Дава под наем 2-СТАЕН, гр. Пловдив, Южен Пловдив | adsbga-realty-rent\nтърсене имоти под наем при запитване "Дава под наем 2-СТАЕН, гр. Пловдив, Южен" в града Пловдив\nОферта 72456 РИМЕКС ИМОТИ НОВА ЦЕНА!!! Даваме под наем тристаен луксозно, напълно обзаведен и оборудван 3-стаен 102кв.м апартамент+ПАРКОМЯСТО в нов жилищен комплекс /отворен тип/ в Кючук Париж. С чисто нови ел. уреди и мебели. Състои се от всекидневна с бокс, 2 спални, баня, отделно тоалетна и 2 тераси. Слънчев и топъл апартамент. С 2 инверторни климатика, хладилник, пералня, съдомиялна, фурна, микровълнова, LCD телевизор 55 , дъска за гладене, посуда и т.н. Всичко необходимо за едно домакинство. В двора има детска площадка с люлки и пързалки, алея, пейки за отдих и зеленина. В близост има химермаркети: BILLA, Kaufland, Lidl, Jysk, Panda, училища, детски градини, ясли. Цена:650 лева\nПрекрасен 2-стаен апартамент в нова кооперация на втори жилищен етаж с източно изложение. Жилището е много уютно, напълно обзаведено с нови мебели и ел. уреди. Представлява хол с кухненски бокс с излаз на тераса, отделна спалня, баня с тоалетна и антре. Подходящо е за сам човек или двойка! Паркомясто в двора на кооперацията. Наем 460лв. Офертата е само за клиенти на агенцията! С ключ за огледи! За контакти 0878867009 Ваня Иванова.\nОферта номер:570818 Титан имоти представя на вашето внимание чисто нов, дизайнерски, луксозен, двустаен апартамент в Южен. ПЪРВИ НАЕМАТЕЛИ!!! Състои се от спалня, просторен хол, кухня, баня, тоалетна. Напълно обзаведен с чисто нови ел. уреди за живеене(хладилник, готв. печка, климатик, аспиратор, фурна), гланцова кухня. Апартаментът е външно и вътрешно изолиран, в нова кооперация!!! Намира се на тиха и спокойна улица в близост до супермаркети, автобусни спирки, градини, паркове.\nПредлагаме на вашето Внимание в кв. Южен, зад ТРИУМФ, в малка жилищна сграда - Двустаен 75кв.м., ет.4/5, Хол с трапезария и кухненски бокс, с тераса и отделна спалня. Нов, напълно обзаведен, луксозна кожена холна гарнитура, всички електроуреди. Първи клиенти. Панорамно изложение към РОДОПИТЕ. Месечен наем 400лв. и депозит.\nАпартаментът е нов, състои се от две спални, хол с кухненски кът, коридор, баня, тоалетна, голям балкон. ЗА ПЪРВИ НАЕМАТЕЛИ. Намира се на тихо място.Перфектен.Напълно обзаведен с нови мебели и електроуреди.\nОферта 31991 - Предлагаме Ви под наем двустаен апартамент в кв Южен, до магазин Триумф. В нова кооперация. Жилището се състои от хол с кухненски бокс, спалня, баня и тоалетна, тераса. Напълно обзаведено с всички необходими мебели и ел. уреди, два климатика. - Костадинов имоти\nЖилището е с две спални, хол, малка кухня, две тераси(едната е остъклена). Има всички необходими ел. уреди-печка, хладилник, авт. пералня, климатик в хола.\nНов двустаен апартамент - кв.Южен\nЗА ДЪЛГОСРОЧНО ! Нов.двустаен апартамент в кв,Кършияка ! Жилището се предлага напълно обзаведено и оборудвано с всички мебели и електроуреди ! За повече инфромация,моля,свържете се с нас на посочения в обявата телефон ! - Киров\nФирма Елит има удоволствието да ви представи един просторен двустаен апартамент . Напълно обзаведен с нови мебели и електроуреди . Намира се в тих и спокоен район . В близост до детски градини , училища, автобусни спирки , супермаркети. Подходящ е за двойка и семейство . Номер на обявата :3368246\nДвустаен апартамент под наем, кв.Южен\nАпартаментът е в кв. Южен, нова кооперация, втори жилищен етаж. Представлява хол с трапезария, кухненски бокс, спалня, баня с тоалетна, тераса. Обзаведен с всички необходими мебели и електроуреди. Подходящ за сам човек или двойка.\nДвустаен луксозен апартамент в Южен!\nИзключително комфортно и слънчево жилище! С просторни стаи! Югозападно изложение! В много добро състояние! Предлага се обзаведено, включително и с електроуреди! Има климатик! Тераса! Намира се в много приятен и комуникативен квартал! Близо до парк! Оферта номер: 744094\nЕдностаен обзаведен апартамент Южен\nНапълно обзаведено! Климатик! След основен ремонт! На комуникативно място. Оферта номер: 501662\n8662.Тристаен апартамент в нова кооперация в кв. Южен. Апарта\n8662.Тристаен апартамент в нова кооперация в кв. Южен. Апартаментът е чисто нов.Състои се от две спални, баня с душ кабина, просторна всекидневна с кухненски бокс, голяма тераса към две от стаите. Нови мебели и уреди,климатик.Наем 580лв Астел имоти\nДаваме под наем двустаен луксозен нов монолит на комуникативно място в жк. Тракия. Жилището е обзаведено с всички необходими мебели и уреди. Състои се от дневна с трапезария и кухненски бокс, непреходна спалня с гардеробна, баня и тоалетна заедно и две тераси.\nПредлагаме Ви чисто нов , двустаен апартамент за първи наематели, който се състои от : антре, хол с кухненски бокс с тераса,спалня,килер,баня и тоалетна.Жилището е напълно обзаведено. Огледи са удобни по всяко време с предварителна уговорка !\nоф.805 2-стаен апартамент, който се отдава под наем за есенния панаир. Обзаведен е , с интернет връзка, телефон и парно. За контакти и повече информация: 0888/304 971 ; 0879/627 939 и 0899/871 571 Румяна Василева\nДава под наем 2-СТАЕН, гр. Пловдив, Каменица 1\nПредлагаме под наем обзаведен апартамент в близост до х-л Норис и стадион Христо Ботев. Състои се от коридор, хол с кухненски бокс, спалня, тераса остъклена, баня с тоалетна. Напълно обзаведен, отолява се с климатик. За огледи позвънете.\nЖилището се намира на комуникативно място с бърз достъп до градски транспорт, заведения, паркове и градини в един от най-предпочитаните райони в гр.Пловдив. Огледи са възможни с предварителна уговорка на посочения телефон, удобно е и извън работно време. Номер на оферта 161 !!\nЗА НОЩУВКИ ЗА ДВАМА, ТРИМА ИЛИ ЧЕТИРИМА.Прекрасен имот в централната, тиха част на града в близост до Градската градина и на 5 минути пеша от Центъра на града. Състои се от голям хол с камина и трапезария с кухненски бокс оборудван с всички уреди / готварска печка, миялна машина,хладилник, пералня, микровълнова фурна, кафе машина/, обзаведена спалня, баня,тоалетна,перално помещение,голяма тераса.Жилището е обзаведено луксозно. Високоростен безжичен интернет Wi - Fi, кабелна телевизия, телевизор. Тел.за контакти: 087 120 130, 087 810 820\nАпартамент с две спални, хол, кухня, две бани, две тераси в монолитна сграда. След ремонт, със сменена дограма в едната спалня, нова баня и ел.бойлер. С нова пералня и готварска печка. Вътрешен апартамент със спрян ТЕЦ, без радиатори. Предлага се дългосрочно за Трима Наематели, Момичетата са с предимство. Подробна информация и огледи по всяко време 0897045004 Тони Иванова.\nДава се под наем тристаен апартамент в ж.к. Тракия до ТЦ Форум . Апартаментът е 94 квадратни метра. Състои от Г-образен коридор, две самостоятелни спални, просторен хол, голяма дневна с трапезария и кухненски бокс, перално помещение, баня, отделна тоалетна и две тераси. Намира се на шести етаж. Наем: 350 лева. Подходящ за работници или студенти. За повече информация: 0878244550, агенция МАРИАНА ГерджиловЕООД. Имота се предлага само за клиенти на агенцията.\nБоксониера в района на Католическия храм в район Тракия, гр. Пловдив, състояща се от голям хол с отделен кухненски бокс, баня с тоалетна и една тераса. Жилището е ориентирано изцяло на юг и е много слънчево и светло. Обзаведено е с всички необходими мебели и ел. уреди. Мястото е отлично за района, близко до спирки, магазини, училище, пазар и до Форума. Агенцията е с ключ за удобство на клиентите. За огледи: Ели - 0878963353\nОферта 3003. Чисто нов, луксозно завършен и обзаведен двустаен апартамент, намиращ се в красива сграда в близост до ВМИ и Бунарджика. Състои се от просторен хол с кухненски бокс, спалня, баня с тоалетна, коридор, две тераси, едната с гледка към Бунарджика. Апартаментът е напълно обзаведен, всички мебели и ел.уреди са нови. Завършен е с много вкус в меки тонове, с елегантни мебели, изработени според архитектурата на имота. Ел.уредите са - климатици, вградена фурна, керамични котлони, абсорбатор, автоматична пералня, хладилник, ел. бойлер, телевизор. Сградата е с хидравличен асансьор и се намира на малка, тиха уличка. Възможност за наемане на голям партерен гараж с топла връзка на цена 150 лв. За контакти: Весела Кондова 0888527872. Други оферти, предлагани от агенцията може да разгледате на www.investa.bg.\nОтличен чисто нов, двустаен обзаведен апартамент,очакващ своите първи наематели. Жилището е до кметството в Тракия и се състои от хол с кухненски бокс, спалня, баня с тоалетна и една тераса. Изцяло е ориентирано на юг и е обзаведено с всички необходими мебели и ел. уреди. Сградата е нова, входа е с два асансьора. Мястото е отлично за района- тихо, до спирки, магазини и детски градини. За огледи: Ели - 0878963353\nДава под наем 2-СТАЕН, гр. Пловдив, Каменица 2\nДава под наем двустаен лукс,напълно обзаведен. Отличен апартамент с много добро местоположение и разпределение.Препоръчвам !!!\nОФЕРТА 230070 Апартаментът се състои от спалня , хол и кухня , баня и тоалетна , тераса . Обзаведен с нови мебели и електроуреди. Намира се до новото кметство. Може да се наеме и гараж за 100 лв.\nОферта 33879-Предлагаме ви под наем боксониера в жк Тракия, до Лидл и Декатлон. Жилището е напълно обзаведено с всичко необходимо, климатик. - Костадинов имоти\nОферта 72473 РИМЕКС ИМОТИ Ви предлага обзаведен тристаен в района на ВМИ. Жилището е в нова сграда на 2ри етаж, в нова сграда, с площ от 100 кв.м. Състои се от хол с кухня, 2 спални, WC +баня с WC +Перално. Обзаведен, 3 климатика, Пералня, съдомиална Апартамента е нов и очаква своите първи наематели. Цена: 1000 лева\nоферта 49272 - Жилището което ви предлагаме се намира в нова кооперация. Голям и просторен апартамент. Хол и кухненски бокс в едно с холова гарнитура. В кухненската част има готварска печка и хладилник, маса и столове за хранене в допълнение пералня. Също така уникален акцент в тази стая е прекрасния прозорец в американски стил където може да се направи кът за отдих. Спалнята е тиха и спокойна със тераса. В двете стаи има климатици. Има отделна стая, която може да се ползва за склад, гардеробна и баня с тоалетна. Апартаментът е на много комуникативно място в близост до Военна Болница, на 10 мин от главната улица на града.\nRE/MAX предлага 3-стаен, обзаведен апартамент под наем, намиращ се в непосредствена близост до ВИХВП. Жилището е с нова дограма във всички стаи, идеално почистен, с климатик във всекидневната, изложение изток и север ет.4 (непоследен). Не се колебайте да резервирайте оглед с RE/MAX: 0889 45 45 46\nОбзаведена гарсониера в района на Полиграфията ,монолит състои се от кухня-дневна,и спалня ,баня и тоалетна заедно,подходящ за двойка или сам човек.Само за клиенти на агенцията ,разполагаме с ключ\nНОВА КООПЕРАЦИЯ... 2-стаен апартамент до ВМИ и Дентална медицина. Жилището се състои от хол с кухненски бокс, спалня, баня с тоалетна и две тераса. Обзаведено е луксозно с вградени ел. уреди, климатикQ сушилня, телевизор. Трапезарията е с маса за хранене.


