Ги дьо Мопасан — Мис Хариет (4) — Моята библиотека\nМис Хариет (4)\nТова беше наистина поразително откритие.\nОт известно време аз работех всяка сутрин, преди изгрев, върху една картина със следното съдържание:\nДълбок дол, притиснат между два склона, покрити с дървета и храсти, върви нагоре и се губи, потънал в млечнобяла пара, в този особено мек памук, който се носи понякога над долините при изгрев-слънце. В дъното сред тази гъста и прозрачна сутрешна омара се открояват или по-точно се отгатват две фигури, момък и девойка, прегърнати плътно — тя с повдигнато към него лице, той приведен над нея, впили уста в уста.\nПодранил слънчев лъч се плъзга между клоните, пронизва утринната мъгла и й придава розови отблясъци зад двамата влюбени селски младежи и техните леко очертани сенки плуват в сребриста светлина. Картината беше хубава, честна дума, много хубава!\nРисувах на склона, който води към малката долчинка Етрета. За щастие него ден над дола се носеше същата тази лека пара, от каквато имах нужда.\nНещо се изправи пред мен като привидение: беше мис Хариет. Като ме видя, тя се опита да избяга. Но аз я извиках:\n— Елате, елате, госпожице, искам да ви покажа нещо.\nПриближи се сякаш неохотно. Протегнах й картината. Не каза нищо, дълго гледа, без да помръдне, и изведнъж заплака. Плачеше с нервни спазми, както плачат хората, които дълго време са се борили против сълзите, но не могат повече, отпускат се, като все още продължават да се съпротивляват. Скочих, трогнат от тази непонятна за мен мъка, и взех ръцете й с внезапен порив на нежност, истински порив на французин, у когото движението изпреварва мисълта.\nТя остави няколко мига ръцете си в моите и аз почувствувах как те тръпнат, сякаш нервите й бяха опънати до крайност. След това дръпна рязко или по-точно изтегли насила ръцете си.\nНо аз бях разбрал тяхната тръпка, защото я бях усещал и друг път и нищо не би могло да ме излъже. О, любовната тръпка на една жена, била тя на петнадесет или на петдесет години, от простолюдието или от висшето общество, тази тръпка така прониква право в сърцето ми, че аз я разбирам без всякакво колебание! Тя беше разтърсила цялото й жалко същество, което трепереше, изнемогваше. Разбрах всичко. Англичанката си отиде, без да успея да кажа ни дума. Стоях поразен, като пред някакво чудо, и отчаян, сякаш бях извършил престъпление.\nНе се прибрах за закуска. Бродих край брега: идеше ми да плача и да се смея, всичко това беше и комично, и печално, себе си чувствувах смешен, а нея — нещастна до полуда.\nПитах се как трябва да постъпя.\nНе ми оставаше нищо друго, освен да си отида и веднага реших да действувам.\nЦяла сутрин скитах малко тъжен и малко замечтан и се върнах точно за обяд.\nСеднахме на масата както обикновено. Мис Хариет ядеше съсредоточено, без да говори с някого, без да вдига очи от чинията. И лицето, и държането й бяха съвсем обикновени.\nИзчаках края на обеда и казах на стопанката:\n— Скоро ще ви напусна, госпожо Льокашьор.\n— Какво сте намислили, господине? — извика добрата жена със своя провлечен глас. Беше изненадана и огорчена. — Ще ни напуснете, а? Така добре бяхме свикнали с вас!\nГледах мис Хариет с крайчеца на окото си. Лицето й не трепна. Но Селест, младата слугиня, вдигна очи към мене. Беше едра, осемнадесетгодишна мома, червендалеста и свежа, яка като кон и чиста — нещо много рядко. Понякога я целувах по кьошетата, ей така, по навик, придобит из хотелите, нищо повече.