Artroosi ravi Slovakkias. Millistes kuurortides on parem ravida lihasluukonna\nArtroosi ravi Slovakkias. Artroos, ravi ja ennetamine.\nÜha rohkem patsiente tuleb siia Inglismaalt, Saksamaalt, Prantsusmaalt, Venemaalt, et liigeseprobleemidest lahti saada. Artroosi sanatoorne ravi hõlmab üsna suure hulga füsioteraapia meetodite kasutamist, millest igaühe toime on erinev. Artriit on haigus, mis on aseptilise liigesepõletiku komplikatsioon, mis süvendab alkoholi sündroomi. Küülik, kala, vasikaliha, küüslauk ja sibul. Odintsovo Odintsovos asub Blue Riveri tervisekeskus, mille põhirõhk on artroosi ja artriidi ravis.\nGoogle has many special features to help you find exactly what you're looking. Osteoporoosi ravi on efektiivsem siis, kui alustatakse vähemalt esimese viie aasta jooksul pärast postmenopausi ja kestab vähemalt 10 aastat. Osteoporoosi ravi eesmärk on ära hoida luumurde. Osteoporoosi raviks menopausijärgsetel naistel, isegi raske osteoporoosi korral. See vähendab selgroolülimurdude ja reieluukaela Risedronaatnaatriumi üleannustamise ravi kohta puudub piisav informatsioon. Kuidas saab osteoporoosi ravida?\nOsteoporoosi saab ravida ning ravi alustada pole kunagi liiga hilja.\nTšehhi: Siranin 70 mg potahované. Slovak; Slovenian; Spanish; Swedish; Kui aega ravi algust ja kooskõlas kõigi meditsiiniliste soovituste riigi poiss märgatavalt Osteoporoosi sümptomid. RAVI Slovakia dodáva okná, dvere, interiérové dvere, schody, deliace steny, parkety, podlahy, garážové brány, schody.\nLuukoe ehitus, talitlus ja luude tippmass; Osteoporoosi diagnoosimine; Osteoporoosi riskifaktorid ja sümptomid; Osteoporoosi ennetus; Osteoporoosi ravi. Ravi võimalused. Ravi liigid; Originaalravimid; Muud ravimid; Liikumine ja taastusravi; Loe osteoporoosi kohta meie allorganisatisiooni Eesti Osteoporoosihaigete.\nPidevast süsteemsest glükokortikoidravist tingitud osteoporoosi ravi suurenenud luumurdude ohuga naistel ja meestel vt lõik 5. Vähem HIT ja osteoporoosi risk. Ravi doos: 5 mg -alla 50 kg, 7,5 mg 50 kg, 10 mg kaal üle kg x 1 kord päevas subkutaanselt. Other areas of Wikipedia.\nRavi: jägimine, medikamentoosne, punktsioon, operatiivne. Neoplastilised munasarja kasvajad. A rave from the verb: to rave is a large dance party at a nightclub, Slovakia. Subclub; Spain. Joogiravi eeldab mineraalvee joomist arsti määratud annustes tühja kõhuga, mis soodustab vee mõju ja mineraalainete paremat imendumist.\nUngari, Tšehhi ja Slovakkia mineraalveeallikatel on erinevad omadused ja nad kõik on omamoodi ainulaadsed. Tavaline soovitatav kogus on ml mineraalvett enne sööki.\nMiks alkohol on liigestele ohtlik?\nDDT-l on valuvaigistav toime, see parandab vere, lümfi mikrotsirkulatsiooni, stimuleerib ainevahetust ja periartikulaarsete kudede taastamist. Implanteeritud metallielementidega isikuid, südamestimulaatori olemasolu, naha lahtisi vigastusi, probleemse piirkonna luid ei tohi ravida Bernardi vooludega.\nJäreldus Parimatel sanatooriumidel liigeste raviks Venemaal, välismaal ja kaugemal on palju looduslikke abinõusid, termilisi ja mineraalveeallikaid, mis on kuulsad kuurordid.\nVoucheri saamiseks annab arst patsiendile tõendi oma tervise kohta, viib läbi vajalike uuringute nimekirja ja koostab spaakaardi. On olemas arsti ja patsiendi poolt heaks kiidetud spaateraapia toimingute algoritm. Kõigepealt tuvastab arst selle kehaga kokkupuutumise meetodi näidustused ja vastunäidustused. Näidustused Sanatooriumikuurortravi täiendab ja kindlustab paljude haiguste ravi.\nSanatooriumravi on näidustatud paljude inimkeha organite ja süsteemide haiguste ennetamiseks ja raviks. Enamik neist haigustest on loetletud allpool. Haiguste ja nende ägenemiste ennetamine. Haigusest taastumine, sealhulgas meningiidi, entsefaliidi, müeliidi, poliomüeliidi tagajärjed.\nTaastusravi meetmed pärast vigastusi, insult, müokardiinfarkt ja kirurgilised sekkumised.\nEssentuki Sanatoorium "Rus" ravib edukalt gonartroosi, osteoartroosi, reumatoidartriiti. Sellel on kaasaegne diagnostikalabor. Selle tagajärjel kaovad patsientidel tursed, valu ja liikumisvabadus taastatakse. Regulaarsete visiitidega sellesse asutusse saate pikendada kroonilise haiguse remissiooni. Odintsovo Odintsovos asub Blue Riveri tervisekeskus, mille põhirõhk on artroosi ja artriidi ravis.\nVaateorgani patoloogiad glaukoom, konjunktiviit, blefariit, skleriit, dakrüotsüstiit, iridotsüklit. Ühised sanatooriumid Venemaal on osa kohustuslikust rehabilitatsiooniprogrammist.\nKaasaegsed seadmed ja taastumisvõtted leevendavad põletikku ja säilitavad liigese liikuvuse.\nSageli mõjutatud põlve- õla- ja hüppeliigesed. Me räägime artroosist ja artriidist. Naistel on reumatoidartriit tavaline - väikeste liigeste süsteemne põletik, alustades kätest.\nPodagra, bursiit, osteoartriit, düsplaasia, psoriaatiline artriit on kõik erinevat tüüpi liigesehaigused, mida tuleb õigeaegselt ravida. Ametlik meditsiin jagab liigeseravi kaheks suureks plokiks - konservatiivseks ja kirurgiliseks hoolduseks. Kirurgiline või kirurgiline ravi hõlmab: kiirabi operatsioonid pärast vigastusi ja õnnetusi; kavandatud liigese artroplastika operatsioonid; diagnostika- ja ravitoimingud - liigeste artroskoopia.\nKonservatiivset ravi kasutatakse sagedamini, kuna peamiselt liigesehaigusi omistatakse kroonilisele patoloogiale.\nSel juhul rakendage: Narkoravi. Määrake mittesteroidsed põletikuvastased ja hormonaalsed ravimid, valuvaigistid, spasmolüütikumid, lihasrelaksandid, kondroprotektorid, vitamiinid. Füsioterapeutiline ravi. Laialdaselt esindatud spetsialiseeritud sanatooriumides. Leevendab põletikku, normaliseerib lihastoonust, takistab liigese kontraktuuri arengut. Kontseptsioon ühendab füsioteraapia, massaaži, terapeutiliste simulaatorite tunnid. See on vajalik täielikuks taastusraviks, eriti pärast operatsiooni.\nNarkomaaniaravi ei anna sellist tulemust, kuna enamikku neist haigustest iseloomustavad kroonilised vormid.\nLülisamba ravi sanatooriumis toimub tervendavate looduslike tegurite, mineraalvete ja muda abil, mis oma keemilises koostises on palju rikkamad kui ükski ravim ning millel on küll vähem spetsiifiline, kuid selgem süsteemne toime. Lülisamba spaahoolitsus sisaldab palju tehnikaid ja võimalusi, mida statsionaarsel ravil pole.\nOsteoartriit mõjutab käte väikseid liigeseid, nimme- ja emakakaela Artroosi ravi Slovakkias selgroolüli, põlve- õla- puusa- ja hüppeliigeseid. Arvestades haiguse levimust, peetakse sanatooriumis artroosi raviks suurt tähelepanu, ravimeetodeid täiustatakse. Millised sanatooriumid ravivad artroosi Suurt tähelepanu pööratakse artroosi ravile parimatel puhkekohtadel ja parimates sanatooriumides, sest valuvaba liikumine on täisväärtuslik elu.\nRadooni ja vesiniksulfiidi vannid, gaasisüstid, mudaravi mõjutavad tõhusalt artroosist mõjutatud liigeseid.\nSüsihappegaasi süstitakse naha alla põletiku kohale, mis soodustab haigete liigeste kiiret paranemist. Mineraalvannid aktiveerivad ainevahetust, ainevahetusprotsesse, normaliseerivad happe-aluse tasakaalu, soodustades liigesekudede kiirendatud regeneratsiooni. Mudaravi rakendused, vannid parandab kehas termoregulatsiooni protsesse, hapnikuvahetust rakkudes; aktiveerib immuunsusjõude ja leevendab valu.


Teenused - Saunapoint - Sauna ehitus\nEhitame sauna Teie vajadustest ja võimalustest lähtuvalt – kuulame ära soovid, anname nõu, teeme vajalikud mõõtmised ning asume jooniseid koostama. Leidke oma kodus sauna jaoks sobiv koht ja kõige muu eest hoolitseme meie!\nValmistame sulle mõõtude järgi sobiva moodulitest lavakomplekti. Mooduleid on lihtne paigaldada, saun saab sisustatud kiiresti ja vähese vaevaga. Valikus on hulganisti laudisetüüpe ja lisavarustust.\nRenoveerime ja ehitame ümber vanu saunu. Enamus hetkel remonti vajavaid saunu on ehitatud nõukogude ajal käepärastest vahenditest, kuid nüüdisaegsete soojustusmaterjalide ja keristega väheneb kütmiseks kuluv aeg ja raha ligi poole võrra.\nTeostame sauna hooldustöid. Hoolduse käigus saab sauna üldmuljet totaalselt muuta. Puhke- ja majutusasutustele pakume ka perioodilist hooldusteenust. Pärast põhjalikku hoolduskuuri saab saun taas värske ja kutsuva ilme.\nKuna leiliruumis on säästlik ja nutikas ruumikasutus väga oluline, pakume enne ehitama asumist 3D kujundust nägemaks realistlikke propotsioone ja ruumiasetust. Tarvis on vaid ruumi mõõte – seinte pikkuseid ja lae kõrgust – ning kujundus valmib kolme päeva jooksul.\nSoovid sauna ise ehitada, aga kahtled enda teadmistes? Kutsu kohale asjatundja, kes annab nõu ja räägib tänapäevastest nõuetest ja standarditest. Soovi korral koostame spetsiaalsed juhised, mida ehitamisel järgida.