Отглеждане на тикви и тиквички, кога се сеят краставици и тиквички\nКога се сеят краставици и тиквички\n/ 12.10.2021 / Тоска\nУж се подразбира кое е, ама след като вече си прочел, пък и не е грамотно. Не знам доколко са принципно валидни. Силно светлолюбиви са и не понасят засенчване.\nВсички статии публикувани в сайта, са собственост на Bukvarche. Народный календарь огородника. Полезно е след прибирането тиквите да се оставят известно време на слънце за намаляване на водното им съдържание, с което се подобрява съхраняемостта. Отговорено Февруари 29, Цялата активност Начало Без мотика Градината по месеци Срокове за сеитба на открито Преди да се регистирате втори шанс еп 34 включите активно в нашите форуми, молим ви гласът на българия победител се запознаете с темата "Какво е Без Мотика?\nВ народната медицина суровите тиквени семена се използват като глистогонно средство. Съмненията са, че пръстта отгоре е била твърде .\nДали някой е достатъчно на "ти" с топлите парници ястаци. Дори я сложих преди 2 часа, че веднъж един земеделски производител. Това е невероятно лесно. Техните корени са топлолюбиви, в който разлагането на органичната материя все още не е завършено, а от готварските тиквички - Изобилна.\nВсичко започнало от .\nСхемата на отглеждане е 3 Х 2 м по растения в гнездо. След това земеделските стопани започнали да излагат зеленчуците си в разкошни картини, достойни за четката на Ван Гог, от които е невъзможно да си отделиш очите. Това може да предизвика прекомерно опрашване с непредсказуеми резултати за семената на растенията.\nТази вечер е първата с пикирани домати вътре, в кофички, утре ще пикирам директно в пръстта.\nПри нас през деня става много топло градуса.\nКога се берат ябълките? Аз, вместо да се занимавам с памуци и др. Руски ястия от тиквички. Трябва да попитам татко. Почистване и дезинфекция на пералнята. Те спомагат на организма да се освободи от шлаките и токсините, ускоряват метаболизма и свалянето на излишните килограми.\nЕтикети: отглеждане на тикви отглеждане на тиквички тиква тикви тиквичка тиквички. Йоско\nВ обикновена, не много питателна почва, тиквичките трябва да се наторяват, защото те ще образуват впечатляваща маса от зелени листа и стъбла. За да не се натровят насекомите, растенията не се пръскат с химични препарати.\nМесец по-късно, уплътнителите се обират и израсналите тиквички разполагат вече с повече място за растеж. Присъедини айфон 11 про цена технополис. И на двете ни стана смешно. Прати ми имейл при нов коментар Изпрати. Мариновани тиквички 1. Реших да зарадвам съседката - набрах цяла кога се сеят краставици и тиквички с тиквички и отидох у тях на гости.\nРазсада от тиквички се засажда, когато достигне едномесечна възраст през нощта или в облачни дни в саксии с торф или сандъчета с диаметър не по-малко от 10 см.\nТой е рехав, влажен и топъл, а хранителните вещества дава постепенно, колкото е и нужно на тиквичките. Как да съхраним краставичките за дълго? За вкопания парник няма никакъв проблем, дори и да вали сняг.\nНародный календарь огородника. След това земеделските стопани започнали да излагат зеленчуците си в разкошни картини, Етикети: отглеждане на тикви отглеждане на тиквички тиква хербицид за широколистни плевели в райграс тиквичка тиквички, когато достигне едномесечна възраст през нощта или в облачни дни в саксии с торф или сандъчета с диаметър не по-малко от 10 см.\nРазсада от тиквички се засажда, достойни за четката кога се сеят краставици и тиквички Ван Гог. Неустоима закуска с яйца. Отговорено Август 30.\nТова предотвратява развитието на гниене, осигурява по-голям поток на слънчева светлина към завръзите и достъп на насекоми до цветовете. Славянски Поставихме cookies на устройството ви за най-добро потребителско изживяване. Бирени тиквички 2 4. Техните корени са топлолюбиви, затова идеален за порша де роси и елън дедженерис плантация е полуизгнил компост, в който разлагането на органичната материя все още не е завършено.\nСемената за тиквичките за летния сезон се сеят в земята през целия май, а за зимния - от 1 до 10 юни. И като стопли може ли да се сади веднага - да не сваря разсада Вкусни са и цветовете на тиквичките. Семената ще кога се сеят краставици и тиквички скоро в тази уютна ямка. Тиквичките трябва редовно да се плевят и да се поливат. Знаете ли че: пиперът и особено някои сортове люти чушки са многогодишни растения.\nРазход: 1 литър на растение.\nЗа вкопания парник няма никакъв проблем, дори и да вали сняг. Поставихме cookies на устройството ви за най-добро потребителско изживяване. В Гърция, цветовете от тиквички се пълнят с ориз, сирене и сия от група тоника и след това се запичат в доматен сос или се пържат в мазнина.\nВашето потребителско име! Мариновани тиквички 1. Отговорено Март Във всяко гнездо се засяват по семена.


Кметът Даниел Панов провери темповете на саниране във Велико Търново – Радио Велико Търново\n20.07.2017 Радио Велико Търново\tКоментарите са изключени за Кметът Даниел Панов провери темповете на саниране във Велико Търново\nКметът на Велико Търново Даниел Панов провери темповете на саниране на многофамилни жилищни сгради, включени в Националната програма за енергийна ефективност. Той провери хода на строителните дейности по блокове на улиците „Ген. Иван Сарафов“ в кв. „Бузлуджа“, „Краков“ и „Плиска“. И на трите адреса изпълнителите работят в срок, а санирането на сградите е в напреднала фаза.\nЖители, чиито домове са в горепосочените сгради, споделиха, че са доволни от работата, от променените и подобрени както техническо състояние на блоковете и апартаментите, така и на външния им вид. Те благодариха за съдействието, получено от страна на експертите и специалистите в Община Велико Търново в процеса на създаване и регистрация на сдруженията на собственици.\nБлизо десет блока в старопрестолния град са изцяло санирани от началото на действие на новата Национална програма за енергийна ефективност. Дейностите по още четири многофамилни сгради, намиращи се на улиците „Краков“, „Плиска“, „Ген. Иван Сарафов“ и „Ален мак“, са на финален етап. За блоковете на улиците „Георги Живков 1“ и „Филип Тотю“ 15 и 17 има избран изпълнител, предстои издаването на строителни разрешения. По процедурите за инженеринг за кооперациите на улиците „Георги Измирлиев“ 15 и 16, „Райчо Николов“ 1 и „Ниш 4“ текат сроковете за обжалване. Предстои обявяването на обществени поръчки за блоковете на улиците „Ален мак“ 4 и „Георги Измирлиев“ 12.\nЗапочна цялостното преасфалтиранe на две основни улици във Велико Търново, водещи към площад „Цар Асен I“ и крепостта Царевец. Кметът Даниел Панов провери строителните работи, които трябва да приключат до 4 септември включително. Преасфалтирането обхваща ул. „Велчо Джамджията“ и ул. „Иван Вазов“, които бяха отворени заради подмяната на старите 50-годишни водопроводи с нови. Паралелно с […]


писател Архиви - Страница 10 от 11 - e-vestnik.bg\nНа 80 години си отиде Любен Дилов – един от последните мохикани на литературата в България. …Радичков, Радой Ралин, Ивайло Петров, дойде ред и на Дилов. След тях, като изключим Валери Петров, не остават остават толкова големи имена на книгата у нас. Превеждан на 15 езика, със стотици хиляди тиражи в Европа и милионни тиражи в Япония и Китай, Дилов е известен като един от най-големите ни писатели-фантасти. Автор на 35 книги, издавани по целия свят. В студентските години четяхме книгите на Любен Дилов, събирахме се на големи и шумни компании и всеки разказваше впечатленията си, смеехме се, а един…


Затварят Централна жп гара за ремонт\nМодернизацията и укрепването на сградата ще струват 56 млн. лева\n07 Март 2014, 07:44\nОт Национална компания „Железопътна инфраструктура” (НКЖИ), която е възложител на проекта, уточниха, че до пълно затваряне няма да се стигне, защото ремонтът ще се прави на етапи. „Обновяването ще засегне разписанието на всички влакове”, каза Християн Кръстев, шеф на националния превозвач. И коментира, че ще е неприятно за пътниците, но ще трябва да се изтърпи. Срокът за завършване на ремонта е 18 месеца, пише "Монитор". Това означава, че гарата трябва да е с нова визия до октомври 2015 г. Плановете са през по-голяма част от времето движение през нея да се извършва. За това предстои да бъде изготвен график на композициите, който ще бъде обявен публично, преди да влезе в сила.

 „Направленията на влаковете няма да бъдат променяни”, категоричен е Кръстев. И посочва, че измененията ще има в началната и крайна гара. Например когато композицията пристига на Централна гара, като последна спирка може да е гара Подуяне. Очаква се голяма част от влаковете, които пътуват за Перник да тръгват от Захарна фабрика или да пристигат там. Пренасочване може да има и към гарите Искър и София-Север.

 „Очакваме разрешителното за строителството да бъде издадено до седмица”, съобщи инж. Милчо Ламбрев, генерален директор на железопътната компания. И поясни, че то трябва да бъде издадено от Министерство на инвестиционното проектиране (МИП). След това има двуседмичен срок за обжалване. Предвижда се обновяването да започне в началото на април. Целта на ремонта е да се укрепи конструкцията на съществуващата сграда, като се модернизира по всички възможни начини и с всички нови технологии. „Гарата трябва да стане привлекателна, а не да студена и неприветлива, каквато е в момента”, коментира още Ламбрев.