\nОтидох да изпуша лулата си под ябълковите дървета и се заразхождах из двора, от край до край. Всичко, което бях премислил през деня, странното откритие, което бях направил сутринта, гротескната и страстна любов на мис Хариет, спомените, нахлули в главата ми след това откритие, спомени, чудесни и вълнуващи, а може би и погледът, който слугинята ми отправи, когато съобщих, че си отивам — всичко това се преплиташе, смесваше се и аз чувствувах особен прилив на сили по цялото тяло, устните ми тръпнеха за целувка, а в жилите ми напираше нещо, което кара човека да върши глупости.\nНощта спускаше бавно дългите си сенки под дърветата. Забелязах Селест, която отиваше да затвори кокошарника в другия край на двора. Спуснах се подир нея така леко, че тя нищо не чу, а когато се изправи, след като затвори малката вратичка, през която минават кокошките, аз я прегърнах с две ръце и обсипах широкото й пълно лице с град от целувки. Тя се мъчеше да се освободи, но не смееше, защото беше навикнала на всичко това.\nЗащо я пуснах изведнъж? Защо се извърнах внезапно? Как почувствувах, че някой стои зад мен?\nМис Хариет тъкмо се прибираше; тя ни беше видяла и стоеше неподвижна като пред призрак. След това изчезна в нощта.\nВърнах се посрамен, смутен. По-добре да беше ме заварила в момент, когато извършвам престъпление! Бях отчаян.\nСпах зле, нервите ми бяха опънати до крайност, мрачни мисли ме измъчваха. Стори ми се, че чувам плач. Сигурно се лъжех. На няколко пъти ми се чу, че някой ходи из къщата и че се отваря външната врата.\nНа разсъмване умората надви и аз най-после заспах. Събудих се късно и излязох едва за обед. Бях все още объркан, не знаех как трябва да се държа.\nНикой не беше виждал мис Хариет. Почакахме я — не се яви. Стрина Льокашьор влезе в стаята й, англичанката я нямаше. Сигурно беше излязла още на разсъмване, както правеше често, за да наблюдава изгрева.\nТова не изненада никого и ние седнахме мълчаливо да се храним.\nБеше топло, много топло, един от ония задушни знойни дни, когато лист не трепва по дърветата. Изнесли бяха масата вън под едно ябълково дърво: Сапьор непрекъснато отиваше до зимника да пълни шишето с вино — толкова много пиехме. Селест носеше гозбите от кухнята, агнешко рагу с картофи, задушен заек и салата. След това постави пред нас паница с череши, първите през този сезон.\nПоисках да ги измия и освежа и помолих слугинята да изтегли от кладенеца кофа студена вода.\nСлед пет минути тя се върна и заяви, че кладенецът е пресъхнал. Размотала била цялото въже, кофата допряла до самото дъно, но вода нямало. Стрина Льокашьор поиска сама да разбере какво става и отиде да надникне в кладенеца. Като се върна, съобщи, че в кладенеца наистина имало нещо, нещо неестествено. Сигурно някой съсед от злоба е хвърлил наръч слама.\nАз също пожелах да погледна с надеждата, че ще видя по-добре какво има твърде и се наведох над кладенеца. Смътно различих някакъв бял предмет. Но какъв? Тогава ми дойде на ум да спуснем вътре фенер с въже. Жълтеникавата светлина подскачаше по каменните стени на кладенеца и потъваше постепенно надолу. И четиримата стояхме надвесени над отвора — Сапьор и Селест бяха дошли при нас. Фенерът спря над някаква неясна, неопределена маса, нещо странно, бяло и черно, необяснимо.\n— Това е кон — извика Сапьор. — Виждам копито. Сигурно тази нощ е паднал вътре. Избягал е от ливадите.\nНо аз изведнъж потреперах до мозъка на костите. Разпознах една обувка, след това изправен нагоре крак; тялото и другият крак се губеха под водата.\n— Това е жена — промърморих съвсем тихо и треперех така силно, че фенерът подскачаше отчаяно над обувката, — жена, която… която… вътре има жена… това е мис Хариет.\nЕдинствен Сапьор не мигна. В Африка той беше виждал и по-страшни неща!