София ще инвестира 4,6 млн. лв. в изграждане на училищни спортни зали през 2019 г. – Invest Build Media\nПрез следващата година ще инвестираме 4,6 млн. лв. в спортна инфраструктура, за да няма училище без спортна зала, обяви кметът на София Йорданка Фандъкова при проверка на изграждането на спортна зала към 149 училище „Иван Хаджийски“ в район „Овча купел“.\n„Това е един изцяло нов корпус към 149 училище, което тази година чества 30-годишния си юбилей. Преди 30 години заедно с основната сграда са започнали да строят и физкултурен салон, но той беше изоставен. И хората от квартала бяха изключително притеснени от гледката и от опасностите, които крие всичко това. За съжаление, такива изоставени общински сгради към училища не бяха една и две в София. Преди няколко години възстановихме и изградихме изцяло нова спортна зала и басейн в 88 училище, район „Овча Купел“. Направихме физкултурен и в „Суходол“. Така че в район „Овча Купел“ имаме сериозни инвестиции, той е развиващ се район“, каза още Фандъкова. Тя обясни, че в 149 училище има иновативна паралелка, която освен, че е насочена към дигитални и цифрови умение, е и единствената в София, която има специалност „Национална сигурност и криминалистика“.\n„След 2 дни е Денят на народните будители и използвам случая да поздравя всички учители и всички хора на духа, които работят в нашия град, защото за мен това е много важно и затова и продължаваме с тези инвестиции. Преди няколко години в София имаше 10 училища, които нямаха спортни зали и физкултурни салони изобщо, а други имаха опасни такива. Така че наследството не беше добро по отношение на спорта в училище, а за нас това е приоритет“, обясни кметът на София.\nТя припомни, че София тази година беше Спортна столица на Европа и Общината си постави за цел да акцентира върху детския, училищния и масовия спорт. „Досега изградихме 10 нови спортни и физкултурни салони, включително и в трите нови училища, които построихме. В момента продължава изграждането на нова спортна зала в Първа английска езикова гимназия. Общо 7 сме заложили за следващата година, част от тях вече започнаха да се изграждат, а останалите – през следващата година. Като голямата ни амбиция е до две години в София да няма училище без спортна зала и физкултурен салон. Заедно с това строим и допълнителни втори спортни зали. Подготвихме и инвестиционни проекти за изграждане на модерни мултифункционални спортни зали в дворове на училища, в които има място за тях. Освен в училищата, в новите детски градини имаме 78 нови спорни салони и 14 басейни. Така че активно инвестираме в сферата на образованието. Тази година само 3,6 млн. лв. са само насочени към инвестиции в спортна инфраструктура, а през следващата година залагаме 4,6 млн. лв., за да изпълним тази амбициозна задача – да не остане училище без спортна зала“, коментира Фандъкова.


По следите на вятъра: Лещен и Ковачевица – селата от миналото |\nОткакто видях Глинената къща в Лещен, замечтах си да ида в това малко селце.\nКогато попаднах там обаче, много повече ме впечатлиха малките калдъръмени улички, големите дървени порти, типичните за селото каменни къщи. И Родопите, които бяха и фон, и сърцевина на всичко, което тук се случваше.\nКъщи в Ковачевица. Снимки: ToGood Photos\nПанорама от Ковачевица. Снимки: ToGood Photos\nПрочети и Едно приказно място: Екопътека Искър – Панега\nБеше рано и още студено. И тук, както в Ковачевица, къщите бяха изваяни от камък и дърво, а уличките малки, тесни и виещи се около тях.\nАко се питаш какви забележителности можеш да видиш в Лещен, знай, че всяка една къща тук си заслужава твоето внимание. Всяка уличка, всяка ключалка. Архитектурата е интересна, но разхождайки се из селото, няма как да не се замислиш за празните улици и пустите къщи. Красота и спокойствие, които се събуждат само в почивните дни, при обиколката на десетките хора като нас.\nЕдна от популярните забележителности на Лещен е Глинената къща, която отдавна исках да посетя. Малка и симпатична, разположена в също толкова малко дворче. Изградена е от глина, покривът е сламен, а от верандата ѝ се разкрива гледка към планината. Всеки детайл тук е изпипан и на място – етажерките, несиметричните прозорци, глинената пейка… Нощувката тук вероятно би била незабравима. Но едва ли е много приятно на сутринта да установиш, че десетки туристи са наобиколили твоето местенце и смело се опитват да надзърнат през малките прозорчета.\nГлинената къща в Лещен. Снимка: ToGood Photos\nТук, в Лещен, можеш да разгледаш различни произведения на изкуството, намиращи се в галерията на селото. А на тръгване не забравяй да си купиш от вълшебните горски билки. Аз си взех борови връхчета и бих ги препоръчала на всеки. Винаги, когато си направя чай от тях, се връщам в тези отдалечени селца в Родопите. А ароматът на борова гора се разнася из цялата стая.\nЧети и други мои преживелици – харесай страницата ми във Фейсбук.\nВиж още фотографии от ToGood Photos.\n← Екопътека Чернелка – каньонът до Горталово\nСурва в Перник- фестивалът на кукерите →\nМаршрути из Витоша: Княжево – Бялата вода – Копитото


Продава се къща - 10 км oт Бургас\nРеф. No. 4726: Продаваме новопостроена къща в кв. Черно море, град Бургас. Черно море\t, Бургас\nОбщата площ на къщата е 87 кв.м. и се състои от кухня с трапезария, две спални, баня с тоалетна, отделно тоалетна, коридор и голяма веранда. Степен на завършване: Подовите настилки са на замазка, стените и таваните на шпакловка и боя има и интериорни врати.\nАкт 16 от 2018 г.\nКъщата се намира на тиха и спокойна улица, близо до детска градина, училище, магазини и автобусна спирка.\nДворът е 495 кв.м.\nМестоположение: Близо до море, Ловен район, До балнеоложки център, Близо до река, До езеро, язовир, В риболовен район, В близост до планина, В провинцията, Градски имоти, Еко регион\nТоп оферта. Евтино се продава нова къща в село Александрово, на 8 км от морето и...\nКъщата е с обща площ от 120 кв.м., парцел от 400 кв.м. и се състои от: първи етаж има входно антре, тоалетна, голям хол с кухненски бокс и достъп до просторна тераса и градина. На втория етаж има две спални,...\nРемонтирана къща за продажба в град Българово, само на 20 км от морето и град...\nКъща, която Ви предлагаме да закупите, се намира в близост до центъра на град Бългатово и има лице на асфалтов път. Масивна двуетажна сграда с обща площ 140 кв.м ., строена през 1998 г. Има дървена двукамерна...\nКъщата е строена 90-те години, на два етажа с трети тавански етаж и обща площ от 150 кв.м. Намира се в края на селото с лице на асфалтов път в близост до Автомагистрала Тракия, което прави мястото подходящо...\nАтрактивна къща за продажба в китното Странджанско село Момина Църква, на 55 км...\nИмотът, който Ви предлагаме да закупите е след основен ремонт и е с обща площ от 130 кв.м. разпределени както следва. Първият етаж има кухня с трапезария, спално помещение и баня и тоалетна. На вторият...


BREDA LORETT TDI3256 обтягащо рамо, ангренаж Топ Цена\nBREDA LORETT TDI3256 обтягащо рамо, ангренаж\nАвточаст BREDA LORETT TDI3256 обтягащо рамо, ангренаж от производител BREDA LORETT е подходяща за AUDI\tSEAT\tSKODA\tVAG\tVW\tи други. Всички части за автомобили са с гарантиран произход и качество. При поръчка на авточасти над 100 лв. безплатна доставка. Вижте и другите ни предложения за автомобилни части и консумативи за AUDI\tSEAT\tSKODA\tVAG\tVW\tи други.\nFAI AutoParts T9523\nAUDI 078 109 487 C\nSKODA 078 109 487 C\nVAG 078 109 487 A\nVAG 078 109 487 C


Европа шамароса Борисов, той подви опашка, излагацията за България остана | Словесни Мозайки - блогът на Борислав Цеков\nDec 20, 2009 публикувано от Борислав Цеков\nЕвропа шамароса Борисов, той подви опашка, излагацията за България остана\nФашизоидната идея на коалицията “ГЕРБ-Атака” да се проведе “референдум” за новините на турски език по БНТ се сгромоляса с гръм и трясък. Борисов за пореден път се отметна от заявленията си. Какво се случи, та не мина и седмица и ГЕРБ подви опашка след като се изправи на една трибуна с тъпанар-националистите от “Атака”? Случиха се две неща. Първото, макар и по-незначително, беше острата реакция на някои български медии, на правозащитници и интелигентни граждани срещу тази антиевропейска и антибългарска идея. Второто обаче беше решаващо – гневната реакция на Европейския съюз. Както е известно, с влизането в сила на Лисабонският договор, задължителна сила за всички страни-членки придоби и Хартата за основните права на ЕС. Всяко действие или законодателен акт на отделна държава от ЕС, които застрашават или нарушават принципите и текстовете на Хартата вече се счита за нарушение на самата “конституция” на ЕС, и става предмет на реакция и евентуални санкции от страна на европейските институции. Така и стана в случая – Европейският парламент насрочи дебати по повод ксенофобските намерения на българското правителство. По дипломатически път пък бе обяснено в прав текст (така че дори и Румяна Желева да го разбере!), че България ще бъде поставена в тежка изолация и евентуално съдена в Съда в Люксембург, ако организира подобен “референдум”. И още, че кандидатурата за еврокомисар на Желева ще бъде бламирана, ако тя самата и правителството като цяло не се разграничат рязко от подобни идеи. Тъкмо поради това вчера Борисов и Желева задъхано се отрекоха от думите си и заклеймиха провеждането на подобен “референдум” – виж тук.\nТака ще бъде и занапред – всяко действие на българските власти, което влиза в разрез с европейските цености и норми ще бъде санкционирано. Дори, когато срещу пълзящото настъпление срещу правата и свободите на гражданите, не се намира достатъчно съпротивителна сила в нашето общество. Каквато и цензура и милиционерски натиск да се опитват да организират управляващите, каквито и репресивни мерки да планират (повсеместно следене на интернет и телефонните комуникации; конфискации на имущество без присъди и пр.) – Европа ще ги озаптисва, рано или късно. Дано само демократичните рефлекси на обществото ни най-сетне да укрепнат, за да не се намира толкова богата хранителна среда за авторитарни амбицийки и за налудничавия блясък в очите на тъпанар-националистите.\nИначе, жалкото в цялата тази работа е, че позорната идея за този “референдум” стана причина за много сериозно уронване на престижа на България в Европа. Защото проблеми с еврофондове, с неизпълнение на технически ангажименти са всекидневие в отношенията на институциите на ЕС с държавите-членки. Те са рутинни. Но правата на човека са най-висшата ценност за ЕС. И всяко посегателство или дори само заплаха за тях от страна на някое правителство, отеква в европейските институции болезнено остро. Прочее, с лансираната идея за “референдум” Борисов и ГЕРБ загубиха голяма част от европейската си легитимност в средите на ЕС. Както се казва всеки, който знае телефоните на важните хора в Европа, вече е научил това.