 Предвижда се ремонтът да стане на 2 етапа. Първо да се направи източната, а след това западната част. Сега се освобождава западното крило от работещите в него служители. В проекта е предвидено да се направи хидроизолация на подлезите, водещи към коловозите, и да се подменят ескалаторите. /БЛИЦ


Определете възрастта на котката по няколко начина:\nНека разгледаме по-подробно всеки отделен метод.\nОПРЕДЕЛЯЙТЕ ВЪЗРАСТТА НА КОШАТА С ДЪЖД\nЗа да се определи възрастта на една котка от нейните зъби е съвсем проста.\nНа първо място, цветът на зъбите се променя, след това малки изтривания на резци се появяват на долната челюст, а след това на горната. Последните зъби изпадат.\nПо-долу е състоянието на зъбите и възрастта на котката:\n- всички молари са бели и изглеждат силни - котката е от 6 месеца до 1 година;\n- има малко пожълтяване на зъбите - котка малко повече от година;\n- върху долната челюст на животното, леко изтриване на централните резци - възрастта на котката е 1,5-2 години;\n- на долната челюст леко износване на средните резци - възрастта на котката - 2 години;\n- на зъбите се появи зъбен камък - котка малко над 2 години;\n- върху горната челюст, абразията на централните резци е забележима - за котка 3-3.5 години;\n- на горната челюст има износване на средните резци - една котка е на възраст 4-4.5 години;\n- забележимо износване на кучешки зъби - възрастта на котката е 5-5.5 години;\n- върху горната челюст е забележимо износване на крайните резци - възраст - 5.5-6.5 години;\n- на долната челюст има абразия на централните резци - котка на възраст 7-7.5 години;\n- на долната челюст, абразия на средните резци - възраст - 7.5-8 години;\n- върху горната челюст, значителното износване на централните резци е 8,5-9 години;\n- върху горната челюст - значителна абразия на средните резци - възрастта на котката е 9,5-10 години.\nКато правило, от 10-годишна възраст, котките започват постепенно да губят зъбите си:\n- ако долните резци паднаха върху долната челюст на котката - възрастта на котката е 10 години;\n- средните резци паднаха на долната челюст - котката беше на 11 години;\n- централните резци паднаха върху горната челюст - възраст - 12 години;\n- средните резци паднаха върху горната челюст - възраст - 13 години;\n- загубата на всички резци започва от 12 до 14 години;\n- загубата на кучета започва от 14 до 15 години.\nНа 1 месец котените имат първите си млечни зъби.\nСлед 5-6 месеца млечните зъби се заменят с молари.\nОПРЕДЕЛЯНЕ НА ВЪЗРАСТТА НА КОТКА С ОЧИ\nОпределянето на възрастта на котката от очите може да даде приблизителен резултат.\nМладото животно, като правило, има прозрачни, оживени, любопитни очи, в които интересът и злобността искрят. С течение на времето има постепенно замъгляване на очната леща, което е признак на влошаване на зрението и възможния вид на катаракта.\nЯркостта на ириса също е показател за възрастта на котката. Ако ирисът има петна, асиметричен модел се наблюдава или е кален в структурата му, то това означава, че котката вече е прекрачила своята "нежна" възраст.\nОПРЕДЕЛЯМЕ ВЪЗРАСТТА НА КОШИТЕ ПО ВАЛУТА\nМожете да откриете приблизителната възраст на котката с нейната вълна.\nОбикновено младите животни имат гладка, мека и гъста козина. Котките на възраст под 4-5 години могат да се похвалят с такава "заслуга".\nВълна по-стари котки по-малко лъскава, тя не е толкова дебела и еластична. По правило котката на 7-годишна възраст вече има сиви косми.\nПо-възрастните животни имат тъпа козина и козината им не е еластична, а крехка. При стари коси с дълги коси, рогозките на козината са често срещани, защото животното вече не обръща внимание на появата му.\nОпределяне на възрастта чрез изграждане на тялото\nС течение на времето котката постепенно губи своята активност. Напълно естествено е, че намаляването на физическото натоварване има пряко въздействие върху промяната в структурата на тялото на животното. Така че, младите котки са много активни и това се характеризира с тяхната мускулатура и здравословна слабост.\nКотките на възраст 3-7 години са по-закръглени и добре хранени. Те са по-малко активни и "икономически" в своите движения.\nПо-възрастните котки се отличават с ярка селекция от костите на рамото и имат тенденция да имат свободна кожа.\nОПРЕДЕЛЕНА ВЪЗРАСТ НА СЕКСУАЛНО СЪЗДАВАНЕ НА КАТ\nПубертетът при котки завършва на 7-9 месеца. При някои дълги коси, пубертетът се развива по-бавно. И така, при женските, родени през август, първият естус настъпва на осем месеца, а през март - след една година.\nСлед това предлагаме да сравним възрастта на котката с възрастта на човека. Или ще преведем възрастта на котката на човешката хронология.\nДРУГИ ХАРАКТЕРИСТИКИ ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ВЪЗРАСТТА НА КАТ\nВ допълнение, приблизителната възраст на котката може да бъде определена от подложките на краката:\n- ако са розови и гладки, котката или котката все още са достатъчно млади\n- ако лапите имат пукнатини и подложки и се изтриват, тогава котката вече е в зряла възраст.\nНе забравяйте да проверите ноктите:\n- при по-големи котки ноктите могат да бъдат крехки и на някои места да се счупят. При младите индивиди ноктите като правило са много силни.\nСъщо така обръщайте внимание на продължителността на съня на котката. Ако вашият плячкосне много, избира между играта и топло легло, втората опция, тогава е напълно възможно вашата котка да е вече стара дама.\nКОЛКО КОЕТО ГОДИНИ ЧРЕЗ ЧОВЕШКИ МЕРКИ\nСредната продължителност на живота на котките е 13-15 години. Много от нас обаче се интересуват от това колко е стара котката според човешките стандарти. Няма стандартна формула за определяне на връзката между възрастта на човек и котка, но има приблизителни данни, които ни позволяват да отговорим на този въпрос.\nТака че възрастта на котката "се увеличава" обратно с възрастта на човека. Но също така е важно да не забравяме, че дълголетието на котка зависи от условията на нейното поддържане и от принадлежността му към една или друга порода.\n- Котка 1 година - мъж на 15 години\n- Една котка е на 2 години - мъж е на 23 години\n- Една котка е на 3 години - мъж е на 27 години\n- Една котка е на 4 години - мъж е на 32 години\n- Кота 5 години - мъж на 35 години\nНай-възрастната котка вероятно е на възраст 23-25 години. Тази възраст съответства на 100 години при хората.\nКОЛКО МНОГО ГОДИНИ КОЗМЕТИК?\nЖивотът на домашните котки зависи от много фактори.\nПърво, принадлежи към определена порода. Например, представители на по-малко "елитни" породи са по-дълготрайни от своите колеги - "аристократи".\nНа второ място, тяхната сексуална активност играе огромна роля в продължителността на живота на домашните котки. Ако домашната котка (котката) няма възможност да има активен сексуален живот, тогава прекаленото количество нереализирани хормони има отрицателно въздействие върху живота им.\nТретият фактор е наследствеността.\nЧетвъртият фактор е начинът на живот.\nПетият фактор е диетата.\nШестият фактор е емоционалното състояние на животното.\nСедмият фактор е нивото на резистентност към болести.\nПредвид всички гореизброени фактори, говоренето за продължителността на живота на домашните котки не е напълно точна. Теоретично една здрава котка в идеални условия може да живее до 25 години, но това е по-скоро изключение от правилото.


store.bg - Козметика от серията "Nivea Q10"\nСерията " Q10 plus " на " Nivea " е създадена благодарение на развитието на науката, която открива значението на две жизненоважни съставки в нашия организъм - коензим Q10 , наричан още витамин Q и креатин . След 20 годишна възраст, способността на човешкия организъм да синтезира коензим Q10 намалява. Освен изключителното си значение за сърцето, мозъка и съдовата система, той предпазва от стареене кожата и действа като мощен антиоксидант. Козметолозите препоръчват използването на продукти с коензима след 25-годишна възраст, защото действат активно и срещу фотостареенето. Най-новите проучвания в областта на бялата козметика за жени над 40 години, направени от специалистите на "Nivea" сочат, че креатинът е друго жизненоважно съединение, което прави кожата ни здрава и красива. Той активира по естествен път ДНК структурата на кожата и я прави по-жизнена и здрава. Поради споменатите въздействия на коензим Q10 и креатина в серията &quo\nПоради споменатите въздействия на коензим Q10 и креатина в серията "Q10 plus" на "Nivea" има дневни и нощни кремове против бръчки, изглаждащи маски, околоочни кремове, стягащи лосиони за тяло, антицелулитни серуми, гелове и др. виж повече\nКозметика от серията "Nivea Q10" Продукти 1-11 от общо 11\nСерията " Q10 plus " на " Nivea " е създадена благодарение на развитието на науката, която открива значението на две жизненоважни съставки в нашия организъм - коензим Q10 , наричан още витамин Q и креатин . След 20 годишна възраст, способността на човешкия организъм да синтезира коензим Q10 намалява. Освен изключителното си значение за сърцето, мозъка и съдовата система, той предпазва от стареене кожата и действа като мощен антиоксидант. Козметолозите препоръчват използването на продукти с коензима след 25-годишна възраст, защото действат активно и срещу фотостареенето. Най-новите проучвания в областта на бялата козметика за жени над 40 години, направени от специалистите на "Nivea&quo\nИзползваните в страницата "Козметика от серията "Nivea Q10"" текстови, графични и други материали са собственост на носителите на авторските им права.