Külli Kõlvald: esimese elundi saab tavaliselt aasta jooksul - Meditsiiniuudised\nAutor: Kadi Heinsalu • 20. mai 2020\nKülli Kõlvald: esimese elundi saab tavaliselt aasta jooksul\nKliinikumi nefroloogi Külli Kõlvaldi sõnul saab uut neeru vajav patsient esimese elundi tavaliselt aasta jooksul ootelehele jõudmisest, järgmisi tuleb oodata enamasti kauem.\nKliinikumi nefroloog Külli Kõlvald\nAutor: Tartu Arstide Liit\nMeditsiiniuudised esitas mõne küsimuse doktor Külli Kõlvaldile, kes viib 11. juunil läbi veebiseminari siirdatud neeruga patsientide käsitlusest. Veebiseminar on mõeldud arstidele, on tasuta ja kestab umbes tunni. Registreerida saab siit.\nStatistikat vaadates tehti mullu Eestis umbes 40 neerusiirdamist, aasta varem märksa rohkem ja kaks aastat varem jälle pea poole vähem. Kas põhjus on pigem haigete arvu dünaamikas või sobivate doonorite vähesuses?\nEelmisel aastal tehti Eestis 37 neeru ja 2 simultaanset pankreas-neer siirdamist surnud doonorilt ning 2 neerusiirdamist elusdoonorilt. Siirdamiste arv sõltub sobivatest doonoritest.\nKui pikk on neerusiirdamise ootejärjekord Eestis keskmiselt ja kui palju ja kas üldse enam seda juhtub, et Eestis haige ei jõua ära oodata uut neeru?\nOrgansiirdamistel ei ole ootejärjekorda, on ooteleht, kus patsiendid ootavad endale sobivat elundit. Esimese elundi saab tavaliselt aasta jooksul, kuid korduvat siirdamist tuleb oodata enamasti kauem.\nMilline peab olema patsiendi enda motivatsioon, et neerusiirdamiseni üldse jõuda ja sealt edasi elada? Kui tugevat tahtejõudu ja enesedistsipliini see nõuab?\nKindlasti on oluline patsiendi enda soov ja tahe saada siiratud organ ning sellega täisväärtuslikult edasi elada, väga oluline on patsiendi hea ravisoostumus.\nKuidas on muutunud neerusiirdamisele mineva patsiendi käsitlus ajas. Mis on praegune kuldstandard esimeste kuude jaoks pärast siirdamist – nimetage palun paar-kolm olulist muutust võrreldes näiteks 10-15 aasta taguse ajaga.\nEnne siirdamist tehakse nüüd rohkem uuringuid, et selgitada välja vastunäidustused siirdamiseks ja leida võimalikult hästi sobiv elund. On muutunud ka mõned immunosupressiivsed ravimid.\nKui palju on siirdatud neerudega patsientidel kaasuvaid haigusi ja millised esinevad tihemini?\nSee on väga individuaalne, paljudel on sekundaarne hüpertensioon.\nMida tohib ja mida ei tohi teha siirdatud neeruga inimene – kindlasti küsitakse: kas tohib maratoni joosta, kas tohib sünnitada jne?\nMe eeldame, et neerupuudulikkusega patsiendi elukvaliteet paraneb peale neerusiirdamist, mõni kindlasti tohib joosta maratoni või sünnitada.\nMilline on perearsti roll siirdatud neeruga patsiendi jälgimisel, mis on Teie soovitused?\nPerearsti roll on siiratud neeruga patsiendi jälgimisel samasugune, kui teiste oma patsientide korral, kuid see peaks käima käsikäes patsienti jälgiva spetsialistiga. Perearst võiks teada immuunosupressiivsete ravimite peamiseid kõrvaltoimeid. Kui patsiendile määratakse uusi ravimeid või ootab ees operatsioon, siis peaks konsulteerima jälgiva arstiga.\nMis on esimesed märgid, et tuleb taas uue neerusiirdamise peale mõelda?\nNeerusiiriku puudulikkuse jõudmine terminaalsesse staadiumi.\nKui palju juhtub, et organism tõukab võõra neeru ära – kuidas ja kas on seda võimalik ennetada, vähendada?\nIga organism hakkab võõrast elundit ära tõukama, kuid kliiniliselt olulisi neerusiiriku ägedaid äratõukeid esineb esimesel aastal 10-20% madala ja 15-35 % kõrge riskiga patsientidel, kuid selle ennetamiseks ja raviks on olemas ravijuhised.\nTabel. Suurem osa siirdatud neere saadakse kadaveerselt ehk surnud doonorilt.\nNeerusiirdamised Eestis läbi aastate.


Vikipeedia:Panoraamivabadus 2015 – Vikipeedia\nVikipeedia vajab fotosid nüüdisaegsetest hoonetest.\nTäieliku panoraamivabaduse puudumine tähendab, et vabalt kasutatavas Vikipeedias pole võimalik paljusid objekte vajalikul tasemel illustreerida.\nJuba enam kui kümme aastat on vabatahtlikud kogunud loendamatul hulgal fakte ning panustanud miljoneid töötunde Vikipeedia loomisesse. Fotograafid on artiklite illustreerimiseks annetanud sadu tuhandeid fotosid.\nEnamikus Euroopa Liidu riikides võib Vikipeedia vabalt kasutada fotosid avalikust ruumist, kuna neis kehtib täielik panoraamivabadus. See on autoriõiguse säte, mis lubab inimestel piiramatult luua ja kasutada fotosid avalikest kohtadest, kaitstes samas arhitekti või kunstiteose autori õigusi.\nEuroopa Parlamendi hiljutine ettepanek on seadnud ohtu paljude selliste kujutiste vaba kasutamise. Kui ELi autoriõiguse reformi käigus peaks vastu võetama Õiguskomisjoni pakutud piirava sisuga tekst, ei oleks sajad tuhanded Vikipeediasse lisatud pildid enam vabalt kasutatavad ning need tuleks Vikipeediast eemaldada. Loe lähemalt →\nKirjuta Euroopa Parlamendi saadikule\nLondoni Silm (en:London Eye)\nJeštědi torn (en)\nTantsiv Maja (en)\n© 1996 Vlado Milunić ja Frank Gehry\nRiigipäevahoone kuppel (en)\nVäike Merineitsi (en)\nVarssavi kuningaloss (en)\nDona i Ocell (en)\nGalicia Kultuurilinn (en)\nSantiago de Compostela, Hispaania\nRotterdami keskraudteejaam (en)\nTigutorn ja AHHAA keskus\nKaarsild ja klubi Atlantis\n© 1959 Peeter Varep, © 1969 Voldemar Herkel\nVaade Toweri sillalt (en), London, Suurbritannia (Algne foto)\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Vikipeedia:Panoraamivabadus_2015&oldid=4832331"\nSelle lehekülje viimane muutmine: 14:02, 28. november 2017.


Sirts hüppas rohus: oktoober 2017\nMis siis et mõnikord viskab mõne vimka sisse, maailm on ikka endiselt ilus paik. Täna aknast välja vaadates kohe eriti. Lund on täis maa ja ilm ning rõõmus on selles valguses olla. Nii rõõmus, et pannkoogid jäid õhtul kaua ülevalolijat hommikul ootama. Mis on midagi enneolematut, sest mina olen see laisk ema, kes ei viitsi hommikul midagi ei keeta ega küpsetada. Täna sain aga selle energia ilmselgelt lumelt. Kust siis veel.\nMoosi ka on musi ka läbi lillede, teisiti enam suurte poistega ei saa :D\nHäirivad pisiasjad häirivad\nEnamasti elan tavalist - tööle, toidupoodi, koju – elu. Siiski ihkab ka minu hing pisut enamat. Olla veel keegi peale selle, et olen omast arust hea ema, kohusetundlik töötaja, abivalmis ja ustav kaaslane. Nii ma siis olen end sidunud ühe organisatsiooniga, ei midagi erilist, selline väike ja lokaalne, ja mis esmapilgul tundus, et abiks ikka. Saan kasutada seda potentsiaali, mida arvan endas olevat. Nii võiks see ideaalis isegi olla. Paljud asjad siiski ei lähe nii nagu kogu hingest on loodetud ja ideaalset maailma ei ole olemas. Nüüd olen häiritud ja dilemma ees. Sest mulle on antud teha midagi sellist, mis on loogikavastane, seni läbirääkimata ja tegelikult nagu näkku löömine. Ja see pigem ikka paisatigi näkku, viisakalt, aga mõtet see viisakus ei muuda. Seda enam, et ise ma ei tee selliseid asju mitte kunagi, mitte kellelegi. Vähemalt omast arust. Mida ma siis nüüd teen? Ma ei armasta riide, tülisid, vihapidamist ja tegelikult ei taha ka sellele n.ö näkku lööjale ka haiget teha. (Ei tea, mis mul küll viga on?) Solvunud olen küll, solvumine on üldse kerge tulema. Alati on see ego üle teiste. Aga mina ei pea ka olema koguaeg seisangus: jah – just nii.\nTänaseks on mõned päevad mööda läinud. Aeg on lasknud emotsioonidel selgineda, kuid asja sisu see ei muuda. Pakutut ma täita ei saa. Sest ma ei taha. See on mulle vastukarva. Minu loomuse vastu. Ja mis peamine, puudub point. Võib olla paistan välja, paistan talle teistsugusem, tegijam. Aga ma ei ole. Pole olnudki. Nii et lahenduseks on leida endast diplomaatilisem pool ja siluda asju läbi lillede. Nii et ikka ja alati need valikud, millisena ja kuidas olukorra lahendad. Või miks ma üldse end lasen häirida. Selliseks ma jäin nagu näin....\nPostitaja: kasitookaja kell 04:09 Kommentaare ei ole:\nVeider maailm. Minu teada on Sahhaara kõrb meist ilmatuma kaugel Aafrikas ja Portugalini on ikka ka väga pikk maa, aga kui kõrbeliiv ja tulekahjutoss oma jõud ühendavad, siis meil on keskpäeval nende koosmõjul tekk peale tõmmatud ja väljas on öö mis öö. Selline oli eilne imelik lugu. Keset päeva oli sama pime kui õhtul.\nTänane on seotud kalendriga, nimelt teeb meie kalender imelikke haake ja täna on tema ajaarvamise järgi 28. oktoober. Ei tea kuhu tal kiiret on. Või on see kalender ka nagu prohvet, ennustas ilma pimedaksminemist ette – teadupärast keeratakse 28. kella ikka pimedama aja poole.\nImelik on ka see, et meie mehed söövad kõrvitsat, ise aru saades, et on kõrvits, aga ei kurda. Ilmselt on kokk ilmutanud professionaalsemat poolt. Tänavu on meil neli suurt nunnukest, ja üks neist on juba menetletud. Olen kõrvitsat toppinud igale poole, kuhu tundub seda vähegi mõistlik panna. Lemmikuks osutus mannavaht väga vähese mannaga, s.t keetsin potitäie kõrvitsaid, kuhu panin maitseks ka veidi jõhvikaid ning et asi oleks veidi tummisem, lisasin sortsukese mannat. Kogu kupatuse mikserdasin vahule ja oli tõesti hää. Kõrvits ja jõhvikas on ikka väga hea kooslus.\nArgipäev ja see sügis


