nKirjutage ja looge oma turundusmaterjalid. Looge oma ettevõtte veebisait ja looge brošüür ja müügipakett, mida saate oma ettevõtte reklaamimiseks kasutada.\nLiitu ühinguga. Liitu pulmade koordinaatoriga või pulmade müüja ühinguga, näiteks riikliku pulmade spetsialistide assotsiatsiooniga. Võrgustik oma pulmade planeerijate ja pulmade müüjatega.


Tänane kuupäev 28 Mai, 2018 0:50\n[ 255 postitust ] Mine lehele Eelmine 1 ... 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17 Järgmine\nPostitatud: 11 Jaan, 2018 21:25\nNeed pildid on väga ilmekad ja tegelikult me peaksime endalt küsima, et kuidas me suudame ENNAST selliste odavate rünnakute eest kaitsta? Millega me need vahust lennukid alla laseme? MG või ZU-23-ga? Või anname Mistraliga? Mitte ükski neist selleks paraku ei sobi, sest sellistel asjadel pole soojusjälge mida Mistral leiaks ja kui ka leiaks, siis oleks paarsada eurot maksva asja alla toomine iga väga-väga kulukas! Kas MG või Zu sobiks selleks? Ei sobi, sest selline lennuk on 200 m kõrgusel olles täiesti nähtamatu, kuna ta on liiga väike, et teda näha (kui ei oska vaadata, siis ei leia ja kui ka kogemata näed, siis on see pisike-pisike täpp), juhul kui ta on elektrimootoriga, siis ka täiesti kuulmatu!\nSoomlased ja poolakad on oma ZU-d teinud ümber arvutijuhtimisele ja neid saab radariga suunata, muidugi radaritel on ka probleem, sest penoplast ei peegelda suurt midagi tagasi... Tagasipeegelduva osa pindala on umbes samasuur kui väikesel 0,3l limonaadi pudelil.\nPostitatud: 11 Jaan, 2018 22:08\nOlen mõelnud, et vaja oleks arendada drooni hävitamise drooni. Näiteks on reaktiivmootoriga hobilennukid. Need liiguvad kuni 600km tunnis. Eks seal arendust ja progemist ole aga ilsmelt oleks turgu kah.\nPostitatud: 11 Jaan, 2018 23:08\nProbleem on selles et kuidas tuvastada vaenulikku (vüi üldse drooni). Kui võtame kiiruseks 144 km/h (ilus number, 40 m/s) siis 1 km kauguselt avastades on reageerimisaeg 25 sek, 2 km kauguselt 50 jne... Ning alates avastamisest tuleks vastu võtta otsus et mis see on, kas on vaenulik ja kuidas reageerida - see kõik võtab aega, eriti kui otsustajad on inimesed - ning on üldse suutelisust avastada madalalt tulevat drooni mitmete kilomeetrite kauguselt?\nPostitatud: 11 Jaan, 2018 23:20\nMingid radarid on võimelised tuvastama drooni suurust asja mitme kilomeetri kauguselt. Pole kindel kas need sellisesse lennukisse mahuvad. Teine asi on, et mitmed tegevused tuleb automatiseerida, tuvastamine ja sihikule võtmine. Isegi päästikule vajutamise saab automatiseerida, kui on kindlalt teada, et droonihävitaja tegevusraadiuses enda masinaid pole. Kui mul oleks vastused kõikidele küsimustele, siis ma juba toodaks neid seadmeid. Lihtsalt spitballisin idee, sest ega midagi paremat kah ju pole hetkel välja mõeldud.\nPostitatud: 11 Jaan, 2018 23:58\nDroonid tegutsevad enam-vähem sellel "korrusel" kus on looduslike häirete hulk (linnud, linnuparved) niigi liiga suur, et iga kahtlust kontrollida, üldiselt üritatakse neid avastada ikkagi mingisuguse RF emissiooni järgi (a.la lendav "majakas") ja näiteks mida rohkem me neid elektrituulikuid juurde ehitame seda lihtsamaks me ka nende tegutsemise ise teeme ehk selline üleüldine eetrihägustamine on kokkuvõttes ikkagi absoluutselt strateegiline asi.\nPostitatud: 12 Jaan, 2018 11:36\nVeneaegsest mudellennunduse käsiraamatust on meelde jäänud et aastat 50 tagasi oli reaktiivmudeli mootori võimalik tööaeg alla minuti (kas tingis selle kütusekogus või mootori ressurss ei mäleta). Kui pikk on üldse tänapäevase reaktiivmudellennuki lennuaeg - minutit paarkümmend?\nPostitatud: 12 Jaan, 2018 15:13\nPPA võtab ka lõpuks droonid kasutusse. Flir kaameraga, mis tähendab, et inimeste leidmiseks päris hea variant. Pealekauba veel kodumaal valmistatud kraam. Igati väärt investeering.\nhttps://www.err.ee/653704/ppa-sai-idapi ... est-droone\nPostitatud: 12 Jaan, 2018 15:34\nEks platvorme saab optimeerida vastavalt vajadusele. Ma arvan, et nii suurt maksimaalset kiirust pole isegi vaja, sest enamus droone on suhteliselt aeglased. Minu idee oli lihtsal kasutada droonide püüdmiseks teisi droone. Kuidas see täpselt lahendatakse ongi uurimis ja arendustöö tulemus. Nagu juba kord ütlesin, et kui mul oleks kõik vastused, siis ma juba ehitaks neid.\nKui me ise mõelda ja tegutseda ei viitsi, eks siis mõne aja pärast tulevad välismaa onud, kes meile sellise kalli raha eest müüvad.\nPostitatud: 12 Jaan, 2018 23:58\nPPA uued 9 drooni maksavad siis kokku pool miljonit ehk 55000 € komplektist ning pidid lendama iga ilmaga. Nii kalleid masinaid ilmselt lendavate pommidena kasutama ei hakata. Droonide tõrjumise üle murravad paljud pead, peamiselt pakutakse lahenduseks drooni juhtimissüsteemi sisse häkkida ja see segi ajada või laseriga ära kõrvetada, sest alla lasta on väga raske. Soomlased proovisid oma luuredroone, see on selline väike lennuk, katse korras alla lasta. Palju laskemoona lasti ära, tulemuseks mõned augud tiibades, mis lennukit eriti ei morjendanud. Nüüd tegelevad muude allalaskmise võimalustega, sest RA tingimustes ei ole võimalik lennuväebaasi lähedale jõudnud drooni tõrjumiseks 100 kilo kuule õhku külvata, mis siis mitme kilomeetri raadiuses inimeste ja nende majade ning autode pihta kukuvad.\nPostitatud: 13 Jaan, 2018 0:12\nPostitatud: 13 Jaan, 2018 1:47\n...haavlid on kindlasti üks võimalus aga taktikalisel tasandil on droonivastase võitluse võtmesõnaks ka Eesti Kaitseväe puhul ikkagi digitaliseerumine, inglise keeles siis EW.\nPostitatud: 13 Jaan, 2018 14:58\nBellingcat Süüria UAV analüüs.\nArutelu käib autori Twitteris https://mobile.twitter.com/N_Waters89/s ... 0233559040 kus viidatakse ka Popular Mechanics artiklile Ukraina drooninduse evolutsioonist, kus R&D tsükkel tänu vastutegevusele ja klientide soovidele on tõenäoliselt päris nobe http://www.popularmechanics.com/flight/ ... ssion=true\nUA artikkel lõppeb sellise sõjas testitud aparaadiga http://www.ukrspecsystems.com/pc-1/\nLoodetavasti on meie Elix-XL saanud samuti РЭБ ristsete õppetundides kogetu võrra targemaks.\nhttps://www.postimees.ee/4372807/video- ... ge=7480053\nPostitatud: 14 Jaan, 2018 3:42\nPopular Mechanics artiklile Ukraina drooninduse evolutsioonist, kus R&D tsükkel tänu vastutegevusele ja klientide soovidele on tõenäoliselt päris nobe http://www.popularmechanics.com/flight/ ... ssion=true\nUkrainlased on valmis ehitanud mitmeid "lendavaid aparaate", neil endal olemas Antonovi lennukitehas aga drooninduse vallas on mahajäämus suur, ehk lugedes ukrainlaste aparaatide spetsifikatsioone, pööra tähelepanu mis on kirjutatud juhtimis-ja navigeerimissüsteemi(UAS) kohta, ehk kui targad nende droonid on. Noh eriti pole seal midagi, võrredes Eesti Threodiga, kes ise UAS arendab\nvõi ELI-XL mis suudab objekti jälgida\nREB (EW) vastu, mis telemeetria/GPS signaalid maha surub aitab lendamine kaardi järgi, ehk piisavalt hea(kallis) kaamera korraliku tarkvaraga, mis võrdleb lennu ajal nähtavat kaamerapilti sisselaetud lennukaardiga, kas ollakse õigel teel. Või lendad piisavalt kõrgel, piisavalt hea kaameraga, et jämmijate mõju ei ulatu.\nUkrainlaste Yatagan-2, lennuaparaat, mis suudab midagi peale enda raskuse kaasa võtta, juhtimine ja navigeerimine, ei sõnagi, hind 5000 EUR, selle hinna sees korralikku kaamerat kindlasti pole. Reklaamitakse kui ise objekti tuvastavat hävitajat, tegelikkuses lendav aparaat.\nhttp://defence-blog.com/news/ukraine-co ... hicle.html\nPostitatud: 14 Jaan, 2018 4:00\nLase kõvasti tossu või pihusta aerosooli mis spektri mõned ribad kõlbmatuks teed.\nVajadusel näiteks kasvõi terve Severomorski mereväebaas uttu.\nhttps://www.fpri.org/article/2016/08/ru ... icial-fog/\nEesti puhul abiks ka kehv suusailm\nPostitatud: 14 Jaan, 2018 12:30\nHaavlitega laskmine ei ole eriti efekiivne. Jahimehed väidavad, et haavli läbimõõt millimeetrites on sama kui efektiivne laskekaugus kümnetes meetrites, näiteks 5 mm haavlitega saab lasta 50 m kaugusele. Seda on liiga vähe, kui droon on mõnesaja meetri kaugusel. Eriti kui droon kannab lõhkeainet, ei taha keegi seda nii lähedalt lasta.