\nСтрина Льокашьор и Селест се разпищяха и избягаха.\nТрябваше да се извади трупът от кладенеца. Вързах здраво слугата за кръста и го спуснах вътре, като развивах внимателно макарата и следях как постепенно потъва в тъмния отвор. В ръцете си той държеше фенера и още едно въже. Скоро чух гласа му, сякаш викаше от центъра на земята: „Стига“; тогава видях как той улови нещо под водата, другия крак, после върза двата крака заедно и извика отново: „Дърпай!“\nЗапочнах да го тегля нагоре, но почувствувах ръцете си като отсечени, мускулите ми бяха размекнати, боях се, че ще изтърва ръчката и човекът ще полети надолу. Когато главата му се появи над каменната ограда на кладенеца, запитах: „Е, какво?“ — сякаш очаквах новини за жената, която беше долу, на дъното.\nПосле стъпихме и двамата на каменния ръб на кладенеца и застанали един срещу друг, наведени над отвора, започнахме да теглим тялото нагоре.\nСтрина Льокашьор и Селест ни наблюдаваха отдалече, скрити зад къщата. Когато видяха как от дупката се подават черните обувки и белите чорапи на удавницата, те изчезнаха.\nСапьор хвана глезените и ние я измъкнахме в най-неприлична поза. Горката целомъдрена мома! Главата й беше ужасна, черна и изподрана; от дългите й сиви коси, които висяха, развити завинаги, се стичаше вода и тиня.\n— Ама че е кльощава, дявол да я вземе! — каза Сапьор пренебрежително.\nОтнесохме я в стаята й и тъй като двете жени не се явяваха, аз и конярят се погрижихме за посмъртното й облекло.\nИзмих нейното печално, обезобразено лице. От допира на пръстите ми едното й око се полуотвори и ме загледа с оня безцветен, оня студен, оня страшен мъртвешки поглед, който идва сякаш отвъд живота. Погрижих се, доколкото можах, за разпилените й коси и с несръчните си ръце нагласих някаква нова и странна прическа над челото. След това съблякох мокрите й дрехи. Изпитах срам, когато открих малко раменете и гърдите й, дългите й ръце, сухи като клони — имах чувството, че върша кощунство.\nСлед това отидох да набера цветя, макове, синчец, маргарити и свежа благоуханна трева. Покрих с тях смъртното й ложе.\nСлед това трябваше да изпълня обичайните формалности, тъй като само аз бях около нея. В джоба й намерихме писмо, писано в последния момент. Тя искаше да я погребат в това село, където бяха изминали последните й дни. Ужасна мисъл сви сърцето ми. Дали тя не искаше да остане завинаги тук заради мен?\nПривечер съседките дойдоха да видят мъртвата. Но аз не позволих да се влиза в стаята; исках да бъда сам и цялата нощ останах при нея.\nГледах я при светлината на свещите. Нещастна, никому неизвестна жена, умряла така далече, така печално. Дали имаше някъде приятели, роднини? Какво е било детството й, животът й? Откъде идваше тази самотна скитница, загубена като изпъдено от къщи псе? Каква тайна мъка и отчаяние се криеше в това грозно тяло, което през целия си живот беше носила като някакъв срамен недъг, като смешна обвивка, прогонила далеч от нея всяка нежност и любов?\nКолко нещастни хора има! Чувствувах, че над това човешко същество тегне вечната несправедливост на неумолимата природа! За нея всичко беше свършено, а може би тя никога не бе имала онова, което крепи и най-онеправданите — надеждата, че поне веднъж ще бъдат обичани! Как иначе да се обясни това, че тя се криеше, избягваше всички останали? Че обичаше страстно всичко в природата и всички живи същества освен хората?