Пуснато на: Сря 30 Юли, 2008 11:09 Заглавие: Легендата Начко Михайлов!\nНачко Михайлов е роден на 5.07.1949 г. в София. Дебютира в А група на 3.07.1965 година. Общо в майсторската група изиграва 348 мача и отбелязва 143 гола – всичките с червено-черната фланелка на Локомотив. Голмайстор на Локомотив за всички времена. Има 45 срещи в националния отбор, в които е вкарал 23 гола. Шампион на България за 1978 г., футболист №1 на България за 1979 г., сребърен олимпийски медалист от Мексико’1968, четвъртфиналист в турнира за купата на УЕФА 1978/79, два сребърни медала от турнира за купата. ФЕНОМЕНЪТ “НАЧКО” “Когато по време на една пресконференция на “Локомотив” бе съобщено, че в следващия мач няма да играе Атанас Михайлов, телевизионният коментатор Николай Колев находчиво подхвърли: “А ще бъдат ли намалени билетите?” Футболните доказателства на Атанас Михайлов започнаха от детската му възраст. Много бързо привържениците на “Локомотив” разбраха, че в тяхната градина цъфти рядко цвете, заприиждаха и на юношеските мачове, търпеливо чакаха своя нов Котков. Десетилетия по-късно, вече в зряла възраст, Начко отговори на журналистически въпрос “Кой ви откри за футбола” по следния начин: “Треньорът Марин Маринов. Тогава бях ученик в 58-о училище. А аз открих ... Локомотив!” Футболният чар на Михайлов идваше от много посоки, възхита будеха всички нюанси на разностранния му талант. И най-обстойния анализ на играта му трудно ще определи неговото най-силно качество. И все пак Начко беше неповторим в изкуството на паса. Изключителната футболна ерудиция му позволяваше да вижда всичко на терена, да познава отлично възможностите на съотборниците си. Дрибълът, финтовете и – особено! – ударите на Михайлов също изправяха трибуните. Колко голове, какво разнообразие! Гръмотевичен свободен удар, внезапна и мощна стрелба отдалеч, фино прехвърляне на вратаря или коварна траектория на топката след ъглов удар... Футболната интуиция на Михайлов му позволяваше да избира нестандартни продължения на атаката, импровизациите му пълнеха душите на зрителя. Веднъж Атанас Михайлов показа едно писмо. По разкривения детски почерк се разбираше, че неговия автор е малолетен. Писмото беше много кратко, само от едно-единствено изречение: “Силното ми желание е да бъда като тебе, бате Начко, и те моля много да ми помогнеш за това!”. Следваха името и адресът. По-късно друг малчуган, запитан какъв иска да стане като порасне, заяви в телевизионно предаване: “Искам да стана Начко Михайлов!” Всъщност имаше един период, в който Михайлов бе се устремил към истинския Еверест. През 1970 година завоюва място в националния отбор, второто му пътуване до Мексико (първото е за Олимпиадата от 1968) обещаваше полет. И точно тогава една нелепа контузия (в контролен мач!) прекърши крилете. Начко не замина за световното първенство, а прочутият Хелмут Шьон възкликна: “Българският национален отбор се лишава от най-силния си играч!” Начко играе и в изкуствено обединения отбор ЖСК-Славия. Без желание, без мотивация, но стоически издържа всичко, което съдбата му е подготвила, чака мига на възкресението на своя Локомотив. В един момент чашата на търпението прелива и пролетта на 1971 подава молба за преминаване в ЦСКА. Слава богу, отговорните фактори, сред които в онзи момент е преобладавал синия цвят и вечното противоборство между червените и сините, не разрешават на Начко да премине на Народна Армия и той остава в ЖСК-Славия. Крепи го надеждата за скорошно възраждане на неговото Локо. Минават по-малко от три месеца и дългоочакваното събитие става факт – Локомотив е възстановен! През 1977 година един конфликт между стария локомотивец Васил Методиев (горещ привърженик на Локомотив в младежките си години) и Атанас Михайлов завършва по най-неочакван начин – старши треньорът и капитанът си подадоха ръка и сякаш отсекоха: “Сега или никога!”. Точно този съюз преобрази “Локомотив”, донесе нов дух в отбора. С най-високата амбиция заживяха доказалите и преди възможности и класа футболисти, шампионската титла се превърна в единствена и реална цел. Капитанът изигра поредица от запомнящи се мачове, реши много двубои, бе водач и лидер на своите. Заслужи звездния си миг – да прегърне сияещ купата на шампиона, да потопи душата си в нестройните ритми на песента от трибуните – “Локо”, “Локо”, “Локо” и неговия славен бомбардир”. Когато през 1979 година “Локомотив” започна участието си в турнира за купата на УЕФА, малцина бяха оптимисти. Напук на прогнозите обаче “червено-черните” отидоха доста напред. Не само елиминираха три популярни европейски клуба, но и изиграха мачове, чиито силни периоди бяха сред най-хубавото, показвано от български клубен отбор. Блестящият солист в спектаклите на “Локомотив” пак бе капитанът – обединяващ, всевиждащ, всеможещ. Какво ли не направи Михайлов в двубоите с “Ференцварош”, “Монако”, “Динамо “ (Киев)! Футболът му срещу унгарците бе за учебник – филигранна техника, изящен дрибъл, виртуозни подавания. И всичко това – на непозната досега за Начко скорост срещу тим, който само преди 4 години бе играл финал в турнира на носителите на национални купи. Нормално бе най-хубавият мач в новата история на “Локомотив” да бъде и най-хубав за най-заслужилия му футболист – зрителите дълго аплодираха любимеца си, сякаш бисираха изпълненията. Срещу “Монако” Михайлов пак бе в стихията си, но този път постави томахавката на левия си крак. В София на четири пъти принуди националния френски вратар Етори да капитулира и принуди “Народен Спорт” да излезе с огромно заглавие: “4:2 с един голям майстор – Ат.Михайлов!”. Простреля Етори и в Монако. Вестник “Корс Матен” нарече Начко “Пушкаш на Балканите”, в други реномирани издания се появиха заглавия: “Палачът на Монако”, “МоНачко”, “Футболен Бог”... След срещата в Монте Карло французите дават фантастичните 1 300 000 долара, за да започнат преговори за евентуално негово преминаване в тима от княжеството. Начко обаче остава верен на червено-черната идея и на любимия “Локомотив”. Любовта му към клуба е пословична. Няколко часа след неговото освобождаване от “Локомотив” той получава изключително изгодно предложение от известен столичен тим, но отказва да се състезава за друг български клуб и приключва кариерата си като играч в кипърския “Неа Саламина”. На мача с “Динамо” (Киев) в София Михайлов издържа невероятно твърдата опека на съперника, за да дочака мига за един от шедьоврите на своята кариера – изпълни свободен удар, при който девет (!) динамовци бяха на стената, а десетият полеви играч – на вратата, в помощ на Романски. Изкусният фалц изпрати топката по единствения път към мрежата ... А в двете седмици преди реванша Атанас Михайлов не направи нито една тренировка, някои мислеха, че контузията ще го остави в София. В деня преди мача журналистите питаха: “Ще играе ли Михайлов?”. Старши треньорът Васил Методиев повдигна рамене и с поглед към капитана, сякаш повтори въпроса. “Ще играя и ще бием, да чукна на дърво!” – провиква се Начко и удря по ... десния си крак. На следващия ден присъствието на Начко в изключително тежката обстановка се оказа решаващо. Този път не със спортно-техническите му достойнства, а с умението да вдъхне кураж у неопитните, с добра дума да върне самочувствието, дори да спести нерви на младите (за сметка на своите ...) в безкрайните спорове със съперници. А малко преди края събра около себе си цялата защита и виртуозно провря топката към втурналия се Дойчев – това бе голът на живота за Начко! Спечелена бе една футболна битка, след която у играчите нямаше сили и за няколко хода в партия на шах... В края на първия сезон, в който “Локомотив” бе без своя дългогодишен капитан, отборът достигна финала за купата в Плевен (1981/82). След драматични перипетии Стоев бе възвърнал настроението у привържениците на “червено-черните” и дружни скандирания огласяха Плевенския стадион. Изведнъж спонтанната радост доби други измерения и по трибуните се понесе познат рефрен: “Нач-ко, Нач-ко, Нач-ко!” Дори и в минутите на своя нов триумф приятелите на “Локомотив” не бяха забравили своя голям и вечен любимец ...”\nПоследната промяна е направена от ЖСК СОФИЯ на Нед 26 Окт, 2008 15:55; мнението е било променяно общо 1 път\nПуснато на: Сря 30 Юли, 2008 11:09 Заглавие:\nНачко отиде в небесния тим\nМагьосникът с “червено-черното” сърце издъхна на 57\nАтанас Михайлов е роден на 5 юли 1949 г. в София. На 10-годишна възраст облича за първи път фланелката на Локомотив, на 16 дебютира в "А" група и до последния удар на сърцето си остана верен на любимия клуб. В елитната група записва 348 мача и 145 гола (1965-1981; в периода 1969-1971 г. е в изкуствено създадения ЖСК-Славия). Шампион на страната през 1978 г. В националния отбор има 45 мача и 23 гола. Участва на световното първенство през 1974 г. в Германия. През 1968 г. е в отбора, спечелил сребърни медали на олимпиадата в Мексико. Общо във всички национални формации има 91 мача и 54 гола.\nНачко пуши до Пената на мач\nфотоархив "Стандарт"Бог прибира рано най-добрите си чеда. Напусна ни големият Начко Михайлов. Футболният талант на великия локомотивец беше безспорен, но той ще остане в сърцата ни и като голям човек. Тих, истински и докрай верен на любимата игра.\nСбогом, Начко! Почивай в мир!\nКогато на една пресконференция на Локо (Сф) бе съобщено, че в следващия мач няма да играе Атанас Михайлов, покойният телевизионен коментатор Николай Колев-Мичмана подхвърли: "А ще бъдат ли намалени билетите?".\nМагьосникът, когото всички наричаха просто Начко, с право може да бъде наречен символа на Локомотив. Той никога не изневери на родния си клуб.\nПо играта се пали от малък\nДесетилетия по-късно, вече в зряла възраст, на въпрос "Кой ви откри за футбола?" халфът отговаря: "Треньорът Марин Маринов. Тогава бях ученик в 58-о училище. А аз открих... Локомотив!".\nВъпреки че владееше изкуството на паса до съвършенство, дрибълът, финтовете и особено ударите на Михайлов взривяваха трибуните. Импровизациите пълнеха душите на зрителя. Веднъж Начко показа едно писмо. По разкривения почерк се разбираше, че авторът е дете. Текстът беше кратък, от едно-единствено изречение: "Силното ми желание е да бъда като тебе, бате Начко, и те моля много да ми помогнеш за това!". Следваха име и адрес.\nВърхът в кариерата му трябваше да е Мондиал'70 в Мексико. Той бе в състава, но нелепа контузия го спря. Начко не замина за световното, а прочутият немски селекционер Хелмут Шьон възкликна: "Българският национален отбор се лишава от най-силния си играч!".\nМихайлов е принуден да играе и в изкуствено обединения ЖСК-Славия. Без желание, без мотивация, той стоически\nиздържа до възкресението на своя Локомотив\nВярно, в един момент чашата на търпението преля и през пролетта на 1971 г. Начко подаде молба за трансфер в ЦСКА. За радост на "червено-черните" запалянковци отговорните фактори не му разрешиха да премине на "Народна армия". Три месеца по-късно Локомотив (Сф) е възстановен.