Salasigarettide hind jääb legaalsetele alla keskmiselt 60 protsenti - Eesti - Postimees: Värsked uudised Eestist ja välismaalt\nSalasigarettide hind jääb legaalsetele alla keskmiselt 60 protsenti\nMTA võrdleb odavaima illegaalse sigaretipaki hinda keskmise legaalse paki hinnaga. Mullu teisel poolaastal oli legaalse paki hinnaks 2,30 eurot ja illegaalse keskmine hind 1,56 eurot. Helmi sõnul on see väga suur vahe, seega on salakaubanduse äratasuvus kurjategijatele suur.\nAmeti prognoosi kohaselt kasvab hinnavahe 2016. aastaks 75 protsendini. Salaturu osakaalu plaanib amet kahandada selleks ajaks praeguselt 19 protsendilt üheksa protsendini. Salasigareti lõpphind sõltub mitmetest teguritest, alates hankekanali pikkusest, sigaretimargist, päritolust, avastuse tõenäosusest ja võimaliku karistuse raskusest, märkis Helm.\nAktsiisitõusude mõju sigarettide üldisele tarbimisele on väike, vaid 2008. aasta ligi 90-protsendine aktsiisitõus vähendas legaalset tarbimist, aga ka illegaalne tarbimine ei kasvanud toona märkimisväärselt.\nIllegaalse kaubanduse tegevusskeem on Helmi sõnul oma olemuselt võrreldav legaalse kaubandusega – see tähendab, et ka illegaalse kaubanduse puhul saame rääkida maaletoojatest, hulgimüüjatest ja jaemüüjatest. Jaemüüjad tegelevad salasigarettide müügiga valdavalt oma kodus ja käest kätte otse tänaval.\nPeamiseks varustuskanaliks on nii-öelda roheline piir Petseri lähedal ja jõepiir, kus ametlik piiriületuskoht puudub. Ka kütust illegaalselt üle piiri vedavad bussi- ja veokijuhid on suured salasigarettide transportijad. Samuti ka ümberehitatud sõiduautod, kaubarongid ning maanteetransport üle lõunapiiri läbi Läti, ütles Helm.\nHelmi sõnul toovad jalakäijad Narvas üle piiri umbes ühe kuu Eesti tarbimise – MTA ootab seadusemuudatust, et aktsiisivabastus 40 sigaretile kehtiks kord kuus, sama ka kütuse ja alkoholi puhul.


Odavad lennud sihtkohta Charlotte lähtekohast €1 108, 2022 | momondo\nLeia odavaid lende suunaga Charlotte\nViiruse COVID-19 (koroonaviirus) levik võib mõjutada reisimist lähtekohast Eesti sihtkohta Charlotte.\nLennud sihtkohta Charlotte: teave\nKokkuvõtlik teave lendudest sihtkohta Charlotte: hinnad, lennuajad ja lennufirmad\n22 t 08 m\nViimase 72 tunni parim ühe suuna lennupakkumine sihtkohta Charlotte lähtekohast Eesti maksis €1 108 (Tallinn Ulemiste–Charlotte Douglas).\nKiireim lend sihtkohta Charlotte lähtekohast Eesti kestab 22 t 08 m (Tallinn Ulemiste–Charlotte Douglas).\nSihtkohta Charlotte lendab 1 lennufirma, sealhulgas United Airlines.\nKuna on parim aeg lennata sihtkohta Charlotte?\nMis on absoluutselt odavaim lend sihtkohta Charlotte?\n€156 on odavaim viimase kahe nädala jooksul momondost leitud pakkumine sihtkohta Charlotte lendamiseks. Selle lennu lähtekohaks on Washington ja see on 80% odavam kui enamik lende sihtkohta Charlotte. Leidmaks odavaimat hinda oma piirkonnast sihtkohta Charlotte lendamiseks, kasuta momondo lennupiletite hinna tööriista.\nOdavaim kuu riigist Eesti sihtkohta Charlotte lendamiseks on veebruar. Lennuhinnad, mis jäävad keskmiselt umbes €284 kanti, on sel ajal sageli madalhooaja tõttu odavamad. Kui veebruar ei sobi sulle sihtkoha Charlotte külastamiseks, siis mai on samuti odav aeg lendamiseks. Keskmiselt leiab sellel kuul momondost pileteid hinnaga €803.\nKas linna Charlotte läheduses on veel mõni lennujaam?\nSihtkoha Charlotte läheduses on võimalik leida alternatiivne ja võib-olla ka odavam sihtlennujaam. Kui plaanid lennata sihtkohta Charlotte, kaalu lennu broneerimist järgnevatesse lennujaamadesse: Lennujaam Concord Regional (21 km kaugusel sihtkoha Charlotte kesklinnast), Lennujaam Winston-Salem Smith-Reynolds (115 km kaugusel sihtkoha Charlotte kesklinnast), Lennujaam Greensboro/H. Point (127 km kaugusel sihtkoha Charlotte kesklinnast), Lennujaam Greenville (130 km kaugusel sihtkoha Charlotte kesklinnast) või Lennujaam Columbia Metropolitan (145 km kaugusel sihtkoha Charlotte kesklinnast).\nKas sihtkohta Charlotte lendamisele on odavamaid alternatiive?\nLennujaamas Lennujaam Greenville on keskmine hind inimese kohta €688 ja enamasti on see odavaim lennujaam, kuhu sihtkohta Charlotte külastades lennata. See keskmine hind varieerub sõltuvalt linnast, kust välja lennati. Odavaima lennu leidmiseks proovi momondo lennupiletite hinna tööriista.\nKas saan praegu lennata lähtekohast Charlotte Douglas sihtkohta Eesti?\nTeave põhineb reisipiirangutel lähtekohast Eesti sihtkohta Charlotte Douglas reisimisel\nEnamik külastajaid lähtekohast Eesti saavad siseneda sihtkohta Charlotte Douglas ilma piiranguteta.\nKülastajad lähtekohast Eesti ei pea esitama sihtkohta Charlotte Douglas saabumisel negatiivset COVID-19 PCR testi ega antikehade testi tulemust.\nLähtekohast Eesti saabuvad külastajad ei pea pärast sihtkohta Charlotte Douglas sisenemist karantiinis olema.\nKas saan lennata sihtkohast Charlotte Douglas tagasi lähtekohta Eesti?\nSihtkohast Charlotte Douglas tagasi lähtekohta Eesti reisimine\nKülastajad lähtekohast Charlotte Douglas ei pea esitama sihtkohta Eesti saabumisel negatiivset COVID-19 PCR testi ega antikehade testi tulemust.\nLähtekohast Charlotte Douglas saabuvad külastajad ei pea pärast sihtkohta Eesti sisenemist karantiinis olema.\nmomondos leitud pakkumised lennule suunaga Charlotte\nVaata valikut parimatest hindadest, mida momondo kasutajad riigist Eesti sihtkohta Charlotte lendamiseks leidnud on\nLeia odavaimad ühe suuna lennud sihtkohta Charlotte\nKui otsid ühe suuna lende liinil Eesti\_u2013Charlotte, vaata allpool meie pakkumisi firmalt United Airlines\nMillised lennufirmad lendavad sihtkohta Charlotte?\nSiin näed valikut populaarseimatest ja odavaimatest lennufirmadest lendude jaoks sihtkohta Charlotte\nVõib-olla on veel lennufirmasid, mis lendavad sihtkohta Charlotte lähtekohast Eesti, kuid meie kasutajate seas on populaarseimad Finnair ja Lufthansa. Need lennufirmad peaksid pakkuma regulaarseid lende sihtkohta Charlotte, kui su lend väljub mõnest lähtekoha Eesti populaarsemast lennujaamast.\nFinnair: lennud sihtkohta Charlotte\nFinnair lendab keskmise nädala jooksul sihtkohta Charlotte 33 korda. See, milliseid pakkumisi sa lennufirmaga Finnair lennates leiad, sõltub sellest, kust su lend väljub, kuid suunal Tallinn Ulemiste–Charlotte on leitud madalaid hindu alates €808. Finnair on saanud momondo kasutajate arvustuste põhjal keskmiseks hindeks 7,6/10.\nCharlotte: populaarsed marsruudid\nKiireim lennuaeg21 t 49 m\nCharlotte: pea plaani, kuidas sinna reisida\nLeia hotelle sihtkohas Charlotte\nMiks peaksin kasutama saiti momondo, et leida lennupakkumist sihtkohta Charlotte?\nÕige lennu leidmine sihtkohta Charlotte käib kiiresti ja lihtsalt, kui sinu ees on valik variante usaldusväärsetelt pakkujatelt ja tuntud lennufirmadelt. Seejärel saad neid valikuid filtreerida, et leida parim variant. Seda saad teha saidil momondo. Meiega on lendude leidmine sihtkohta Charlotte kiire ja lihtne ning sina säästad aega ja raha.\nKas saan otsida saidilt momondo paindlike broneerimisreeglitega lende sihtkohta Charlotte?\nJah. Kõiki saidil momondo olevaid lende sihtkohta Charlotte saab filtreerida erinevate reeglite alusel, sh paindliku broneerimise põhjal.\nKuidas aitab momondo leida lende sihtkohta Charlotte?\nmomondo aitab sul leida parima lennu sihtkohta Charlotte, pakkudes filtreid, mille abil saad oma kriteeriumidele vastavate lendude valikut kitsendada. Saad valida lende suure hulga näitajate alusel nagu näiteks hind, väljumis- ja saabumisaeg, lennujaam ja lennufirma.\nMa pole valmis kohe praegu broneerima lendu sihtkohta Charlotte. Kas momondo saab mulle märku anda, kui hinnad muutuvad?\nSaidil momondo saab kiiresti ja lihtsasti lisada hinnateavitusi lendudele sihtkohta Charlotte. Tee lihtsalt otsing ja vali hinnateavituse funktsioon. Nii lihtne see ongi.