Седемте кралства – KONTUR\nДизайн на корици\nПреследван от загубата на майка си и сестра си, Хан Алистър отпътува на юг, за да започне обучението си в училището „Мистверк“ в Одънов брод. Но да напусне дома не означава, че опасностите ще останат зад гърба му – на всяка крачка дебнат заплахи от могъщото магьосническо семейство Баяр, решени на всяка цена да си върнат мистериозния амулет, отнет им от Хан. А и „Мистверк“ се оказва не по-малко предизвикателство. Там бившият крадец среща загадъчния магьосник Гарван, който е готов да му разкрие тъмните страни на чародейството… Но какви са мотивите му и дали договорката помежду им е клопка?\nЗа да избяга от принудителна венчавка, заплашваща да разруши крехкия мир в Превала, принцеса Раиса ана‘Мариана също поема към Одънов брод. Нейни спътници са верният ѝ приятел Амон и взводът му кадети. Сега най-сигурното място за Раиса е военното училище „Уийн“ – там никой не я познава и тя може да приеме друга самоличност. Стига престолонаследничката да успее да запази анонимността си, Бродът ще ѝ даде закрила и знанията, необходими, за да бъде достойна владетелка от династията на Сивия вълк. Но наистина ли е в безопасност, или в сенките се спотайват кинжалите на предателството?\n„Кралицата изгнаница“ разказва с уверен размах за несигурни приятелства, борби за надмощие и за непреодолимата мощ на привличането.\nПредишен проект\tНаследниците на Иван Асен II\nСледващ проект\tМагазинът за играчки


Author Topic: Родопите- Магическата планина на България. (Read 20210 times)\n« Reply #30 on: July 29, 2010, 17:12 »\n« Reply #31 on: July 29, 2010, 19:57 »\nМного са хубави Тоска,от кои краи на Родопите са?\n« Reply #32 on: August 01, 2010, 14:43 »\nНа 80 година почина голямата българска народна певица Стефка Съботинова.\nСтефка Съботинова стана световноизвестна с песента ”Притури се планината”\n« Reply #33 on: August 23, 2010, 07:40 »\nShot at 2010-08-22\n« Reply #34 on: August 23, 2010, 07:49 »\n« Reply #35 on: August 24, 2010, 11:17 »\n« Reply #36 on: August 25, 2010, 08:22 »\nБрезница е в Пирин планина а Чеча е в Западните Родопи\n« Reply #37 on: August 25, 2010, 13:03 »\njaс пъ' си мислеф дека оно е в делиормана\nАко ищеш щим да водем нах Делиорманас, да гльодаш там турце, хърцое, капанци, татаре, помаце, ахрене и млого еще друг народ.\n« Reply #38 on: August 25, 2010, 15:51 »\nАга ма канеш ша дохадам аго Ахмете\n« Reply #39 on: December 30, 2010, 13:38 »\nНякой някога е казал: „Всяка планина по височина се стреми Бога да достигне. В Родопа Той сам слиза. Тя е като майчиния скут – дава ласки и любов”.\nВ района на Централни Родопи, в землището на селата Мостово и Сини връх са пръснати няколко светилища. Те представляват тракийски модел на света, а трите извисяващи се върха – Караджов камък, Кръстов камък и Белинташ – олицетворявали съответно света на мъртвите, света на боговете и този на живите.\nПрез времената центърът на този комплекс от светилища се е менял – в древна Тракия център е бил връх Белинташ, през неолита центърът се измества на Караджов камък, а за християнската религия от най-голямо значение бил Кръстов връх (другото наименивание на Кръстова гора). Съвпадение или не, съвсем наблизо се намира и друго свещено място, свързано с мюсюлманската религия – Енихан Баба теке. Средоточието на толкова окултни места, обединяващо различни религии само потвърждава осезаемата и без друго положителна енергия на Родопите.\nБелинташ е малко каменно плато, което се намира в северната част на Родопите. Известно е като древно тракийско светилище на бог Сабазий на Бесите. На турски думата Белинташ означава „камък на познанието“.\nСпоред друга теория името Белинташ се превежда като „камъкът на войната“, заради свещената война за главното светилище на Сабазий/Дионис в Родопите, водена от беския жрец Вологез.\nМястото се свърза и с още една легенда, която разказват местните хора. Според нея, до Белинташ са стигали водите на Потопа и на неговите халки е бил привързан Ноевия ковчег.\nДали е вярно или не, мястото си остава една неразкрита загадка за историята. В същото време представлява един природен феномен, които си струва да бъде посетен.\nYnt: Rodopite - magicheskata planina na Bulgaria !\n« Reply #40 on: January 12, 2011, 14:24 »\nКаньонът на водопадите-Смолян\nЕко пътека която започва на 5 км. от Смолян,посока-запад.След кв.Средок,от м.Арнаутското по пътя Смолян-Мугла.До там се стига и с кола,но после...само пеш.Целият маршрут е почти 10 км.,пътеката се вие покрай Еленска река и се издига нагоре към вр.Перелик.Може да видите цветето "родопски крем",което вече е в Червената книга,диви кози,сърни,мечки и т.н.\nПътечката лъкатуши покрай скалите,наречени от местните "Редени камъни".Някои приличат на амфитеатър,други на пирамиди.Следва Вековният бук,с диаметър 4,20 м.\nНо най-инересната част предстои-водопадите,46 на брой,5 от тях са доста внушитени.\nКогато слизате,вече,отгоре първият водопад е "Ропката".Водата е издълбала дупка в скалите,от там и името му.Следващите по ред,но не и по красота са "Сърцето","Казаните" и "Каскадите".Като завършек на тази картина,се изправя водопада "Орфей",който е и най-големия(68м.).Разделя се на няколко поточета,наподобяващи струните на арфата му,от там и името.\nИзминава се за около 4 часа,по самата пътека има навеси за за почивка.Задължително трябва да сте подходящо облечени.\nYnt: Родопите- Магическата планина на България.\n« Reply #41 on: August 26, 2014, 20:06 »\nНаградиха родопчанин, направил 80 чешми. Най-възрастният майстор чешмар в Доспатско-Юсеин беше удостоен от кмета на родопския град с плакет с почетния знак на общината на празника на майсторите на чешми. Юсеин Пилчев е доайен на местните майстори. Старецът е направил близо 80 чешми през живота си.\nто старецът вече трудно ходи. Бай Юсеин цял живот бил горски работник и обикалял района. "Винаги казва, че когато види някъде вода да тече на самотек задължително я е прихващал и я изкарвал на достъпно за хората място, за да направи хаир. Дразни се и когато види неподдържана и запушена чешма и много от тях е възстановявал", обяснява внукът.\nМладият чешмар се удивлява на старите майстори, които без сегашните материали са строили чешмите, за което се искало голям усет и опит. Дядо му направил 22 свои чешми, останалите ги дарил на хора от селата в района, според това къде е хванал водата. Старецът повтаря на всеки, че водата е най-големия благодат на земята. От общината наградиха и двама млади майстори чешмари - Невен Бонев и Веселин Стоянов. В Доспат се гордеят с традицията си да правят чешми "за хаир" в памет на близките. Над 2000 чешми има в родопската община с от 1 до над 20 чучура В управата решили да преброят действащите майстори и се оказало, че в момента са 50. Сега стягат парк музей на чешмите по спечелен проект.


Малка лятна среща с поета Румен Иванчев в център „Магура“ - "Bulgaria SEGA"\nHome САЩ Българският Чикаго Малка лятна среща с поета Румен Иванчев в център „Магура“\nДушите летят понякога, а как иначе? Нали сме и тук и там – от където сме тръгнали. И Румен като нас живее на два свята, пише на два езика. Присажда корени в Рим и това си има своята цена. Творците имат тази потребност да търсят това, което не им достига. И независимо, че Румен завършва за инженер, той става журналист и писател и се отдава на призванието си да пише поезия, сатира и произведения за деца. Намира заслужени признания и награди – „Фараболина“, Виареджо, Италия; от България-литературна награда „Чудомир“, „Константин Константинов“. И много отзиви от писатели и критици – Александър Геров, Валери Петров, Кирил Топалов.\nХубав, незабравим летен следобяд, благодарение на Румен Иванчев, на дъщерята на писателя – Екатерина Иванчева, на организаторите в лицето на център „Магура“, с участието на Бонка Георгиева –като водещ на срещата и музикалните изпълнения на Жана Гайнулен, прекрасен фон за едно духовно общуване в едно уютно пространство, „Магура“- наречено библиотека, наречено-БЪЛГАРСКО.\nпредишна статияЕС – Свободни и равни…?\nСледваща статияЯМБОЛ – 05.07.18 – Бивш разследващ полицай встъпи в длъжност като младши прокурор в Районна прокуратура-Ямбол