\nИ аз разбирах защо тя вярваше в бога и се надяваше, че ще получи другаде възмездие за своята нищета. Сега тя щеше да се разложи и да се превърне в растение. Ще цъфти под слънцето, ще стане храна на кравите, които ще я опасат, или зърно за птиците, ще стане животинска плът, за да се превърне отново в човешка плът. Но онова, което наричаме душа, беше угаснало долу в тъмния кладенец. Тя не страдаше вече. Беше разменила живота си срещу други животи, които щяха да се родят от нея.\nЧасовете минаваха в тази злокобна и мълчалива среща. Бледа светлина възвести утрото, след това червен слънчев лъч пропълзя до самото легло, постави огнена черта върху завивката и върху ръцете й. Това беше любимият й час. Събудени, птиците пееха в дърветата.\nОтворих широко прозореца, дръпнах пердетата, за да ни види цялото небе, наведох се над ледения труп, поех с две ръце обезобразената глава и бавно, без страх и без отвращение, сложих дълга целувка върху тези устни, които никой никога не беше целувал…\nЛеон Шьонал млъкна. Жените плачеха. Чуваше се как седналият на капрата граф д’Етрай се секне непрекъснато. Единствен кочияшът дремеше. Конете, които не чувствуваха вече камшика, бяха забавили своя ход и лениво теглеха колата. Файтонът едва се придвижваше, натежал изведнъж, сякаш натоварен със скръб…


Ананас • Vitalis Pharma\nTag Archives: Ананас\nСилата на жълтите храни\nПлодовете и зеленчуците са важен елемент на здравословното хранене. Достатъчният им дневен прием може да предотврати различни заболявания. Жълтите плодове и зеленчуци, подобно на останалите, носят много ползи на човешкия организъм. В жълтите зеленчуци се съдържат множество каротеноиди като бета-каротин, ликопен, лутеин и зеаксантин. Те защитават организма ни от свободните радикали и атеросклероза, грижат се [...] More →\n05 април, 2019\nЛимон и ананас за бързо вдигане на pH-то\nИма пряка връзка между pH в тялото и редица болести. Отговорните за здравето си хора често се стремят да поддържат по-високо от нормалното телесно pH. Придържащите се към здравословен начин на хранене, се алкализират чрез своята диета, но киселинноста в организма веднага може да надделее, ако дори за кратко се върнем към преработените храни. [...] More →


ᐉ 5 съвета как да говорим с децата си за секс — Lechenie.bg\nНаричайте нещата с анатомичните им имена\nКогато говорите за секс с децата си, говорете позитивно\nБъдете наясно и с двойния стандарт\nНасърчавайте децата си да използват презервативи\nРазговорите за секса трябва да са многократни\nКогато дойде времето, в което трябва да обясним на децата си за "птичките и пчеличките", повечето от нас се чувстват неудобно. Много от мъжете са склонни да излязат от стаята и да оставят майките да се оправят, но това не е най-доброто решение за един татко.\nСпоред проучване сред 200 анкетирани жени на възраст 19-21 години, те споделят, че искат бащите им да са изиграли по-голяма роля що се касае до сексуалното възпитание и добавят липсата на мъжко внимание относно въпросите за сексуалността.\nТова, което специалистите препоръчват, е да се говори открито с децата, когато трябва да им изтъкнем факти за рисковия секс, защото родителите не могат да разчитат само на образователната система, за да обучи децата им. От друга страна, бащите не могат да разчитат само на майките, когато дойде време за неудобни въпроси.\nЕто няколко неща, които да имате предвид, когато говорите с децата си за секса:\n1. Наричайте нещата с анатомичните им имена\nКазвайте "пенис" или "вагина", защото имайки предвид малкия кръг от думи, които малките деца знаят, те може подсъзнателно да приемат тези области от анатомията си като "мръсни" или "лоши" и по този начин ще ги накарате да се срамуват от себе си.