Ukraina parlamendi liige: "Kui Venemaa otsustab Eurovisionil osaleda, siis ärgu "rohelisi mehikesi" kaasa võtku!" | Elu\nUkraina parlamendi liige: "Kui Venemaa otsustab Eurovisionil osaleda, siis ärgu "rohelisi mehikesi" kaasa võtku!" (12)\nToimetas Geidi Raud, 6. märts 2017, 10:20\nRelvastatud Vene separatist Donetskis 2016. aasta juunis.Foto: AFP / Scanpix\nVenemaa pole siiani kindlalt välja öelnud, kas nad osalevad Kiievis toimuval Eurovisionil või mitte. Ukraina parlamendi liige Olga Tšervakova on aga seisukohal, et Venemaa delegatsioon ei peaks Ukrainasse sõitu kartma.\nVenemaa presidendi Vladimir Putini kõneisik Dmitri Peskov ütles BBC-le, et veel pole kindel, kas riik peaks lauluvõistlust boikoteerima. "Kui arvesse võtta seda, kus Eurovision toimub ja millised turvaprobleemid ja ebasõbralik suhtumine sellega kaasneb, siis muidugi tekitab see muret. Aga konkreetset otsust pole me vastu võtnud," märkis Peskov.\nPorošenko: Kiiev on Donbassi üle kontrolli kaotanud (23)\n20. märts 2017, 13:55\nUkraina parlamendiliige Olga Tšervakova leiab aga, et venelased, kes Kiievisse Eurovisionile sõidavad, ei peaks tundma, et nad on kuidagi ohustatud.\n"Kui keegi peaks olema hirmul, siis ukrainlased," sõnas Tšervakova. "Me teame, et venelased on ärgitanud agressiivset Ukraina-vastast propagandat. Jah, me oleme Venemaa võimudega konfliktis. Me nimetame Venemaad agressoriks. Aga me suudame eristada Venemaa võimuorganeid tavalistest Vene kodanikest. Neil pole midagi karta," lisas parlamendi liige.\nEuroopa Ringhäälingute Liit, kes lauluvõistlust organiseerib, avaldas oma kodulehel järgneva teate: "Ringhäälingute Liidul pole mingit põhjust arvata, et Venemaa delegatsioon ei osale 2017. aastal Eurovisionil. Me ootame väga, et Venemaa telekanal Pervõi Kanal teeks teatavaks Venemaa selleaastase esindaja."\nKui Venemaa eurolaulik peakski koos delegatsiooniga maikuus Kiievisse sõitma, siis on proua Olga Tšervakovale Moskvale vaid üks sõnum: "Kui Venemaa peakski osalema, siis ma paluks delegatsioonil siia tulla ilma "väikeste roheliste mehikesteta" ja raskerelvastuseta, mida me näeme Donbassis."\nVäljend "rohelised mehikesed" sai laiema kõlapinna Krimmi okupeerimise käigus Venemaa Föderatsiooni relvajõudude poolt 2014. aasta kevadel. Meedia ja kohalikud elanikud hakkasid rohelist värvi eraldusmärkideta sõjaväevormi kandvaid sõdureid kutsuma "rohelisteks mehikesteks".


Vigastused ja liigeste ravi.\nReumatoidartriidi ravimite seas on kõige tähtsamal kohal haiguskulgu parandavad kuluravimid e nn baasravimid kuld; hüdroksüklorokiin; sulfasalasiin; tsütostaatikumid e rakutõkestid, treksaan, asatiopriin, tüklofosfamiid, kloorambutsiil, tsüklosporiin jt. Psoriaasi haigestumist mõjutavad pärilikud, immunoloogilised ja keskkonnategurid.\nKoostöös tagavad nad põlve stabiilsuse eest-taha suunal. Kõõlused: lihased Vigastused ja liigeste ravi luudega ühenduses kõõlustega. Põlve puhul on vast kõige olulisem ära mainida nelipealihase kõõlus, mis on ühenduses põlvekederaga, mis omakorda on patellaarkõõluse kaudu ühenduses sääreluuga.\nNn jooksja põlv ehk patellafemoraalne valusündroom avaldub valuna põlvekedra kohal reie nelipealihase kõõlusel või isegi põlvekedra ümber. Põhjuseks on liigne jooksutrenn, aga ka nõrgad reielihased, puudulik lihashooldus, probleemid liigesvõide ehk sünoviaalvedelikuga. Lisaks võib jooksja põlve puhul esineda Vigastused ja liigeste ravi patella kondromalaatsiat ehk põlvekedra kõhre pehmenemist.\nSamas kui ülekoormus juba olemas, pole muud valikut, kui hakata seda ravima. Kindlasti pole absoluutne puhkus absoluutne lahendus. Kõige targem on konsulteerida spetsialistiga. Samas õnnetusi juhtub, keegi sõidab külje pealt sisse, libastud higisel platsil või niiskel murul, jalg jääb kuskile kinni, kellegi heide ebaõnnestub ja ta vajub su põlvele peale … neid ei saa vältida. Vigastuste ennetamises on alati oluline roll tehniliselt õigesti sooritatud treeningul.\nKui juba juhtus … Esimene asi on põlvele peale vaadata! Kui on näha, et põlv on lihtsalt turses ja valulik, kuid siiski liigub ja valu pole väga tugev, siis RICE Vigastused ja liigeste ravi, ice, compression, elevation ehk puhkust, külma, kompressiooni tugisidekõrgemale. Samas ei tohiks kindlasti käsitada põlve kui puupulka ja seda tikksirgena hoida. Valu piires põlve liigutamine aitab paranemisprotsessidele tunduvalt rohkem kaasa.