Tagasi Eestis!: Eneseületus - keetsin eile hommikul lastele putru!\nMa ei ole see hea ja armas ema, kes hommikuti pliidi ääres lastele putru keeta viitsib, aga eile ületasin ennast :)\nTavaliselt on meil äratus 7.00, aga eile ajasin ennast 6.30 kenasti voodist välja ja läksingi putru keetma!!\nSee on juba iseenesest kiitust väärt. Tubli Virge, tubli!\nJa lapsed sõid kusjuures kõik pudru ära ka - mina ei saanudki midagi. Ühest kausist ühe lusika ja teisest ka pool :):)\nJohanna ei söö tavaliselt hommikuti, sest tema saab ju oma hommikusöögi lasteaias kätte.\nKuna meil süüakse tavaliselt krõbinaid, kohukest või sooja-saiasid, siis ma eelistangi, et tema sööks lasteaias oma sooja putru.\nNoh, selle söögi jutuga jõudsime sujuvalt selle juurde, et lapsed käivad taas koolis ja lasteaias. Ajee!\nTegelikult ootasin juba seda kooli aega, et kerge rutiin tekiks ja igaühel omad tegemised oleks.\nNüüd on see siis käes ja ei saa arugi, et lapsed on juba 1,5 kuud koolis-lasteaias käinud.\nJohanna läks samuti 1.septembril lasteaeda tagasi, sest ta ise tahtis minna. Ega mul ka selle vastu midagi polnud - saangi rohkem nö vabadust, et oma 27349 asjaga tegeleda.\nKogu augusti Johanna rääkis, et tema tahab minna ja tema tahab minna. Ok, tegime avalduse ära ja saime lasteaeda koha. Esimesel päeval oli kodus nägu natuke juba hapu, et tema ikka ei taha lasteaeda ja tahab kodus olla.\nMul tuli 354 halli karva juba pähe, kui mõtlesin, et nüüd hakkab üks jama pihta.\nLasteaed jääb meil ca 10 minutilise jalutuskäigu kaugusele. Rääkisin talle terve tee, kuidas suured lapsed peavad koolis käima, väiksed lasteaias ja ema-isa tööl. Loomulikult seda ka, et varsti-varsti tuleme talle järgi.\nKui lasteaia territooriumile jõudsime, siis läks see nägu tal juba eriti hapuks. Eeldasin, et mingit toredat päeva küll loota pole.\nSuundusime oma vana rühma poole, kui kasvataja näitas aknast, et me teise rühma läheksime (keskmisse siis, meil kolm rühma siin).\nIsssvver-susssver seda rõõmu, mis eelkõige mind valdas!\nÕe laps on ka keskmises rühmas, mis tähendas seda, et Johanna nägu läks samuti paugu pealt rõõmsaks, võttis ruttu riidest lahti, ei jõudnud musi-kalligi anda, kui juba rühmas oli - Eliise turvalise käe vangus.\nMa ise lootsin nii väga, et ta keskmisse rühma saaks ja Eliisega koos oleks, sest siis ei olekski mingit muret - Eliise on Johannale nagu väike ema (vanusevahe neil ca 2 aastat).\nMa ei teadnud kuni lõpuni, et ta keskmises rühmas on. Ise arvasin, et läheb kõige väiksemate rühma.\nUh, ma ütlen! :)\nJärjekordne esimene lasteaia päev\nPreilnad lasteaias :)\nLasteaias läheb tal hästi. Siiani pole haige olnud. Korra väike nohu oli ja hoidsin teda igaks juhuks nädalakese kodus, aga põhimõtteliselt ei ole probleeme ega haigusi olnud. Ja lasteaeda läheb ka rõõmuga. Terve septembrikuu pressis ta välja, et teda kukil lasteaeda veaksin. Eks ma vedasin ka, peasi, et laps rahul oleks ja lasteaeda tahaks :):)\nNüüd, viimased päevad, on ta jalgrattaga läinud.\nAlgul oli ta lõunauinakuga väiksed raskusi, sest kodus ta mul ju lõunat ei maga. Kõik tüdrukud on mul juba 2-3-aastaselt oma lõunauinakud lõpetanud. Emasse - pole magamisele aega raisata :)\nLasteaias magaski alguses tunnikese ja tõusis seejärel üles. Hakkas muidugi nutma ka. Noh, kus sa unesegaduses ikka aru saad, kus oled ja mis sa seal üldse teed!\nNüüdseks on unega ka asi kontrolli alla saadud ja kõik oki-toki.\nMinu kiitused ja tänud kasvatajatele :) :)\nKusjuures mõned nädalad tagasi oli õelaps haige ja lasteaias ei käinud. Kui Johanna hommikul lasteaeda läks, siis ta fikseeris ju kohe ära, et Eliise jalanõusid pole ja hakkas kohe küsima. Selgitasin talle, et Eliise on haige ja ei saa lasteaias käia. Algul tõmbus näo veits krimpsu, aga olukorra lahenes sellega, et teised lapsed tulid ja võtsid tal käest kinni ning kutsusid rühma. Minu arust oli see nii armas, et poeta või paar pisarat.\nÜhesõnaga Johannaga on asjad vinksis-vonksis.\nSuuremad tüdrukud on niisiis taas koolis. Janeli läks 2.klassi ja Karolin 6.klassi.\nKohe-kohe tuleb juba esimene vaheaeg. Aeg on tõesti kiiresti läinud.\nHuvialaringidega on nii, et sel aastal saime Karolini Haapsalu Kunstikooli, aga peale mõningast arutelu loobusime sellest, sest ajad ei sobinud ja oma koolis on sel aastal ka rohkem tegevust.\nKui oleks linnas käima hakanud, siis ei oleks oma kooli keraamika - ja kunstiringis käia saanud. Ja ma ei näe sellel erilist pointi, kui oma kodukülas saab käia tasuta ringides, siis miks ma peaksin last linna viima, ringi eest tasu maksma, kütuse peale raha kulutama ja veel mõlema aega ka raiskama.\nJäigi nii, et käib ikka kooliringides edasi. Lisaks keraamikale ja kunstile hakkas sellest aastast ka tantsuring ja sinna tahtis ta ka minna. See on ainuke tasuline ring.\nKarolini hinnetega on muidu enam-vähem vinksis-vonksis, aga keeltega on kerged raskused. Sellest aastast algas tal vene keel ja mul on selline reegel, et üks kõik mis vene keeles õppida on, selle õpime koos. Seda eelkõige sellepärast, et ta alguses selle keelega asja jooksma saaks. Kui kahel esimesel aastal asjadest aru saab, siis edasine ei ole probleem. Kuna ma ise oskan vene keelt täitsa piisaval tasemel, siis ei ole probleemi teda ka õpetada.\nMa mäletan nii hästi, kui mina koolis vene keelt õppisin, siis ma ei saanud alguses mitte mütsigi aru. Peale seda hakkasin asju aduma, kui tegusõnade lõpud selgeks sain.\nNoh, teate küll: ja - ju, tõ- jeś, on- jet, mõ - jem, võ - jete, ani - jut\nKui need selgeks said, siis edaspidi ei olnduki midagi keerulist.\nNüüd õpetasingi Karolinile ka seda :)\nInglise keelega ma nii hästi sina peal ei ole ja Karolin ka mitte. Soomes võeti seda inglise keelt nii lõdvalt, et kui Eestisse tulime, siis nemad olid neljandas klassis juba Karolinist pikalt eest ära.\nNüüd üritan temaga kuidagi järele jõuda, aga kerge see pole. Noh, ega need hinded nüüd nii hullud polegi: 5,5,4,4,3,3 aga point on selles, et ta peaks reeglitest aru saama. Inglise keelega on meil ka nüüdsest sama reegel, et kui midagi õppida on, siis õpime koos. Enne pusis ise, aga nüüd, kui kaks viimast hinnet on kolmed olnud, siis tuleb ikka aidata. Õpin ise ja üritan talle ka õpetada :)\nJaneli oleks pidanud sügisest jälle kergejõustiku trenni minema. Olukord on aga selline, et trennis ta ei käi. Eelmisel aastal oli ta koos sõbrannaga samas grupis, aga kuna sõbranna on temast vanem, siis sellest aastast läks ta juba vanemate laste gruppi ja Janeli jäi nö üksinda. Tänu sellele keeldus ta trenni minemast. Käisin temaga esimesel treeningul kaasas, aga ta keeldus grupi juurde minemast ja hakkas lausa nutma. Ok, kui asjalood sedasi, siis polnudki mul muud teha, kui loobuda. Päris sunniviisiliselt ikka ka ei saa, sest siis ei tule sellest midagi välja.\nSelles mõttes on tegelikult kahju, sest ta on kehaliselt tegelikult väga hästi arenenud ja võtab pingutamatagi medaleid. Samas on need trennid praegu veel nii mängulised ja kui ta siin õues ringi jookseb ja lippab, siis see teeb sama välja.\nKevadel lubasin temaga ise trenni tegema hakata.\nNüüd tuleb vana hea kuldlause - loodetavasti on kevadel vähem tegevust ja rohkem aega.\nMa ise usun ju ka seda, et mul on kevadel vähem tegemist!!! Muahahhahaha\nIlmselt ei ole, aga ma olen aru saanud sellest, et kui ma midagi ikka plaanin ja tahan ära teha, siis seda ikka saab ka. Tuleb lihtsalt õigesti planeerida!\nJaneli käib niisiis keraamika- ja kunstiringis. Lisaks veel rahvatantsus, kus ta üldse tegelikult käia ei taha. Nagu ma aru sain, siis kahel esimesel kooliaastal on see kohustuslik, seega las tantsib ;)\nKoolis on tal hinnete seis igav, kuni eelmise nädalani kõik viied! :)\nNüüd sai eesti keeles nelja ka.\nEt te teaksite, siis ma ühinesin ka lõpuks ometi selle nutimaailmaga!! :)\nAjasin siiani oma nuputelefoni rida, sest ma lihtsalt ei viitsinud selle tehnikaga jamama hakata. Nüüd, kus suisa kaks nädalat juba nuti-maailmas elan, siis on ikka lihtne küll. Nii, kui lapsed hindeid saavad, on mul kohe teada, kellele mida tuli.\nÜhesõnaga minul oli ka lõpuks õige aeg kiviajast välja astuda ja telefon ei olegi veel kinni jooksnud :):)\nMinu koolidega on selline lugu, et alates ülejärgmisest nädalast hakkan siis kivi-ja puitehitiste restaureerimist õppima. Kestab see kaks aastat ja tegemist tsükliõppega, kus ühe kuu jooksul toimub koolitust nädal aega (järjest).\nLisaks sellele läbin maalrikurused, mis kestavad oktoobrist novembri lõpuni.\nKuna suur korteri remont (ikkagi 7 tuba!!) on ees ootamas, siis püüaks võimalikult paljudel asjadel ise käpa külge lüüa. Ma üldiselt armastan asju ikka ise teha ja nõustun väga harva raha välja käima. Enne õpin ise selgeks ja üldiselt on kõik asjad õpitavad. Kui muidugi tahtmist on.\nSee on siis selge, et oma lubadust ma täita ei suuda ja jõuluks me uude korterisse sisse ei koli. Eks ma nirusti end tunnen, aga mingi kiir-remont ei ole lahendus. Suvel ei olnud lihtsalt aega sellega tegeleda, sest olid muud tegemised. Nüüd jääb aega natuke üle ja saab asja käsile võtta. Eks see küsimus ole natuke rahas ka, sest ainuüksi küttesüsteem läheb 5000 € maksma ja hetkel mul ei ole sellist summat tagataskust võtta. Muidu suuri kulutusi ei ole, sest uksed-aknad ammu vahetatud, soojustamiseks on asjad ostetud, neljas toas elekter ka veetud. Eks seda raha kulub, aga kui tasapisi teha, siis saab hakkama küll. Aega on see, mida eriti pole!\nAga noh, seda ma võin küll lubada, et järgmise aasta 1. septembriks saab iga laps oma toas ja oma kirjutuslaua taga oma koolitükke teha.\nEsimese septembri piltidest saan pakkuda ainult Janeli pilti, sest Karolin "magas" kõikide piltide peal ja kuidas ma ikka siis sellist pilti siia panen?\nLapsed on koolis-lasteaias rõõmsad ja roosad, kellelgi millegi üle toriseda pole ja seega kõik oki-toki.\nTäna ma enam putru ei keetnud.\nKui palju sa ikka ennast ületada võid, eksole?!\nVaatame, järgmisel nädalal äkki jälle :):):):):)\nPostitaja: virxross kell 10:42