Тери Пратчет — Чудовищна команда (13) — Моята библиотека\nЧудовищна команда (13)\nПоли се заизкачва обратно по склона. „Какво ли не преживяхме — мислеше тя, — а дори не сме стигнали. Серж си мисли за момичето, което е оставил… е, това е нормално. А Тонкър и Лофти мислят само една за друга, но след като са били в онзи техникум… а колкото до Уозър…“\nТя се зачуди как би оцеляла в техникума. Щеше ли да закоравее като Тонкър? Щеше ли просто да се затвори в себе си, като прислужничките, които идваха и си отиваха, работеха много и никога нямаха имена? Или може би щеше да стане като Уозър и да намери някаква вратичка в собствената си глава… Може и да съм самотна, но говоря с боговете.\n… Уозър бе казала „не твоята странноприемница“. Беше ли й споменавала изобщо за „Херцогинята“? Със сигурност не. Тя определено… но не, каза на Тонкър, нали? Ето, значи. Всичко се изясни. Тонкър явно го е споменала на Уозър. Нищо чудно, макар че на практика никой не си говореше с Уоз. Беше толкова трудно. Тя бе тъй напрегната, като пружина. Но това трябва да беше единственото обяснение. Да. Нямаше да допусне друго.\nПоли потрепери и усети как някой върви до нея. Вдигна очи и простена.\n— Ти си халюцинация, нали?\n— О, ДА. ТУК ВСИЧКИ СТЕ В СЪСТОЯНИЕ НА ПОВИШЕНА ЧУВСТВИТЕЛНОСТ, ПРИЧИНЕНА ОТ ПСИХИЧЕСКА ЗАРАЗА И ЛИПСА НА СЪН.\n— А ти откъде знаеш, щом си халюцинация?\n— ЗНАМ, ЗАЩОТО ТИ ЗНАЕШ. ПРОСТО МИ Е ПО-ЛЕСНО ДА ГО ИЗРАЗЯ.\n— Няма да умра, нали? Имам предвид точно сега?\n— НЕ. НО НАЛИ ЗНАЕШ, ЧЕ ВСЕКИ ДЕН ВЪРВИТЕ РАМО ДО РАМО СЪС СМЪРТ?\n— О… да. Ефрейтор Скалът го каза.\n— ТОЙ МИ Е СТАР ПОЗНАТ. МОЖЕ ДА СЕ КАЖЕ, ЧЕ Е НА РАЗСРОЧЕНА СМЕТКА.\n— Би ли могъл да вървиш малко по-… невидимо?\n— РАЗБИРА СЕ. ТАКА КАК Е?\n— И по-безшумно?\nОтговорът очевидно бе последвалата тишина.\n— И малко се поизлъскай! — обърна се Поли към въздуха. — И вземи да поизпереш тази мантия!\nНе получи отговор, но се почувства по-добре, че го каза.\nШафти бе сготвила телешко задушено с кнедлички и подправки. Беше превъзходно. А също така и мистерия.\n— Не си спомням да сме минавали покрай крава, редник. — Лейтенантът подаде чинията си за допълнително.\n— Ъ-ъ… не сме, сър.\n— И все пак си намерила телешко?\n— Ъ-ъ… да, сър. Ъ-ъ… когато онзи вестникар дойде с каруцата си, аз, ъ-ъ, докато говорехте, отидох да надникна…\n— Има си дума за онзи, който върши подобни неща, редник! — ядоса се Блауз.\n— Ъхъ, и тя е интендант, Шафти. Браво на теб — каза Джакръм. — Ако оня драскач огладнее, винаги може да изяде буквите си, нали, лейтенант?\n— Ъ-ъ… да — предпазливо отвърна той. — Да. Разбира се. Добра инициатива, редник!\n— О, на мен не ми хрумна, сър — чистосърдечно рече Шафти. — Сержантът ми каза.\n— Учите ги на кражба, сержант? — извика Блауз. Отрядът застина. Ако това се случваше в „Херцогинята“, редовните клиенти вече щяха да бързат към изхода, а Поли щеше да помага на баща си да свали бутилките от тезгяха.\n— Не кражба, сър, не кражба — отвърна Джакръм и спокойно облиза лъжицата си. — Според Разпоредбите на Херцогинята, постановление 611, параграф 1 (в), алинея 1, сър, това е плячка, предвид, че каруцата е собственост на проклетия Анкх-Морпорк, сър, който подкрепя и подстрекава врага. Плячкосването е разрешено, сър.\nДвамата мъже за миг кръстосаха погледи, след което Блауз се пресегна зад гърба си и бръкна в мешката си. Поли видя как измъква малка, но дебела книжка.\n— Постановление 611 — промърмори той. Вдигна очи към сержанта и запрелиства тънките лъскави страници. — 611. Грабеж, плячкосване и кражба. О, да. Мм… само да погледна… вие сте с нас, сержант Джакръм, по силата на постановление 796, струва ми се, ми напомнихте тогава…\nОтново настъпи тишина, нарушавана само от прелистването на страниците. „Няма постановление 796 — спомни си Поли. — Ще се сбият ли за това?“\n— 796, 796 — мърмореше си Блауз. — А… — Той се втренчи в страницата, а Джакръм се втренчи в него.\nБлауз затвори книжката с кожено шляп.\n— Абсолютно вярно, сержант! — ведро обяви той. — Поздравявам ви за енциклопедичните ви познания на разпоредбите!\nДжакръм изглеждаше буреносно.\n— Бяхте направо безпогрешен, сержант! — отвърна лейтенантът. А в очите му блещукаха пламъчета. Поли си спомни израза, с който Блауз се изправи пред пленения кавалерийски капитан. Това беше същото изражение — изразът, който казваше: сега аз съм отгоре.\nМногослойната брадичка на Джакръм трепереше.\n— Искате нещо да добавите ли, сержант?\n— Ъ-ъ, не… сър! — Погледът на Джакръм нескрито обявяваше война.\n— Тръгваме, щом се покаже луната — заяви Блауз. — Предлагам всички да починем дотогава. А после… дано надделеем! — Той кимна на групата и отиде до храстите, където Поли бе опънала одеялото му. След няколко мига се разнесе хъркане, което Поли отказа да приеме. Джакръм определено не се върза. Стана и яростно се отдалечи от огъня. Поли забърза след него.\n— Чу ли го само? — изръмжа сержантът, вперил поглед в притъмнелите хълмове. — Дребният му мухльо! Какво право има да проверява в справочника?\n— Все пак изрично цитирахте, серж — напомни му Поли.\n— Е, и? Офицерите трябва да вярват каквото им се каже. А и се усмихна! Видя ли го? Сгащи ме и ми се усмихва! Мисли си, че ме е хванал натясно, само щото ме сгащи!\n— Но това си беше лъжа, серж.\n— Не беше, Пъркс! Не е лъжа, когато е за офицери! То е представяне на нещата така, както те си мислят, че трябва! Не можеш да ги оставиш да почнат сами да си проверяват! Остават с погрешни представи! Казах ти, всички ще изгинем зарад него. Да нападнем проклетата крепост? Тоя е чалнат!\n— Серж! — настоятелно рече Поли.\n— Сигнализират ни, серж!\nНа далечния хълм, трепкайки като ранна вечерница, просветваше бяла светлина.\nБлауз сведе телескопа си.\n— Повтарят „ДС“ — измърмори той. — Май че тези по-дългите паузи са като насочват тръбата в различни посоки. Търсят съгледвачите си. „Де Сте“, разбирате ли? Редник Игор?\n— Знаеш как работи тази тръба, нали?\n— О, да, шър. Шамо се жапалва пламъче в кутията и пошле прошто се нашочва и щраква.\n— Няма да им отговаряте, нали, сър? — ужаси се Джакръм.\n— Напротив, сержант — оживено отвърна Блауз. — Редник Карборунд, моля да сглобиш тръбата. Меникъл, моля, донеси фенера. Ще трябва и да прочета кодовете.\n— Но това ще издаде позицията ни!\n— Няма, сержант, защото, при все че този термин може и да не ви е познат, възнамерявам да извърша онова, което наричат „лъжа“. Игор, убеден съм, че имаш някакви срязващи пособия, но бих предпочел да не опитваш да повториш фразата.\n— Имам някои от уштройштвата, които шпоменахте, шър — непреклонно отвърна Игорина.\n— Добре. — Блауз се озърна. — Тъмнината вече е почти катранена. Идеално. Вземи одеялото ми и изрежи, ъ-ъ, седемсантиметрова дупка в него, а после го завържи пред тръбата.\n— Това ще жакрие повечето шветлина, шър!\n— Определено. На това се гради планът ми — гордо рече лейтенантът.\n— Сър, ще видят светлината, ще разберат, че сме тук — каза Джакръм, сякаш повтаряше на малко дете.\n— Нали обясних, сержант. Ще излъжа.\n— Как ще излъжете, когато…\n— Благодаря за помощта ви, сержант, засега това е всичко — прекъсна го Блауз. — Готови ли сме, Игор?\n— Почти шъвшем, шър. — Игорина привързваше одеялото около края на тръбата. — Готово, шър. Шамо кажете кога да жапаля.\nБлауз разгърна тънката книжка.\n— Готов ли си, редник?\n— Ъхъ — отвърна Джейд.\n— Като кажа „дълго“, натискаш ръчката, броиш до две и пускаш. Като кажа „късо“, натискаш, отброяваш едно и пак пускаш. Разбра ли?\n— Ъхъ, елти! Мога да я натисна и за много, ако искаш — предложи Джейд. — Едно, две, много, още. Бива ме с броенето. Мога до колкото щеш. Само кажи.\n— До две е достатъчно. А ти, редник Гуум, вземи телескопа ми и следи за дълги и къси примигвания на онази светлинка там, ясно?\nПоли зърна лицето на Уозър и бързо предложи:\n— Нека аз, сър!\nМалка бяла ръчица докосна рамото й. В мизерните отблясъци на опушения фенер очите на Уозър искряха със светлината на убеждението.\n— Херцогинята сега направлява стъпките ни — промълви тя и взе телескопа от лейтенанта. — Това, което правим, е нейно дело, сър.\n— Нейно ли е? О. Ами… това е добре.\n— Тя ще благослови този инструмент за далечно виждане, който ще използвам.\n— Наистина ли? — нервно отвърна Блауз. — Много добре. А сега… готови ли сме? Изпратете следното… дълго… дълго… късо…\nКапачето в тръбата щракаше и хлопаше, докато съобщението проблясваше в небето. Когато тролът сведе тръбата, за половин минута всичко потъна в тъмнина. А после:\n— Късо… дълго… — започна Уозър.\nБлауз доближи листата до лицето си, мърдайки устни, докато се взираше под мъждукащите лъчи, процеждащи се през кутията.\n— К… С… В — прочете той. — И М… И… С… Г… П…\n— Това не е съобщение! — изръмжа Джакръм.\n— Напротив, искат да разберат къде сме, защото трудно виждат светлината ни! Предайте следното… късо…\n— Възразявам, сър!\nБлауз отпусна листовете с кодовете.\n— Сержант, опитвам се да кажа на съгледвачите ни, че сме на тринайсет километра по-далеч, отколкото сме в действителност, разбирате ли? И съм сигурен, че ще ни повярват, тъй като изкуствено намалих потока светлина, излъчван от нашето устройство, разбирате ли? И ще им кажа, че съгледвачите им са забелязали много нови попълнения и дезертьори да се насочват към планините и са тръгнали след тях, разбирате ли? Правя ни невидими, разбирате ли? Разбирате ли, сержант Джакръм?\nОтрядът затаи дъх.\nДжакръм вдървено застана в поза мирно.\nДокато из въздуха се разменяха съобщения, Джакръм продължи да стои мирно, като непослушен ученик, наказан до учителското бюро.\nСъобщенията прелитаха през небето, от връх до връх. Светлините примигваха. Тръбата щракаше. Уозър обявяваше дългите и късите сигнали. Блауз драскаше по листата.\n— З… П… П… 2 — промърмори той. — Ха! Това е заповед да останем на място.\n— Още присветвания, сър — обади се Уозър.\n— П… С… О… +… — прочете Блауз отбелязаното. — Това значи: „Подгответе се да окажете помощ“. Ш… В… Г… Н… А… Ч… У… Това ще да е…\n— Това не е код, сър! — спря го Поли.\n— Редник, прати следното веднага! — изхриптя Блауз. — Дълго… дълго…\nСъобщението замина. Те се взираха, докато росата падна и над главите им изгряха звезди и затрепкаха своите послания, които никой не се бе опитал да прочете.\n— А сега си тръгваме възможно най-бързо! — Блауз леко се прокашля. — Изразът, струва ми се, е „хайде да си обираме чукалата“.\n— Близо сте, сър — каза Поли. — Доста… близо.\nИмаше една стара, много стара борогравска песен с повече з-та и в-та в нея, отколкото който и да е низинец можеше да произнесе. Казваше се „Плогвиехзе!“, което значеше: „Слънцето изгря! Да поемаме на война!“ Необходим е специален вид история, за да се събере всичко това в една дума.\nСам Ваймс въздъхна. Държавиците тук воюваха заради реката, заради идиотските спогодби, заради кралските свади, но най-вече защото винаги бяха воювали. Действително поемаха на война, защото слънцето е изгряло.\nТази война се бе закучила.\nНадолу по течението на реката долината се стесняваше до каньон, преди Нек да се гмурне от високия почти километър водопад. Всеки, който се опиташе да изкачи назъбените планини, би се озовал всред проломи, остри чукари, вечен лед и още по-вечен покой. Всеки, който сега се опиташе да премине в Злобения през Нек, би бил заклан на брега. Единственият път извън долината бе обратно по реката, която отвеждаше всяка армия под сянката на крепостта. Това беше чудесно за борогравците, когато крепостта бе в ръцете им. Сега, след като бе превзета, те трябваше да минават под обстрела на собствените си оръжия.\n… и то какви оръжия! Ваймс бе видял катапулти, които можеха да хвърлят каменни топки на пет километра. При приземяването си се разбиваха на остри като игли парченца. Или онази другата машина, която изстрелваше двуметрови стоманени дискове във въздуха. Щом докоснеха земята, те отскачаха и бяха адски непредсказуеми, но това само ги правеше още по-ужасяващи. Любезни хора обясниха на Ваймс, че един назъбен диск може да се движи и неколкостотин метра, независимо колко мъже и коня ще срещне по пътя си. И това бяха само последните изобретения. Имаше и куп конвенционални оръжия, ако под това се разбираха гигантски лъкове, катапулти и каменохвъргачки, мятащи топки ефебски огън, които залепваха горейки.\nОт върха на ветровитата си кула той виждаше огньовете на окопалата се из цялата долина армия. Тя не можеше да се оттегли, а „съюзът“, ако така можеше да се нарече съвкупността от сприхави препирни, не смееше да поеме към вътрешността на страната с тази армия в тила, а пък нямаше достатъчно войници да охраняват крепостта и да завладеят вражеската територия.\nА след няколко седмици щеше да завали сняг. Проходите щяха да се задръстят. Нищо нямаше да може да премине. А хиляди хора и коне трябваше да се хранят всеки ден. Разбира се, рано или късно хората биха могли да изядат конете, което щеше да реши два хранителни проблема наведнъж. След това волю-неволю щеше да остане само добрата стара пехота, което, както Ваймс разбра от един от по-дружелюбните злобенци, бе характерно за зимните войни тук горе. Тъй като човекът беше капитан „Подрипващия“ Сплацър, Ваймс му вярваше.\nА после щеше да завали дъжд, след което дъждът и топящият се сняг щяха да превърнат проклетата река в наводнение. Но преди това съюзът щеше да се е сдърлил и запрашил кой откъдето е. Всичко, което бе необходимо за успеха на борогравците, всъщност бе да стоят по местата си.\nТой изруга под нос. Принц Хайнрих бе наследил трона в страна, на която основният износ бе нещо като ръчно боядисан дървен налъм, но се бе зарекъл след десет години главният град Ригър да е „планинският Анкх-Морпорк“! По някаква причина си въобразяваше, че Анкх-Морпорк ще се радва на това.\nКазваше, че имал силно желание да научи анкх-морпоркския начин на действие, онзи вид невинна амбиция, която можеше да отведе стремящ се властник до… така де, да научи анкх-морпоркския начин на действие. Хайнрих се славеше в околността като лукав, но Анкх-Морпорк бе минал през лукавството преди хиляда години, бе подминал безчестието, бе оставил коварството далеч зад гърба си и сега по обиколния път бе стигнал до почтеността.\nВаймс запрелиства бумагите по бюрото си и вдигна очи, когато дочу остър, дрезгав вик отвън. Мишеловът влетя с шеметно и ниско пикиране през отворения прозорец и кацна на импровизирана поставка в далечния край на стаята. Ваймс се запъти към него, а дребната фигурка на гърба на птицата вдигна пилотските си очила.\n— Как върви, Бъги?\n— Стават подозрителни, гос’ин Ваймс. А сержант Ангуа казва, че вече е малко рисковано, понеже са прекалено близо.\n— Кажи й тогава да се връща.\n— Добре, сър. И все още им трябва кафе.\n— О, по дяволите! Не са ли намерили хич?\n— Не, сър, и става малко сложно с вампира.\n— Е, ако сега са подозрителни, като им пуснем чувал кафе на главите, вече няма да имат никакви съмнения!\n— Сержант Ангуа казва, че сигурно ще ни се размине. Не обясни защо. — Гномът погледна Ваймс в очакване. Същото стори и мишеловът. — Доста преживяха, сър. За шепа момичета. Да, де… предимно момичета.\nВаймс разсеяно протегна ръка да погали птицата.\n— Не, сър! Ще ви отхапе пръста! — извика Бъги.\nНа вратата се почука и Рег влезе с табла сурово месо.\n— Видях Бъги горе, та си рекох да отскоча до кухните, сър.\n— Браво, Рег. Не те ли питат защо искаш сурово месо?\n— Питат, сър. Казвам им, че вие го ядете, сър.\nВаймс поспря, преди да отговори. Все пак Рег не му мислеше злото.\n— Е, това сигурно няма да навреди на репутацията ми — въздъхна той. — Между другото, какво ставаше долу в криптата?\n— О, тия зомбита не са като хората, сър! — Рег избра парче месо и го залюшка пред Мораг. — Като ходещи мъртъвци са!\n— Ъ-ъ… да? — озадачи се Ваймс.\n— Искам да кажа, ми при тях няма истинско мислене — продължи зомбито, подбирайки друга мръвка от суровия заек. — Няма прегръщане на възможностите, откриващи се отвъд смъртта, сър! Те са само куп стари спомени на крака. От такива работи им излиза лошо име на зомбитата, гос’ин Ваймс. Така се ядосвам! — Мораг се опита да докопа парчето кървава заешка кожа, което Рег, отнесъл се за момент, люшкаше безцелно.\n— Ъ-ъ… Рег? — обади се Бъги.\n— Толкова ли е трудно, сър, да си в крак с времето? Ето, да вземем мен например. Един ден се събудих умрял. Легнах ли…\n— Рег! — предупреди Ваймс, а главата на Мораг се клатеше напред-назад.\n— … да мра? Не! И не съм…\n— Рег, внимавай! Току-що остана без два пръста!\n— Какво? О! — Рег вдигна обезпръстената си ръка и се вторачи в нея. — О, хубава работа, гледай сега какво стана! — Той затърси по пода с надежда, която бързо се изпари. — Тю, да му се не види! Някакъв шанс да я накараме да повърне?\n— Само ако пъхнеш пръсти в гърлото й, Рег. Съжалявам. Бъги, направи всичко възможно, моля те. А ти, Рег, иди долу и виж дали имат кафе, а?\n— Майко мила! — промълви Шафти.\n— Голяма е — рече Тонкър.\nБлауз не каза нищо.\n— Не сте я виждали преди, сър? — весело подхвърли Джакръм, докато гледаха студената крепост, залегнали в един храсталак на два километра от нея.\nАко има ранглиста за приказните крепости, в която на върха са онези белите, накичени с кули замъци със сините островърхи покриви, то некската крепост бе ниска, черна и надвисваше над оголената скала като буреносен облак. Около нея течеше един от ръкавите на Нек; по полуострова, на който бе издигната, се виеше път — широк, гол и идеален за разходка на онези, на които им е омръзнал животът. Блауз преглъщаше всичко това.\n— Ъ-ъ, не, сержант — призна той. — Виждал съм рисунки, разбира се, но… не са били правдиви.\n— В някоя от ония книжки, дето четете, пише ли какво да правим, сър? — подметна Джакръм.\n— Сигурно, сержант. В „Изкуството на войната“ Сонг Санг Ло казва: „Да спечелиш без бой е най-великата победа.“ Врагът иска да го нападнем там, където е най-силен. Ето защо ще го разочароваме. Начинът сам ще изникне, сержант.\n— Е, на мен никога не ми е изниквал, а съм бил тук дузина пъти — все така ухилен рече Джакръм. — Ха, дори плъховете трябва да се маскират като перачки, за да влязат в това място! Дори да тръгнем по тоя път, там има тесни входове, дупки, през които те заливат с вряло масло, порти навсякъде, през които и трол не може да пробие, няколко лабиринта, стотици амбразури, през които могат да те застрелят. О, чудесно място за нападение!\n— Чудно как съюзниците са се вмъкнали?\n— Вероятно с предателство, сър. Светът е пълен с предатели. А може и да са открили тайния вход, сър. Нали се сещате, сър? Онзи, който със сигурност съществува. Или може би сте забравили? То човек, като е зает, подобно нещо може да му се изплъзне от ума, предполагам.\n— Ще разузнаем, сержант — студено рече Блауз, когато изпълзяха от храстите. Изчетка листата от униформата си. Преди няколко километра бе пуснал на свобода Талацефалос или „верния жребец“, както се обръщаше към нея. Не можеше да се прокрадва яздейки, пък и както бе изтъкнал Джакръм, създанието бе прекалено кльощаво, за да иска някой да го яде, и прекалено злобно, за да иска да го язди.\n— Добре, сър, да, бихме могли и това да направим, сър. — Джакръм сега бе целият злорада услужливост. — Къде бихте искали да разузнаем, сър?\n— Трябва да има таен вход, сержант! Никой няма да построи подобно място само с един вход. Съгласен?\n— Дасър. Само че може би го пазят в тайна, сър. Само се опитвам да помогна, сър.\nОбърнаха се при звука от настоятелни молитви. Уозър бе паднала на колене, сключила ръце пред себе си. Отрядът бавно се отдръпна. Почтителното отношение е чудесно нещо.\n— Той какво прави, сержант?\n— Моли се, сър.\n— Забелязвам, че доста често го прави. Това, ъ-ъ, не е ли в разрез с устава, сержант? — прошепна лейтенантът.\n— Труден въпрос, сър. Аз лично съм се молил много пъти на бойното поле. Много пъти съм изричал войнишката молитва, сър, и не ме е срам да си го призная.\n— Ъ-ъ… аз май не съм я чувал.\n— О, предполагам, че щом се изправите пред врага, думите ще ви дойдат сами, сър. Но като цяло са в смисъл „О, господи, нека убия тоя кучи син преди той мене“ — Джакръм се усмихна на изражението, на Блауз. — На това му викам „лицензираната версия“, сър.\n— Да, но, сержант, къде бихме стигнали, ако се молехме непрекъснато?\n— В небето, сър, до дясната ръка на Нуган — моментално отвърна Джакръм. — Така са ме учили от невръстно хлапе, сър. Разбира се, там ще е малко претъпкано, затуй по-добре, че не го правим.\nВ този момент Уозър спря да се моли и се изправи, изтупвайки прахта от коленете си. Обърна се към отряда със светла, тревожеща усмивка.\n— Херцогинята ще направлява стъпките ни — произнесе тя.\n— О! Добре — безсилно отвърна Блауз.\n— Тя ще ни покаже пътя.\n— Чудесно. Ъ-ъ… тя спомена ли някакви картни материали? — попита лейтенантът.\n— Ще ни даде очи, с които да виждаме.\n— А? Добре. Е, чудесно — раздвижи се Блауз. — Определено вече се чувствам доста по-добре. А вие, сержант?\n— Дасър — отвърна Джакръм. — Щото преди това, сър, никой не се беше помолил за нас.\nДежуряха по тройки, докато отрядът лежеше обезсилен на тясна поляна сред храстите. Наоколо обикаляха вражески патрули, но не бе трудно да се избегнат дузина мъже, които не се отклоняват от пътеките и не се престарават да не вдигат шум. Отрядите бяха злобенски и се държаха така, сякаш околията е тяхна.\nНякак си стана така, че Поли се случи в тройка с Маладикт и Уозър или, казано по друг начин, вампир на ръба и момиче, което вероятно бе толкова пред него, че бе намерило нов ръб отвъд хоризонта. Уозър фактически се променяше с всеки ден. Когато се записваха, цяла вечност оттогава, тя беше едно малко треперещо бездомниче, което се плашеше от сенките. Сега понякога изглеждаше по-висока, изпълнена с някаква безплътна увереност, а сенките се разбягваха от нея. Е, не в действителност, би признала Поли. Но вървеше така, сякаш би трябвало да се разбягват.\nИ тогава се случи Чудото с пуйката. Беше трудно за обяснение.\nТримата вървяха покрай скалите. Бяха заобиколили няколко злобенски наблюдателни поста, предупредени от миризмата на огньове, но, уви, не и от миризмата на кафе. Маладикт горе-долу се държеше, с изключение на склонността да си мърмори букви и цифри, но Поли бе прекратила това, заплашвайки да го фрасне с някой прът само още веднъж да опита.\nСтигнаха до един скален ръб, от който се разкриваше поредният изглед към крепостта, и Поли отново вдигна телескопа и огледа отвесните стени и скалната грамада за някакъв признак за друг вход.\n— Погледни реката — обади се Уозър.\nКръглата гледка се разми, докато тя свеждаше телескопа. Когато се проясни, бе запълнена от белота. Трябваше да свали инструмента, за да види какво гледа.\n— Е, има логика — намеси се Маладикт. — А покрай реката върви пътека, виждаш ли? На нея стоят още няколко жени.\n— Портата обаче е съвсем малка — отбеляза Поли. — Толкова е лесно да претърсват хората за оръжие.\n— Войници оттам не могат да минат — рече Маладикт.\n— Ние можем — възрази Поли. — А ние сме войници. Нали?\nСлед кратка пауза Маладикт натърти:\n— Войниците трябва да са въоръжени. Мечовете и арбалетите са забележими.\n— Вътре ще има оръжия — обади се Уозър. — Херцогинята ми каза. Крепостта е пълна с оръжия.\n— А не ти ли каза как да накараме врага да ги пусне? — заяде се Маладикт.\n— Стига, стига — бързо се намеси Поли. — Трябва да кажем на рупърта възможно най-скоро. Да се връщаме!\n— Чакай малко, аз съм ефрейторът!\n— Е? — обърна се Поли. — И?\n— Да се връщаме? — смънка Маладикт.\nВпоследствие осъзна, че е трябвало да се заслуша в птичите възгласи. Острите подсвирвания в далечината щяха да я предупредят само ако се бе спряла да се заслуша.\nНе бяха минали и трийсет метра, когато зърнаха войника.\nНякой в злобенската армия бе опасно умен. Бе съобразил, че начинът да се открият натрапници е не шумно маршируване по отъпканите пътеки, а тихо промъкване сред дърветата.\nВойникът имаше арбалет; беше чист късмет… вероятно чист късмет, че гледаше на другата страна, когато Поли заобиколи храста. Тя се метна зад едно дърво и обезумяло започна да жестикулира надолу по пътеката към Маладикт, който прояви достатъчно здрав разум да се прикрие.\nПоли измъкна меча си и го стисна с две ръце пред гърдите си. Чуваше как мъжът приближава. Беше на известно разстояние, но идваше право към нея. Може би малката наблюдателница, която току-що бяха открили, бе редовна спирка по трасето на патрулите. Все пак, помисли си тя горчиво, точно на това можеха да се натъкнат шепа необучени идиоти; сигурно тих патрул дори можеше да ги изненада там…\nТя стисна очи и се опита да диша нормално. Това е то това е то това е то! Ето сега ще да стане ясно.\nКакво да помня какво да помня какво да помня… когато стоманата срещне гърдите… държа стоманата.\nТя усещаше металния вкус в устата си. Мъжът щеше да мине точно покрай нея. Ще е нащрек, но не толкова нащрек. Удар е по-добре от пробождане. Да, добър замах на височината на раменете ще бъде фатален…\n… за нечий син, нечий брат, някое момче, тръгнало след барабана за един шилинг и първия си чифт нови дрехи. Само да бе тренирана, само да беше ръгала няколко седмици сламени чучела, докато повярва, че всички хора са направени от слама…\nТя замръзна. Долу при завоя на пътеката стоеше Уозър. Щом стигнеше дървото на Поли, разузнавачът щеше да я види.\nСега вече нямаше избор. Може би хората затова убиваха. Не за да спасят херцогинята или страната си. Убиваш врага, за да му попречиш да убие другарите ти, които на свой ред те спасяват.\nЧуваше как приглушените стъпки наближават дървото. Вдигна сабята, видя как светлината проблясва по ръба й…\nДивата пуйка се изстреля от храста срещу пътеката в шеметен въртоп от пера и крила и отекващ шум. Полулетейки, полутичайки, тя се устреми към дърветата. Разнесе се свистенето на стрела и предсмъртен крясък.\n— Добър изстрел, Уди — обади се глас отблизо. — Май е от тлъстичките!\n— Ама видя ли само? — възкликна друг глас. — Още една крачка и щях да се спъна в нея!\nЗад дървото си Поли задиша.\nТрети глас, някъде по-отдалече, извика:\n— Ефрейтор, нека се връщаме, а? Това както изхвърча, Тигърът сигурно е вече на километър оттук!\n— Да, а и умирам от страх — каза най-близкият глас. — Тигърът е зад всяко дърво, нали?\n— Добре, де, хайде, ще го пишем почивен! Жена ми ще го сготви по царски…\nПостепенно гласовете на войниците заглъхнаха сред дърветата. Поли отпусна меча. Видя Маладикт да надниква от храста си с въпросителен поглед. Тя вдигна пръст към устата си. Той кимна. Преди да излезе иззад прикритието си, тя изчака птичите викове да се поуталожат. Уозър изглеждаше потънала в мисли. Поли внимателно я подхвана за ръката. Тихо, примъквайки се от дърво на дърво, се отправиха обратно към скривалището. Маладикт и Поли мълчаха. Но се спогледаха веднъж-дваж.\nРазбира се, че пуйката би се спотайвала докато ловецът почти не стъпеше върху й. Разбира се, тази сигурно се криеше там през цялото време и си изпусна птичите нерви едва когато я доближиха. Беше необичайно голяма птица, на каквато никой прегладнял войник не би устоял, но… е?\nИ тъй като умът предателски не спира да мисли само защото така ни се иска, Полиният добави: „Тя каза, че херцогинята може да премества малки неща. Колко малка е мисълта в съзнанието на една птица?“\nВ укритието ги чакаха само Джейд и Игорина. Казаха, че другите открили по-добра база на два километра оттам.\n— Намерихме тайния вход — тихо сподели Поли, когато поеха натам.\n— Можем ли да влезем? — запита Игорина.\n— Това е входът за перачките — уточни Маладикт. — Точно долу при реката. Но има пътека.\n— Перачки? — възкликна Игорина. — Но това е война!\n— Дрехите все пак се мърлят, предполагам — изтъкна Поли.\n— Бих казал, дори се оплескват — додаде Маладикт.\n— Но… нашите землячки? Да перат дрехите на врага? — Игорина изглеждаше шокирана.\n— Или това, или глад — кимна Поли. — Видях една жена да излиза с кошница хлябове. Казват, че крепостта е пълна с хамбари. Пък и ти заши вражески офицер, нали?\n— Това е различно! Ние сме длъжни да шпашяваме събратя… хората. Нищо обаче не се споменава за мъж… тяхното бельо.\n— Можем да влезем — настоя Поли, — ако се маскираме като жени.\nТова бе посрещнато от тишина. След малко Игорина натърти:\n— Да се маскираме?\n— Знаеш какво имам предвид! — ядоса се Поли.\n— Като перачки? — възмути се Игорина. — Това ша ръце на хирург!\n— Верно ли? Откъде ги взе? — заяде се Маладикт. Игорина му се изплези.\n— Пък и не възнамерявам да перем — смръщи се Поли.\n— А какво възнамеряваш?\n— Искам да измъкна брат си, ако е там. И ако можем да спрем нашествието, ще бъде добра идея.\n— За това може да се наложи допълнително колосване — каза Маладикт. — Да знаеш, не искам да развалям възвишения момент, но това е наистина ужасна идея. Елти няма да се навие на нещо толкова откачено.\n— Да, няма — съгласи се Поли, — но ще го предложи.