Eva & CO Londonis: Mõnus nädal\nHampton Court Palee ja aed ja ähvardav äike\nMeie kodune elu hakkab jälle rütmi minema. Lapsed küll kooli veel minema ei pea (neil algab kool 4.septembril), aga et meie Kallega jälle tööpostil oleme, siis ei ole enam sellist teeme-mis-tahame tunnet. Tegelikult polegi see väga halb. Rutiin on vahel päris tore.\nRutiinist aga ei saanud rääkida eelmisel nädalal, kui me koos minu tädi Heljaga Londonist viimast võtsime. Hommikul olin tööl või tegin tööd kodunt, aga alates pealelõunatest avastasime Londonit iga kandi pealt. Käisime Harrodsi kaubamajas ja hiinalinnas ennast lõhki söömas (seal on sellised söögikohad, kus maksad 9 naela ja sööd palju tahad. Õnneks päris lõhki ikka ei läinud). Vaatasime Palee Teatris muusikali „Lauldes vihmas“ (Singin’ in the Rain), mis oli lõbus ja lihtne looke sellest, kuidas tummfilmi staarid peavad hakkama häälega filme tegema. Kõik näitlejad olid imeilusad ja tantsud võrratud ja lauluhäältel polnud ka viga. Ostsime kõige soodsamad piletid ja istusime päris viimasel rõdul. Esimesel hetkel hakkas sinna jõudes pea ringi käima, sest no olime tõesti peaaegu lae all ja pidime lava ülevalt alla vaatama. Huvitaval kombel see etenduse vaatamist ei seganud üldse ja mõned tantsunumbrid olid ülevalt vaadates isegi efektsemad. Minu meelest oli kõige ägedam see, et laval hakkas ühel hetkel tõesti vihma sadama, nii et peaosaline lauliski vihmas ja kuna lava oli veega täiesti kaetud, siis pritsis tantsides ka esimestes ridades istujaid. See tekitas muidugi suurt elevust ja kilkeid saalis. Viimases loos tulid kõik näitlejad vihmavarjudega lavale ja vihma hakkas jälle sadama. Uskumatu, et sellist asja saab teatris korraldada. Pärast jalutasime öises linnas ja nautisime öise linna tulesid.\nKäisime ka Olümpiastaadionit piilumas. Seda sai endiselt kõige paremini teha kaubanduskeskuse olümpiapoest. Ja kuna me juba kaubanduskeskuses olime, siis pidime ju natuke ikka shoppama ka. Londonis käies on shoppamine vist sama kohustuslik element, kui mõne siin asuva muuseumi või palee külastus. Seni, kuni mina tööl olin, sai Helja kaifi Victoria & Alberti muuseumist ja Loodusmuuseumist. Loomulikult ei jõudnud ta neid päris põhjalikult läbi uurida. Kes jõuaks? Ma arvan, et selleks kuluks päevi. Briti muuseumis käisime koos, aga see oli tõesti ainult korraks, sest muuseumi hakati juba sulgema. Imeilusat fujeed saime aga küll imetleda ja isegi ühte väikest näitust pärismaalaste kunstist näha.\nPäris põhjalikult uurisime laupäeval aga Hampton Court Paleed. Agnes ja Robert olid selleks ajaks juba koju jõudnud, nii et läksime sinna kõik koos. Kalle meiega ei liitunud, sest ta on seal juba mitu korda käinud. Meie lastega olime seal korra varem käinud, aga et siis oli kas varakevad või hilissügis (enam ei mäleta kumb neist), siis ei olnud lilleaiad oma täies hiilguses ja üldse oli väljas nii külm, et meil jäi käimata isegi kuulsas labürindis. Nüüd oli aga soe ja suvine, nii et just mõnus aias ringi jalutada ja kogu seda ilu nautida. Ja ilu on seal kohe küllaga! Alates imeilusast roosiaiast ja lõpetades peene prantsuse stiilis iluaiaga. Labürint, millest on juttu isegi Jerome K. Jerome kirjutatud raamatus „Kolm meest paadis koerast rääkimata“, oli tõesti lahe. Roberti juhtimisel jõudsime sealt kenasti ka välja ja läksime valesti vaid korra. Selleks, et asja põnevamaks teha, oli heki sisse sätitud valjuhääldid, millest kostus erinevaid hääli – vahel muusikat, vahel narupahvakuid või linnulaulu. Päris põnev kohe. Loss ise on ka tore. Mitte küll nii uhkeldav, kui Windsor või Buckinghami Palee, aga aimu kuninglikust toredusest saab sealgi. Kõige ägedam oli köögikompleks, kus kokad tõepoolest vanade keskaegsete retseptide järgi süüa valmistasid. Üks mees grillis isegi suures kaminas varda otsas lihakamakaid. Olime lossis isegi veidi kauem, kui oleks ehk esialgu planeerinud, sest äkitselt hakkas tohutult sadama ja algas meeletu äike. Kahe vihmahoo vahel saime siiski tulema.\nLisaks kõigile neile ekskurseerimistele, veetsime Heljaga niisama ka mõnusalt aega. Käisime pubis, sõitsime kahekordse bussi esiistmel, istusime aias ja jõime ohjeldamatult kohvi, lobisedes maast ja ilmast või siis ei lobisenud üldse ja lugesime kumbki hoopis oma raamatuid. Niitsime muru ja korrastasime muul moel aeda, sest see oli kuu ajaga, mis me ära olime olnud, päris võssa kasvanud. Käisime lillepoes, et osta uusi taimi nende asemele, mis soojade ilmade tõttu otsad olid andnud ja vaatasime õhtuti häid filme ja limpsisime sinna kõrvale veini. Meil oli tõesti mõnus nädal!\nPosted by Eva ja CO at 03:58\nNo ma ei väsi kordamast, et Heltsu reis Londonisse jättis kadestamisväärse mulje. Küll teil võis mõnus olla kõiki Londoni võlusid nautida ja head seltskonda ka veel. Hampton Court on imeilus, uskumatu, et see päriselt olemas on :). Vaatasin nimelt kõik teie pildid läbi. Ja see on ka huvitav, et niikui Sina fotokaga välja lähed, hakkab taevas trikke tegema :). Pead ikka pilvepiltnikuks hakkama! :) Tervitameeee!\nJuc - küll Sa oled ikka armas. Aitäh nii toreda kommentaari eest!\nMeil oli Heltsuga tõesti tore. Hampton Court on vägev, eriti aed. Õnneks alati ikka pilved kohale ei kihuta, kui mul fotokas käes on, aga mõned ägedad taevad on mul õnnestunud tõesti nö kinni püüda. Minu meelest on pilved maru ägedad. Selles mõttes ma igatsen meie kunagist korterit Õismäe 9-korrusel, kust avanesid võrratud vaated päikeseloojangujärgsetele pilvedele. Sellest ajast on mul terve albumitäis pilvepilte.\n29 August 2012 at 07:22\nJuba 10-nes kommentaari katsetus.\nSaingi mõttetu jutu kommentaari pähe teele saata,eelmine anonymous.\nNo küll te ikka möllasite Heljaga!\nPärast sellist tormamist on vast päris kena rutiinsemat elu elada?\nPilv lossi taga meenutab mulle väga minu lapsepõlve õudusunenäo pilve, mis tähendas kõige lõppu ja mille peale ma kisaga üles ärkasin.\nRahulikku ja õnnelikku edasikulgemist soovib Eva sõber\nEva sõber - no küll on tüütu, kui kommentaarid muudkui ära kaovad või kui nende saatmine millegipärast aina takerdub. Tore, et see lõpuks ikka kirja sai :)\nMe möllasime Heljaga tõesti mehe moodi, aga kuidagi nii mõnusalt, et tegelikult ära ei väsinudki.\nJeerum! See pilv siis Sulle küll väga äge ei tundu seal pildil, kui sellega seoses selline jube unenägu meelde tuleb. Õnneks see endaga lõppu kaasa siiski ei toonud :)\nAitäh heade soovide eest! Kõike kõige paremat Sullegi!\n30 August 2012 at 09:30


Pealkiri: segadus kaubaga Kolm Juun 11, 2014 5:01 pm\nMinul on tekkinud segadus yhe kauba saajaga.Nimelt asi nii et pakkusin laste tutmytsi [You must be registered and logged in to see this link.] Seda soovis Romina,kinnitasin ka ta uueks omanikuks ja lisasin mytsi koos teiste asjadega pakki.M;nda aega oli vaikus,siis saatis mulle kirja,et miks ma talle pole seda mytsi saatnud,vastasin et panin antud mytsi talle pakki,minu k2es seda enam kindlasti kohe polnud.J2lle pikka aega vaikus ja nyyd vaatasin et oli lajatanud mulle punase n2pu sama mytsi eest.Olen segaduses,sest tean et panin kindlalt selle mytsi talle pakki kaasa.\nPealkiri: Re: segadus kaubaga Nelj Juun 12, 2014 9:18 am\nMinul sama jama romina 19ga.Pandi lihtsalt niisama pükste eest punase pöidla.Kuigi kõik kauba olen teele pannud ja need püksid andsin ma ära juba ei tea kui kaua aega tagasi ja nüüd siis niimoodi lihtsalt virutati punane näpp :( Kinnitan veelkord et kõik pakid oninimestele kohale jõudnud alati ja olen ka üle küsinud paki kohta.Tahaks et ikka selle punase näpu eemaldataks :/ ja rohkem selle kasutajaga tegemist ei tee.\nPealkiri: Re: segadus kaubaga Nelj Juun 12, 2014 10:25 am\nHeh, täna just vaatasin ühe spunkija tagasisidet, kel muidu hulk positiivseid kommentaare ja siis üksik punane pöidlake sellelt rominalt. Ja minu arust varemgi tema nimi sellega silma jäänud... Hea on see, et nüüd saab saajaid ju samuti kommenteerida :)\nPealkiri: Re: segadus kaubaga Nelj Juun 12, 2014 10:51 am\nKõige naljakam on see,et need püksid ma andsin ära 2012 aastal ja nüüd siis 2014aastal otsustas,et ah viskame õige punas näpu inimesele....\nPealkiri: Re: segadus kaubaga Nelj Juun 12, 2014 3:37 pm\nMina panin ka mytsi yles 22.04.2013 16:43 ja n2pu pani 11.06.2014 09:47.Muidu k6ik pakid ilusti v2lja ostnud ja muid jamasid pole olnud,ainult selle mytsiga,kuid ma tean kindlalt et panin selle teele.Oeh,milline segadus..\nPealkiri: Re: segadus kaubaga Nelj Juun 12, 2014 6:45 pm\nFirefox26 ja jul4ik18 kustutasin antud punased pöidlad Teie kontodelt ära.\nPealkiri: Re: segadus kaubaga Nelj Juun 12, 2014 7:17 pm\nPiziassu,suur aitäh sulle :)\nPealkiri: Re: segadus kaubaga Nelj Juun 12, 2014 7:41 pm\nPiziassu suured t2nud.\nPealkiri: minul ka sama mure Reede Juun 13, 2014 8:45 pm\nSain ka oma ainukese pöidla sellelt romina19-lt. Kombe, mille eest sain pöidla oli üles pandud 01.7.2012.. ja nüüd ta siis lajatas selle pöidla.. võin ausalt öelda, et see kombe oli minu käes pea aasta ootamas postikulu, kuni lõpuks panin ühele teisele inimesele selle pakki kaasa.. kaua ma ikka jaksan oodata.. panin rominale selle kohta samuti punase pöidla ja seletuse juurde.\nPealkiri: Re: segadus kaubaga Esm Juun 16, 2014 11:56 pm\nSelle kasutaja poolt ikka jälle lisatud mulle pöial...väidab,et pole 2aasta tagust pakki saanud :( no täitsa uskumatu inimene!! Nagu öeldakse ükski heategu ei jää karistamata....\nPealkiri: Re: segadus kaubaga Teis Juun 17, 2014 12:23 pm\nNoh, kui ta selle välja ostmata on jätnud, siis muidugi pole saanud :D\nVaadake kui palju ta asju saanud on. Vaevalt, et mäletabki üldse, mida kust ja kellelt.\nVähemalt on teada, kellele asju anda ei tohi.\nPealkiri: Re: segadus kaubaga Teis Juun 17, 2014 12:29 pm\ntotukene19 ja jul4ik18, eemaldasin pöidlad. Aga kas keegi saaks romina19 e-maili/nime mulle privaarsõnumitesse saata? Kontrollin ta Smartposti tegevuste seisu.\nPealkiri: Re: segadus kaubaga Teis Juun 17, 2014 2:22 pm\nOn tema e-mail.Vot kuna olen ikka aegajalt postkastis kirju kustutanud siis pole tema kirjavahetus alles...pealegi ju 2a tagasi oli see :/ kui vaadata minu kuulutust siis pole ma seda smartpostiga küll saatnud.On kaks võimalust kas inimene ei reageerinud kirjale või ei saatnud postikulu raha või siis olen saatnud tavapostiga.Kuid seda,et olen petnud ja valetanud seda kohe kindlasti mitte :/ kõik inimesed on pakid saanud ja olen isegi kohale toonud.Võibolla ta ei mäleta vms.Aga kahtlane on,et 2aastat hiljem panebpunase näpu ja väidab,et ma valetan ja ma ei tea mida veel.\nPealkiri: Re: segadus kaubaga Teis Juun 17, 2014 3:14 pm\nSmartposti järgi tõesti pole ühtegi pakki jätnud välja ostmata.... Ilmselt on asjad ammu kätte saanud, juba katki läinud või kellegile edasi antud ja seega tal neid asju enam alles pole ja ongi hea kohe Teid süüdistada - Pole kaupa oma kodus, pole järelikult saanudki. Huvitav, et 2 aastat hiljem avastab alles.\nPealkiri: Re: segadus kaubaga Teis Juun 17, 2014 4:44 pm\nNo minu jaoks ongi imelik see,et 2 aastat hiljem....kui mina kaupa ei saa siis panen ka koheselt vastava komentaati või näpu jne aga mitte nii,et 2aastat hiljem avastan,et huvitav kas ma ikka sain need püksid või ei kuna praegu pole siis paneme aga punase pöidla.Võimalik,et palusin postikulu tasuda ja seda ei laekunud....kuna ennegi selliseid asjuolnud.Ja kuna lugesin spunkis välja,et ta on ühele inimesele jätnud postikulu maksmata ja siis pani lihtsalt punase pöidla.\nPealkiri: Re: segadus kaubaga Kolm Juul 09, 2014 10:48 pm\nPiziassu pöial on tagasi punane.Ausalt öeldes juba väsinud sellest.Kui te selle pöidla kustutate uuesti ja ma kustutan kuulutuse kas siis see jama lõppeb?\nPealkiri: Re: segadus kaubaga Kolm Juul 09, 2014 10:52 pm\nJah, siis ta enam uuesti panna ei saa.\nPealkiri: minul ka :( Nelj Juul 10, 2014 9:12 pm\nTagasi minu punane pöial. Seekord siis juures ka tekst, et postikulu kenasti kantud lihtsalt mina pole pakki teele pannud. Kontrollisin veelkord üle oma meili ja ka pangaväljavõtte. Ei ole minule temalt laekunud rahasid ja ka aadressi, kuhu pakk teele panna. Võtan õppust seekord ja kustutan ka kuulutuse ära, siis ehk jätab minu rahule.. 2 aastat hiljem on ikka mage küll niioodi jamama hakata.. pole targemat teha :(\nPealkiri: Re: segadus kaubaga Reede Aug 01, 2014 3:27 pm\nImelik lugeda, mul pole kunagi selle kasutajaga probleeme olnud ja olen talle mitmeid pakke saatnud. Nagu oleks teine inimene selle kasutajanime taga. Nüüd ei teagi, mis hoiakut võtta, kui peaks minu asjadele taas soovi avaldama :S\nPealkiri: Re: segadus kaubaga Reede Aug 01, 2014 8:02 pm\nKa mina pean tõdema, et kasutaja romina19 ei ole inimene, kellelega tahaksin edaspidi asju ajada. Üks ja ainus punane käsi minu kontol on just tema pandud. Ise tunnen, et see on ebaõiglaselt aga mis seals ikka.\nOlen sellele kasutajale andnud asju ka varem. Lugesin tema profiilist, et ta on suure pere ema, lapsi palju ja erinevates vanustes. Olen ise samuti ema ja tean, kuidas kulub riideid, jalanõusid jm lastetarbeid ning kujutasin ette, et nii suure perega võib tal tõesti keeruline olla rahaliselt toime tulla. Olen talle andud uue naiste kleidi ja lastele riideid. Võttis kenasti paki välja ja probleeme polnud.\nSiis mingil hetkel valisin tema jälle välja, kui andsin taaskord ära väikelaste riideid. Leppisime kokku, et ta tuleb ise minu juurde järgi. Andsin kõik vajalikud kontaktid telefoni numbrist aadressini, kuid keda polnud ega polnud, oli romina19.\nNädalad läksid, kirjutasin mitu e-maili, et kas ta on ikka huvitatud. Et kui mingil põhjusel enam ei soovi siis saan anda kellelegi, kes neid asju kohe vajanud oleks. Tema ikka vastu, et soovib soovib ja leppisime aga järgmise päeva kokku, millal ta järele tuleb. Nii ta mind lollitas. Ei tulnud ühelgi kokkulepitud päeval ega kirjutanud/helistanud ka ette, et ei saa tulla.\nOleksin muidugi aru saanud, kui inimene oleks endast märku andnud, kuid minu aeg maksab ka midagi ja seega andsin lõpuks need asjad ühele perele, kes neid vajas.\nUmbes kuu aega hiljem vast, sain temaga siis nii kontakti, et ta tuli ühe minu kuulutuse all jälle soovi avaldama, kus lubas ka "lõpuks teistele asjadele järgi tulla." Saatsin talle kirja, kus vabandasin viisakalt ja ütlesin, et kuna ta endast nii kaua märku ei andnud ja kokkulepetest kinni ei pidanud siis andsin asjad juba ära. Selle peale siis proua lajatas mulle Spunki punase käe ja sain temalt üsna hapu sisuga kirja ka veel. Sellest juhtumist on nüüd ca pool aastat möödunud.\nNaljakas on veel see, et hiljuti oli ta järjekordselt minu kuulutuste all soovijana platsis. Võite ise arvata, kas tekkis veel tahtmist sellisele isikule midagi heast südamest anda. Ja nagu ma siit nüüd loen, tundub, et tegemist ongi sellise inimesega.\nKahju on ainult tema lastest. Sooviks neile asju anda küll aga sellise emaga ei saa ju asju ajada.\nLoodan, et kasutaja romina19 satub ise seda teemat siin lugema ja mõtleb oma käitumise üle tõsiselt järele. Sest vastasel juhul hakkab peagi toimima ütlus- "Nii nagu küla koerale, nii koer külale."\nPealkiri: Re: segadus kaubaga\n» Magus segadus #2