Jaa, ma olen Tartus. Jaa, meie uus korter on äge. Aga kurat, netiga mul ikka PEAVAD probleemid olema, eks.\nIstun hetkel TÜ raamatukogu fuajees. Wifi sain mingi ime läbi isegi tööle, korra küll kadus ära, aga tuli peale kahte restarti tagasi. Ma ei saa Vistaga ikka üldse läbi.\nKodus on hirmpikk kaabel ja nett peaks töötama. Panen kaabli taha ja arvuti teatab: local access only.\nMina ei saa Vistast aru. XP puhul on kohe näha, kui tegemist kinnise võrguga ja parooli vaja, Vistal ei paista kuskilt midagi. Need seaded on lihtsalt nii teistsugused, et ma ei oska kuskilt miskit näppida ka.\nSain teada, et meie teenusepakkuja on Digi andmeside. 150.- eest tuleksid nad mul koju ning teeksid neti korda, aga mul pole mingit huvi seda raha maksta.\nKõige tõenäolisem on see, et netil on lihtsalt parool, mille saaks kuidagi sisestada (sest ma ütlen, minu mõistus ei leia isegi kohta, kuhu parooli panna) ja nett saaks korda.\nSain ühendust Rarru õega, kes aasta tagasi siin korteris elas, temal oli ka alguses firma töötaja kodus käinud ning midagi teinud. Mida, ei tea, sest ta ise oli sel ajal tööl ning tema vend tegeles asjaga. Maideni ema pole seal korteris ise juba ammu elanud, nii et tema ka parooli kohta miskit ei tea, oskas mulle ainult teenusepakkuja nime ja numbri anda.\nÜhesõnaga mul on kodus Vista ja netikaabel, mille teises otsas peaks olema täiesti töötav ühendus. Aga ma ei tea, kas on vaja parooli, ma ei tea, kust seda parooli saada ja ma EI taha maksta 150.- kr selle eest, mida saaks tasuta.\nAlati on ka võimalus, et parooli polegi ning tuleks lihtsalt mingeid seadeid näppida. Aga Runn on laisk ja ei viitsi mulle külla tulla enne, kui ma olen kindlaks teinud, kes teenust pakub ning kas parool on päriselt olemas. Esimest osa ma juba tean, teises pole veel kindel. Oeh.\nKui ma vaid teaks, kus mu TÜ raamatukogu kaart on. Siis saaks fuajeest kaugemale ja juhtme seina. Säästuläpaka aku pole just midagi erilist, vist tund-poolteist venitab välja, kui õigesti mäletan.\nPosted by Tikker at 19:03\n6 Responses to “Grr”\n8. October 2008 at 19:51\nselline variant on ka, et net on arvutipõhine. birksil on selline kortermajalahendus, et ainult tema arvuti töötab selle juhtme taga. teiste arvutitega ei pääsegi.\ntavaline rasvatihane says:\n8. October 2008 at 21:28\nKui sul on mingil kujul ruuter või modem võib piisata ainult sellele restardi tegemisest. meil nii just tuleb teha kui arvuteid vahetada. muidu on ka local only lugu. a kui ainult juhe seinast siis ei oska öelda.\n9. October 2008 at 08:25\nSellisel juhul võiks piisata arvuti MAC aadressi edastamisest teenusepakkujale… Teoorias…\n9. October 2008 at 09:27\nkui digi andmeside kodulehel olevat infot lugeda, siis mulle jäi küll mulje et ilma 150 krooni maksmiseta s.t tehniku visiidita sa seda internetti ei saa.\naga telli uus raamatukogu kaart :)\n9. October 2008 at 11:22\njust just – sealne nett on kompuutripõhine. ja kui juhe seinast, siis pead ikke selle tegelase kohale kutsuma, muidu ei saa. ma ise oma vistaga tiigi ühikas samamoodi jukerdasin. ja siis kohalikud tarkpead seletasid ära, neil sealkandis kõigil üks ja sama kaval firma teenust pakub. on ikka röövlid, onju :D\n9. October 2008 at 19:55\nMa täna põhimõtteliselt helistasin neile ja nii palju, kui aru sain, siis iga arvuti, mis meie maja võrgus istuda tahab, tuleb nende poolt ära konfida, seega 150.- on kindlustatud. Ja ma ei saa seda teha enne, kui Mees oma läpakaga Eestis on, kui ma just kaks korda maksta ei taha.\nBridge ühendusega (mitte et ma teaks, mis see tähendab, aga nii mulle öeldi) ruuterit kasutada ei saa, switchiga saab jagada küll, aga siis ikkagi nende arvutite vahel, mis meeste poolt ära konfitud.\nIlmselt me siiski ei viitsi teenusepakkujat vahetada (odav, noh + laisad oleme kah), nii et meie külalised oma läpakatega paraku netti ei saa. Sorry!\nTeleyks 100 või 78? Marise seiklused Tartus


Elektrirongid Eestimaal | Kirjastus Tänapäev Elektrirongid Eestimaal – Kirjastus Tänapäev\nSuuremate linnade arenedes hakkasid Eestis nende lähedusse kujunema ka eeslinnakesed – suvituskohad, aedlinnad ja alevid. Nende teket ja arengut soodustas raudruuna tulek Eestimaale.\nNii hakkas XIX sajandi 70. aastail Eestimaa kubermangu keskuse – Tallinna –lähedal lisaks meretee kaudu keskusega soodsalt ühendatud Piritale arenema ka raudteeühenduse saanud Nõmme piirkond. Esialgu läbisid sealset 1872. aastal avatud peatuskohta üksikud aururongid. 1888. aastal, mil Nõmmel avati jaam, asus erakätes Balti Raudtee esimesena Tallinna ja Nõmme vahele Eestis sobilikku lähiliiklust looma. Balti Raudtee Oranienbaumi osakonnast toodi liini “motoriseerimiseks” kohale omapärased sõidukid: kaks 1882. aastal Kolomnas ehitatud auruvagunit (aurujõul töötavat “mootorvagunit”).\nI maailmasõja alguseks oli Nõmme lähedale praegusesse Pääskülla tekkinud teinegi asum – Peetri aedlinn, kus 1916. aastal avati peatuskoht Petrovskaja. 1920. aastate alguses liikus sel Tallinna lähiliinil kolmteist paari aururonge, millest neli–viis sõitsid ka Pääskülani.\nKuid sellest Tallinna ja selle lähipiirkonna kasvavate vajaduste rahuldamiseks enam ei piisanud. 1879. aastal Berliini tööstusnäitusel esitletud maailma esimene elektrivedur – Siemens-Halske ehitatud kolmehobujõuline väikesõiduk, mis sõitis 150-voldise pingega alalisvoolu toitel 7-kilomeetrise tunnikiirusega – oli elektrirongide võidukäigu alguseks raudteetranspordis.\nEsialgu ennekõike reisijateveos rakendust leidnud ja XX sajandi alguses üha enam levima hakanud elektri veo kasutamisest Eesti raudteedel hakati teada olevalt esmakordselt rääkima 1920. aastal pärast Vabadussõda. Seoses plaanidega rajada Narva\njõele hüdroelektrijaam peeti otstarbekaks pärast elektrijaama valmimist Tallinn–Narva raudtee tervikuna elektrifitseerida, paraku ei jõutud aga ideest kaugemale.\nSamal ajal oli teisel Eesti suurlinnal – Tartul – tekkinud vajadus parema ja tihedama ühenduse järele kauni suvituskoha Elvaga, mis asus Tartust 25 km kaugusel. 1922. aastal kerkis eraalgatuslikult\nüles mõte lahendada see probleem Tartu–Elva vaheliste elektrirongidega. Selle asemel sai\nnimetatud linnalähiliin 1927. aastal siiski varustatud hoopis Eesti esimeste bensiinimootorvagunitega.\n1923. aastal otsustas riigiraudteede valitsus lahendada elektrirongidega Tartu linnalähiliiklusest palju pakilisema liiklusprobleemi Eesti pealinna raudteesõlmes\n– Tallinn–Nõmme–Pääsküla ühenduse.


Kommentaarid - Miljardär tahab California kolmeks tükiks teha - ärileht.ee\nMiljardär tahab California kolmeks tükiks teha - kommentaare 1-2\nNagu Eesti, tahetakse kolmeks teha. Rikkad, vaed ja pagulased. Rikkad saaremaal ja Võru järvede ääres, vaesed Таллин -as ja pagulased keldris.\nVäga praktiline lahendus ju, kui vaesed tahavad järjest rohkem võõrast raha ümber jagada, aga rikkad ei taha, et nende raha ümber jagataks. Kui aga kummalgi grupil on oma osariik, siis võivad vaesed omaette raha ümber jagada kasvõi nii palju, et lõpuks on kõik viimseni ära kulunud, ilma sellega rikkaid segamata.


Kaotusseisust välja rabelenud TalTech naaseb Leedust väärt võiduga – Võrkpall24.ee\nKaotusseisust välja rabelenud TalTech naaseb Leedust väärt võiduga\nAvaldatud 10.10.2020; 18:55\nAutor Reijo Mälton 10.10.2020; 18:55\nTalTech. | Foto: Riina Vals\nCredit24 Meistriliigas peeti täna üks kohtumine, milles TalTech alistas võõrsil 3:1 (-23; 17; 23; 21) Gargždai Amber-Arlanga. Eesti meeskonnale oli see teiseks võiduks neljast mängust, Amber Volley’l on pärast kahte peetud kohtumist punktiarve avamata.\nMängu algus oli tasavägine ning esimeses geimi keskosani ühte jalga. Pärast teist tehnilist time-out’i sai Amber Volley sisse mõnepunktilise edu, mida enam käest ei antud – 25:23. Teises geimis jäi TalTech kiirelt 0:4 kaotusseisu, kuid suudeti kosuda ning Tamur Viidalepa serviseeria järel juhiti juba 19:16. Vastase ebakindlusest hoogu saanud Janis Sirelpuu hoolealused enam jalga gaasipedaalilt maha ei võtnud ning tasuks kindel 25:17 geimivõit. Ka järgnevas kahes geimis ei suutnud leedukad üles leida eelmises mängus Saaremaa vastu näidatud kindlust ning tegid mitmeid lihtsaid vigu – eksiti palju rünnakul ja esines kommunikatsiooniprobleeme. Seega kogu kohtumine Maarjamaa klubile numbritega 3:1.\nÜleplatsimeheks kerkis aastaid tagasi ka Võru Valiot esindanud Robert Juchnevic 25 punktiga (+17), keegi teine leedukate poolelt kahekohalise punktisummani ei jõudnud. Võõrustajate vastuvõtt oli 61%, rünnak 46%, lisaks saadi 8 blokki ja löödi 7 ässa.\nTalTechi edukaim punktikütt oli endiselt diagonaalründaja positsiooni täitev Valentin Kordas 22 punktiga (+12). Suurim tugi liidrile tuli võistkonna kaptenilt Tamur Viidalepalt, kes panustas edusse 11 punkti (+6). Seejuures realiseeris nurgaründaja tõsteid suisa 58% efektiivsusega. Positiivselt väärib märkimist veel olulistel hetkedel hästi tegutsenud Sten Perillus. Võitjad said serve vastu 60-protsendiliselt, rünnati 39-protsendiliselt, lisa tuli 8 bloki ja 6 ässa (4 Kordas) näol.\nTänase võiduga kerkis TalTech turniiritabelis teisele kohale, olles kogunud kuus punkti. Liidrina jätkab täisedu ning 12 punktiga Saaremaa. Gargždai Amber-Arlanga ei ole tabelisse veel punkte saanud ning asub eelviimasel positsioonil.\nHomme mängib Leedu klubiga tablelis neljandat kohta hoidev Tartu Bigbank. Järgmisel nädalavahetusel sõidavad leedukad Eestisse, kus kohtutakse laupäeval kell 18 Tallinna Selveriga ning pühapäeval kell 17 Pärnu Võrkpalliklubiga.\nTeksti autor: Rainis Karro\nVIDEO | Ka kohtunikud on inimesed: TalTech kaotas Bigbanki vastu geimi valusal kombel\nPrevious Post Karmi vigastuse tõttu unustusehõlma vajunud Parts otsib Alpides uut hingamist\nNext PostTOP 10 | September oli võrkpalliportaalis naistekuu