152,00 лв. С поръчка около 7 дни\nСкрин Сити 3043 паса перфектно както на тъмен, така и на светъл интериор. Изработен е от фолиран мдф в лицето си и бял гланц.\n850 / 405 / 685\nЛПДЧ и МДФ с дебелина 16мм, кант 0.45мм\nМДФ бял гланц / сонома арвен\nСкрин Сити 3043 Скрин Сити 3043 паса перфектно както на тъмен, така и на светъл интериор. Изработен е от фолиран ...\nСкрин Сити 3043 \_nСкрин Сити 3043 паса перфектно както на тъмен, така и на светъл интериор. Изработен е от фолиран мдф в лицето си и бял гланц. \_nРазмери \_n850 / 405 / 685 \_nМатериали \_nЛПДЧ и МДФ с дебелина 16мм, кант 0.45мм \_nЦвят \_nмдф бял гланц / сонома арвен \_n \_nМебелите от нашата оферта са идеални за хора, които ценят прости, функционални и елегантни решения. Продуктите, закупени в нашия магазин, ще бъдат чудесно допълнение към подреждането на вашия дом, добавяйки свежест и модерен външен вид.Оставете креативността си на свобода, за да съчетаете цветове и материали за създаването на вашият личен уют и красота! \_nПредлаганите мебели в сайта ни, са подходящо допълнение към всеки един кът на вашият дом. На никого не му е излишно да внесе стил в интериора си. \_nИзберете качествените продукти на Mebelisto.bg и ви гарантираме че ще бъдете удоволетворени от избора си. \_nПрепоръчваме ви когато разопаковате продуктите да не ползвате остри предмети, за да не нараните повърхностите или дамаските. Ако продуктите бъдат наранени, не подлежат на рекламация. \_n \_nПредупреждение: Вашият монитор може да не показва цветове, както са в действителност! \_n \_n\n() 152.00 BGN Скринове In Stock IRCITY3043