Homse Euroopa päeva Eesti esindus on Rahvusraamatukogus\n13:25 06.05.2016 (Uuendatud 13:32 06.05.2016) lühendatud link\nRahvusraamatukogus on 7. mail Euroopa päeva Eesti esindus ning traditsioonilise passimängu üks punkte asub raamatukogu Euroopa Liidu infokeskuses.\nTALLINN, 6. mail — Sputnik. Lisaks passimängus osalemisele saab lahendada ristsõna, mille õigesti vastanute vahel loositakse välja koguperepääsmed Lottemaale, Lennusadamasse ja Nõmme seiklusparki, teatas Euroopa Liidu infokeskus.\nParlamendiinfo keskuse juhataja Karmen Linaski sõnul on Rahvusraamatukogul väga hea meel Euroopa päeva Eesti esinduse üle: "Meil on suur rõõm tervitada kõiki peresid ja huvilisi Rahvusraamatukogus, mida võib pidada ka Eesti kirjasõna templiks. Meie majas asub Euroopa Liidu infokeskus, mis pakub lisaks Eestit puudutavale Euroopa Liidu kirjandusele ka hulgaliselt materjale ja infot kõigis Euroopa Liidu küsimustes."\nAvatud on lasteala, kus saab meisterdada ning osaleda kogu seina katva Euroopa ühispildi joonistamisel. Meeleolu loob fotograaf, kes pildistab soovijaid nende lemmiklinna taustal. Lisaks sellele on 5. korrusel kolm teemaala: rände-, Suurbritannia referendumi ja struktuurifondide. Eesti on 2018. aastal ELi Nõukogu eesistujariik.\nEuroopa päeva traditsiooniline passimäng on tore orienteerumisretk läbi Tallinnas asuvate välisriigiesinduste. Loosiauhindadeks on kolm reisitšekki Euroopasse väärtuses 300, 700 ja 1000 eurot!\nEesti esinduse korraldustoimkonnas löövad kaasa Rahvusraamatukogu Euroopa Liidu infokeskus, Riigikantselei ja Rahandusministeerium.\nRahvusraamatukogu on sel päeval avatud kella 11-19, Eesti esindus kella 11-15.