\n2. Когато говорите за секс с децата си, говорете позитивно\nГоворете позитивно за секса, когато водите с децата си разговори на такива теми. Така те ще приемат секса като нещо хубаво и намалявате драстично шанса да повлияете на тяхната ориентация или да ги накарате да се срамуват. Например "сексът е нещо много хубаво и много приятно, но трябва да е с някого, на когото наистина държиш, трябва да си сигурен, че можеш да вярваш на партньора си на 100%".\n3. Бъдете наясно и с двойния стандарт\nБащите често се чувстват задължени да предпазят дъщерите си, без значение какво им коства, а обществото ги насърчава. Когато се спомене "момиче", хората често започват разговори като "татенце, по-добре зареди пушката, излез и смачкай приятеля на дъщеря си, защото той ще се възползва от нея."\nАко сте баща, по-добре е да говорите открито с дъщеря си, да я питате за приятелите й, за срещите й и т.н., вместо непременно да излизате с пушка. По този начин ще я предразположите и след време сама ще идва и ще споделя. Иначе ще се получи ефектът на вързаното куче - в момента, в който го развържеш, започва да прави всякакви глупости. В крайна сметка забраненият плод е най-сладък, за това не излагайте фактите така, сякаш има нещо забранено.\n4. Насърчавайте децата си да използват презервативи\nОбяснете им всички предимства на предпазните средства, както и тежките последствия от рисковия секс, за да имат цялата необходима информация, а вие да не станете баба и дядо преждевременно. Обяснете им за всички болести, които могат да прихванат при всеки вид секс, защото масово младото поколение си мисли, че оралният секс не носи никакви рискове със себе си.\nОбяснете на децата откъде да се снабдят с кондоми, кога и как да ги използват. Поради невероятните подобрения, които презерватитвите са претърпели, обяснете на своите деца, че те не са "лоши", добавят огромна сигурност, а някои марки са толкова разнообразни, че дори изглеждат забавни. И най-важното, бъдете сигурни, че те осъзнават, че кондомите не отнемат усещането, а напротив, някои дори го подсилват.\n5. Разговорите за секса трябва да са многократни\nРазговорите за секса трябва да са дискусия, която да водите с детето до израстването му. На всяка възраст, децата ще възприемат информацията по различен начин и ще имат различни въпроси. Така че е важно тази тема непрекъснато да се подновява. Децата може да показват с поведението си, че им е неудобно, може да не изглеждат заинтересовани, но повярвайте ми - те слушат.\nВсяка целувка започва с 80 милиона микроби


Слагат барове направо на улиците в „Капана“ - Новини от Пловдив\nНовини Пловдив » Пловдив » Слагат барове направо на улиците в „Капана“\nСлагат барове направо на улиците в „Капана“\nМасите пред заведенията в "Капана" ще стават все повече.\nОбщината ще позволи на заведенията в „Капана“ да си изнесат бар отпред на улицата и клиентите да сядат на високи столове там. Отделно, както ПловдивПрес вече писа, се увеличава площта за маси за сервиране на открито. „По този начин ще има повече хора, които да намерят своите места за сядане“, обясни кметът Иван Тотев.\nОбщинската сграда на ул.„Йоаким Груев“ 13, в която в момента е военният отдел на район „Централен“, пък ще бъде дадена под наем за ресторант за срок от 10 години. Помещенето не е в добро състояние и се планира бъдещият наемател да го ремонтира за сметка на наема.\nУл. „Йоаким Груев“ вече е само пешеходна зона, което е обозначено със съответния знак, и глобите с фиш за коли там ще бъдат по 50 лв., предупреди Тотев.\nОтварят офертите за новата галерия на „Гладстон“ на 19 март\n„Васил Априлов“ заприлича на паркинг