Намерете страхотни цени на AVIS Car Rental Коли под наем Офенбах | 100% автомобили! Вижте и резервирайте тук!\nAVIS под наем Офенбах\nAVIS in Офенбах\nAVIS е добре позната и популярна компания за отдаване на автомобили под наем, която работи в много страни и градове, включително и в Офенбах. Ако някога сте мислили за наемане на кола, докато пътувате, вероятно вече сте чували за тази компания. Колите под наем от AVIS Офенбах са чудесна възможност да наемете автомобил от всякакъв вид на достъпни цени. Освен това, AVIS се отличава с отличната си надеждност, разполага само с модерни автомобили, които редовно преминават през технически прегледи.\nКоли под наем от AVIS Car Rental в Офенбах бяха прегледани от 1000+ клиенти с оценка 7.5/10. Най-евтината кола от AVIS Car Rental в Офенбах е автомобилът Volkswagen Polo в клас Икономичен. Цената е само 23,46 щ.д. на ден.\nПовечето от нашите клиенти обикновено правят резервации на автомобили от клас Компактен при наем в Германия. Най-евтината кола от клас Компактен от AVIS Car Rental в Офенбах е предоставена от Volkswagen Golf за 25,57 щ.д. на ден.\nHertz Car Hire е компанията за коли под наем с най-висока оценка на клиентите в Офенбах, с рейтинг средна оценка от 8.3/10, въз основа на 1000+ клиентски отзиви. Най-евтиното превозно средство от Hertz Car Hire е Fiat 500 от клас Малък с наем от 29,45 щ.д. на ден.\nЩо се отнася до най-популярната група за коли под наем в Германия, която е Компактен, най-евтината кола от Hertz Car Hire в Офенбах е Opel Astra, на цена от 34,85 щ.д. на ден.\nНай-евтиният автомобил под наем в Офенбах е Skoda Citigo от Global-Rent-A-Car. Цената му е само 18,56 щ.д. на ден. Global-Rent-A-Car е прегледана от 2000+ клиенти с средна оценка от 7.4/10.\nАко търсите представителство на AVIS в Офенбах, първоначално може да е малко объркващо. Има много представителства на AVIS от които можете да наемете автомобил в Офенбах, но не всички от тях се намират в центъра на града. Ако изберете далечен офис, ще се наложи да преминете през целия град, за да стигнете до Вашата дестинация. В този случай Bocubo ще Ви помогне. Правим всичко възможно, за да можете да намерите най-близкото представителство за автомобил под наем на AVIS в Офенбах само с няколко клика.\nИнформация за AVIS в: Офенбах\nКоли под наем от AVIS Офенбах\nAVIS Офенбах предлага огромен избор от автомобили. Това е една от многото причини, поради които много хора избират AVIS като предпочитана компания за автомобили под наем в Офенбах. Автомобилният парк на компанията включва седани и хечбек модели, ванове, джипове, кабриолети и луксозни автомобили на различни популярни марки:\nТези и много други автомобили могат да бъдат наети от AVIS Офенбах. Всички автомобили са в добро състояние и се поддържат постоянно.\nАдрес: Otto Roehm Strasse 86, Darmstadt, 64293\nТелефон: 06151 971040\nДруга причина да изберете AVIS Офенбах е надеждността на тази компания. Компанията работи от много години и получава изключително положителни отзиви. Всички процеси в AVIS Офенбах са рационализирани, така че няма възможност за възникване на трудни ситуации. От момента на резервацията на автомобил до получаването на ключовете, всички етапи са прости и ясни. Избраната кола ще ви чака в офиса на AVIS Офенбах. Тук определено няма да срещнете ситуация, в която колата все още не е стигнала до представителство, или пък ви е предоставена грешната кола. Всичко работи като по часовник при AVIS Офенбах.\nАко на автомобила има незначителни драскотини, те се записват в договора. Следователно можете да бъдете сигурни, че когато върнете колата си, няма да бъдете таксувани за драскотини, за които нямате нищо общо. AVIS Офенбах уважава своите клиенти и се стреми да направи пътуването им възможно най-комфортно и релаксиращо.\nAVIS за коли под наем отдаване под наем наблизо Офенбах\nКак да изберем кола под наем при AVIS Офенбах\nИзборът на автомобил при AVIS в Офенбах е изключително лесен. За да направите правилния избор, първо разберете причините зад наемането на кола. Например, ако търсите евтина и удобна опция да стигнете от летището до центъра на града или да се разхождате из града с малко багаж, опциите хечбек или седан ще са най-подходящите за вас. За наемане на автомобил в Офенбах, AVIS предлага най-евтините опции в този клас. Освен това ще спестите много от гориво, тъй като колите от този клас са икономични и практички както за придвижване в града, така и извън него.\nАко пътуването Ви включва шофиране извън асфалтови пътища, SUV ще бъде добър избор. Трябва да се отбележи, че AVIS Офенбах предлага няколко превозни средства от този клас, когато става дума за автомобили под наем. Ако се интересувате от екстремни приключения и възнамерявате да се возите в горите, степите, прериите, една офроуд кола ще бъде чудесен вариант. AVIS Офенбах има много коли под наем на достъпни цени. Ако имате нужда не само от добра способност за смесено шофиране, но и от голям багажник, изберете комби.\nЗа да пътувате удобно с много пътници или да превозвате голямо количество багаж, наемете миниван. Избирайки AVIS като представител на автомобили под наем в Офенбах, имате възможност да наемете просторна кола, която да отговаря на всички Ваши нужди.\nAVIS в Международно Летище Франкфурт 15.13 км / 9.4 мил\nAVIS в Frankfurt Train Station Central Station 7.34 км / 4.56 мил\nAVIS в Frankfurt am Main 6.1 км / 3.79 мил\nAVIS в Дармщат 26.92 км / 16.73 мил\nAVIS в Висбаден 36.96 км / 22.96 мил\nAVIS в Майнц 37.14 км / 23.08 мил\nАвтомобили под наем от AVIS Офенбах с агрегатора на Bocubo\nАко търсите автомобил под наем от AVIS Офенбах, ние можем да Ви помогнем да намерите най-евтината и надеждна опция и най-близкия офис. Нашата услуга е създадена, за да Ви помогне бързо да намерите най-добрите автомобили за краткосрочен наем. С Bocubo можете да наемете кола само с няколко клика. Благодарение на Bocubo, наемането на автомобил от AVIS в Офенбах става още по-бързо и удобно.\nСлед няколко секунди ще видите всички оферти за коли под наем в Офенбах. Нашата услуга ще Ви покаже най-близките офиси за наем и най-евтините опции, предлагани от различни компании. Не е нужно да губите време да посещавате различни офиси за коли под наем и да говорите с мениджъри, за да научите за всички условия и цени. Вече направихме всичко това за Вас. Намирането на кола от AVIS в Офенбах с Bocubo е чудесна възможност да резервирате и наемете практично возило за броени минути.\nЗащо да използваме Bocubo за наемане на кола от AVIS в Офенбах?\nСравнете предложения за коли под наем от всички доставчици в Офенбах. Вземете евтини цени за AVIS на Коли под наем