BATH 1 RVK (niiskuskindlam uks) - Tevo Ehituskaup\nTooted Uksed Siseuksed Niiskuskindlamad uksed BATH 1 RVK (niiskuskindlam uks)\nBATH 1 RVK (niiskuskindlam uks)\n- Vali sobiv variant - Ukseleht 7x21 - 690x2090 mm - 219,24 €\tUkseleht 8x21 - 790x2090 mm - 219,24 €\tUkseleht 9x21 - 890x2090 mm - 219,24 €\tUkseleht 10x21 - 990x2090 mm - 219,24 €\tUkseleng 92mm - 7-10x21 - 71,28 €\nBath ja RVK uste tootevalikusse kuuluvad valged niiskuskindlamad puitkonstruktsiooniga profiiluksed, mis väliselt sarnanevad Style ustele, mistõttu on neid hea koos kombineerida ühes kodus. Selle tootevaliku pärliks on Satiinklaasiga niiskuskindel uks, mis sobib suurepäraselt kasutamiseks dušši vahetus läheduses.\n690x2090 mm Ukseleht 7x21 4 nädalat 243,60 € 219,24 €\n790x2090 mm Ukseleht 8x21 4 nädalat 243,60 € 219,24 €\n890x2090 mm Ukseleht 9x21 4 nädalat 243,60 € 219,24 €\n990x2090 mm Ukseleht 10x21 4 nädalat 243,60 € 219,24 €\n7-10x21 Ukseleng 92mm 79,20 € 71,28 €\nNB! Puidust niiskuskindlamad uksed 201RVK, 1RVK ja 41RVK taluvad lühiajaliselt kõrgemat õhuniiskust, kuid ei talu kokkupuudet lausveega ega pidevat ülikõrget õhuniiskust. Peale pesuruumi kasutamist ruum kindlasti tuulutada. Uste pikaajalise vastupidavuse tagab pesuruumi hea ventilatsioon.\nPaigaldage puidust niiskuskindlam uks dušist vähemalt 1,5 m kaugusele!\nuks: 40 mm paksune manteluks\nehitus: ukse täitematerjal on kärgpapp, ukse sisemine raam on MDF-st. Ukse komponentide liimimisel ja töötlemisel on kasutatud spetsiaalseid niiskuskindlaid viimistlustooteid. Ukse serv perimeetrina on kaetud akrüüliga- see võimaldab elastse kaitse materjalide niiskuse mõjul paisumise korral.\nkäelisus: universaalne käelisus\nal\t241 €\nal 9 €/kuus 241\nBath LaineRVK (niiskuskindlam uks)\nSPA klaasuks Himmeli+\nSPA klaasuks Lumi+\nBath PolkuRVK (niiskuskindlam uks)


Laagris avati innovaatiline taaratagastuspunkt – Eesti Pandipakend\nEesti Pandipakendi tegevjuhi Rauno Raali sõnul on tegemist maailmas kolmanda taolise seadmega – teised kaks asuvad Rootsis ja Austraalias. Tavaliste taaraautomaatide kõrval on masstagastuskoha eelis see, et klient ei pea pudeleid ja purke ükshaaval automaati sisestama, vaid saab kõik oma joogipakendid korraga automaati valada ja edasise töö teeb juba masin ise. Ühe korraga on võimalik automaati valada pisut enam kui 200-liitrise koti jagu pakendeid. Laagri Maksimarketi juures asuv uus tagastuspunkt on avatud, kuid hetkel käib veel aktiivne testperiood. „Kuna tegemist on masina kolmanda installatsiooniga maailmas, siis on siin kohapeal arendamist ja mugandamist olnud enam kui küll,“ ütles Raal.\nUus tehnoloogiline lahendus kiirendab oluliselt taaratagastamise protsessi. Kui tavaline taaraautomaat võtab vastu ca 30-40 pakendit minutis, siis suure koguse automaat suudab vastu võtta 80-95 purki ja pudelit minutis. Lisaks uue taaramaja ehitamisele on üle 200 000 euro maksma läinud terviklahenduse oluline osa presskonteinerid, mis juba kohapeal plastpudelid ja plekkpurgid kokku suruvad. Kui üldjuhul tuuakse jaemüüjate juurest pandipakendeid ära 1-2 korda nädalas, siis eelpressimise lahendus võimaldab plastpudelite ja plekkpurkide tühjenduse üks kord kuus. „Tänu sellele sõidavad meie autod vähem, saastavad vähem loodust ja hoiavad kokku ka kulusid,“ ütles Raal.\nEesti Pandipakend on 2005. aastal joogitootjate ja maaletoojate ning kaupmeeste poolt Pakendiseaduse alusel loodud tootjavastutusorganisatsioon, mille ülesandeks on hallata ja korraldada üle-eestilist tagatisrahaga koormatud pakendite (vee, karastusjoogi, õlle ja lahja alkohoolse joogi plastmass-, klaas- ja metallpakendite) kogumist, transporti, loendamist, sorteerimist ja taaskasutamist. Eesti Pandipakendiga on liitunud 238 tootjat ja maaletoojat ning 850 tagastuskohta.