50 нюанса освободени - Taboo.bg\nАвтор admin 24/01/2018 Общи,\nФевруари вече чука на вратата, а какво значи това? Свети Валентин? Трифон Зарезан? Мартеници? Глупости! Има само едно нещо, което ни изкарва извън кожите ни и ни наелектризира до краен предел вече трета година подред (за съжаление този път за последно) и това е любовната история на Анастейша Стийл и Крисчън Грей, поднесена ни от големия екран - 50 Shades Freed (50 нюанса освободени).\nНовата и финална част от екранизацията на бестселъра на Е. Л. Джеймс ще излезе по кината още на 9ти Февруари, като вече е възможно да направите резервация за билети.\nСигурни сме, че сте напълно наясно с цялата история на Ана и Крисчън – от началото, та до самия край. Но филмите, както знаем, не винаги пресъздават книгите дословно, за това се разровихме и решихме да споделим с Вас пет неща, които ще видите във филма. Така че, ако искате да останете възможно най-изненадани, пропуснете следващите редове.\n– Анастейша открива, че е бременна, докато се намира в болницата, за да се грижи за доведения си баща. Дали Грей ще приеме тази радостна новина по начина, по който всяка бъдеща майка се надява или нещо друго тормози мислите му?\n– Опасността дебне Анастейша и след приятна вечер с приятелка навън, тя разбира, че бифшия й шеф Джак Хайс е влязъл с взлом в дома й с цел да я отвлече. Дали на по- късен етап това ще се осъществи и как?\n– Крисчън не спира да се вижда с тинейджърската си любов Елена Линкълн.\n– Отново той открива мрачна тайна за миналото си, докато Ана се възстановява от нападението.\n– Всичко останало – бялата рокля, лукса, колите, почивките.... не са неочаквани, но пък винаги пълнят сетивата с приятни емоции. И сексът, разбира се. Него го оставяме изцяло на Вашите възгледи и размисли.\nСлед като първия филм от поредицата се оказа тотален блокбъстър, да видим как ще се представи и финалната глава. Пожелаваме Ви приятно гледане. А ако се почувствате неочаквано вдъхновени след края на филма, не се колебайте да разгледате нашите секси предложения – нескромно заявяваме, че можем да Ви помогнем мигновено да се въплатите в любимите си герои и да пресъздадете любимите си сцени от филма или от книгата.\nВ Taboo.bg можете да намерите оригинални секс играчки Fifty Shades Of Grey, вдъхновени и одобрени от авторката Е.Л.Джеймс.\nТагове: 50 shades of grey секс играчки\nВендузи за зърна Fifty Shades Of Grey\nПенис пристегач Fifty Shades Of Grey\nАнален разширител Fifty Shades Of Grey, 10 см.\nДвойно метално дидло Fifty Shades Of Grey - 26 см\nПръчка за пляскане Fifty Shades Of Grey\nВибро яйце с дистанционно Fifty Shades Of Grey\nКлитор стимулатор Fifty Shades Of Grey 14 см\nТекстилни белезници Fifty Shades Of Grey


Тежки наводнения в САЩ след урагана Харви - DartsNews.bg\nТежки наводнения в САЩ след урагана Харви\nавгуст 27, 2017 DartsNews 0 Comment\nУраганът Харви в САЩ отслабна до тропическа буря, но наводненията са много тежки, съобщи метеорологичната служба, цитирана от Франс прес и БТА.\nВъзстановяването ще отнеме години след преминаването на урагана Харви в южната част на Съединените щати, предупреди ръководителят на Федералната агенция за извънредните ситуации Брок Лонг.\n“Години ще ни бъдат необходими, за да се възстановим от това бедствие”, посочи той пред телевизия Ем Ес Ен Би Си, определяйки урагана като събитие с безпрецедентна продължителност за Тексас.\nНай-силният ураган, ударил САЩ от над 30 години, унищожи къщи и магазини и удари крайбрежието на Тексас с толкова интензивен вятър и дъжд, че шофьорите бяха принудени да спрат на пътя, тъй като не виждаха нищо пред себе си, съобщи Асошиейтед прес.\nЗасега няма данни за жертви, но близо 300 000 жители в крайбрежния район са без ток. От три затвора в Тексас бяха евакуирани 4500 затворници поради продължаващото покачване на нивото на река Брасос.\n← Малки дози бира стимулира креативността\nМанчестър Юнайтед победи Лестър с 2:0 →\nПрестижният фестивал Whisky, Rum & Wine test 2019 с пето издание\nмарт 19, 2019 DartsNews 0\nВ Пирогов ще се провеждат профилактични прегледи за посттравматични усложнения след травми\nавгуст 1, 2017 DartsNews 0