Здравейте колеги, въпрос за напреднали, относно боеприпаси - Page 2 - Боеприпаси и релоyдинг - На Лов\nЗдравейте колеги, въпрос за напреднали, относно боеприпаси\nApril 29, 2013 in Боеприпаси и релоyдинг\n1. Моля за отговор, кой калибър?\n.....на 100м шибаната сайга хвърля еднакво барнаулския мек връх и сащия такъв на селера .....безкрайно доволен съм от руския облечен и полугол 308 твърдо 15см разлика в попаденията между облечения и разголения ......предстоят изпитания с 308 арсенал където цената под 1 лв .....а дано ама НАДАЛИ......\nВярно е, че в интернет пространството могат да се напишат и прочетат много глупости, но също така е вярно и, че може да се научи нещо, което те интересува. Трябва само да разбереш, кое е истина и кое измислица...\nОт повечето коментари в тази тема, разбирам, че основното изискване за избор на боеприпас е ниската цена. Това е несериозен аргумент, когато става въпрос за избор на боеприпас, с който ще се ходи на лов.\nНесериозно звучи и аргумента, че някой е изстрелял 1000 и повече патрони за тренировка на година. Не вярвам голяма част от пишещите да са изстреляли и половината на тези боеприпаси.\nМного ми е интересно да видя някой от тях, как стреля и каква група постига със 7.62X54R след като е гръмнал 20 и повече патрона...???\nТака е в интернет пространството, всеки си мисли, че е прав, според собствените си разбирания и критерии, но дали е така в действителност...???\nБоян Бенев, Иван Колев, Иво Околски and 2 others\n......когато нещо може да бъде повалено с прашка/не визирам Давид и Голиат/ безмислено и ненужно скъпо е да го стреляш със снаряд.\nР.А.Сте. and razrushitela\nВярно е, че в интернет пространството могат да се напишат и прочетат много глупости, но също така е вярно и, че може да се научи нещо, което те интересува. Трябва само да разбереш, кое е истина и кое измислица... ......................\nЕ сега нали си плащаме за да може да лъжем официално кат разтягаме ловни месали\nАз самия доста съм се чудил как успяват хората. Пресен пример от преди няколко дни. Сменях оптика и уточнявах заряди с различни крушуми. Та нагласил бях 100-на патрона. Оптиката стана от раз ама докато стигнах до половината ми писна. 2 патрона и голямо чакане да изстине цевта и така упорит като магаре 3 часа и нещо. Та нещата не са само до пари ами и до много свободно време. А двете не са никак съвместими по дяволите щото ако имаш едното другото липсва.\nА като започна за групите намирват се и то доста добри в тоя калибър. Но то не е само до група защото говорим и за патрони които ще се ползват и за лов. Група добра но нямат скорост и за останалото от разбиращите ясно.\nИ точно с едни такива които не ставаха Реших да си направя един експеримент бърза серия. До 4-5 горе долу добре. Но от там на горе почна да ги рови пред мишената. Цевта дето се казва увисна кат заешка п..а. Думнах още 5-6 и прекратих експеримента от опасност за здравословни проблеми а и да не говорим че затварянето си искаше цяла гимнастика за да не си изгориш пръстите. И после 20 мин. висене докато мога да я прибера в калъфа.\nТа как успяват хората с такива постижение си е загадка и за мен да не говорим че пусти цеви при толкова пукотевица трябва и да се сменят с нови.\nКолега, за някои може да звучи несериозно, но за мен си е реалност. Вероятно аз съм от малкото хора които не трошат пари за алкохол, цигари и чужди жени / да го пиша така за да не звучи цинично/. При мен парите от фонд "и аз съм човек" отиват за патрони. Така че имам достатъчно пари за да си позволя наистина МНОГО патрони. Относно второто, нека малко позахладнее и ще отделя малко време да направя експеримент - ще гръмна 20 бързи изстрела и после ще стрелям за група. И непременно ще постна снимки от резултата.\nАааа.. не тъй направи го ама в жегата.\nИ в жегата бих го направил, ама от топлото патроните много вдигат дулното налягане и рита като кон. Миналата година юли месец ходих да стрелям, повече за кеф от колкото за тренировка, че и малко се по-отнесох. Всичко беше хубаво, ама после две седмици рамото ми беше синьо като патладжан. За това ще си спестя този момент.\nАз се усетих с едни барнаулски 13гр. та чак и на скулата получих синявица.Съжалявам че затрих гилзите за да снимам капсите но си имаше явни наченки на високи налягане. Но въпреки това изчаках малко да поизстине цевта и направих серията но зарядите ми бяха с 0.1гр по ниски.\nОсновно в това се изразява ''кефа'' и ''ефекта'' от стрелбата с този боеприпас...\nА недей така можем много да по спорим на темата кое е по добро. Лично до сега не намирам разлика единствено в + за по лесната екстракция на рандовата гилза при чупещите се оръжия.\nМежду другото ползвах крушуми на размер .308 и барута със същите заряди в които би трябвало да е за 30-06 само в случая гилзата е различна. Ще ми обясниш каква ли щеше да бъде разликата ако беше ако бяха снарядени в друг калибър със същите материали. Едва ли ''кефа'' и ''ефекта'' ще са по различни пък ако искаш може и да пробваме и да сравним.\nEdited September 3, 2013 by lov\nЗдравейте колеги, знам че малко ще ви поразсърдя но ще ви репликирам.Говорите за това какви подготовки правите за прострелване на оръжията.Говорите за неща като ,че ли ще стреляте на километри разстояния,в такъв случай температурата на въздуха трябва да е 15 градуса,температурата на барутният заряд също,атмосферното налягане 750мм/см2,височината ви на огневата позиция ом надморско равнище и при пълно безветрие(в противен случай вятърът се разлага на надлъжна и странична съставяща) има и още.В края на краищата с карабините се стреля в повечето случаи по бягащи животни на дистанции 100-200м(при гонка),много рядко на по-големи дистанции в дивечови стопанства.Моето лично мнение е че не пушката си избира боеприпаса а ловецът трябва да се научи да борави с оръжието си така,че да не зависи от боеприпасите.Само да добавя,че пропуснах при стрелба под 15 градуса първият изстрел се нарича ,,прогревен" и не се отчита.И така ,,Наслука" на всички през новият сезон и нека да се похвалим с повече точни попадения.\njorkov and nqkoiotnqkade\nАйде аз не съм от разсърдените ама ще ти направя една дуплика като викат там у парламенто. Та имаш няколко вида барутец имаш и няколко вида крушумчета и трябва да си стъкнеш нещата. Не е като на масуря каквото и да им сложиш до 30-40 метра пак хвърля. Но явно не си в час че да знаеш че от партида до партида барутеца се различава.Допълнително всяка цев си харесва различно крушумче. А и там партидките са различни. Говориш за лов до 100-150 метра нарочно не турям 200 щото си имам и друго на ум / на повечето хора много им е сбъркан далекомера особено след неуспешна стрелба/ не споря това е реалното за теб но има и дето излизат на хищник и стрелят на два пъти повече разстояние ей така за кеф. А има и такива дето им харесва да си пукат и по хартия.\nИ това дето го обясняваш, че не карабината избира патрона а ловеца го забрави веднъж за винаги и не подлъгвай останалите дето сега прохождат.\nА и да попитам с така наречения от тебе ,,прогревен" истрел ка се процедира. Като ми излезе животното ще му кажа да спре и да почака че да си прогрея карабината и чак тогава да го премеря ли?\nГледам отстрани и си мълча,защото нямам нарезно,нито пък абер и понятие от него,но мисля е на път да се роди безсмислен спор,поради факта,че или Чочо не можа да се изрази или остана неразбран.\nКато бях в казармата и на стрелби се стреляше с 2 автомата,на които се изреждаше цялата рота.Нали знаете ,гръдни фигури на Н-та метри(няма да визирам разстояния),картечар,цяла фигура и т.н. Войниците стрелят,кой уцелил ,кой не уцелил,но когато старшината грабна калашника правеше гръдната фигура на салата с толкова прегрелия калашник,че се налагаше да държи полуложата с войнишка шапка за да не си изгори ръцете....\nКогато някой войник запиташе как го умее това,то човека отговаряше,че е изстрелял един вагон с патрони.\nЧудя се дали е чакал цевта да изстине или се е стремял към съвършенство за постигане на групи?\nИстината е,че да се стреля по прасе е все едно да се целиш във варел ,който не е по малък от една гръдна фигура...\nДа,тук стремящите се към съвършенство са единици и се броят на пръсти. В същото време половината форум обсъжда сложни балистични експерименти и тънкости и когато някой се опита да върне пишущите в реалността то бива критикуван....\nПП. Поста ми не цели да критикува..\nМн слука на всички!\ndon miron, Иван Колев, dency and 1 other\nKогато писах по-горе имах предвид идеалните условия за стрелба които никога няма да имаме.Професията ми беше такава,че трябваше да се занимавам с това за което съм писал когато писах,че има още там влиза и поправка за партията на барутният заряд.Прав е Бисер,че не всички ще ме разберат,не искам да обиждам никого.Ако съм засегнал някого моля за извинение.Все пак основното е доброто владеене оръжието.А въпросът за прогревният изстрел се прави когато на спокойствие се определят поправките.\nИмай в предвид че не съм от обидчивите ни най-малко. Даже провокатора в случая бях аз тъй че не е нужно да се извиняваш.\nВероятно ще се съгласиш че работата с добрата стрелба става с много стрелба. А дали условията ще са идеални или не това е друг въпрос. Отклоних ме се от темата че с тоя калибър не можело да се стреля прецизно а още повече и след една серия. Ами не може, но не може и с всяко друго оръжие елементарни закони на физиката. Виж на Биско бидоня ще го уцелим ама не е това целта на занятието.\nТа за подробностите - едва ли ако с някой от другите обсъждани калибри "кефа" и "ефекта" при 100 - 120 поредни изстрела и темперарура около 36 градуса, ще са по-различни...... всъщност има разлка - при "този" боеприпас за 100 изстрела се бръквам само с 56лв. При другите, някой който ги има олеква поне 180 - 200лв. Тук вече външната температура няма значение. Както и да е, всеки плаща различна цена за кефа.\nТемата е добра.\nОт гледна точка на универсалноста при наши условия .308 е добър боеприпас.Става за сърна,прасе,елен,коза.Богат избор на различни типове проектил.\nДругите два идват малко по-големички.То зависи и от цената на оръжието,цената на боеприпаса,както и от интезивноста на използването.\nАма то, кеф цена има ли?\nЗдравейте колеги не мога да разбера за какъв кеф и цени спорите въпроса е поставен избор на калибър ипредставяне при стрелба по едър дивеч потвърждавам единствения недостатък на 7.62-54 е нямащия избор на карабини в този калибър даже в ръководствата за снарядяване го пропускат или го дават с 5-6 вида барут докато за 308 и 30-06 са 20-30 вида .За това много колеги не го харесват но като почнеш да си правиш сам патроните възможностите стават други а за поредна стрелба от 20 изстрела и тогава да правиш група мисля че несериозно и го приемам като шега.\nколега и аз съм твърдо за 7,62х54 от 2000 г ловувам с този калибър имам и 3006 от миналата г.но патроните за 3006 са около 3 лв+- за 7,62 по малък избор бг арсенал ги ДОразвалиха основно силер белот .проблема го реших като се научих на релоудинг. сам решаваш\nЗа да проверя куршумите Сиера 180гр направих няколко патрона с три вида барут и нарочно отидох в 2ч.следобед температура 34гр. на сянка изстрелях общо 10 патрона и с 150гр куршуми нито групата се увеличи нито имаше признаци за високо налягане зарядите са максимални за калибъра които ползвам зимно време така че стреляйте си спокойно с Мазалатите без да се притеснявате за нищо.Поздрави и наслука за предстоящия лов.\nЛРД:ЛРД Елен, гр. Кюстендил\nOn 28/07/2013 at 10:26 AM, old_hunter said:\nДори да допуснем, че някому би минало през ум да го прави - истината е точно обратната - 308 Win може да влезе в патрониик за 7.62х54R, докато обратния вариант е невъзможен....\nНе се зле да четеш преди да пишеш! Къде видя да се пише за 7,62х54R?!? Ето какво е писал колегата: "...Пушка .308 може да стреля и с 7.62х51 oбратното не move."


Народни рецепти от варикозни вени\nЛечението на варикозни вени по краката с народни средства е обичайна практика, която се използва като спомагателна терапия. Алтернативната медицина е истинска складова база от всякакъв вид тинктури и мехлеми, направени на базата на естествени съставки. Въпреки това, преди да прилагате нарочни рецепти от варикозни вени, трябва да потърсите съвет от лекар, тъй като някои рецепти за мехлем могат да имат противоположен ефект на напредналите етапи.\nНе е необходимо рецепти от традиционната медицина от варикозни вени да бъдат разглеждани като единственият начин да се отървете от това заболяване, тъй като използването на нетрадиционни предписания е по-скоро спомагателна терапия за основното лечение. Опитите за лекуване на разширени вени само чрез традиционната медицина могат да доведат до влошаване на ситуацията.\nВсички рецепти съдържат изключително естествени съставки, сред които често се използват оцет, сода, както и различни билки и растителни добавки. Прилагайте всеки продукт в стриктни съотношения, посочени в предписанията, след консултация с лекар предварително.\nТемата на днешния ни разговор е лечението на варикозни вени с народни средства.\nЗа да се отървете от разширените вени или да предотвратите развитието на болестта, трябва да разпознаете симптомите на това заболяване във времето.\nЗа да се помогне на болните крака, народните рецепти за лечение на разширени вени могат. Практиката на традиционните лечители доказва, че дори най-простите рецепти имат много добър лечебен ефект, на нивото на скъпите модерни фармацевтични препарати.\nНашият редовен читател, Елена, ни разказа за едно чудо предписание за мехлем от варикозни вени, което й помогна да се възстанови от болестта и да избегне операция. Ние даваме тази рецепта за нашите читатели.\nНаркотици за наркотици от варикозни вени\nСвинска свинска мас - 1 супена лъжица;\nВишневски мехлеми и ихтиол маз - всяка 1 супена лъжица;\nТечен сапун за пране - 1 супена лъжица;\nВсички съставки за готвене, се смесват в малка тенджера и се поставят на малък огън.\nЗагрейте сместа, при постоянно разбъркване, на малък огън и се заври. Но за варене не е необходимо.\nВеднага след като сместа достигне кипене, веднага извадете тенджерата от огъня и охладете мазта.\nПодготвен маз, болнераме и обвиваме с чиста кърпа, но не стегнати.\nС тази превръзка трябва да минете през целия ден и след това да я оставите за нощта.\nСутринта налагаме нова превръзка с нова доза мехлем.\nПроцедурите за лечение, докато мехлемът, който сте приготвили, няма да свършат.\nПредставям на вашето внимание някои прости и ефективни рецепти за разширени вени, които ще помогнат за справяне с болестта.\nСлед ваната, масажирайте кожата на краката с масло от лук и я разтривайте в кожата. Маслото трябва да се приготви предварително.\nКак да готвя лук масло\nБилки спори, аромат на ухание и равнец - 30 грама.\nЗа да подготвите това:\nТя трябва да бъде 15 грама кестенови цветя или 10 грама плодове, взети от зелената обвивка\nНатрошете плодовете или цветята, налейте 100 милилитра водка.\nСложихме на тъмно място и настояваме една седмица при стайна температура.\nПриготвената тинктура трябва да отнеме около 30 капки, преди хранене, три пъти на ден. Процесът на лечение е 1 месец.\nСлед това правим почивка в продължение на две седмици и, ако е необходимо, повторете курса.\nВзимаме 30 грама бял равнец и 50 грама трева трева, конуси от хмел и листа от леска\nВсички треви са напълно смачкани и смесени.\nВземете приготвената колекция от 2 супени лъжици и напълнете пода с литър вряла вода.\nНие настояваме 30 минути и филтрираме.\nВливане на коприва с двулицеви\nПомага при варикозна инфузия от коприва.\nЗа да го подготвите, трябва да предприемете:\n2 супени лъжици нарязани листа от коприва.\nИзлейте пода с един литър вряла вода, след като настоявате за един час.\nКомпреси от разширени вени\nПредписване на компрес №1\nда смажем мъжка трева - 1 супена лъжица нарязани билки;\nдобавете кисело мляко на половин чаша - цялата смес.\nПолучената маса се налага върху вените на пациента под формата на компрес. Сменете компресите на свежи на всеки 2 часа.\nПредписване на компрес №2\nсварете половин чаша заквасена сметана, събирайте маслото в стъклен буркан, който се е излегнал на повърхността;\nдобавете към него алкохол 1 супена лъжица и половин чаша черен ряпа сок;\nразбъркайте добре, покрийте го с капак и го оставете за един ден.\nПреди лягане смазване на получената емулсия заболели краката, покрийте с компрес хартия, млъкни топъл вълнен плат и да заспи.\nИзвършваме лечението всяка вечер за 4 месеца.\nОбработка на плодове\nМетодът на елиминиране на варикозни плодове. Курсът на лечение с плодове е 6 дни.\nИзвършвайте плодова обработка всяка първа седмица на пролетта, лятото и есента.\nПо това време, трябва да ядете разнообразие от пресни плодове и плодове, докато другата храна не яде - можете да ядете само плодове.\nЗа 6 дни трябва да ядете 9 килограма различни плодове. По време на лечението всеки ден трябва да пие не повече от 1 - 2 чаши вода.\nТерапевтична гимнастика от разширени вени\nТрадиционните рецепти за лечение на разширени вени трябва да се използват в комбинация с физиотерапия, след което резултатът ще бъде много по-добре и възстановяването ще дойде по-бързо. Препоръчително зареждане за разширени вени.\nПомнете здравословно и правилно хранене, разходки на чист въздух и положително емоционално отношение.\nНе всеки има представа кое лекарство за разширени вени по краката най-добре помага. Тази болест се проявява предимно в женската половина на населението.