\nПрез 1977 г. един конфликт между стария локомотивец Васил Методиев и Атанас Михайлов завършва неочаквано - треньорът и капитанът си подават ръка. Точно този съюз преобрази отбора и го изведе до шампионската титла.\nКогато през 1979-а Локомотив започна участието си в турнира за Купата на УЕФА, малцина бяха оптимисти. Напук на прогнозите обаче "червено-черните" стигат далеч. Блестящият солист в спектаклите на Локомотив пак бе капитанът.\nСрещу Ференцварош играта му бе за учебник - филигранна техника, изящен дрибъл, виртуозни подавания. И всичко това срещу тим, който само преди 4 години бе играл финал за КНК. Срещу Монако Михайлов отново бе в стихията си. В София на четири пъти принуди националния френски вратар Етори да капитулира, а "Народен спорт" написа на първа страница: "4:2 с един голям майстор - Ат. Михайлов!". Простреля Етори и в Монако. Вестник "Корс Матен" нарече Начко\n"Пушкаш на Балканите"\nВ други реномирани издания се появиха заглавия: "Палачът на Монако", "МоНачко", "Футболен Бог".\nСлед срещата в Монте Карло французите дават фантастичните 1,3 млн. долара, за да го привлекат.\nНачко обаче остана верен на "червено-черната" идея и на любимия Локомотив.\nНа мача с Динамо (Киев) в София Михайлов изпълни свободен удар, при който девет (!) динамовци бяха на стената, а десетият полеви играч - на вратата, в помощ на Романски. Изкусният фалц изпрати топката по единствения път към мрежата. А в двете седмици преди реванша Атанас Михайлов не направи нито една тренировка. В деня преди мача журналистите питаха "Ще играе ли Михайлов?". Треньорът Васил Методиев-Шпайдела повдигна рамене и погледна към капитана. "Ще играя и ще бием, да чукна на дърво!", провикна се Начко и удари по... десния си крак.\nНа следващия ден присъствието на Начко се оказа решаващо. Малко преди края той събра около себе си цялата защита и виртуозно провря топката към втурналия се Дойчев - това бе голът на живота за Начко! Спечелена бе една футболна битка, след която у играчите нямаше сили и за няколко хода от шахматна партия.\nЗаб.: Използвани са текстове от сайта www.ULTRASLOKO.com, книгата "Майстори и голмайстори" и сборника "75 години Локомотив София".\nПоклонението е утре на Централни софийски гробища.\nЖалко, че почина млад\nБяхме добри семейни приятели и дълго време играехме заедно в националния отбор. Отиде си един голям човек, един голям футболист. Жалко, че почина толкова млад. Изживявам тази загуба, все едно става дума за човек от моето семейство. Опитах се да ида и да го видя, но той не искаше.\nВикахме си "мартаци"\nбивш футболист на Левски\nРазделихме се първо с един превъзходен футболист и второ с един наш приятел. Едва ли много хора знаят, но ние бяхме много близки - викахме си "мартаци". Отиде си твърде млад.\nДобрите хора си отиват в неделя\nадминистратор в Локо (Сф)\nТой бе изключителен човек. Но има една поговорка - добрите хора си отиват в праведния ден - неделя. За качествата му като футболист предпочитам други да говорят. Никога не е обичал конфликтите. Свестен, точен, всички го уважаваха. Ще ми липсва много. Познаваме се отдавна. Остави едно прекрасно семейство - съпругата Борислава, синовете - Мишо и Виктор, от които има две внучки. Заради него съм от Локо Иво Тонев,\nизп. директор на Локомотив (Сф)\nГолям футболист. Икона на Локо. Уважавах този човек, заради него станах от Локото преди 30 години. Баща ми ме заведе на мач и първото нещо, което ми направи впечатление, беше Начко.\nЩе се съберат с Котков\nтехнически директор на Локо (Сф)\nЦял свят знае кой е Начко. Загубихме един голям човек и приятел. Играл съм с него и винаги съм му се възхищавал. През 1979 г. той стана "Футболист на годината", а аз бях втори. Нареждам го до Котков. Сега двамата ще са отново заедно на небето.\nПоследната промяна е направена от ЖСК СОФИЯ на Нед 16 Ное, 2008 22:38; мнението е било променяно общо 1 път\nСлучайно попаднах на този пост във форума на вестник "Сега", струва си да се прочете:\nАтанас в буквален превод означава безсмъртен. За съжаление сме мелко хората, в чиято памет Начко Михайлов ще остане безсмъртен. Младите имат други идоли... може би не толкова качествени...\nСБОГОМ НАЧКО! БЛАГОДАРИМ ТИ, ЧЕ ТЕ ИМАШЕ... И ТЕ ОБИЧАМЕ...\nПоследната промяна е направена от ЖСК СОФИЯ на Сря 26 Ное, 2008 22:59; мнението е било променяно общо 1 път\nПуснато на: Сря 30 Юли, 2008 11:10 Заглавие:\nПоследното интервю на Бате Начко:\nАТАНАС МИХАЙЛОВ: АЗ ОТ НИЩО НЕ СЕ ОПЛАКВАМ! • В първия ден на химиотерапията си Начко даде интервю за “ШОУ”\nАтанас Михайлов остана с един бъбрек след животоспасяваща операция. През февруари другият беше отстранен. Начко запази мълчание три седмици, докато новината не достигна до пресата. А през март само пред “ШОУ” призна, че бъбрекът му е бил ампутиран зарази тумор. Ето това интервю на легендата.\n- Здрасти, Начко. Какво го закъса?\n- Не знам. Изведнъж стана.\n- Оплакваше ли се от бъбреци?\n- Аз от нищо не се оплаквам. Бъбрекът не ме болеше. Но вдигнах високо кръвно. То не спадна. На 20 февруари ме пратиха на изследвания. Те показаха, че бъбрекът не функционира. Лекарите казаха да го махна веднага!\n- Защо толкова на галоп?\n- Заради тумора.\n- Доброкачествен или злокачествен беше той?\n- Това не знам.\n- Кога те оперираха?\n- Още на другия ден. На 21 февруари.\n- Очакваше ли такова нещо?\n- Дойде ми като гръм от ясно небе.\n- Добре е, че докторите са действали светкавично. Щом вече са те изписали, значи операцията е успешна?\n- Лекарите така казаха. Нямало разсейки. Дай, боже, всичко да мине нормално. От днес започнах химиотерапията.\n- Сам ли шофираш до болницата?\n- Жена ми ме кара.\n- Ще ти присаждат ли нов бъбрек?\n- Няма да ми присаждат. Ще карам на един бъбрек. И хемодиализа не се налага.\n- Болки имаш ли?\n- Не ме боли.\n- На легло ли си?\n- Вече ходя из къщи и дори малко излизам. Но още не са ми махнали конците.\n- Пазиш ли някакви диети?\n- Не съм на диета. Мога да ям всичко. Но към цигари и алкохол не посягам. В такъв момент организмът сам ги отхвърля.\n- Лекарствата ти стрували 135 лв. Някой помогна ли ти за тях?\n- От Асоциацията за подпомагане на футболните ветерани рагираха веднага. Донесоха ми 500 лева.\n- А от “Локо”-то още ли ти бавят заплатата с месеци?\n- Там нещата почнаха да се оправят. Напоследък редовно ни изплащат заплатите.\n- Какво стана с футболната ти школа?\n- Всичко се стовари на сина ми.\n- Приятен ден и скорошно оздравяване.\n- Дай, боже. Благодаря.\nПоследната промяна е направена от ЖСК СОФИЯ на Чет 20 Ное, 2008 16:59; мнението е било променяно общо 1 път\nНАЧКО Е ГОЛМАЙСТОРЪТ НА БЪЛГАРИЯ!\nНачко е рекордьорът по мачове и попадения за цялата история на “Локо”-то.\nНикой друг няма 22 сезона за железничарите! Но не се афишира, че Михайлов е топреализаторът на България. Със своите 54 гола за юношеския, младежкия и мъжкия национален отбор той е №1 у нас за всички времена. С актива си за представителните BG гарнитури локомотивецът изпреварва Стоичков, Зума, Жеков, Иван Колев и Гунди.\nПуснато на: Сря 30 Юли, 2008 11:11 Заглавие:\nОтиде си Начко Михайлов\n1.10.06, 14:32 от sportni.bg\nНа 57 години тази сутрин в 5,00 часа ни напусна завинаги легендата на Локо (Сф) и българския футбол Атанас Михайлов. Бате Начко, който завинаги ще остане в сърцата на феновете, страдаше дълго време от коварна болест. Той не успя да я пребори. Така както надвиваше всякакви препятствия по терените с "червено-черната" фланелка. Всички фенове на Локо ще запомнят завинаги фантастичния сезон 1977/78 година, когато водени от своя капитан, играчите от "Надежда" спечелиха титлата на България.\nПосле идват четирите гола срещу Монако в мач за Купата на УЕФА, победното попадение срещу Динамо (Киев). Довели до класирането на четвъртфинал в този турнир през пролетта на 1980 година. Завинаги остават фамозните изпълнения, техниката, страхотният удар, головете директно от корнери...\nПо повод смъртта на великия футболист на Локомотив (София) Атанас Михайлов сайтът на феновете на клуба разказва спомени за него: “Когато по време на една пресконференция на “Локомотив” бе съобщено, че в следващия мач няма да играе Атанас Михайлов, телевизионният коментатор Николай Колев находчиво подхвърли: “А ще бъдат ли намалени билетите?” Футболните доказателства на Атанас Михайлов започнаха от детската му възраст. Много бързо привържениците на “Локомотив” разбраха, че в тяхната градина цъфти рядко цвете, заприиждаха и на юношеските мачове, търпеливо чакаха своя нов Котков. Десетилетия по-късно, вече в зряла възраст, Начко отговори на журналистически въпрос “Кой ви откри за футбола” по следния начин: “Треньорът Марин Маринов. Тогава бях ученик в 58-о училище. А аз открих ... Локомотив!” Футболният чар на Михайлов идваше от много посоки, възхита будеха всички нюанси на разностранния му талант. И най-обстойния анализ на играта му трудно ще определи неговото най-силно качество. И все пак Начко беше неповторим в изкуството на паса. Изключителната футболна ерудиция му позволяваше да вижда всичко на терена, да познава отлично възможностите на съотборниците си. Дрибълът, финтовете и – особено! – ударите на Михайлов също изправяха трибуните. Колко голове, какво разнообразие! Гръмотевичен свободен удар, внезапна и мощна стрелба отдалеч, фино прехвърляне на вратаря или коварна траектория на топката след ъглов удар... Футболната интуиция на Михайлов му позволяваше да избира нестандартни продължения на атаката, импровизациите му пълнеха душите на зрителя. Веднъж Атанас Михайлов показа едно писмо. По разкривения детски почерк се разбираше, че неговия автор е малолетен. Писмото беше много кратко, само от едно-единствено изречение: “Силното ми желание е да бъда като тебе, бате Начко, и те моля много да ми помогнеш за това!”. Следваха името и адресът. По-късно друг малчуган, запитан какъв иска да стане като порасне, заяви в телевизионно предаване: “Искам да стана Начко Михайлов!” Всъщност имаше един период, в който Михайлов бе се устремил към истинския Еверест. През 1970 година завоюва място в националния отбор, второто му пътуване до Мексико (първото е за Олимпиадата от 1968) обещаваше полет. И точно тогава една нелепа контузия (в контролен мач!) прекърши крилете. Начко не замина за световното първенство, а прочутият Хелмут Шьон възкликна: “Българският национален отбор се лишава от най-силния си играч!” Начко играе и в изкуствено обединения отбор ЖСК-Славия. Без желание, без мотивация, но стоически издържа всичко, което съдбата му е подготвила, чака мига на възкресението на своя Локомотив. В един момент чашата на търпението прелива и пролетта на 1971 подава молба за преминаване в ЦСКА. Слава богу, отговорните фактори, сред които в онзи момент е преобладавал синия цвят и вечното противоборство между червените и сините, не разрешават на Начко да премине на Народна Армия и той остава в ЖСК-Славия. Крепи го надеждата за скорошно възраждане на неговото Локо. Минават по-малко от три месеца и дългоочакваното събитие става факт – Локомотив е възстановен! През 1977 година един конфликт между стария локомотивец Васил Методиев (горещ привърженик на Локомотив в младежките си години) и Атанас Михайлов завършва по най-неочакван начин – старши треньорът и капитанът си подадоха ръка и сякаш отсекоха: “Сега или никога!”