Loomegeeniused ja joomad — Sirp\nMihkel Raud elab uusaegse geeniusemuinasjutu omaenese kehastuses läbi ja tunneb, et on üha suurema pasa sees.Mihkel Raud, Musta pori näkku. Tammerraamat, 2008. 280 lk. Kui rock 80ndatel meedia tähelepanu pälvis, puudutati teemat rangelt kõrgkunstilistes terminites. Staare endid labaselt epateerima ei lastud. Ka noortelehe veerul andis kergemuusikas toimuvast aru tegelane, kelle leksika oli akadeemiliselt rangem kui tänastel Sirbi klassikaveergudel. Bravuur ja tissid jäid täiesti fookusest välja. Muusikakirjutisi ilmestasid bodybuilding’u asemel hullunult muusikalise virtuoossuse arendamisele pühendunud karvaste tegelaste udused pildid. Nende kõrvalt oli lugeda „äärmiselt puhas ja täpne vokaal”, või „...koduvabariigi lavadel Eesti NSV teeneline kunstnik...” Niisugust juttu aeti näiteks kontserdist, kus esitati Jimi Hendrixi cover’eid.\nTuleb tunnistada 80ndate eesti muusika ainulaadset lokkavust. Rock’i toores ja sisutu, brutaalne enesekehtestussoov ühildus loovalt rahvusliku ja isiksusliku vabadusihaga. Saavutatud tulemus on rahvusvahelises kontekstis ehk kentsakas, kuid toonaseid vokaalinstrumentaalseid püüdlusi suunanud yesistatud Alliksaare latt jättis huvitava jälje kogu tollasele muusikale. Tantsupundidki (Karavan) matkisid Queeni ja Raua raamatus Veidemanni koloriitse perssesaatmisega esil õnnis padujoodik Mätas esitas hardcore-röginaid Joel Sanga ja Puškini tekstidele.\nVabaduse kümnenditel levimuusikas elitaarsed püüdlused marginaliseeruvad, rock proletariseerub ja minetab virtuoossuse ning sõnumi sügavuse. ETV levimuusikaülesvõtetes hakkavad domineerima soome popis 80ndatel valitsenud primitiivsed mallid. Tänases muusikakultuuris juba teist aastakümmet nii levinud Dingo-riffide ja mugandustega „Romeost ja Juliast” oldi Raua kirjeldatud ajal a priori mängust väljas. Toonane maitse oli TPI rock’i-klubi egiidi alla koondunud meeste kontrolli all, eelistus oli aga Pink Floyd, Marillion, Yes, Jethro Tull, Rush. Singer-Vinger figureeris nimetatud narratiivis noateral. Kui ideoloogiline barjäär ületada suudeti ja Tartu levipäevade nimelisele esindusüritusele kvalifitseerutigi, jäädi tippkonkurentsi silmas pidades muusikaliselt ikka küündimatuks ka selliste omaloominguliste superpaladega nagu „Sängselgsilm” või „Mina pean sambat…” välja tulles.\nÜlal toodud kontekst näib olevat üks taustu, millest lähtuvalt Raud oma 80ndate tegevusele sedavõrd trööstitu hinnangu annab, nagu „Ei ühtegi laulu, soolot ega kuradi duurigi, mille järgi Jakobsoni habeme ja Õuna Endli intelligentsiga klouni järeltulevad põlved meenutada suutnuks”. Raske on kujutleda ülekohtusemat enesehinnangut. Keskkooli lõpetamise ajaks oli Raud olnud võtmefiguur kahes 80ndate olulisemate hulka kuulunud eesti metal-bändis. Mäletan, kuidas kuulasin Golemi Sabbathi vaimus lugu „Allahi nimel”, hinnates seda enam eklektilisest Grapsistki. Raua teine bänd Metallist oli küll kentsakas ristsugutis, kelle kõlapildi väljaarendatuse ja ambitsioonide vahele jäi tükk maad, kuid latt oli seatud uskumatult kõrgele. Raua lood „Kuningas” ja „Vastandite võitlus” olid vastavalt liidu (Graps) ja Eesti populaarsemate puntide (Vinger) LPde peal ja Raud viimase kitarrist. Kas võis koolipoiss veel enamat? Kui keegi 1980. aastate EN SVs noore jumala ametit pidas, siis oli see Mihkel Raud.\nSee, et toonane väljapoole elitaarsete püüdlustena paistnud rock’i-elu sisaldas alkoholi uppunud veealust osa, milles naturaalselt leidis aset rohkem jälki ja kirevat, kui tänased eluajakirjanikud tehislikult produtseerida suudavad, ei tohiks olla üllatus. Küll üllatas, et Raud seda nii värvikalt esile mõistab tuua. Ma ei ole aastaid enam Raua (nagu enamikku muidki) telesaateid vaadanud, kuid kümnenditaguse „7 vapra” ja arvukate raadiosaadete põhjal ei julgenud küll arvata, et see tõsine mees kirjutab raamatu, mida lugedes naersin vist enam, kui mis tahes teist raamatut lugedes. Pealegi on Raud osanud pikantsustest pungil loosse panna valusa sisu, mis annab võimaluse võrrelda „Musta pori” parima ilukirjandusega. Sellega ei paku Raud kontrasti mitte ainult kurvastavat tühisust eksponeerivatele näitlejannade elulugudele, vaid ka kiidetud, kuid üsna sisutule „Ruja” ooperile.\nOma saavutustele Raud „Mustas poris” liigset tähelepanu ei pööra. Kirjutamata on jäänud enam-vähem kõigest, mis 80ndatel Rauaga seotult eesti rock’i-ellu puutus. Metallisti perioodist räägib lisaks groupie’de episoodile vaid üks pildiallkiri. Sellest, kuidas Golemis vokaal Urmas Varele ja trummid Joasoole läksid, nii et see bänd kõlas sedasi, et läheks tänagi kõhklemata kontserdile, me midagi teada ei saa. Ba-bachist pole raamatus sõnagi, rääkimata Kojamehe plaatide sissemängimisest Raua poolt, nii et seegi bänd kõlas muusika moodi. Tõenäoliselt on paljuski tegu detailidega, mis Raua jaoks sündisidki kahe pohmaka tajumatul vahealal. Eesti rock’i sünnivaludes on ent tegemist tublide lehekülgedega, mis mõneski mõttes ootavad ületamist tänini.\nRaud ei ole aga kirjutanud mälestusi, ei 80ndate rock’i ega ka mingit hõlmavat SingerVingeri lugu. Raamat on mineviku suhtes valikuline, pidevusetu, põgusaid hetki riivav, fragmentaarne. Üldiselt kirjeldab Raud suurimaidki joomareid-joobareid heatahtlikult, erandiks on parteilised ja muidukarjeristid. Raua raamat toob enesestmõistetava selgusega esile, et 1980. aastatel ei olnud ametliku ideoloogia raames teotsemiseks muud sundust kui labane karjääri- ja materialistlik erisoodustuste himu. Kummalisel kombel ei ole raamatus, mis on meesšovinismi ja homopõlguse kvintessents, esil rahvuspinnal toimunud konfliktid, mis olid 80ndatel väga aktuaalsed. Venelasi Raud ei süüdista. Jamad on oma pugejate tehtud.\nLoomulikult on „Poris” palju juttu muusikutest. Väga õnnestunud on raamatu pildiallkirjad ja samalaadsed lühikesed iseloomustused teksti sees. Lakoonilisusele vaatamata on nende seas määratlusi, mis lähevad ajalukku: neis on südamlikku suurust ja tabavust, millelaadsega mõne rock’i-loo tegelaste portreteerimisel tuleb meelde vaid Mart Kivastik. SingerVingerisse puutuv avaldub raamatus suuresti siiski vaid lookerimise eesmärgil anekdoodimasinana. Kummalisel moel on selle veel enne 80ndate lõppu arengupeetusse takerdunud bändi lugude saatel noor olemist harrastanud lai hulk mitme põlvkonna kodanikke.\nKamraade karikeerides teeb Raud Jürlaud esile tõstes Volmerile läbivalt liiga, vähendades nii tema suutlikkust kui osakaalu. Tõsi, Jürlau lugude ja seadeteta oleks Turist jäänudki underground’i või teravmeelseks estraadiansambliks. Kuulates 80ndate keskel oma esimest Turisti linti, kus olid Volmeri lood pluss Jürlau samas vaimus „Kodusõda” ja kolm J. Geils Bandi cover’it, tekkis just viimatine tunne. Kuid tagantjärele vaadates tundub, et Singer-Vinger tähistaski paari aastat loomingut, kui loodi napp plaadi jagu huvitavalt komponeeritud laule. Rühmituse ideeline ja sõnaliskunstiline erksus jäi siiski Turisti aega, elas veel Vanemões ja on tänaseks ammu surnud. Ja see erksus oli suuresti vingissaare-volmerlik. Neid teemasid Raud ei puutu. Selle ülipopulaarse bändi lugu nagu muudki tegelikkusest pärinevat ainest on Raud tarvitanud taustana loomaks tervikut, mis on pigem ilukirjanduslik kui memuaarne.\nRaua meetod sarnaneb Martin Amise „Surnud laste”, Ellise „Ameerika psühhopaadi” ja Houellebecqi romaanide omaga. Erinevalt arvukatest kaasaegsetest ei usu viimased, et eraelulises või ka ühiskondlikus piiride ületuses ja eelarvamustest vabanemises on midagi ihaldusväärset ning kujutavad järjest räigemat kuju võtvat cool’i elumöllu traagiliselt. Erinevalt Amisest ja Ellisest ei tooda Raud süžee arendamiseks ajuga räigusi. Raud on 80ndate noorukite kujutamisel elutruu; noortejoomingud võtsid sageli vastikumagi kuju. Mu koolipõlve kuuluvad pildid ka veinipurkidega puruks pekstud ja üleujutatud korteritest, kust omajagu olmetehnikat on tänavale loobitud jms. Nii Ellise kui Amise teemaks on inimsuhetesse kaldunud instrumentaalsus, külm vahendlikkus. Ellis ja Amis on Kanti vaimus hoiatajad, kes imevad pastakast jäledaid pilte näitlikustamaks, mis kõik võib juhtuda, kui inimsust ei kohelda eesmärgina iseeneses. Raud ei upu oma teema avamisel võikasse maailmalammutusse. Ta kujutab lihtsalt teatavat sorti tühjust. See on romantilise mina asjaks iseeneses muutmisel tekkinud tühjus. Uusajal on väga armastatud eelarvamustevaba ja aina enam täiustuva, üha uutele eripärastele saavutustele allutatud isiksuse muinasjuttu. Raud elab selle muinasjutu omaenese kehastuses läbi ja tunneb, et on üha suurema pasa sees.\nSai elatud ja ei olnud igamehe elu, aga Raud ei hoople kunagise vinge eluga. Ta esitab ennast sageli kimbatuses, piinlikultki. Raua tagasivaade glamuuriilma telgitagustesse on illusioonitu. Selle väliseks nukraks taustaks on tegelikkus, kuidas paljudest suurtest ja väiksematest legendidest saavad varakapitalismi tulekuga vaesed, kõrvalejäetud, isegi allakäinud inimesed. Edasi näitlikustab Raud paljuski enese näol, kuidas rock’i-masinas pole taganttõukajaks sageli ütlemisvajadus, vaid pelk iha kõvema tuuri peale saada. Raud kirjutab teda häbistavaid mälestusi sellest, kuidas ta sisemiselt piinles, kuna lootus Riskil kidrameheks saada läbi kukkus ja kuidas ta pisut hiljem ja „kõvema mehena” Grapsi bändi Stihhanovi asemele pugeda püüdis. Selle asemel, et tegeleda oma asjaga, üritati puhtmehaaniliselt vabariigi tasemele ja sealt edasi üleliidulisele areenile hüpata. Raud näitab, kuidas ihaldatud muusikailm on paljuski kiivas tehniline pürjellus.\nRaud on oma 80ndatest rääkides ikka üritanud kesksele kohale tõsta alkoholi. Soovimata laskuda joomafilosoofilistesse teoretiseeringutesse, arvan, et alkoholiga on paljuski samamoodi nagu levinud müüdiga LSDst – sinu trip’id ei moodustu muust kui sellest, mis niikuinii su sees on. Meie loomeinimestes võimendavad joomad neis niigi keskseid romantilisi nostalgiaid. Jooma kaudu üritatakse näiliselt justkui mahendada, aga sisuliselt edendatakse auku geeniusehakatise iseäralike loomepüüdluste ja nende kaudu loodetava õndsuse vahel. Jooma on üks moodsaid kurtuaasse armastuse vorme, mille kaudu püütakse mitte oma ihale järele anda ning koletut tõelisust fantaasia abil talutavaks muuta. Ainult fetišid on äraspidi. Jumaldatud Leedi kohapeal on loomeinimese enese geniaalne mina ning Leedile allutatud mina puudulikkus on projitseeritud nn sitasele maailmale.\nRaud näitab, kuidas jooma kaudu jõutakse hingetu kalkuseni, nii et ei panda isegi kõige olulisemate lähedaste kannatusi tähele. Kuid geeniuste deliirset enesesse kiindumist ei tuleks pidada millekski eriliseks. On iidsemaid analoogilisi äraspidise fetišismi vorme, kus hingestatakse midagi abstraktset selle asemel, et ümbritsevale keskenduda. Arhetüüpne jäägitult endasse imev ja inimlikult kalgistav abstraktne asendustegevus on muidugi mammonakummardamine.\nStiilid on segamini. Ei ole enam ajad, kus kõigil olid rousseau’likud minaotsingud, freudlikud unenäod või hemingwaylik kirjanikukäekiri. Küllap võlgneb Raud kaudselt nimetatutele mõndagi, olles nendega siiski pigem pöördsuhtes. Ta ei paku meile heroilise mina otsingulist teekonda variserlike eelarvamustega palistatud maailmas. Ta näitab pigem, et romantiline heroilisus on ise küsitav eelarvamuslik elumudel. Erinevalt Ellisest või Amisest ei ähvarda Raud meid fantaseeritud võikustega, mis saabuvad, kui inimvahekorrad veelgi mehaanilisemaks muutuvad. Ta pigem näitab, et see, mida oleme harjunud romantilise geeniusekultuse tuules ihaldusväärseks pidama, sisaldab muu hulgas ka tülgastavat hingetust ja tühjust.\nTähelepanuväärne on, mida Raud kirjutab seksist. Olen üldjoontes päri nendega, kes arvavad, et netiporno ajastul ja pärast Philip Rothi ei ole raamatu formaadis enam erilist mõtet seksiteemadel ponnistada. Kuid Raud on laval saadud orgasmidest pihtides vaimukam kui pere lõunasööki keppinud Roth. Raua pihtimused tõstatavad teema, mida ei ole minu arvates eksitavalt käsitletud mitte ainult pornos ja macho-biograafiates, vaid ka suures osas freudijärgses kirjanduses. Lawrence’i kuulsast „Lady Chatterleyst” kuni Houellebecqini kirjeldatakse ühes või teises võtmes midagi, mille on sõnastanud Martin Amise kangelased. Nimelt, et armastus on hipide loba ja seks vaid keha funktsioon nagu söömine ja sittumine.\nNii võib teatava kultuurilise korralduse puhul ju ka olla. Kuid olen kogenud, et meie kultuuris kasvanule pelgalt sellest, kui lits, kes tahab tööga ühele poole saada, ütleb, et kepi mind, iha tekkimiseks siiski ei piisa. Raud kirjeldab naturaalselt, kuidas toorelt nina alla torgatud seksivõimalus tekitab pigem impotentsust. Niisuguste teemade ülesvõtmine on meie kõikelubaval ajalgi haruldane. Raua raamatut tuleb kõrgelt hinnata nii ajastu- kui subjektipsühholoogiliselt.