декември 2015 | Всичко за вашите врати - информация, съвети и предложения\nКакво представлява блиндираната врата?\nАко искате жилището ви да е напълно защитено, ще трябва да монтирате блиндирана врата на входа. Всички знаят, че тези врати осигуряват максимална безопасност за дома, но знаем ли как са структурирани и какво представляват те? Повечето хора ги мислят\nmartin 23.12.2015 Блиндирани врати Няма коментари Прочети още\nОсновно предимство на този материал е трайността. Дървените врати не могат да издържат при подобни екстремни температурни влияния или във влага. Алуминият е неутрален метал, който е изключително устойчив при всякакви условия, дори и при рязка промяна на температурата. Ето\nmartin 16.12.2015 Врати за баня Няма коментари Прочети още\nСлед като сте стигнали до избора на входната врата, значи ремонта е към своя край. Въоръжете се с време и търпение и започнете с обиколките из търговските вериги. Има огромно разнообразие на модели, производители, дизайн. Затова ще вие трудно да\nmartin 16.12.2015 Блиндирани врати Няма коментари Прочети още\nБлиндираните врати са чудесен вариант за защита на дома и офиса. Днес се продават много разнообразни модели, които могат да задоволят изискванията и на най-критичните клиенти. Но за разлика от скъпите модели в миналото, съвременните блиндирани врати са с високо\nmartin 09.12.2015 Блиндирани врати Няма коментари Прочети още\nДа изберем ли блиндирана врата, произведена в Турция?\nОсновната цел на всеки, който си избира входна врата, е да направи така, че да опази дома и семейството си от нежелани посегателства. Всеки един от нас се старае да се сдобие с качествена и сигурна врата. Затова вратата, към\nmartin 02.12.2015 Блиндирани врати Няма коментари Прочети още\nПостепенно, с наближаване на зимното студено времe, хората отделят по-голяма част в мислите си, за това как качествено да отопляват своя дом, като същевременно с това да помогнат и за по-добрата шумоизолация. Повечето хора в крайна сметка достигат до заключението,\nmartin 01.12.2015 Входни врати Няма коментари Прочети още


По какво да познаем слънчевата алергия | ITS | Здравен Портал\nИдва лято…. слънцето все по – често започва да се появява на хоризонта и то не само за да освети денят ни…!\nНеговите лъчи достигат до кожата ни и ако не сме подготвени и не сме предприели необходимите мерки, това би довело до сериозни проблеми.\nАко си мислите, че е рано за слънцезащитни кремове…. то определено грешите…!\nКакво представлява полиморфната светлинна ерупция?\nСлънчевата алергия се среща при една пета от населението по света. Наричат я още „полиморфна светлинна ерупция” (PLE). Тя се появява по видими части на тялото или тези, които са най-изложени на вредните слънчеви лъчи, например ръцете, лицето, гръдния кош. Засяга повече млади жени, отколкото мъже.\nНякои хора се раждат по наследство с по-светла кожа и са по-предразположени към развитие на слънчева алергия. Затова при едни тя протича по-леко и не изисква по-сериозно лечение, докато при други положението е различно и се налага терапия с медикаменти.\nПървите алергии по кожата, причинени от слънчевите лъчи, се появяват през пролетта. До този момент тялото ни е било покрито с дрехи и по-голямата част от него не е имала пряк досег с тях. Затова лекарите препоръчват на хората с по-бяла кожа да излагат постепенно тялото си на слънце до настъпването на лятото. По този начин то ще привикне към UV лъчите.\nСимптоми на полиморфната светлинна ерупция\nПървите симптоми на най-честата форма на слънчева алергия не се появяват веднага, а поне след два дни от излагането на слънце. Това са лек обрив, зачервяване, дразнене и сърбеж, пъпки или малки подутини, пълни с вода. Най-често са засегнати ръцете и гръдни кош, а по-рядко и лицето. Могат да се получат и рани, ако увредата е по-голяма.\nПолиморфната светлинна ерупция може да се излекува по няколко начина. Първо, за да се появява много по-рядко, трябва да ползваме подходящ за нашия тип кожа слънцезащитен крем. Хората с по-бяла кожа трябва да ползват поне такъв с фактор 30. Носенето на шапка, по-светли дрехи, които не привлизат слънцето, както и ограничаване на излагането на слънце между 11 и 15 часа, също спомагат за здравето ни, защото намаляват риска от развитие на рак на кожата.


Акция "Патриотична тетрадка" в първия учебен ден във Варна - Новини\nпубликувано на 15.09.18 в 15:30\nПо традиция ВМРО Варна ще проведе акция "Патриотична тетрадка".\nВ първия учебен ден - 17 септември, първолаците ще могат да си вземат патриотични тетрадки от 12:30ч. на площад "Севастопол" пред хотел "Черно Море".\nУчебните пособия с ликове на български национални герои ще бъдат раздавани безплатно на учениците.\nРадио Варна Новини акция ВМРО-ВАРНА Патриотична тетрадка първолаци


Транспортни услуги и товарни превози София в Транспортни, хамалски в гр. София - ID14643808 — Bazar.bg\nТранспортни услуги и товарни превози София\nгр. София, Гео Милев Публикувана/обновена вчера в 16:20 ч.\nТранспортни и хамалски услуги за София и страната! Превоз на мебели и багаж, товарни превози на палетни стоки, преместване на жилища, офиси, обзавеждане, оборудване, транспорт на строителни материали. Товарен транспорт със закрит бус с размерия на товарното помещение: дължина 3,70м., височина 1,90м., широчина 1,90м. обем 13 куб.м. и закрит камион с дължина 4,2м., височина 2,25м., широчина 2,20м. Транспорт до всички населени места в България и Европа. Цена за града от 30 лв., извън града цената е взависимост от разстоянието, обема и тежестта на товара. Транспорт до Австрия, Чехия и Германия.\nПътна помощ,транспорт София от 30лв. 30 лв\nОбемен Бус до 2 т. ЦЕНИ 30-50лв. 30 лв\nТранспортни услуги с бус и самосвал 30 лв\nТагове: транспортни услуги транспортни услуги товарни транспортни услуги пазарджик транспортни фирми\nВ Bazar.BG от 21 октомври 2012


Разлика между алгебра и тригонометрия | 2020\nАлгебра срещу тригонометрия\nАлгебрата и тригонометрията са част от семейството на математиката. И двамата имат различни области на загриженост при решаване на проблеми, но са много важни сами по себе си едновременно. Днес алгебрата и тригонометрията се преподават в училищата като основно изискване за математика на по-високо ниво по-късно.\nДнес са признати пет клона на математиката, а именно: основи, анализ, геометрия, приложна математика и алгебра. Алгебра е отрасълът на математиката, който се занимава с отношенията между термини, полиноми, уравнения или алгебраични структури и конструкцията и концепциите, които произтичат от тях. Разбирането на алгебра изисква изучаване на елементарна алгебра, където тя въвежда променливи, обикновено представени с букви x и y, които съответстват на „неизвестни“ числа. Връзката на променливите се изразява чрез формулирането на уравнения.\nВ по-широк смисъл тригонометрията е изучаване на триъгълници и връзките между техните страни и ъглите между страните. Тя е по-напреднала от алгебрата, тъй като използва тези знания в алгебрата, преди да я научи. Тригонометрията се занимава с по-сложни формули. Но колкото и сложни да са тези формули, тригонометрията се оказва полезна за архитектурата, науката, астрономията, навигацията и много повече, тъй като има приложения както в чистата математика, така и в приложната наука.\nАлгебрата и тригонометрията се занимават с различни области на математиката, така че това по принцип ги прави независимо отделни един от друг. Вярно е, че човек не може да разбере тригонометрията, ако не знае алгебра, което прави алгебрата предпоставка за тригонометрията. Алгебрата се занимава с познаването на стойността на неизвестни променливи и функционални връзки, докато тригонометрията се докосва до триъгълници, страни и ъгли и връзката между тях. Алгебрата е повече на полиномни уравнения, x и y, докато тригонометрията повече на синус, косинус, тангента и градуси. Тригонометрията е много по-сложна от алгебрата, но алгебрата има приложение в ежедневието си, било то изчисляване на разстоянието от точка до друга или определяне на обема на млякото в контейнер за мляко. Тригонометрията има много повече ръце в различни отрасли на науката и технологиите, като прави принос в различни области за бъдещо развитие.\nИма причини, поради които алгебра и тригонометрия се преподават в училищата, защото без дори да го осъзнаваме, ние всъщност участваме в решаването на проблеми и свидетели на събития, които използват и двете.\nправилен начин за полагане на фон дьо тенБруклин / Харлем срещу Юга ....... рап битка?Съдът е на сесия - Дело 02 - на Общинския съд по футболна секция ... K-Patel срещу Кити?sun conure срещу неделязамазка срещу мазилкаsaprotroph vs detritivoreръководство за размер на планински велосипед за жениАмерика е по-евтина от Великобритания\nРазлика между дизелови двигатели и бензинови двигателиРазлика между червена панда и гигантска пандаРазлика между пощенски код и пощенски кодРазлика между In-Situ и Ex-Situ опазванеРазлика между LAN и WANРазлика между праз и скалиониРазлика между Samsung Galaxy Tab 10.1 (P7100) и Apple iPad 2Разлика между пълно и двойно легло


Цирк! Новата Мис Плеймейт Нора Недкова припадна пияна на талпа в ресторант (Всичко за резила)\nНачало БГ Клюки Цирк! Новата Мис Плеймейт Нора Недкова припадна пияна на талпа в ресторант (Всичко за резила)\nМис Плеймейт Нора Недкова редовно прекалява с чашките\nМис Плеймейт Нора Недкова падна в ресторант, пияна до козирката\nНовата Мис Плеймейт Нора Недкова изглежда има сериозни проблеми с алкохола. Блондинката нямала никаква мяра в пиенето и редовно изпадала в конфузни ситуации заради това, издават нейни близки.\nМалко преди Коледните празници сексапилното миньонче отишло в известна столична кръчма с приятели. Нора обръщала чаша след чаша от което гледката ставала все по-комична. Девойката видимо се напила. Дори в един момент паднала на земята.\n„Да, пие ми се и пия. Кво ме гледате? И да мислите, че съм алкохоличка не ми пука“, казала Нора на ошашавените клиенти.\nОчаквано, преди 5-6 години, докато е живяла със семейството си, Нора е изглеждала коренно различно и дори е неразпознаваема. Тя е с няколко килограма отгоре, малки, тънки устни, малък бюст и доста по-голям нос. Днес, благодарение на пластичната хирургия, тези недостатъци са премахнати и новата Мис Плеймейт е самото съвършенство. Или поне така смята тя, предават от hotarena.net.\nЕтикети: new, Мис Плеймейт, мис плеймейт 2017, мис плеймейт 2017 нора недкова, нора недкова