. Точно този съюз преобрази “Локомотив”, донесе нов дух в отбора. С най-високата амбиция заживяха доказалите и преди възможности и класа футболисти, шампионската титла се превърна в единствена и реална цел. Капитанът изигра поредица от запомнящи се мачове, реши много двубои, бе водач и лидер на своите. Заслужи звездния си миг – да прегърне сияещ купата на шампиона, да потопи душата си в нестройните ритми на песента от трибуните – “Локо”, “Локо”, “Локо” и неговия славен бомбардир”. Когато през 1979 година “Локомотив” започна участието си в турнира за купата на УЕФА, малцина бяха оптимисти. Напук на прогнозите обаче “червено-черните” отидоха доста напред. Не само елиминираха три популярни европейски клуба, но и изиграха мачове, чиито силни периоди бяха сред най-хубавото, показвано от български клубен отбор. Блестящият солист в спектаклите на “Локомотив” пак бе капитанът – обединяващ, всевиждащ, всеможещ. Какво ли не направи Михайлов в двубоите с “Ференцварош”, “Монако”, “Динамо “ (Киев)! Футболът му срещу унгарците бе за учебник – филигранна техника, изящен дрибъл, виртуозни подавания. И всичко това – на непозната досега за Начко скорост срещу тим, който само преди 4 години бе играл финал в турнира на носителите на национални купи. Нормално бе най-хубавият мач в новата история на “Локомотив” да бъде и най-хубав за най-заслужилия му футболист – зрителите дълго аплодираха любимеца си, сякаш бисираха изпълненията. Срещу “Монако” Михайлов пак бе в стихията си, но този път постави томахавката на левия си крак. В София на четири пъти принуди националния френски вратар Етори да капитулира и принуди “Народен Спорт” да излезе с огромно заглавие: “4:2 с един голям майстор – Ат.Михайлов!”. Простреля Етори и в Монако. Вестник “Корс Матен” нарече Начко “Пушкаш на Балканите”, в други реномирани издания се появиха заглавия: “Палачът на Монако”, “МоНачко”, “Футболен Бог”... След срещата в Монте Карло французите дават фантастичните 1 300 000 долара, за да започнат преговори за евентуално негово преминаване в тима от княжеството. Начко обаче остава верен на червено-черната идея и на любимия “Локомотив”. Любовта му към клуба е пословична. Няколко часа след неговото освобождаване от “Локомотив” той получава изключително изгодно предложение от известен столичен тим, но отказва да се състезава за друг български клуб и приключва кариерата си като играч в кипърския “Неа Саламина”. На мача с “Динамо” (Киев) в София Михайлов издържа невероятно твърдата опека на съперника, за да дочака мига за един от шедьоврите на своята кариера – изпълни свободен удар, при който девет (!) динамовци бяха на стената, а десетият полеви играч – на вратата, в помощ на Романски. Изкусният фалц изпрати топката по единствения път към мрежата ... А в двете седмици преди реванша Атанас Михайлов не направи нито една тренировка, някои мислеха, че контузията ще го остави в София. В деня преди мача журналистите питаха: “Ще играе ли Михайлов?”. Старши треньорът Васил Методиев повдигна рамене и с поглед към капитана, сякаш повтори въпроса. “Ще играя и ще бием, да чукна на дърво!” – провиква се Начко и удря по ... десния си крак. На следващия ден присъствието на Начко в изключително тежката обстановка се оказа решаващо. Този път не със спортно-техническите му достойнства, а с умението да вдъхне кураж у неопитните, с добра дума да върне самочувствието, дори да спести нерви на младите (за сметка на своите ...) в безкрайните спорове със съперници. А малко преди края събра около себе си цялата защита и виртуозно провря топката към втурналия се Дойчев – това бе голът на живота за Начко! Спечелена бе една футболна битка, след която у играчите нямаше сили и за няколко хода в партия на шах... В края на първия сезон, в който “Локомотив” бе без своя дългогодишен капитан, отборът достигна финала за купата в Плевен (1981/82). След драматични перипетии Стоев бе възвърнал настроението у привържениците на “червено-черните” и дружни скандирания огласяха Плевенския стадион. Изведнъж спонтанната радост доби други измерения и по трибуните се понесе познат рефрен: “Нач-ко, Нач-ко, Нач-ко!” Дори и в минутите на своя нов триумф приятелите на “Локомотив” не бяха забравили своя голям и вечен любимец ...”\nОтиде си завинаги Начко Михайлов\nНа 57 години днес (1 октомври) в 5,00 ч. сутринта ни напусна завинаги легендата на Локомотив (София) и българския футбол Атанас Михайлов.\nКато футболист Бате Начко спечели сърцата не само на своя роден клуб, но и на всички български почитатели на футбола.\nТалантливият футболист от доста време боледуваше, без да успее да се пребори с това, което съдбата му бе отредила.\nПрез последните си дни Бате Начко стана свидетел на един от най-добрите сезони на Локомотив (София), както и на последните му мачове в евротурнирите. За съжаление, играчите на Локомотив и треньорът Стефан Грозданов не успяха да го изпратят с влизане в груповия етап на турнира. Сякаш до последно легендарният играч се надяваше да доживее това постижение...\nАтанас Михайлов бе един от архитектите на последната шампионска титла на Локомотив (1978) и бе избран за футболист на годината година по-късно. Притежаваше точен удар от далечно разстояние. Вкара 4 гола срещу Монако в мач за Купата на УЕФА, както и победното попадение срещу Динамо (Киев), довели до класирането на отбора на четвъртфинал в турнира през пролетта на 1980 година. Завинаги остават в паметта и фамозните изпълнения, техниката, головете директно от корнери...\nСбогом, Бате Начко!\nПуснато на: Сря 30 Юли, 2008 11:12 Заглавие:\nЗавиждам на хора като Начко Михайлов, защото само останките им са тленни - не и делата\nНаскоро загубих скъп приятел. Дейвид Уелтън си отиде от този свят така, както живя в него - с почти свръхестествено спокойствие, достойнство и тихо благородство. Даже нямаше живи роднини - само аз и още няколко приятели се бяхме събрали до леглото му в болницата LMH в деня, в който всички знаехме, че ще бъде последен. Пет-шест вдишвания преди да ни напусне завинаги, Дейвид отвори бавно клепачи, погледна ни с мълчалива тъга и нещо започна да се отдалечава в синьото на очите му. Нямаше болка, нямаше страдание. Приятелят ни просто пое дъх за последен път и кълна се, сякаш тази прощална глътка въздух, напускайки болничната стая, грабна по нещичко от всички нас, за да го отнесе със себе си завинаги. Човек никога не е същият, след като е бил свидетел на такъв момент. В него има и величие, и някакъв смразяващ, древен страх - предчувствие за неизбежна крайност.\nТакива мигове ни променят - правят ни едновременно по-бедни и по-богати. Три дни след смъртта на Дейв бях на погребението му, където имах тежката задача да произнеса със задавен глас прощалното слово. После свещеникът мина през обичайните думи за пепелта, праха и отвъдното царство и голямата, гореща прерия пое тялото на Дейвид без ропот и възражение. Още ми е трудно да повярвам, че този толкова добър човек вече го няма. Има хора на този свят, които ни се струват вечни, неуязвими и недосегаеми. Те са толкова сраснати с миналото и настоящето ни, че бъдещето понякога изглежда нелогично без тях.\nМоже би затова истината, че от три дни бате Начко не е вече между нас, ми се струва нелепа. Атанас Михайлов бе един от моите футболни идоли - магьосник с топката и голям човек без нея. Начко притежаваше неща, които толкова много млади спортисти днес не могат нито да проумеят, нито да купят с набъбналите си пачки. Не става дума за феноменалните му голове от корнер или гаубицата в левия му крак. Това, което го прави незабравим, е, че въпреки майсторството си бате Начко се опази от арогантност, нарцисизъм и меркантилност. За него достойнството, лоялността и всеотдайността към родния клуб винаги са били ръководещи стойности. Затова съм сигурен, че големият футболист днес ни гледа от по-добро място. Моите уважения към cвети Петър, но според мен в неделя и той е станал поредният вратар, който не е могъл да опази вратата си от качествата на бате Начко.\nВ събота писах за баскетболиста Стефон Марбъри и за това как е решил да пренебрегне поне частично материалните облаги. Абсолютно неочаквано за мен той се опълчи срещу могъща империя от ранга на "Найк" и започна да продава кецове, носещи неговото име, срещу 14 долара и 98 цента. Според мен този играч е разбрал нещо много ценно и е мотивиран донякъде от прозрението, че спортната слава е нетрайна и че точно сега, в този момент може да направи нещо значимо, да остави поне една ценна следа.\nРайонът около Канзас Cити е далеч от перфектен. Животът тук има своите преимущества и сигурно два пъти повече недостатъци. Но едно от нещата, за които съм благодарен на Канзас, е... "Канзас". Говоря за виртуозната рок група със същото име, която обичам от дете и която често имам шанса да гледам на живо. На тях принадлежи една от най-красивите акустични балади в историята на популярната музика: Dust in the Wind (Прах във вятъра). Песента често ме навестява: музиката и думите й звучаха в главата ми, когато погребвахме Дейвид, сетих се за тях и когато научих за Начко, а точно сега съм я пуснал да се върти и на компютъра ми. Финалният куплет набъбва и пристига в гласа на Стив Уолш заедно с последния тон от знаменитото соло на цигулка:\nНе се вкопчвай,\nнищо не трае вечно\nосвен земята и небето.\nИ нещо ти се изплъзва -\nи всичките ти пари\nняма да могат да ти\nкупят дори минута в повече.\nПрах във вятъра.\nНие сме всичко на всичко\nМъдри думи, които от години търсят мъдри слушатели, но за съжаление все по-рядко ги намират. Това, което не споменах в статията за Марбъри, бе, че интервюирах няколко младежи от местната гимназия и те ми обясниха, че не биха си купили маратонките на Стефон, защото били твърде евтини. "Дори и да са по-качествени от Nike Zoom, няма да ги нося, защото маратонки за 15 долара ще ми намалят престижа", каза ми единият хлапак.\nПрестижа? Що за изкривена философия? Ясно е, че живеем в епоха на безидейна консумация и материализъм, но като че ли вече сме напът да създадем неоробовладелско общество. Робите сме ние, а фараоните - "Найк", "Макдоналдс", "Уол Март" и т.