märts 2011 – PilleRiini internetielu\ntigeda hommiku maandus\nPosted on 29. märts 2011 29. märts 2011 by PilleRiin\nma olen nagu eile hilisõhtust saati täiega tige. ma ei tea, mida see päev toob, kui niimoodi algab, aga ma ei saa midagi parata ka ometi.\nma tean, et tegelikult ma ei tohiks hetkel end siin välja elada, aga no kurat küll, minu netiruum ja teen mis tahan.\ninimesed on ikka nõmedad. vähemalt osa neist. täiesti, babah, on vaja pommitada mind igasugu napakate asjadega. ma võtan seda juba kui teatud paratamatust. aga kui veidi enne mu uneaega tuleb järgmine ogar mail ‘valimindmehe’-kombel mingist august läbi (kui mitu mailiaadressi viitsib üks inimene teha ja kui mitu kõnekaarti hankida, et ikka olla kindel, et ma pean olema sunnitud talle mõtlema, ah? ma enam ei jaksa kokku lugeda – ja see ei ole liialdus, faktid on täiesti olemas) ja mul on mingi poolloppis olek ja pea tatti täis.. ma ei tea, igatahes eile viskas mul totaalselt üle. ma ei saa aru, kui inimene tahab kangesti kellegi vaenlane olla, siis otsigu mõni muu objekt selleks, mitte ärgu halagu ja närigu minu kallal. kui ma olen ka absoluutselt nõme, nagu mulle kuude kaupa igast võimalikust ja võimatust august üritatakse selgeks teha, äkki siis jätaks mind rahule, saaks lahti sellest nõmedusest? oleks tal võimalik oma eluga edasi (või tagasi) minna. kusjuures ma olen siinkohal täiesti avalikult nõus ütlema, et ilmselgelt olen ma selle inimesega väga mitmes mõttes valesti käitunud ja tal on täiega õigus hoopis mind nõmedaks pidada – aga seda enam, jumal küll, olgu rahul siis, et mina temaga suhelda ei ürita.\naga ei, on vaja ikka rippuda siin ja mujal, mailida ja helistada ja smsida (ikka uued adred, uued numbrid iga natukese aja tagant) ja kirjutada komme (millest ma olen avaldanud ainult murdosa) a là et mulle (st, minule, eksole) meeldib minu sitt tervislik olukord jms – kui sama inimene ilmselgelt naudib seda, kuidas mina olen talle ikka räigelt haiget teinud ja üritab seda seisu pikendada, selmet mind rahule jätta ja edasi liikuda. vaene tema ja kuri ning õel mina, kes on teda räigelt ning julmalt omakasupüüdlikult ära kasutanud. märter on ikka tore olla ilmselgelt. ma võin muidugi vabalt öelda ka, mida ma omalt poolt ohtralt panustanud olen – oma taastumatuid närve suuremal hulgal *. no ja siis selle peale need teated, et püüaks heaga – kui ma kuude kaupa üritasin heaga seda asja normaalsemaks saada, ikka sain vastu ainult seda, kui halb kõik on **. ja muide, ma ei räägi siinkohal mingist suhtest, nagu võib pealiskaudselt tunduda: tegu on inimesega, keda ma pidasin lihtsalt üheks oma sõpradest. aga tema on seejuures leidnud häid ‘õigustusi’ minu teiste sõprade kallal naaksumiseks ka.. aga seda tigedamaks see mind teeb.\nno ja siis tuleb see mail ja ma ei saa järjekordselt aru, et mida ta ometi veel tahab? *** ma olen juba täiega aru saanud, et ma olen talle nii sitaks palju haiget teinud, et mind võiks, maitea, viieks aastaks ülespoomisele selle eest määrata – aga mis kurat sunnib teda mind veel torkima? mul on mingi peavalu ja rõve olemine niigi, aitähh, ma saan aru jah, et on vaja mulle ka ilgelt haiget vastu teha – seekord saab olude koosmõjul mu uni tigedatest mõtetest väga häiritud, kellakeeramise järgselt pealegi. üks kena eesti vanasõna, mille järgi ma üritan käituda, on et ‘ära torgi sitta, läheb veel haisema’. aga ilmselgelt on sellele inimesele seda haisu ikkagi vaja. nii et lasku käia ja lugegu ja olgu rahul, et sai minult mingi reaktsiooni. teatan siiski, et vaenlaseks ma endiselt ei viitsi pidada, mul on energiat mujale vaja. seda teatan ka, et nii suurt ego ei maksa omada, et arvata, et ma temast siin blogin või et mingid ümbernurga-sissekanded tingimata tema kohta käivad. tüng, ei käi!\nmuide, nii palju kui mina tean, peaks sellel inimesel omal olema kogemusi sellega, kui keegi teine üritab end hullult peale suruda ja ei suuda lahti lasta. vähemalt on ta ise teatud asju mulle selles võtmes rääkinud. seda veidram on, et ta ei mõista sellise käitumise tagajärgi. aga no tema meelest ei mõista mina oma käitumise tagajärgi ka ja ükskord alles hakkan asjadest õieti aru saama. tjah. mul on kuri kahtlus, et on asju, millest ma olen ammu aru saanud.\nigatahes, ma olen endiselt tige ja sigaunine ka, sest see osa peast, mis ei olnud tatti täis, pidi need mõtted kuidagi ära mahutama ja uni lihtsalt ei mahtunud enam kusagile.\n* – jah, muidugi, tema närve on kulunud ka roppu moodi. aga täiskasvanud inimene võiks mingi hetk aru saada, et ta fantaasialend on olnud väga ebareaalne ning tulla nendest fantaasiatest ikkagi maa peale lõpuks ja asjadele kaine pilguga vaadata. oih, muidugi, kaine pilk on kogu aeg, sest tema ju alkot ei tarbi. erinevalt minust – mis teeb minust ka alkohooliku ühtlasi, loomulikult.\n** – kuna ma muidugi kõvahäälset ei kuulutanud, et ma nüüd üritan pehmelt ja heaga seda suhtlust kuidagi mingitesse reaalsetesse piiridesse mahutada, siis muidugi seda ei ole toimunud ja see on minu takkajärgi tõlgendus asjadele, enese õigustamiseks.\n*** – muidugi, ta tahab asjad selgeks rääkida või midagi, väidetavalt. kuigi ma ei saa aru, mida siin enam rääkida on. siinkohal on muidugi õigluse huvides vaja välja tuua tõlgendus, et mu suhtes sellepärast ongi p***sse läinud, et minuga ei ole võimalik ju asju normaalselt selgeks rääkida ja ma trambin lihtsalt teisest poolest üle. mingi naljakas asi on sellega: kuni mul on huvi midagi päästa, muuta, rääkida, heaga hakkama saada, seni ei taha teine pool rääkida ega ei kuula mind; kui ma olen lõpuks loobunud ja löön käega, siis on teisel poolel korraga ilge huvi rääkida. ja veel, selle maili teemaks oli ‘täiesti ebavajalik’. üllatavalt täpne teema, pean mainima – sest need mailid ongi kõik täiesti ebavajalikud.\nPosted on 28. märts 2011 by PilleRiin\nmidagi rahustavat õhtuks. visuaalselt võiks üsna nauditav olla ja kena und pakkuda. capiche?\nsamast kohast, veidi teisest hoonest on suurepärane pilt Triibzult tema lehel.\nPosted on 26. märts 2011 by PilleRiin\nsegaste ja kiirete aegadega on mingi viirus minust kinni saanud. ilmselt kükitas enne sees ja neljapäeval rongi oodates sai viimase tõuke. emal on muide sarnane asi, nii et sedapuhku ma ainult oma organismi ei ‘süüdista’.\nkellakeeramise öö on ees. päris veider, see on koolivaheaja viimasel päeval. sügisel sama. kas kuidagi ei saaks sättida nii, et koolivaheag algaks kellakeeramisega? ilmselt siis ei saa, aga see oleks igatahes loogilisem. kuigi veel loogilisem oleks kella üldse mitte keerata. aga eks sellegi taga on karm äri ja poliitika lihtsalt. ma ei hakka selle kohta halvasti ütlema, ka see ei muuda ju midagi. mõelda võin ikka.\nmõte ei jookse, pea on haigust täis. jutt ka ei jookse.\nPosted on 25. märts 2011 by PilleRiin\neilne linnast väljasõit ja samuti tänahommikuse logistika esimesed plaanid panid mind taas mõtlema meie ühistranspordile ja selle suutmatusele-olematusele. pole ime, et inimesed ei kasuta ühistransporti, sest kui see käib harva või ebaloogiliselt, siis pole nagu eriti võimalust kasutada. üle kõige igatsen muidugi seda, et rongiliiklus jõuaks Euroopa tasemele – aga kuna see nõuab hullult raha ja sellega ei saa kiirelt rikkaks, siis ilmselgelt pole selleks lootustki. sest mujal on see vaikselt lihtsalt arenenud edasi sellest, mis oli eelmise sajandi algul. kui Eestiski oli (kitsarööpmelise) raudteega kaetud oluliselt rohkem kui hetkel. minu isikliku arvamuse kohaselt peaks buss olema pigem see, mis pikemaid maid sõidab harvemini ja on kohalik transport ja rong see, mis kataks suuremad vajadused linnadevahelises liikluses. aga kui rong käib Tallinna ja Tartu vahetki mõne üksiku korra päevas, ei paku ajalist konkurentsi bussile ning ühendus raudteejaamast kesklinna on mõlemas otsas nagu just on, ei ole lootustki ju, et maanteede koormus väheneks. samas eile õhtul oli Viljandist tulev rong suhteliselt täis – ja see ei ole veel nädalavahetus. esimene klass muide oli ära kaotatud, paar aastat tagasi neil nö kiiretel rongidel oli see täitsa olemas. kiire on siin ka suhteline, lihtsalt teine on veel aeglasem, peatused igal pool..\nsiinkohal võiks välja tuua veel hunniku erinevaid arvusid, aga ma lihtsalt oma pärastlõunauimasuses ei viitsi. laiskus iiz mai middl neim :), kus vähegi võimalik.\naga teisalt kogesin eile hoopis seda, et kui mõni aasta tagasi olin mures, kuidas tund aega tarbimisteemast slaidide juurde täis rääkida, siis nüüd on slaide küll vähem, aga napilt suudan paari tunniga üldise ülevaate teha. räägin äkki liiga palju? teisalt, kui ma püüdsin siin-seal lühemalt rääkida, siis auditoorium ikkagi sekkus ise ka ja ikka pidin rääkima ka neid detaile, millest püüdsin kõrvale hiilida. ehk siis ma pean natuke veel üle vaatama selle materjali ja ikkagi katsuma koondada nii, et saaks ca pooleteise tunniga hakkama. ilma filmita.\nah, ma ei tea. hetkel on jälle selline tunne, et vahetaks oma kassiga kohad ära ja tukuks kodus..\nja ma ei oska sissekannetele pealkirju enam panna. pole selline konkreetse teemaga asi, et hops ja olemas. nnnnõrk!\nPosted in info, kass, keskkond, tramm\nPosted on 22. märts 2011 22. märts 2011 by PilleRiin\nma ikka fännan turge täiega. ilmselgelt suudaksin ma sellistes kohtades kogu oma raha laiaks lüüa (ja süüa-süüa pärast muidugi) ning need värvid ja inimesed kutsuvad pildistama ka. huvitav, miks nt jaama turul kõik kaamerat pelgavad ja väga tigedaks kipuvad muutuma seepeale?\nPosted in pildiline, reisid-retked, toit\nkiire kevade algus\nPosted on 22. märts 2011 by PilleRiin\nnädala esimene kiire-pingeline osa sai läbi. teine pingelisem osa on neljapäev-reede. vahepeal on aega tibake hinge tõmmata. isegi kalendris on kirjas, et vaba päev 🙂 ja tõsiselt hea, et see tihe aeg on koolivaheajale juhtunud – laps saab rahus mujal olla ja ei pea üksinda kodus passima pikalt.\nlapsest, mu oma oli klassi ainus täisviieline poiss jälle. ja üks neljast lapsest, kellel olid mõlemad kohustusliku kirjanduse raamatu läbi loetud. kolmteist on neid klassis kokku hetkel. teine klass. minu jaoks ikka täiesti masendav olukord. mis mõttes nagu on üheksal lapsel lugemata raamatud? vanemad ei tea kooliasjadest midagi või? või peavadki normaalseks, et kohustuslikud asjad niimoodi juba teises klassis tegemata jäävad? igatahes nüüd ma saan õpetajast aru küll, kui ta arenguvestlusel rääkis, et osad õpilased ei saa kevadel tunnistusi, vaid jäävad lugemisega suvetööle. minu jaoks oli see väga veider jutt. mismõttes teises klassis lugemisega suvetööle? aga nagu paistab, on põhjust. ja ausalt, kordan taas, minu meelest on see olukord ikka Väga Hull. oleks, maitea, paaril lapsel lugemata, ma leiaks siis juba, et see ei ole normaalne..\naga nagu mu oma ema ütles, et on ju küll neid kodusid, kus ei olegi raamatuid. ka mina olen seda kohanud. et ilmselgelt mõnede jaoks on raamatute lugemine mingi, hm, mõttetu tegevus. ja tundub, et olulisem on, et laps oskaks arvutis asju teha kui et lugeda. ma ei ütlegi, tänapäeval peab arvutit ka oskama – aga vähemalt minu (vanamoodsa inimese, ahjaa, ma ju vingungi pidevalt oma blogis nagu penskar, mõne avaldamata kommentaari kohaselt) arvates on raamatulugemisoskus siiski olulisem. sest kui sa ei saa raamatust aru, ei suuda sa internetis ka kuigi paljust aru saada – kuigi ringi liigelda võid osata ju. funktsionaalne lugemine ja taipamine..\nja iseenda tegemistest ka natuke. pakkisin eile loengu jaoks asju kokku ja unustasin oma nö spikri täiega koju. mul on iseenda jaoks üks konspekt tehtud, kust ma siis abi otsin, kui toppama jään. kord aastas kahele grupile oma juttu rääkida ei tekita just väga suurt kogemust ja kindlust, eriti kuna ma igapäevatöös oma räägitavaga väga kokku ei puutu.\naga õnnestus üsna edukalt ka ilma konspektita ära rääkida. suur kergendus oli, kui lõpuks läbi oli ja ma polnudki puusse pannud asjadega ning aja ka kenasti täis sain.\njärgmiseks aastaks tuleb uus materjal teha, sest aine muutub ja maht läheb suuremaks. aga seal tuleb juurde muid seoseid ka.\nning, üks väike projektimõte on mul ka. pole küll aimugi, millal KIK järgmise vooru korraldab ja üldse, nende paberimajandus ajab hulluks – aga mõtlen siiski proovida.\nPosted in keskkond, koolijutud, linn, päevakaja\nPosted on 20. märts 2011 by PilleRiin\nõuesünnipäev. värske lumi tegi visuaalselt kenamaks ja jahutas-lahjendas kõiki jooke, kui ülevalt alla vaikselt sulas. paras ettevõtmine, aga lahedam kui kuskil ruumis kükitada. no ja kevadel, eksole! vist viis aasta on jäneseüritusest. tänane pidi olema hülgeüritus. sümboolselt siis oligi.\npoeg pidi ka algselt tulema, aga siis kurtis, et nohutunne on ja et pea ka natuke valutab. jäi koju pealegi. eile käis minuga külapeal kaasas titte kaemas nagunii. kirjutas mulle hoopis ühe väikese ülevaate eelmisest veerandis. polnudki väga hull kokkuvõte ja vigadega oli ka, noh, nagu oli.\nüldiselt, hull väsimus on. pehmelt öeldes. ja hull nädal ees.