"Доброто няма да умре" - за една Малка къща с много надежда - Вдъхновените | Vesti.bg\n"Доброто няма да умре" - за една Малка къща с много надежда\n13 август 2019, 06:00, oбновена в 10:14\nКъща, в която децата получават грижа\nК ато експресен влак премина и днешният ден. Както винаги той спря на всяка гара по разписание, точно навреме. Слязоха на перона мъже и жени с обемистите си багажи. На тяхно място се качиха новите пътници и удобно се настаниха в купетата. Извадиха закуски, вестници и книги и започнаха опознавателни разговори.\nМногопластови човешки съдби и истории. Влакът бавно потегля и продължава целта си – напред към следващата гара.\nАз седя в ъгъла на купе № 6 и оглеждам съседите си.\nНормално е да ги проучвам, та това са моите мисли, с които заедно пътуваме във влака. Една ведра, лъчезарна жена, облечена с рокля на цветя, ми се усмихва без причина и ме кара да се чувствам приятно. До прозореца един чичо с мустаци е скръстил ръце пред себе си и гледа сърдито.\nСтава ми тъжно, че е нещастен и затворен. Две бъбриви приятелки не спират да говорят бързо и шумно, а малко момиченце дърпа полата на баба си и крещи. В главата ми настава какафония. Не е лесно да контролираш всичките си мисли и чувства, подсещам се аз. Но можеш да се сприятелиш с някои от тях.\nДнес аз искам да говоря най-вече с жената с роклята на цветя. Тя е от онази особена порода хора, които носят слънце в косите си. Ведра, позитивна и усмихната, тя вярва, че доброто няма да умре докато има хора със светли и добри сърца. Докато пътувахме заедно до гара „Добра Надежда“ тя ми разказа една история. История за надеждата и грижата, история за бъдещето и вярата в добрия изход. Тиха уличка, къщи с дворове, лято. Приближаваме нашата крайна цел – „Малката къща“.\nДворче, дървета и цветя. На входа ни посреща усмихнато момиченце на годинка и половина, хванато за ръчичка от симпатична млада дама, която може да е негова майка. С толкова любов държи тя момиченцето и му говори, че почти виждам прилика между двете.\nНо истината е, че това момиченце е изоставено от родителите си и „Малката къща“ сега е негов втори дом. Тук живеят още 6 дечица. За трите най-малки бебета „Малката къща“ е тяхното първо „у дома”. Те все още са заети основно с гушкане, папкане и спинкане, но вече раздават първите си усмивки и търсят внимание.\nВсички обаче са различни. Малката Петя, например, много трудно свиква с шумната компания в „Малката къща“. Тя е много специално и чувствително момиченце. Като всяко малко дете и тя е зависима от нуждата да получава безусловна любов всеки ден. Една друга зависимост преди година я разделя от нейната майка. Скоро Петя ще духне своята първа свещичка и ще стъпи по-уверено на крачетата си. А след време ще търси отговори.\nДвете къщи на Фондация „Надежда за малките“ са домове за дечица лишени от родителска грижа между 0 и 3 години.\nФеите от Фондацията се грижат за мъниците денонощно с много любов и внимание. Колкото и да е трудно да бъде заместена семейната среда, за дечицата е изключително важно да започнат живота си в добри условия и да им бъде даден равен шанс!\nГрижа за малките с любов и надежда, подкрепа за големите с приемане и разбиране, за да има отново радост у дома!\nОсвен добрата среда и индивидуалната грижа, специалистите от Фондация „Надежда за малките“ консултират родителите с търпение и професионализъм, за да могат те да преодолеят личните си проблеми и да приемат отново децата си с обич.\nАко това не се случи, то следващата цел е осиновяване. Над 80 % от дечицата, отгледани тук от бебета са осиновени и са намерили постоянен дом и грижа от приемни родители.\nДамата с рокля на цветя ми разказа и за всички прекрасни хора, които доброволно идват да помагат в „Малката къща“. Те хранят дечицата, гушкат ги, играят с тях. Появяват се и хора, които даряват храна, памперси или дават труда си, за да помогнат на мъниците да се чувстват добре.\n„Защото доброто няма да умре, докато има хора със светли и добри сърца!“, ми каза дамата с рокля на цветя и се загледа от прозореца на влака в бързо сменящия се пейзаж. Защото всичко отминава, и добро и лошо, но остава вярата, че ако си помагаме, ако сме добри и състрадателни, то светът може да ни даде втори шанс! Така както са получили втори шанс дечицата от „Малката къща“ в големия град.\nВлакът пристигна на гара „Добра надежда“ и настана суматоха. Всеки от пътниците тръгна по пътя си, но аз дълго мислих за жената с рокля на цветя. Защото знам, че благодарение на хора като нея има надежда за малките…


Президентска гротеска или защо десните няма да гласуват за марионетка на Кремъл\nД-р Панайот Ляков, http://www.faktor.bg\nПървите участници – деца на княз Потьомкин и синове на лейтенант Шмидт\nДесният кандидат – пародиен или обединяващ\nМодерното ОФ – ляво-носталгично и патриотично\nБедното президентско войнство препуска в хаос сред фалшиви декори и още не знае дали ще го пуснат в главните роли. Засега се появяват само сюрреалистични герои от две категории. Деца на княз Потьомкин като Татяна Д,Арк – Татяна Дончева, която се опитва да вдигне „потьомкински” обединен фронт (на леви и десни) срещу мафията, „забравила”, че този олигархично-мафиотски модел (ОММ) е ляво творение, посткомунистически рецидив, на който тя е свидна рожба още от времето на първия „Кой” - Илия Павлов. Явяват се и синове на лейтенант Шмидт* – извадени от паноптикум политически мърши като агентът на ДС Жорж, но без Шуши, или ” многострадалният” Стефан Софиянски, заедно с вожда на идиотите, първи консерватори, обявили старта на новия проект „Път за никъде”. Тези и подобни участници превръщат президентската надпревара в гротеска. Но къде в тази неразбория се разполага управляващата партия ГЕРБ?\nИстината е, че след очаквания отказ на Росен Плевнелиев за втори мандат ГЕРБ няма утвърден кандидат. Това показват празните приказки, нелогичните изявления, недомлъвките и мълчанието. Каква е причината дясна европейска партия да подценява президентската институция и избирателите? Защото подозрително и пълно пренебрежение е да сервираш кандидат в последния момент и да насилиш вота на своите поддръжници. ГЕРБ не осъзнава, че този механизъм на автоматична подкрепа едва ли винаги работи безотказно. Първо, защото партията вече е превалила билото, слиза надолу и не се радва на предишната мощна поддръжка. И второ, без подкрепата на автентичните десни избиратели ГЕРБ не може да спечели тези избори. Но те могат да бъдат привлечени от\nкандидат с европейски профил и категорична дясна ориентация,\nно не и от провинциална лелка, горда с членството си в БКП. Пародиен кандидат няма никакъв шанс и е време в управляващата партия да се отърсят от самозаблуждението на сигурен победител. С тази илюзия те не осъзнават, че загубата на президентския пост ще предизвика верижна катастрофа – сриване на подкрепата, извънредни парламентарни избори и загуба на изпълнителната власт.\nНо какво пречи на ГЕРБ да излъчи безспорно десен кандидат с европейски профил - партията разполага с такива доказани личности. Например евродепутатът Андрей Ковачев - млад, с интелигентно излъчване, доктор на науките, владеещ пет езика, от 2009 е в Европейския парламент. Ковачев е зам.-председател на Комисията по външни работи и член на подкомисията по сигурност и отбрана, както и на Делегацията за връзки със САЩ. За десните му убеждения можем да съдим само по един факт – на 17 ноември 2010 г . д-р Андрей Ковачев организира първата от срещите –конференции в Европейския парламент на тема „Изстраданата европейска мечта на България 1944 – 1989 г.” , на която присъстваха президентът на ЕП Йежи Бузек, президентът на ЕНП Жозеф Дол, д-р Ханс-Герт Пьотеринг – председател на фондация „Конрад Аденауер” и други видни европейски политици. Последната конференция бе проведена през 2015 г.\nС профила и излъчването на европейски политик и с тази политическа биография\nАндрей Ковачев би привлякъл гласове\nот целия десен спектър, както и млади образовани избиратели, които не гласуват по принцип, тъй като не одобряват предлаганите им ерзацкандидати. Избран за президент той би се чувствал навсякъде в Европа като у дома си. Защо ГЕРБ не издига такъв силен десен кандидат? Вероятно искат да предложат личност, която да се хареса и на свързаните с Русия. Несериозно е, ако в тази партия се боят от сянката на Путин. Пак ще повторя, няма такъв филм – с кандидат, удобен и благословен от Русия, изборите ще бъдат изгубени. Десните и умерените избиратели няма да гласуват за марионетка на Кремъл. Ако си десен, не можеш да дружиш и умилкваш със свързани с посткомунистическа диктатура, която на всичкото отгоре воюва срещу твоята общност - ЕС. Такава опция има само в приказния свят на джедаите, където е партията АБВ. Формацията на Първанов стои гордо на руска стража. Затова е програмирана – като руска пета колона - да саботира и проваля реформирането на България и раздалечаването й с европейския съюз. Ако ГЕРБ влезе в същата роля и не осъзнае абсурдността на кандидат –хермафродит, ще бере ядове на президентските избори. Да не забравяме съдбата на НДСВ.\nУчастието на десен кандидат от Реформаторския блок, с очертания профил би пришпорило ГЕРБ да заеме категорична европейска позиция. Участието на двама десни кандидати ще увеличи активността на избирателите като първият тур ще играе ролята на предварителни избори, а на втория всички ще гласуваме за десния фаворит, за\nда победим левите\nХаосът вляво също бушува с пълна сила. БСП прави вътрешен референдум, но в него няма имена, тоест не се обсъждат кандидати и това значително го олекотява. Пак ръководството или олигархичните лобита ще извадят от ръкава си надпартиен и силен ляв кандидат, тоест безпартиен комунист – патриот. В предварителната листа има поне пет-шест кандидати за славата, но никой от тях не е победител. Няма такава митична фигура, която да преодолее слабостта на БСП с разпадащи се, демотивирани организации и старческа членска маса (Е, ако беше жив другарят Живков, щеше да е друго). Антагонизмът между партията майка и отцепническата АБВ няма да позволи да имат общ кандидат. АБВ не разполага с друга алтернатива освен Ивайло Калфин, чиято кандидатура е пробита отвсякъде.\nБитката на президентските избори ще бъде между десен европейски политик и ляв псевдопатриот, чиято любов към България минава през Русия. Надеждата на левите е, че на втория тур срещу десния кандидат освен мутантите от БСП ще застане мощен единен фронт - модерно ОФ, включващо останките от „Атака”, споменът за ВМРО с охранения агент „Иван” и реалната, но малка патриотична сила на Валери Симеонов. Ако десният кандидат е автентичен, в тази надежда няма шанс за победа.\n*Лейтенант Пьотр Шмидт е флотски офицер, който участва в бунта на крайцера “Очаков” при народните протести през 1905 г. в царска Русия. Той оглавява бунта на матросите и се превръща в един от революционните герои. Съден от военен съд и разстрелян през 1906 г. След установяване на болшевишката власт из страната плъзват самозванци, които се представят за „синове” на лейтенант Шмидт и просят помощи от местните съветски власти. Явлението е описано гениално в романа „Златният телец” от И.Илф и Е.Петров. Оттогава “син на лейтенант Шмидт” е синоним на мошеник, измамник, аферист.


Матиас Курьор голмайстор №1 в Първа лига до момента\nКрасен Кралев: Имам известни забележки към феновете на някои от футболните отборипреди 3 минути\nСАЩ привлякоха Индия в общ пактпреди 4 минути\n43 случая на коронавирус в "Мини Марица-изток”преди 8 минути\n10-те най-зловещи места в света (СНИМКИ)преди 14 минути\n19-годишен стана президент на клуба, за който играепреди 17 минути\nИнфекциозна болница: Доц. Мангъров не е влизал при COVID болнитепреди 20 минути\nВтори е Атанас Илиев със седем попадения, карето се затваря от Дани Генов и Иван Коконов\nПубликувана: 29 Септември, 2020 09:55\nТрима от водещите голмайстори на efbet Лига в момента са българи, което е една приятна тенденция за футбола ни. Втори е Атанас Илиев със седем попадения, карето се затваря от Дани Генов и Иван Коконов, които са с по 5. Единствено първият - Матиас Курьор, който има 8, е чужденец.\nПредставянето на тарана на Ботев Пловдив Наско Илиев е приятната изненада. Дори в отбор като "канарчетата", които са в тежко положение, бившият играч на Монтана не спира да бележи. Иван Коконов също прави най-силния сезон в кариерата си, докато Дани Генов след избухването си през 2014/2015 с екипа на Локо София, когато стигна до повиквателна от националния отбор, показва дори по-добри резултати.\nДруга странна тенденция е, че водещите реализатори са в отбори, които са далеч от върха. Курьор е в 11-ия Черно море, а подгласникът му Илиев е в 10-ия Ботев Пловдив. Врачани са седми, а Арда дели четвъртата позиция с ЦСКА.\nКрасен Кралев: Имам известни забележки към феновете на някои от футболните отбори САЩ привлякоха Индия в общ пакт 43 случая на коронавирус в "Мини Марица-изток” 10-те най-зловещи места в света (СНИМКИ) 19-годишен стана президент на клуба, за който играе