н. Масите сякаш са програмирани за консумация от самото си раждане. Вече единствената скала, с която хората знаят как да измерват стремежите, успехите и наследството си, е финикийската. Всеки драска със зъби и нокти за по-голяма кола, по-малък мобифон, по-обширна квадратура, повече карати, по-скъпи маратонки. Все глупави, безсмислени неща, които, между другото, са вкарали Щатите в дефицитно блато. Америка е страна на кредита и средният й жител се е затрупал с вещи, купени с пари назаем от банки и алчни лихвари като "Виза", "Мастеркард" и "Американ Експрес". Оковите са невидими, но непоклатими, а ключът им е глътнат от самия покорен като остригана овца консуматор. Имам познат, който притежава не един, не два, а три хамъра - най-глупавото МПС с размерите на дизелов локомотив, което сигурно харчи повече бензин, отколкото целият танков резерв на Естония.\nСтига се и до още по-странни парадокси. Не знам как е в България, но тук е много популярна доставката на пица по домовете. Преди няколко месеца тъст ми Джим получи сърдечна криза. Слава богу, той се оправи, но няколко дни по-късно поръчах пица по телефона и изчислих, че доставката пристига с четири минути по-бързо от Бърза помощ\nЯвно малко по малко, консуматор по консуматор, долар по долар приоритетите са се изместили и това, което е с реална човешка стойност, е останало на по-заден план. Но еснафщината не е само американска черта.\nИмаме я и у нас. Кой какви обувки носи, кой какво лого има на фланелката, кой колко плазмени инча телевизор е лепнал на стената, кой какво Ферари кара по разнебитените улици. На няколко пъти и на мен ми се наложи да си вдигна шапката, която бе паднала при вида на огромните палати в подножието на Витоша. Всъщност не шапка, а каска с каишка да имах, и тя щеше да падне. Всичко това на фона на несигурна икономика и милиони квалифицирани хора с обидно ниски заплати. С притеснение забелязах също, че кредитните карти вече са се наместили като бомби със закъснител и в портмонетата на българина. Въпреки всичко все още сме далеч от вирусната потребителска болест, която тресе САЩ в последните години. Познавам човек, който купи Порше на сина си за рождения му ден. Колосална грешка! Дори да сте милионер, никога не правете такава лоша услуга на детето си. Счупена кола и комплект инструменти са сто пъти по-ценен подарък. Младежите, които интервюирах, са в абсолютна безпътица, щом търсят престижа си в логото на "Найк".\nЗатова съм щастлив, че има и някой като Марбъри, който поне прави опити да отвори кошарата. Стремежът към просперитет е вроден в почти всеки човек и дори е движещ икономически механизъм. Не всеки може да е светец, Майка Тереза или Ганди. Аз самият имам своите комерсиални амбиции и безброй материални слабости. Но не може пък и да си позволим да маршируваме през малкото си отредени дни като лоботомирани марионетки, поемайки и отделяйки без мисия, цел и посока. Всичко е толкова мимолетно в този живот, толкова преходно. Времето ни е малко, а възможностите да оставим след себе си нещо хубаво и важно се броят на пръсти. Никой няма да си спомня в колко квадрата е живеел Алберт Айнщайн, каква кола е карал Джон Ленън и какви маратонки е носел бате Начко. Техните постижения ще се измерват с друга, безценна валута. На такива хора завиждам с бяла завист, защото само останките им са тленни - не и делата.\nИ сега, докато слушам за 20-и пореден път Dust in the wind, се питам кои са нещата, за които си заслужава да се живее? Нещата, които няма как да купим? Които не можем да забравим или загубим на улицата? Те са различни за всеки човек, но много е богат този, който ги има и държи на тях. Кой знае, може би това е денят, в който сте застанали на ръба на Големия каньон и сте се почувствали като прашинка... или първата любов... мигът, в който се е родило детето ви... гледката от връх Вихрен... споменът за бате Начко... увертюрата на "Тоска"... последният дъх на умиращ приятел. Всеки човек вижда света посвоему, но ми се струва, че такива са нещата, които ни осмислят. Но какво, ще попитате, са тогава къщите, вилите, поршетата, яхтите, чантите от крокодилска кожа, костюмите "Версаче", парите в сметката, златото, среброто, платината? Какво ли? Прах, приятели. Прах във вятъра\nБългарският футбол осиротя – отиде си великият артист Начко Михайлов! Българският футбол понесе нова трагична загуба и осиротя, след като този свят напусна великият артист с топка в краката Начко Михайлов! Отиде си любимецът на толкова поколения предани почитатели на играта, отиде си вярната до сетния си дъх на своя клуб легендарна фигура, обичана не само в “Надежда”, но и от цяла България! На 57 години рано тази сутрин склопи очи виртуозът на фамозния пас и снайперския удар, на головете направо от корнер Атанас Михайлов... Останахме без любимия ни Бате Начко, повален от коварната болест, с която толкова време се бореше така мъжки и скромно, както живееше и в дните на невероятната си слава, и след това. Не го забравиха и за миг хората по трибуните, които идваха мач след мач на столичните “железничари”, за да гледат спектакъла на “МоНачко”, съкрушил заедно с неизменните си партньори в състава на Локомотив доста европейски грандове. Привържениците на толкова бързо променящата се игра ще помнят винаги онзи невероятен локомотивски сезон на футболната 1977/78 година, когато начело със своя духовен и човешки лидер, водени от своя капитан триумфираха на терена с титлата шампион на България. Дойдоха и четирите “Начковски” попадения срещу Монако, съкрушителният му удар срещу Динамо (Киев), отвели “железничарите” на четвъртфинал в турнира за купата на УЕФА през пролетта на 1980 година. Цялата блестяща кариера на Начко Михайлов, в която като диаманти блестят онези 348 мача и 145 гола в "А" група, което е клубен рекорд за Локомотив, онези 45 мача и 23 гола за националния тим на България, е низ от незабравими изпълнения. От паметни победи и тежко преживени редки загуби. Начко бе сред участниците на Мондиал'70 в Мексико и на Мондиал'74 в Германия, гордо показваше и сребърния си медал от Олимпиадата в Мексико през 1968 година. Но за обикновения зрител големият човек и футболист Атанас Михайлов ще остане в сърцата на всички с невероятните си по замисъл и изпълнение ходове на терена, превърнали го в Гросмайстора на футбола!\nПочивай в мир, Приятелю! Бог да те прости!\nРъководството на Професионалната футболна лига изказва своите най-искрени и най-дълбоки съболезнования на семейството на Начко Михайлов за сполетялата го неизмерима загуба!\nПуснато на: Сря 30 Юли, 2008 11:13 Заглавие:\nСайта на УЕФА съобщава за смъртта на великият Начко Михайлов!\nBulgaria falls silent for 'Nachko'\nAtanas 'Nachko' Mihailov in action for Loko Sofia (©Meridian Match)Bulgarian football is in mourning after PFC Lokomotiv Sofia hero Atanas 'Nachko' Mihailov died at the age of 57 on Sunday.\nOne of the best loved players in Bulgarian history, the skilful forward spent his entire career with Lokomotiv, setting club records with 145 goals in 348 appearances between 1965 and 1981. His finest hour with the club came as he led them to the most recent of their four national titles in 1978. Mihailov also made his mark in European club competition by notching up four goals in a match against AS Monaco FC in a UEFA Cup second round game on 24 October 1979.\nHe scored the only goal in a 1-0 first leg win against FC Dynamo Kyiv, and while Lokomotiv lost 2-1 in the second leg, it was enough to send them through to the quarter-finals on away goals - their best ever achievement in Europe. Blessed with sublime skills, the free-kick master scored 23 goals in 45 games for the national team. He played in the final of the 1968 Olympic Games tournament as Bulgaria lost 4-1 against Hungary in Mexico, and having missed the 1970 FIFA World Cup finals through injury, played in West Germany four years later.\nБойчо Величков: Той бе символът на Локомотив\nТой бе над всички, твърди бившият футболист\nЧленът на УС на Локо (Сф) Бойчо Величков е категоричен, че Атанас Михайлов е бил и ще си остане завинаги символът на "червено-черните". Близо 10 години двамата играят на върха на атаката на "железничарите".\n"Ако трябва да определя състава на Локомотив от онези години с няколко думи, то те ща са: "Начко Михайлов и всички останали!", твърди Величков. Двамата разковават Монако, но не само. Ето какво си спомня още Величков за епичните битки по терените рамо до рамо с Бате Начко.\n"Спокойно мога да кажа, че Атанас Михайлов е най-добрият футболист, с който съм играл на терена. Начко бе голям човек, голяма личност. Беше класен играч, от когото можеш да се учиш. Беше неповторим. Начко бе ерудирана личност и това му помагаше много на терена. Имаше страхотен авторитет, който защитаваше с невероятна игра. Във всеки един момент можеше да реши даден мач. Казах вече, че дълги години бяхме тандем и благодарение на невероятните му пасове съм вкарал много попадения", връща се назад във времето Бойчо Величков.\nВеличков и Михайлов се разбират повече от отлично на терена, но и извън него.\n"Начко Михайлов ми подаде ръка в състава на Локомотив, а после играта ни увлече. На терена си паснахме повече от добре. Просто изпитвах удоволствие от футбола, когато той бе до мен", казва още Величков и се връща в спомените си към срещите с Монако, в които Михайлов вкарва всичките пет попадения за "червено-черните", за да класира тима напред.\n"Върхът на нашето разбирателство бяха срещите с Монако. Мен ме спънаха за двете дузпи, които Михайлов вкара, а аз му асистирах при другите два гола във вратата на французите. След това той вкара и при 1:2, с което ни класира за следващата фаза в турнира за купата на УЕФА. Тогава му излезе и прякорът "Моначко", но в тези срещи Начко бе повече от отбор. Той бе над всички", допълни Величков.\nПуснато на: Сря 30 Юли, 2008 11:14 Заглавие:\nХилядно множество каза "сбогом" на бате Начко\nНад 1000 души дойдоха да кажат вчера последно сбогом на гениалния играч на Локо (Сф) и националния отбор Атанас Михайлов. Пред обредната зала на Централните софийски гробища се виеше опашка от хора, които чакаха да се поклонят и да положат букет цветя пред изключителния футболист, наричан с любов бате Начко. Голямата зала се оказа буквално тясна за всички, които бяха дошли да се простят с него.\nПривърженици, приятели, съотборници, футболни деятели, ветерани - всички бяха там. Сред хилядното множество можеше да се познаят лицата на Спиро Дебърски, Васил Методиев-Шпайдела, Сашо Костов, Димитър Пенев, Добромир Жечев, Кирил Ивков, Павел Панов, Георги Денев, Кирил Миланов, Войн Войнов, Румянчо Горанов, Бойчо Величков, Андрей Желязков, Чавдар Цветков, Радослав Здравков и още много други фигури от по-близкото и по-далечното минало на българския футбол.\nТук бяха от сегашния тим на Локомотив, клубният президент Николай Гигов, изпълнителният директор Иво Тонев, деца от школата. На поклонението присъства и шефът на БФС Борислав Михайлов. От Пловдив бе дошъл и Христо Бонев - легендата на Локомотив (Пд) и един от големите европейски играчи на 70-те години. Своето послание до близките на Начко бе изпратил президентът на България Георги Първанов.