Kellele ema, kellele tütar, kellele vanaema … — Sirp\nKellele ema, kellele tütar, kellele vanaema …\nTänavuse „Hard rock laagri“ esinejate nimekirja ülemine ots, mis oli glamuursem kui kunagi varem, tekitas alusetut paranoiat.\nFestival „Hard rock laager“ 29. – 30. VI Vana-Vigala mõisapargis. Esinejad Crowbar, Lacuna Coil, I Am Morbid, Saille, In The Woods, Talbot, Taak, Must Hunt, Deceitome, Aghor jpt.\nVana-Vigala vanas mõisapargis peetav „Hard rock laager“ ehk HRL promob end juba pikemat aega pretensioonika lipukirjaga „Parim rahvas, raskeim muusika“. Julgen kinnitada, et need kaks positiivsete konnotatsioonidega ülivõrret, mis selles neljasõnalises määratluses sisalduvad, pole mitte korraldajate soovmõtlemine ja/või häbitu turunduslik vale, vaid teaduslik tõde, mis leidis korduvkatse meetodil tänavu osaluseksperimendi korras tõestamist juba XVII korda.\nKümnenditaguse masu vapralt üle elanud HRL näib praegu elujõulisem kui kunagi varem ning tuleb igal aastal kohalike karvaste rõõmuks samasuguse vääramatusega kui nädalajagu päevi varasem jaanipäev kõigile ülejäänutele, kasvatades Raplamaal asuva Vana-Vigala asula elanikkonna arvu kaheks päevaks tavapärasega võrreldes vähemalt kümnekordseks.\nHRLi formaat on aastatega igas mõttes paika loksunud, korraldajatel (tänu ja respekt, Kaido Haavandi!) ei ole olnud vajadust hakata ehitama ümber süsteemi, mis toimib. Viimaste aegade ainsa suure muudatusena lisandus mullu programmile mõlemat festivaliõhtut rõõmu- ja mürarikkalt hommikusse saata aitav tantsutelk „Purgatoorium“.\nHRLi eeskavas valitseb päris suur mitmekesisus. Ideaalis peaks ühel festivalil üles astuva 22 artisti hulgast midagi endale meelepärast leidma igaüks, kelle muusikamaitse ulatub nii ajaloolise kronoloogia kui ka tingliku „raskuse“ mõttes edasi klassikalisest heavy metal’ist. Ometi olin sarnaselt paljudele varasematele kordadele ka tänavu sunnitud isiklikust maitsest lähtuvalt tõdema, et sellelt suurelt „rootsi laualt“ oli sortimendi mõttes puudu kaks stiili, mis annavad igale metal-peole alati värvi ja särtsu: grindcore ja industrial.\nSeekordne HRL erines kõigist eelmistest eelkõige selle poolest, et festivali esinejate nimekirja ülemine ots oli glamuursem kui kunagi varem. Mõlemale päevale oli pandud justkui kaks peaesinejat, kellest pool on endale nime teinud ka väljaspool metal-skeene underground’i. Lacuna Coil ja Parkway Drive viljelevad eelkõige raadio-metal’it ning võiksid nii oma kõlapildi kui ka tuntuse poolest esineda vabalt ka näiteks „Õllesummeril“.\nTunnistan, et minu kui alalhoidliku ning konservatiivse elitisti silmis oli tegu riskantse avantüüriga. Lacuna Coil ja Parkway Drive on toredad kollektiivid, kuid esindavad natuke teist subkultuuri kui see, mida HRLis seni pühitsetud. Kui neil kahel poleks olnud ajakavas kõrval ansambleid Crowbar ja I Am Morbid, võiksime väikest viisi rääkida HRLi paleepöördest.\nÜleüldise kultuurilise nivelleerumise ajastul on „Hard rock laager“, see parima rahva ja raskeima muusikaga festival, suutnud seni väga edukalt säilitada oma identiteedi ja teravad nurgad, olnud eelkõige siseringiüritus, kuhu päris igaüht kohale ei meelitata ega oodata (nii näiteks pole seal kunagi esinenud kohalikud traadibändid, kelle juured, staatus ning kuulajaskond asuvad peaaegu täielikult väljaspool metal-skeenet: Terminaator, The Tuberkuloited, Shanon, Tanel Padar & The Sun jt; samal ajal on HRLis igal aastal üles astunud üks-kaks kodumaist punkbändi (tänavu näiteks taas Kurjam), kes toovad festivalile teistsuguseid saunde ja sõnumeid, ent mitte teistsugust publikut).\nHRL peab pikemat perspektiivi silmas pidades ellujäämiseks kindlasti teatud määral ajaga kaasas käima, olema suunatud ühtlasi ka uuele põlvkonnale. Kiire ja täielik verevahetus oleks aga üritusele ülekantud tähenduses kindlasti sama surmav kui alkohoolikule ilma ülekantud tähenduseta.\nTeadvustan endale ning tunnistan lugejale, et siinse segaselt artikuleeritud paranoilise manitsuskõne taga ei ole tõenäoliselt midagi tõsisemat kui minu sünniaasta (1975, btw) ning suutmatus ja soovimatus ajaga väärikalt kaasas käia. Lõpuks on kõik maitse asi: kellele ema, kellele tütar, kellele vanaema … Endalegi üllatuseks olen traadimuusika põlvkondade vahel oma eelistusi teadvustades sattunud ühtäkki gerontofiilide seltskonda.\nKohapeal läks aga nii, et kahe eelnimetatud ansambli lisandumine eeskavasse ei muutunud silmanähtaval moel festivali demograafilist olukorda ega kultuurilist sisekliimat: metalcore-hipsterite hordid jäid kas kohale saabumata või sulandusid märkamatult üldisesse massi. Lacuna Coil, kes kõlas laval raskemalt ja elusamalt kui stuudiosalvestustel, võeti vastu väga hästi. Parkway Drive aga nii neist endist kui ka korraldajatest sõltumatute logistikaprobleemide tõttu kohale ei jõudnudki. Ju siis polnud ikkagi määratud … Kusjuures ma ei tea kedagi, kes teaks kedagi, kes selle pärast meelt oleks heitnud ja/või piletiraha tagasi küsinud.\nSeetõttu tõusis ootamatult, ent igati teenitult festivali teise päeva peaesinejaks igihaljas Crowbar. Maailmas on miljoneid traadibände, aga seni üksteist stuudioalbumit avaldanud Crowbar on üks neist vähestest, keda on vist võimatu kellegi teisega segamini ajada. See New Orleansi bänd, kelle kultuuriline DNA on suuresti sama, mis maailmakuulsal Panteral, kütab juba peaaegu 30 aastat isikupärast segu hardcore’ist ja sludge’ist, mida on tabavalt nimetatud ka doomcore’iks.\nMaailmas on miljoneid traadibände, aga seni üksteist stuudioalbumit avaldanud Crowbar on üks neist vähestest, keda on vist võimatu kellegi teisega segamini ajada. Kui „uussiiruse“ mõiste oleks olnud olemas juba 1990. aastate alguses, võinuks seda rakendada ka Crowbari loomingu määratlemisel.\nCrowbari muusika on ühtaegu sentimentaalne ja massiivne, selles puudub peaaegu täielikult agressiivsus. Kui „uussiiruse“ mõiste, mida kasutatakse tänapäeval palju teatud tüüpi moodsa dramaturgia ja teatri kohta, oleks olnud olemas juba 1990. aastate alguses, võinuks seda rakendada ka Crowbari loomingu määratlemisel. Ansambli lugude minavormis lüürika on selle mõttelisele subjektile kui autopsühhoanalüüs, milles täidavad freudliku diivani rolli muusika sügavad ja aeglased rifid.\n28 aastat tegutsenud Crowbar jõudis Eestisse esimest korda esinema alles mullu märtsis, kui astuti üles Tallinna klubis Tapper – nüüd aastase vahega teine kontsert kohe otsa. Jõudsin juba mõelda, kas oleme seda üldse väärt. Tagantjärele tuleb tunnistada, et olime küll. Kuna festivalikontserdi kava baseerus rohkem vanal klassikalisel kataloogil (rohkem oli esil rütmikas hardcore-vundament) kui mulluse plaadituuri kontserdi oma (prevaleerisid uuemad ja uimasemad lood), tõmbas see käima Tapperis ära jäänud moshpit’i, mis oli korralik nii osavõtjate arvu, kehakaalu kui ka füüsilise kestvuse poolest.\nEsimesel õhtul ootasin väga oma ammuse ja absoluutse lemmiku Morbid Angeli klassikalise koosseisu solisti ja bassimehe David Vincenti projektbändi I Am Morbid etteastet. Oma lugusid sel ansamblil ei ole, mängitakse üksnes Morbid Angeli esimese nelja albumi materjali, mida Morbidi praegune koosseis kontsertidel enam ei esita (vaid bändi nimilugu, mis kuulub samuti I Am Morbidi repertuaari, pärineb üle-eelmiselt albumilt).\nAlbumid „Altars of Madness“ (1989) ja „Blessed Are the Sick“ (1991) kuuluvad vaieldamatult inimkultuuri kõrgsaavutuste hulka. Sealsed saundid on aastakümnetega paratamatult pisut vananenud, kuid biidid ja rifid mitte – ning kontsert on suurepärane võimalus biitidele ja riffidele uus hingamine anda. I Am Morbid sai selle ülesandega suurel määral hakkama, ehkki on selge, et selle koosseisus ei ole sama kaliibri pillimehi kui Trey Azagthoth või Pete Sandoval.\nDavid Vincent pole minu meelest tehniliselt eriti hea laulja, kuid tema hääl on super – viimasel ajal on ta seda peale death metal’i edukalt rakendanud ka kantrimuusikas. Paraku tõestas HRLi kontsert, et tal hakkavad kas vanusest või egomaaniast teatud ajaloolised faktid sassi ning kaotsi minema. Või usub ta tõesti, et tema uue ansambli minavormis määratlust sisaldav nimi kätkeb eneses mingit ontoloogilist tõde? Igatahes ei nimetanud Vincent kogu etteaste vältel kordagi ansambli Morbid Angel nime ning – mis veelgi murettekitavam – juhatas pala „Blessed Are the Sick“ sisse sõnadega „see on nimilugu minu teiselt albumilt“.\nEhkki see etteaste kannatas natuke liiga kiirete tempode ja kehva saundi all (ülevõimendatud trummid), oli vana kooli kärssadele tegu peaaegu religioosse kogemusega, mille mõju aitab loodetavasti elada õnnes ja harmoonias kuni järgmise HRLini, mil parim rahvas ja raskeim muusika Vana-Vigalas jälle kokku saavad.


Helle ja Aini aed: Sügis aias ja metsas\nPostitaja: helleaed kell 14:11\nLumeroos oli küll üllatav. Ma tunnen seda perekonda veel hästi vähe. Ühte õit olen näinud, aga eks neid ole ka alles istutatud. Igatahes eelmise talve soojaga nad passisid, taevale tänu.\nSul on väga armas kivimaastik ja ma loodan, et midagi sellest hunnikust saab sinu aias ka vääristet.\nSamblaga on huvitav lugu jah, moekas kraam :) kui õige koha peal kasvab.\nViimane pilt on lahe ja kaunilt sügissombune.\n26. november 2014 16:51\nKui lumeroosidest rääkida, siis eelmine talv oli nii ebastabiilsete ilmaoludega, et kevadel õisi küll eriti polnud, sest taim ei saanud aru, mis toimub, kui keset talve liiga soe oli ja üritas õitsema minna. Samas tuli külm peale ja sinna nahka see õitsemine läkski.\nKõik õied, nii lumerooside kui sügiskrookuste omad on imeilusad, aga kivide-sambla kooslused vastu küll midagi ei saa. Imeline looduse looming.\n26. november 2014 19:20\nThunbergid on tõesti sügisese rõõmu allikad :) ja see, et samblad ja samblikud moodu sisse on läinud on ainult tore aga eks kiviinimesed on seda juba varemgi hinnata osanud ;)\n26. november 2014 20:26