Stephen Hawking Dead: miks on tema 'Star Trek' Cameo endiselt ajalooline - Meelelahutus\nStephen Hawking oli 'Star Treki' ainus inimene, kes ise mängis\nKahjuks on Stephen Hawking surnud. Tunnustatud füüsik ja teoreetik oli 76 ja tema pere järgi , suri rahulikult sisse kolmapäeval. Hawking on kõige kuulsam oma teooriate poolest universumi tekke kohta , eriti tema 1988. aasta raamat Lühike aja ajalugu . Hawking oli ka ulmefänn ja tegi 1993. aastal ulmelugu. Lühidas kaamees sai temast ainus inimene, kes mängis ennast megapopulaarse frantsiisi osade kaupa Star Trek.\nkerge troonide mängu jumal\nSisse Järgmine põlvkond Laskumise episood loob androidi andmetel pokkerimänguks sir Isaac Newtoni, Albert Einsteini ja Stephen Hawkingi holograafilise puhkuse. Newton on nördinud, Einstein armastab seda ja Hawking räägib nalja ruumi / aja olemusest. Nimelt Hawking võidab mängu bluffides Einsteini.\nKui Hawking külastas komplekti Star Trek ja nägi lõime südamikku, mis võimaldab tähelaevadel liikuda võimatu kiirusega ja läbida galaktikat, naljatas ta Ma töötan selle kallal.\nMuidugi on Star Trekis mainitud või viidatud teistele teadlastele ja innovaatoritele. Viimane teekond, Star Trek: Avastus isegi nimega kontrollitud Elon Musk. Kuid tänaseni on Hawking ainus isik mängida end Star Trekil.\nHawking oli enesekirjeldatud ulmefänn ja uskus radikaalselt, et teatud ulmelised troopid - näiteks ajas rändamine või teiste planeetide inimeste koloniseerimine - võivad ühel päeval olla võimalikud. Ajas rändamise kohta ütles ta seda: Ajarännakut mõeldi varem kui lihtsalt ulmet, kuid Einsteini üldine relatiivsusteooria võimaldab võimalust, et saame aegruumi nii palju deformeerida, et võite raketiga välja minna ja enne teid tagasi tulla sätitud.\nAlates 22. eluaastast kimbutas Hawkingi motoorneuroni haigus. Sel ajal anti talle elamiseks vaid paar aastat. Ja ometi jäi ta ellu. Mis ilmselt seletab veel ühte imelist Hawkingi tsitaati: reaalteadus võib olla ulmetest palju kummalisem ja palju rahuldustpakkuvam.\nkas õli on sulle halb\nkas sa saad vanemaks saades lühemaks?\npistriku ja talvesõduri esimese osa kuupäev\nkuidas kükitada skyrimis vr\nkas Ironman saab kätte maksta 2


KOHUTAV TRAGÖÖDIA: 32aastane rase naine kukkus ennast surnuks - Buduaar\n20. juuni 2018 | 18:20\nTürgi kagurannikul Fethiye kuurorti lähedal leidis hiljuti aset traagiline õnnetus, mille käigus kaotas oma elu 32aastane lapseootel naine, vahendab yenisafak.com. Semra Aysal tahtis endast kaunist fotot saada ning istus selleks kaljuservale, ent paraku kukkus ta mõni sekund pärast foto tegemist sealt alla ning suri.\nIzmirist pärit Semra ja tema abikaasa läksid Fethiye kuurorti puhkama ning otsustasid paar pilti teha. Esmalt tegi abielupaar ühise selfie ning seejärel otsustas Semra ronida järsule kaljuservale, et sealne kaunis loodus samuti fotole jäädvustada. Kui tema abikaasa oli pildi ära teinud, libastus naine niivõrd õnnetul kombel, et ta kukkus 250 meetri kõrguselt alla.\nTema abikaasa kutsus koheselt meedikud, kes pidid kaheksa tundi otsima, enne kui nad naise surnukeha üles leidsid. Arstid tuvastasid, et ka Semra beebi oli kukkumise tagajärjel kaotanud oma elu.\nSemra surnukeha toimetati haiglasse lahkamisele, et saada teada täpsed surma põhjused.


märts 24, 2012 by Mari-Liis Ilover 8 kommentaari\nKas kohupiimast saab tõesti jäätist teha? Saab küll, ja väga hästi, selgus mõne nädala taguse katsetuse käigus. Eesti Päevalehel oli soov saada paar kerget ja kevadist retsepti, mis sobiksid ka saabuvate kevadpühade lauale. Eelmisel kevadel tegin mitmel korral rabarbri-mascarpone jäätist. Sellele maitsvale kogemusele toetudes segasin kokku ühe torutäie meie oma tavalist kohupiimapastat, koort ja piima ning maitsestasin segu vanilliga. Osa suhkrust asendasin loodusliku magustaja, vahtrasiirupiga ja krõmpsuvaks lisandiks said Kreeka pähklid. Natuke nagu jäätunud pasha, või mis:)\nIgaljuhul, vaatamata munavabadusele ja jäätise kohta üsna tagasihoidlikule kalorsusele (kasutasin muuseas rasvavaba kohupiimapastat, ma pole üldse mingi rasvafoob, kaugel sellest, aga lihtsalt, et katsetada, kas õnnestub ka nii) sai jäätis väga kreemjas. Kohupiimast jäi jäätisesse õrnalt hapukat mekki ja vahtrasiirup oma pehme magususega sobis suurepäraselt.\nKreeka pähklid võib enne jäätisesse segamist kergelt kuumal kuival pannil läbi röstida ja sejärel jahutada, nii tuleb pähkli maitse rohkem esile ja nad jäävad krõmpsumad.\nKohupiimajäätis vahtrasiirupi ja Kreeka pähklitega:\nVahusta koor suhkruga pehmeks vahuks. Sega kohupiimapasta piima ja vanilliessentsiga. Lisa vahtrasiirup ja Kreeka pähklid. Sega hulka vahukoor.\nEdasine sõltub köögi tehnilisest varustatusest. Mõlemat moodi, nii masinaga kui ilma, tuleb jäätis mõnus.\nVala segu jäätisemasinasse ja valmista jäätis.Tõsta see karpi ja lase sügavkülmas lõplikult külmuda.\nVala segu karpi ja pista sügavkülma. Sega iga poole-kolmveerand tunni tagant 3 korda. Seejärel lase lõplikult külmuda.\nNagu ikka kodutehtud jäätis, on seegi otse sügavkülmast võttes söömiseks liiga kõva. Nii et pool tundi enne söömist tõsta jäätis toasooja pehmenema.\nKui tahad, raputa serveerimisel soovi korral jäätisele veel hakitud Kreeka pähkleid ja nirista peale veidi vahtrasiirupit.\nJa suvi polegi enam kuigi kaugel!\nFiled Under: Lihavõtted, Magustoidud, Pidulikud toidud, Retseptid Tagged With: jäätis, lihavõtted, magustoit\nPrevious Post: « Iiri lambalihahautis\nNext Post: Sidruni ja oliividega küpsetatud kalkun ja salat hernestest-ubadest »\nmärts 25, 2012 at 10:19 e.l.\nMinu meelest väga huvitav retsept. Paar kommentaari, palun minu pihta mitte pahandavaid nooli saata, aga sellised mõtted tekkisid mu peas.\nMilleks võtta rasvavaba kohupiima, kui jäätisesse 35% rasva sisaldusega koort lisada?\nTeiseks, mind huvitab, kas oled jäätist mõlemat pidi proovinud valmistada – nii masinaga kui ilma, ja kui, mis vahe tuleb?\nmärts 25, 2012 at 11:51 e.l.\nEsiteks tuleb öelda, et madal rasvasisaldus polnud üldse eesmärk omaette. Lihtsalt teatud asjaludel oli mul kodus rohkelt kohupiima, mis kasutamist nõudis:) Teralisest kohupiimast tundus, et ei jää hea ja ühtlane jäätis ja pastadest oli kapis just see rasvavaba (0,1%) versioon. Nii ta jäätise sisse läkski ja väga mõnus sai! Mingit põhjust ei näinud vahukoort millegi muuga asendada:). Nende torus kohupiimapastade rasvasisaldus on mu meelest üldse max 5%, seega mingit väga olulist vahet tulemuses ilmselt pole, kui kasutada vähem või rohkem rasvast kohupiimapastat.\nMasinaga on veidi ühtlasem ja kreemjam nagu ikka, aga kohupiimajäätisega on vahe tunduvalt väiksem kui näiteks munakollased+koor põhjal jäätise puhul.\nmärts 25, 2012 at 1:15 p.l.\nTänud! Kohupiimapasta asemel võiks siis ju talukohupiimasid kasutada, need on ka mõnusad kreemjad.\nIgatahes jäätisemasin läks juba sügavkülma, et saaksin selle jäätise järele proovida!\nmärts 25, 2012 at 2:10 p.l.\nMuidugi võib talukohupiima kasutada, kui ta on piisavalt ühtlane. Selle pasta pluss siin jäätise juurs on lisaks ühtlasele konsistentsile, et ta on mõnusalt hapukas.\nHead maiustamist, Eva!:)\nmärts 26, 2012 at 9:51 e.l.\nMa tegin samuti sel nädalavahetusel kohupiimajäätist. Ma võtsin alsuseks David Lebovitzi juustukoogijäätise retsepti ja asendasin lihtsalt toorjuustu kohupiimaga ja hapukoore jogurtiga. Riivisin ka sidrunikoort hulka. Kasutasin Pajumäe kohupiima – 225 g kohupiima, 2,5 dl jogurtit, 130 g suhkrut ja 1,25 dl vahukoort 🙂\nVäga mõnus kerge, mulle meeldis väga. Palju kergem, kui juustukoogijäätis ja valmib sama kiiresti (ma ei suuda kunagi oodata terve ööpäeva, et jäätist süüa:).\nmärts 26, 2012 at 1:56 p.l.\nKristiina, huvi pärast vaatasin seda Lebovitzi toorjuustujäätise retsepti, täitsa põnev ju. Sinu retsept on ka mõnus, kindlasti toimib hästi.\nMulle meeldib ka kohupiimajäätise juures see kergus, kuidagi õrn ja hea on. Aga ootamine on tõesti tüütu tegevus, esimene jäätiseisu saab alati otse masinast poolpehmelt ära limpsitud:)\nmärts 27, 2012 at 6:18 e.l.\nKohupiimajäätis tuli tõeliselt õhuline. Tegin Pajumäe kohupiimaga ja lisandina kasutasin sidrunivõiet. Kreeka pähklid ja vahtrasiirup jäävad järgmiseks korraks!\nTänud retsepti ja heade soovide eest! 🙂\nmärts 27, 2012 at 6:31 e.l.\nOi, see võis hea olla, Eva. Sidrunivõie ja kohupiim, kujutan ette….\nNii hea meel, et sulle ka meeldis kohupiimajäätis. Põhja retsept toimib, selle võib samaks jätta, aga saabki ju igasuguste lisanditega katsetada, suvel värsketest marjadest toormoosi ja küpsisetükkidega näiteks on kindlasti super.