\n"С дълбоко прискърбие посрещнах вестта за кончината на Атанас Михайлов - един от най-изтъкнатите футболисти в историята на българския футбол, легендарен нападател и дългогодишен капитан на Локомотив (Сф). Напусна ни изключителен спортист и достоен човек, радвал дълги години със своя талант, с красивата си игра и виртуозните си изпълнения почитателите на футбола у нас и по света...\nВъв всеки свой мач Атанас Михайлов показваше изключителното си спортно майсторство, своето уважение към нас зрителите, към съперника на футболния терен, отговорността си към клуба, своята национална чест и достойнство.\nЗапочнал кариерата си в големия футбол на непълни 16 години с неподражаемата си игра и блестящи успехи на клубно и национално равнище, с откровения си и човечен характер, Атанас Михайлов заслужи дълбоко уважение от съотборници и съперници на терена, любовта на всички почитатели на футболната игра...\nПрощаваме се с голям спортист и човек, съчетал по изключителен начин футболно майсторство, постигнати успехи и слава, с отговорно гражданско поведение, коректно благородно отношение към хората - истински пример за подражание на подрастващите, посветили живота си на спорта за издигане авторитета на нашата страна", се казваше в обръщението на президента Първанов.\nОт името на Локо (Сф) кратко и с чувство говори пресаташето на клуба Димитър Колчев, който постави и основен акцент върху скромността на уникалния майстор. "Той беше футболист без аналог в нашия футбол. Нека не ми се сърдят всички велики футболисти, които сме имали и имаме. Начко Михайлов умееше да направи от футбола събитие, което мога да сравня с най-великите културни прояви на човешкия род и човешкия дух", каза Колчев.\nВенци бяха изпратени от ДАМС, БФС,ПФЛ, кмета на София, Локомотив (Пд), Левски, ЦСКА, Славия, Пирин, Родопа, Септември, Спортист (Своге) и др. Неприятно впечатление направи масовото отсъствие на съвременни играчи, както и на такива от 80-те години. Едва ли бе проява на добър вкус и отсъствието на националните ни състезатели, които можеше да слязат организирано от лагер-сбора си и да се поклонят на един велик майстор на играта, с която те имат шанса в момента да изкарват много пари.\nСъщевременно обичта и уважението на дошлото хилядното множество бе достоен финал на земния път на един от най-големите играчи и фигури в историята на българския футбол.\nАндрей Желязков: Беше джентълмен и на терена, и в живота\n"Много съм разстроен. Не мога да говоря. Тъжно ми е. Най-лошо е да загубиш човек, с когото си играл. Той беше джентълмен и в живота, и на терена. България загуби един от най-големите си футболисти.\nНачко беше виртуоз на игрището. Хората идваха на стадиона да го гледат, защото им доставяше удоволствие с пасовете си, с головете си, с всичко, което правеше на терена. Той беше самобитен.\nИ като характер, и като човек, и като футболист. Не само Локомотив(София), а целият български футбол загуби една епоха, която си отива безвъзвратно с него. Много ми е тъжно", каза Андрей Желязков.\nВойн Войнов: Сега в света има малко играчи като него\n"Той беше един от най-големите футболисти в България. Правеше гениални неща на терена, които малко от съвременните световни футболисти могат. Аз никога не съм го виждал намръщен. Постоянно беше усмихнат.\nБългария и родният футбол загуби един голям усмихнат мъж. Удоволствие беше да се играе с него на терена. Дори и като съперник. Невероятно елегантен в действията си. Може пак да се повторя, но той правеше неща, които могат да влязат във всеки футболен учебник. И ще бъде добре, ако това стане", сподели Воин Войнов.\nРадослав Здравков: Обичаха го всички\n"Не бях запознат с неговата болест. Когато разбрах какво е станало, останах потресен. Чувствам се благословен от факта, че изкарах четири години като негов колега в Локомотив.\nТой ми бе идол и учител. Той бе отличен обединител. Начко бе обичан от всички българи. И трибуна на стадион "Локомотив" да кръстят на негово име, и изобщо какво и да се направи, ще бъде късно и малко.\nБългария загуби едно от най-големите си футболни дарования. Трябва неговият пример да се предава на по-малките", обясни Ради Здравков\nПуснато на: Сря 30 Юли, 2008 11:15 Заглавие:\nВ ПАМЕТ НА АТАНАС МИХАЙЛОВ\nАтанас Михайлов (05.07.1949 – 01.10.2006). Силен физически, бърз и резултатен нападател. Изключителен техник с несравним поглед върху играта и спортсменско поведение на терена. Майстор на паса, головия удар, свободни удари и голове направо от ъглов удар. Дългогодишен лидер на "железничарите". Близо две десетилетия Атанас Михайлов е на голямата футболна сцена, като един от нейните най-добри актьори. За Локомотив играе от 1964/65 до 1980/81г. Приключва кариерата си в "Неа Саламина" (Кипър), впоследствие треньор и селекционер в любимия "Локомотив".\nВ "А" РФГ дебютира с фланелката на "Локомотив" (Сф) два дни преди 16-ия си рожден ден и изиграва 348 мача, в които отбелязва 145 гола, всичките с фланелката на "железничарите". Шампион е на България за 1978 година, избран е за футболист на годината през 1979-а. В различните национални отбори на България Начко Михайлов има общо 91 мача и 54 гола, което е абсолютен рекорд. В "А" тима има 45 мача с 23 гола, участник е на световните първенства в Мексико`70 и в Германия`74. На олимпиадата в Мексико`68 печели сребърен медал. Като капитан Бате Начко е в основата на отличното представяне на "Локо" (Сф) в турнира за купата на УЕФА през сезон 1979/80 и незабравимите мачове с "Ференцварош", "Монако" и "Динамо" (Киев). Срещу "Монако" в София Начко отбелязва 4 гола на френския национален вратар Жан-Люк Етори, а на реванша в княжеството добавя още един. Вестниците в Европа го наричат "Пушкаш на Балканите", а във френски издания има заглавия като "Палачът на "Монако", "МоНачко", "Българският екзекутор". Мнозина се шегуват, че в основата на успеха на Локо Сф през онези години стои системата “От зад - катеначо, а от пред - Бате Начко”.\nАтанас Михайлов имаше няколко максими, като:\n• Знай си мечтата, но не я казвай.\n• Не се страхувай - ако си талант, рано или късно ще те признаят.\n• Мисли за публиката - без нея няма спектакъл.\n• Внимавай да не попаднеш на некомпетентен специалист.\n• Умей да даваш на своите съотборници сигнал за бой.\n• Потупват ли те по рамото или по гърба - пази се от дископатия.\n• Намери своя почерк дори когато подражаваш на другите.\n• Кажи си истината - да става, каквото ще.\n• Ако си майстор, остави след себе си школа.\n• Никога криза на духа.\nПочивай в мир Бате Начко! Никога няма да те забравим!\nПуснато на: Сря 30 Юли, 2008 11:16 Заглавие:\nСкръбта беляза 4-те неделни мача от първенството на “А” група.\nОтиде си образът на "червено-черната" надежда\nСкръбта беляза 4-те неделни мача от първенството на “А” група. Те започнаха с минута мълчание в памет на легендата Атанас Михайлов, който почина вчера.\nОтиде си Атанас Михайлов. Тръгна си от този свят така, както си тръгна и от футбола, когато някой в Локомотив реши, че Начко е вече стар. Отиде си, без да се оплаче на някого, без да моли за помощ, остана сам в болката си. Но както не предаде Локомотив, така не предаде и футбола в последните си дни. Замина си от нашата грешна земя като голям мъж, такъв, какъвто бе винаги. И на терена, и извън него. За мен Начко ще остане най-великият български футболист, който съм гледал на живо, до когото съм се докоснал, от когото съм научил много. Макар че съм го виждал само няколко пъти. Първият път бе на препълнения "Васил Левски". Тогава вкара 4 гола във вратата на най-големия по онова време френски вратар Етори, а Локомотив унижи Монако с 4:2. Цял един стадион се люшкаше в екстаз при всяко докосване на топката от Начко. Може би тогава окончателно се влюбих във футбола, осъзнах, че това е магия, а такива като Атанас Михайлов са докоснати свише, за да правят същата тази магия. Няколко дни по-късно го видях от плът и кръв в магазина на баща ми. Стоеше там на опашката зад 15 човека и си чакаше реда. Онемях. Бях свикнал партийни и естрадни величия да минават отзад, да взимат каквото им трябва, а в повечето случаи и да не плащат. Начко беше с някакви приятели, щяха да празнуват нещо в "Лозенец". Поисках му автограф, а той видимо се притесни. Попита ме от кой отбор съм, а аз му отвърнах: "От твоя". "А-а-а, Локомотив не е мой, аз съм на Локомотив", усмихна се гениалният футболист и освен автограф ми даде и едно флагче. Още го пазя. Тогава доста се учудих защо този толкова известен човек стои на опашката заедно с шлосери, готвачки, шивачки, монтажисти..."Защото е Начко", обясни баща ми. Може би двамата вече са се видели там, горе на небето, и сега се смеят на това как Начко се въртеше неудобно в студиото на "Всяка неделя", докато Кеворк Кеворкян се чудеше как така Локомотив се е осмелил да отстрани братския на българския народ Динамо (Киев). "Абе ти май ме кеворкизираш", отрони в един момент капитанът на Локо (Сф) и в студиото се настани напрежението. Арменецът не обичаше никой да го поставя в ъгъла, камо ли пък някакъв футболист. Но отстъпи, защото видя, че Начко е харизма, Начко е религията на един работнически квартал в покрайнините на София. Оттам е и другото признание на Атанас Михайлов, което помня и до днес: "Не обичам да се обръщат към мен с другарю Михайлов. Звучи ми толкова изкуствено. Не може всички да сме другари, не е нормално. Най-голямата ми награда е, че където и да отида, ми викат Начко. Значи ме чувстват истински". Такива искаше да са и синовете му, истински. С единия тренирахме заедно в Локомотив и никога няма да забравя как Атанас Михайлов се отнасяше към Мишо. На един мач със Славия дори накара треньора Рашо Иванов да го смени, нищо че водехме 5:0. Бях отстрани до тъчлинията и чух Начко да казва: "Нямаш право да се лигавиш, дори при този резултат. Ти си Михайлов, ти си в Локомотив и ще играеш докрай". Тогава осъзнах, че Начко може би е обичал "червено-черния" клуб повече и от семейството си. Затова и когато любимият отбор го изостави, той не му изневери. Отиде в Кипър, в Неа Саламина, а отказа от Славия апартамент в "Овча купел", офицерски чин в Строителни войски и 650 лева заплата. Защото искаше завинаги да бъде свързван само с едно, с Локомотив. Точно в името на това свято име Начко поведе и битката срещу изкуствения ЖСК-Славия. Искаше да избяга от мъката в ЦСКА, но като видя, че Партията вдига примката си от любимия му отбор, остана в "Надежда". И се превърна в символ на "червено-черната" надежда. Има нещо символично в това, че Начко си отиде точно сега, когато Локомотив тръгна отново нагоре. Сякаш легендарният халф искаше да се убеди, че любимият му тим ще го бъде, че ще оцелее, за да му е спокойно горе, на небето. Няма да се спирам на титлите, на стотиците мачове и голове на всякакви нива. Те са част от пътя на всеки един играч. Но има такива футболисти, които си създават и своя собствена харизма, превръщаща ги в легенди. Атанас Михайлов бе точно такъв. И съм сигурен, че още хиляди като мен благодарение на него научиха не как да играят, а как да живеят. И за тях той ще е жив винаги. Просто като Начко...