Inno ja Irja kohvik: Suur toitumissõda: kas sööta lapsele saasta või mitte\nSuur toitumissõda: kas sööta lapsele saasta või mitte\nBlogimaailmas on läinud lahti suur toitumissõda, kus Marimell kirjutab, kuidas ta oma lapsele rahuliku südamega küll krõpse, küll viinereid, küll jäätist annab ja on hirmus õnnetu, kui teda selle pärast Perekoolis hurjutatakse. Teine blogija Rents on liitunud Marleeni hurjutajatega ja küsib, miks ta söödab oma lapsele saasta.\nKüll on inimestel ikka probleemid, mõtlen mina. Meil õnneks lihtne. Roosi on meie perekonna tervisliku toitumise edendaja, kelle esimene valik on salat. Pean talle päevas mitu korda salatit tegema, mis näeb välja sedasi, et me oleme kahekesi köögis ja Roosi siis näitab, mida ta külmkapist salati sisse soovib. Kindlasti lähevad sinna erinevad rohelised salatilehed, kurk, tomat, sibul (mina keeldusin lapsena sibulat söömast!), kala ja oliiviõli. Samuti ei küsi ta poes mitte kommi, vaid paprikat või midagi muud juurviljaletist. Uskumatu, aga tõsi! Ilmselt on põhjus selles, et sõitsime temaga, kui ta üheteistkuune oli, Portugali, kus toitutakse väga tervislikult, ja sõime sealses restoranis iga päev (ca kümme kuud järjest) toidu kõrvale salatit. Nii õppis ka Roosi juba alla aastasena salatit sööma. See maitses talle nii väga, et sageli pidime tema jaoks veel teisegi salativaagna tellima :).\nKommid ja šokolaadid on meil kapis vabalt saadaval, aga Roosi neid ei taha. Isegi pakkumise peale. „Sina söö!” ütleb ta mulle, kui talle ükskord kommi pakkusin. Ainsad maiused, mida Roosi poest alati tahab, on üllatusmunad. Aga mitte šokolaadi pärast! Selle jätab ta söömata. Teda huvitab šokolaadi sees olev mänguasi. Selline laps meil siis. On õpetanud meidki tervislikumalt toituma :).\nNali naljaks, aga vanematel on lapse toitumisharjumuste kujundamisel oluline roll mängida, selles suhtes nõustun Rentsiga. Oluline on see just seepärast, et vanem on see, kes lapsele esimesena toitu PAKUB. Vanema võimuses on pakkuda kõigepealt tervislikku toitu. Ja nii võibki juhtuda, et kui laps on juba beebieas tervisliku toiduga ära harjunud (sest muud ei ole talle pakutud), siis ta pärast enam ebatervislikku ei tahagi, kuigi see ta ümber lademetes vedeleb. Kui pakkuda kohe kõike, võib laps segadusse sattuda ning hakata asju valimatult sisse ahmima. Paraku kujuneb isiksus välja paari esimese eluaasta jooksul ning pärast on väga raske midagi muutma hakata. Ehk siis minu soovitus oleks lapsele tema kahe esimese eluaasta jooksul ainult tervislikku toitu tutvustada - ebatervislikuga jõuab ta oma hilisemas elus nagunii kokku puutuda ja nagu ma ütlesin - kui ta esmalt tervislikuga ära harjub, siis suure tõenäosusega ta hiljem „saasta” enam ei tahagi.\nJuuli suurem salatisõber ei ole, kuid järab suurima heameelega brokkolit või lillkapsast. Lisaks sellele meeldib talle krõmpsutada nori lehti, nagu ka Roosile.\nThat said, tervisliku toitumisega ei maksa hulluks ka minna. Mõni saiake või šokolaad on aeg-ajalt täiesti omal kohal. Kui mitte lastele, siis emmele-issile, närvide rahustuseks :).\nÜlal Roosi Portugalis üheteistkuusena rohelist salatit söömas.\nkirjutas Irja at 11:00


Depressioon? 21.06.12 / Psühhiaatria\nTihti on selline tunne, et kogu maailm variseb kokku, selline tunne, et vajun mingisse põhjatusse musta auku, kust väljapääsu pole. Kardan kõike ja hirmud aina kasvavad ja kasvavad, aga ise ei saagi õieti aru, mida kindlalt kardan ja miks. Iga asi ajab nutma, pisarad voolavad ja voolavad, lõppkokkuvõttes värisen üleni ja hing jääb kinni, üritan end rahustada sügavate hingetõmmetega, aga ei aita... Tahaksin rääkida kallitele inimestele, aga kardan, et nad ei mõista, viimasel ajal ei taha sellest mehelegi rääkida, sest on tunne, et ta ei tea mis teha... olen mitmeid kordi varem käinud psühhiaatrite juures, söönud antidepressante, need aitavad vaid mingiks ajaks. Mõnda aega on kõik hästi, naudin elu, aga siis ühel hetkel justkui mittemillestki tuleb kõik tagasi... ärritun, nutan end hingetuks... sees on selline segadus, et ei saa isegi aru, rääkimata siis veel lähedastest... ma ei tea, mis minuga on, miks ma nutan, miks ärritun ja see teadmatus iseendast ärritab veel rohkem. Ma ei tunne end ära, olen nagu mina, aga ei suuda end kontrollida ja ei saa mitte millestki aru, mis minuga toimub... rahustan end, et see läheb mööda, üritan mõelda, et see kõik on hästi, ise teades, et tegelikult ju pole nii...\nMure ära rääkida Emale v. Isale v. mõnele Vana-vanemale - kellega hea hingeline kontakt.\nSirvi minu raamatut "Väljavalitu" Tervisema ptk. ja neist higelähedased soovitused ellu rakendada.\nAbikaasaga koos jalutuskäike ja muid ühistegemisi. Veidi ikka temale ka rääkida ja tema soovitusi kuulata. Jagatud mure ikkagi kordi väiksem.\nPäevik aitab mõtteid korrastada, õigel rajal püsida ja enesekindlust leida.\nPsühhiaatriga ka aeg-ajalt suhelda - ta ju eellugu ja dünaamikat juba teab.


Tesla aktsia kukub. Kas peaks oma osaluse müüma? – Harju Elu\nEsileht / Tesla aktsia kukub. Kas peaks oma osaluse müüma?\nArtikli kirjutamise hetkel (09.11.21) langes Tesla aktsia ühe päevaga 8% ning jätkas langemist veelgi. Osalt juhtus see seetõttu, et Elon Musk andis eelmisel päeval teada, et ta müüb 10% oma osalusest ettevõttes.\nMeedias kajastatu järgi oli tema Tesla aktsiate müügi väärtus 10 miljardit dollarit, mis on märkimisväärne osa ringluses olevatest aktsiatest.\nVõib-olla oli see viimane piisk karikasse, mis paneb Tesla aktsiatele tormijooksmisele punkti. Või ehk suudavad Muski jüngrid siiski hinna stabiilsena hoida. Ootame ja vaatame!\nKui oled jälginud uudiseid Tesla aktsiatest ja Elon Muskist ning lugesid meie mõne kuu tagust artiklit „Kuningas on lõpuks alasti“, siis sa tead, et Tesla aktsiad on olnud kõikide näitajate poolest ja professionaalsete vaatlejate hinnangul tohutult ülehinnatud, aga nende väärtus on sellest hoolimata ikkagi tõusnud. Filmi „The Big Short“ fondijuhi päriselu prototüübiks olnud Michael Burry on öelnud, et Tesla hullumeelne aktsiahind on nagu tulbimaania Hollandis, kus 1637. aastal sai turu tipus vahetada ühe tulbisibula suure Hollandi kanalimaja vastu. Nagu me teame, tuli pärast seda tõusu tohutu krahh, mis viis paljud tulbiomanikud pankrotti. Burry on ka ise teinud Tesla vastu suuri panuseid, oodates aktsiakursi langust.\nMündi teisel poolel on aga tõsiasi, et Tesla aktsia hind on teinud Muskist planeedi rikkaima mehe ja Teslast peaaegu maailma suurima ettevõtte ning ka maailma suurima autofirma.\nArvestades, et ettevõte on teeninud minevikus suuri kahjumeid ja alles viimastel kuudel väikest kasumit, on ettevõtte väärtustamine teiste maailma suurimate autofirmade koguväärtusest suuremaks täiesti uskumatu. Seetõttu on mitmed osapooled meedias kirjutanud, et nad ootavad hinna suurt langust ja on veendunud, et varem või hiljem see juhtub.\nVõimalik, et väga varsti kaotavad paljud inimesed suure summa raha (või teenivad tohutult raha, kui nad panustavad, et Tesla aktsia hind langeb). Seega just nüüd võib olla õige aeg turvaliselt väljuda ja kasum välja võtta, enne kui hind liiga palju langeb. Siiski jääb küsimus… kas leidub piisavalt lojaalseid Tesla aktsionäre, kellel on nii palju raha, et osta 10 miljardi dollari väärtuses turule tulevaid aktsiaid ja hoida seega aktsia hinda üleval?\nMärkida tuleks ka, et aktsiahindu ei saa alati hinnata mõistlikkuse või fundamentaalanalüüsi näitajate põhjal, kuid vastutustundetu oleks ka see, kui me sellest olulisest sündmusest ei teavitaks.\nTähelepanu – artikkel ei ole mõeldud investeerimisnõuandena. Vajadusel konsulteerige spetsialistidega.


★★★ Kohandatav Zig Zag tööjaama mööbel ettevõtetele ★★★\nZig Zag ei ole lihtsalt naljakas struktuur, vaid ka selle ilusa ja elegantse mööblikogumiku nimi. Selle kujundas Zbigniew Kostrzewa ja see on väga funktsionaalne ja mitmekülgne tööjaam. See oli mõeldud avatud ruumide jaoks ja seda on kõige parem kasutada suurtes kontorites.\nSee unikaalne mööbli on väga huvitav disain. See, kuidas see oli loodud, võimaldab vaba suhtlust ja suhtlemist väheste inimeste vahel. See sobib suurepäraselt suurtele kontoritele, kus koos töötavad mitmed isikud. Samuti on laual väga huvitav ehitus, mis tagab täiusliku ergonoomia. Laua struktuur pakub laias valikus töövahendeid ja suurt tööruumi. See on mööblieseme, mis on kujundatud kaasaegsete kontorite vajaduste järgi.\nZig Zagi tööjaam on saadaval valge ja ka beeži peal. Valge versioon näeb välja väga ilus ja futuristlik. See näeks välja veelgi paremini, kui vastaksite muude valgete esemetega nagu mõnedel piltidel näidatud. Kuna laud on nii suur, saab seda jagada mitmeks ühikuks. See oleks praktiline, kui seda kasutatakse konverentsitabelina. See ei ole kirjutuslaud, mida soovite kodus kontoris kasutada. See on pigem tüüp, mida võiksite näha kontoris, kus meeskonnad on moodustatud ja töötavad ühisprojektides.


9,(10),11.06 Katariina - summer in the city 12/06/11 19:42\n9 sai rada jõutud tavapärasest hiljem aga tuult jätkus paariks tunniks 12m2 jaoks piisavalt. oli hea rahulik nokitseda.\n10 sai randa jõutud tavapärasest varem aga tuult ei jätknud paariks minutikski. See eest oli rannas paras seltskond tuuleootajaid ja nii sai ikka mõned tunnikesed chillitud ja selga küpsetatud.\n11 sai randa jõutud laupäeva kohta hilja, sest "eile klubi(de)s" läks pikemalt. Tuul oli super mõnus. Alguses tervis hüpetega korda, siis muude vidinate kallale. 3 tundi sai suht järjest vee peal oldud. Rahvast oli parasjagu. Vahepeal ca 15 venda, aga üldiselt jätkus ruumi kõigile.\nVäga super suvi - juunis olen kahetsistkümnest päevast seitsmel triibud kirja saanud!\n08.06 Katariina - satisfikatsioon 08/06/11 22:32\ntuul paras, mitte liiga tugev, nii et segaseid kolmnurklaineid eriti ei tekkkinud. flät eriti suur.\npea neli tundi megakaifi\nalguses läksin lühikese kalipsoga, aga poole peal vahetasin pika vastu. lühikese häda on see, et mööda põhja on paljaste põlvedega suht nigel lohiseda, aga lohisema peab, kui teed asju, mis hästi välja ei tule.\nkoju jõudsin tegin mõnusa päeva lõpetuseks klaasi eksklusiivset ehedat hapupiima\nsuper satifikatsioon kogu päevast\nP.S. võtsin rannast ühe võõra laua ka kaasa, mis nukralt liiva alla oli mattunud. jube hea laud tegelikult, päri kahju oleks omanikule tagasi anda\n07.06 Katariina mahe melu 07/06/11 21:48\nnii kauaks seda vaikust siis oli\nsuper ilm. mõnus seltskond, lühike kalipso ja parasjagu tuult\ntäpselt niipalju, et alguses veidi niisama nalja teha ja pärast harjutada midagi uut.\nvesi oli ikka mega soe\nkui tuul vahepeal ära kadus, siis oli niisama mõnus rannas chillida.\nmahe melu - ilus elu\n05.06 Katariina kloun 05/06/11 18:29\ntelefon tirises hommikust alates ja kõik millegipärast arvasid, et puhub\nmina nii ei arvanud, vähemalt alguses mitte\npealelõunal juba arvasin ja hakkasin ise helsitama\nlõpuks jõudsin katariinale, kus mõned olehd isegi üleval olid\ntuult tegelikult eriti ei olnud, aga kui tuldud, siis tehtagu asja ka\npumpasin 12m2 täis ja läksin nalja tegema\ntänase päeva kohta võib öelda, et viisiin lohe jalutama\ntegelikult oleks neid jalutajaid võinud rohkemgi olla, sest alustajatele oli super võimalus lohelennutamist harjutada\ntunnike või nii sai seal siis klouni pandud.\nnüüd vist mõneks ajaks vaikus.\nMartin Valvur (matu) 05/06/11 19:29\nLohusalus puhus terve päev väga kenasti\n03.06 Kakumäe ja Vääna vamos a la playa 04/06/11 11:45\nkiire tiir kakumäele LF saapaid noolima. kui saaks selle jalga toppimise ja pärast ära sikutamise kuidagi vahele jätta, siis....Äkki nendega oleks lihtsam???\naga vääna ootas. alguses tundus, et tuul kukub. 12m2 pidi isegi veits kangutama. nõrgemad loobusid. aga siis hakkas puhuma ja mitte vähe. 9,5m kahoona oli täpselt paras. Selleks ajaks oli ehk 4-5 venda veel sõitma jäänud. Vääna laiinekollid olid ka kohal vesi vahutas ja kees. Paar korda õnnestus ikka totaalselt lainesse kinni sõita. Harjtuasin vaikselt kiteloope ja püüdsin gagarini kombel kosmosesse lennata.\nsai väänaski veidi demotatud. Laasiku käest 12m2 rebel ja Jaime. Rebel tuntud headuses (kuigi 12m2 minu matsele veits aeglane) ja Jaime veel paremas tuntud headuses.\nOli puhas nautimise päev.\nNüüd puhkepäevad ja aeg randa chillima minna - vamos a la playa!\nAndres Vare (vare) 04/06/11 15:54\nsee on parem versioon laulust www.youtube.com/watch?v=xNnI...\n02.06 Vääna Sunset Driver 02/06/11 23:43\nsuht lahja on haabersti ringi statoilis avastada, et kott kalipsodega on koju jäänus.\nõnneks oli viga 30 minutiga parandatav ja kella 18 paiku olin väänas.\ntäna oli koolitamise päev ja tuul selleks igati soosiv. isegi kurkuulus vääna laine oli õpilasele armuline ja kehavedu ehk bodydrag tuli ludinal.\nvesi oli mega soe.\nandsin oma 12m2 hollandlasest sõbrale, kes siis läks ja tegi lendavat hollandlast. lõpuks sain talt lohe kätte jä läksin ise lustima. super. tuul, päike, laine jms\nja väga vähe rahvast. lõpuks olime Liisuga kahekesi. Ei mingit trügimist.\nKareli lemmikhull JL oli ka rannas ja krabas mingil hetkel suvalise 12m2 Envy rannast. tuul oli selleks ajaks juba kukkumas ja õiget tunnet hull ei saanudki. peab teinekord veel näppama.\nkalipsot vahetades pidid sääsed peaaegu, et elusalt ära sööma.\nõhtu lõpetuseks suur burks ja väike õll (või oli see vastupidi) babybackis ja ongi vsjoo\n30.05 Vääna S..... Esmaspäev 30/05/11 22:29\ntugev, auklik, nõrk\nlaenuks wave'ikas ja LF Havoc,\nlõpetuseks lohe vette.\nNikolai Rodin (niko) 30/05/11 23:20\ntäitsa hea oli ju, tuult oleks võinud töömesilastele rohkem jääda\nJorma L (jormax) 30/05/11 23:28\nmuidugi oli hea\nJuhani Lemmik (juhanile) 31/05/11 00:05\nSellest, et ma tahtsin lennutada lohet\nv6i natuke teisiti\nKarel Kangro (karel) 31/05/11 08:21\nTeadmiseks, et Väänas tegutseb JL, kes seisab rannal ja ootab, kui sa tuled väsinult merelt. Pakub, et võtab lohe korraks endale konksu. Aga niipea, kui oled sellele soovile järgi andnud, siis tegelt kaob merele, kuhu ta jääbki. Hiljem, no ikka siis, kui vaja oleks juba ammu lohe kokku pakkida, et koju minnna, tuleb ta võidukal ilmel merelt tagasi, liinid uhkelt vetikalipukesi täis laotud. Siis ta kirub ennast oma käpardlikkuse pärast ja valab endale liiva pähe - aga sealjuures naeratab kenasti.\n26.05 Kakumäe Sunshine 26/05/11 22:06\nEestimaised suveõhtud on lahedad. Kui kell kaheksa õhtul randa jõuad on päike alles kõrgel taevas. Täna Kakumäel just nii oligi. Tuul oli küll kukkumas, aga pool tunnikest triipe sai ikka tehtud. Hea rahulik chill peale eilset möllu.\nJa vesi on soe. 3/2 oli ok.\nAga rannahooaeg pole kaugel - poid olid juba vees ja randa hakkavad vaikselt igasugu sildid ja muu mudru ilmuma.


Autor: Eno Raud / Leino Rei\nEsietendus 30. mail 2010 Tartu Mänguasjamuuseumis\nMängivad: Maarja Jakobson või Kärt Johanson ja Leino Rei\nEno Raua „Sipsik“ on Teatri Kodu avalavastuse valikuna kujundlik ja sümboolne, ühendades omavahel muuseumi- ja teatri-, lapse- ning täiskasvanu maailma. Sündmustik viib meid aega, mil Anu ja Mart on juba täiskasvanud inimesed ning arusaadavalt nukkude ja mänguasjadega iga päev ei mängi. Kuid neil on hea komme tulla aeg-ajalt tagasi lapsepõlvekoju, võtta välja lapsepõlve mänguasjad ja koos nendega rännata tagasi aega, kus neid ümbritses siiras mängulust ja fantaasia vahetu ning piiritu maailm.\nVäikesel vaatajal on võimalik end samastada Anu ja Mardi lapse-ea tegemistega. Täiskasvanud vaatajas elustuvad lavastuse kaudu mälestused enda lapsepõlve mängudest ja tegemistest.\n„Sipsik“ on lavastus kogu perele kõige paremas mõttes, andes kaudselt ka vihje, kui oluline on ise valmistada nukke ja mänguasju ning kui tähtis on säilitada enda ja lapse mänguasju. Igaühe kodus võib olla muuseum, igaühe kodus saab sündida teater.\nMänguasjamuuseumi Teatri Kodu on muuseumist inspireeritud teater. Siin elustuvad mälestused ja sünnivad seni olemata lood. Nagu elus. Nagu teatris. See on teater, mis on iga vaataja jaoks erinev, sest etenduse paigaks on kujutlusvõime ammendamatu maailm.