Ето как да се отървете от мухъл, за да се предпазите от болести (Обща практика) | Всичко за вашето здраве!\nНачална » Обща практика » Ето как да се отървете от мухъл, за да се предпазите от болести\nМухълът може да причини кожна алергия, ринит и синузит, тъй като спорите на плесен, присъстващи във мухъл, висят във въздуха и влизат в контакт с кожата и дихателната система, причинявайки промени.\nДруги заболявания, които също могат да бъдат причинени от мухъл, са проблеми с очите, които се проявяват чрез зачервени и воднисти очи, астма и пневмония, които засягат особено лежащите хора, възрастните хора и бебетата.\nЕто защо, в допълнение към лечението на болестта, която е настъпила, е от съществено значение да се елиминира плесен от средите, които отделните посещават.\n1. Как да извадите плесен от къщата\nЗа да премахнете загнилата миризма от къщата е важно да:\nПроверете улуците на покрива и керемидите, като проверите дали са счупени или натрупват вода;\nИзползвайте бои против плесени, за да покриете стените с много влажност;\nПоставете обезвлажнителите в помещения без прозорци или с висока влажност, като кухня, баня или мазе;\nПроветрявайте къщата ежедневно, отваряйки прозорците поне 30 минути;\nПроветрявайте шкафовете поне веднъж седмично, като избягвате препълването на вътрешното пространство;\nОставете място между мебелите и стената, за да може въздухът да преминава;\nПочистете местата, скрити от мебели, килими или завеси;\nИзползвайте капаците на съдовете, докато готвите;\nДръжте вратата на банята затворена по време на банята, за да не се разпространява влагата.\n2. Как да се махнеш от дрехите\nЗа да премахнете плесен от дрехи се препоръчва:\nБели дрехи: смесете 1 лъжица сол с лимонов сок и оцет. След това разтрийте върху тъканта, засегната от мухъл, изплакнете и оставете да изсъхне добре. Друга техника е да смесите 4 супени лъжици захар, 1 чаена лъжичка препарат за миене на съдове и 50 мл белина и накиснете дрехите за 20 минути;\nЦветни дрехи: накиснете тъканта, с мухъл, в лимонов сок и след това внимателно разтривайте в продължение на 5 минути. Изплакнете дрехите и ги оставете да изсъхнат;\nкожа: почистете парчето с кърпа, потопена в ябълков оцет и след това овлажнете зоната с вазелин или бадемово масло.\nЧесто използваните дрехи трябва да се перат поне веднъж месечно, за да не се развие плесен. Дрехите, които се съхраняват повече от 3 месеца, трябва да бъдат пуснати на въздух за няколко часа и след това измити.\n3. Как да премахнете мухъл от стените\nЗа да премахнете мухъл от стената, добро решение е да напръскате с хлор или хлор, разреден във вода в случай на лека плесен, и след това избършете с кърпа и изсушете със сушилня, мястото, където е била мухълът.\nДруг добър начин за премахване на плесен от стената е да изстържете плочата с гъбичките, да почистите стената с кърпа, напоена с оцет и след това да изсушите.\n4. Как да премахнете плесен от гардероба\nОтличен начин да извадите плесен от гардероба си е:\nИзвадете всички дрехи от гардероба;\nСложете 1 литър оцет да заври;\nМахнете тигана от котлона и го оставете да се охлади вътре в гардероба;\nИзчакайте 2 часа, извадете тигана и сложете сместа в бутилка със спрей;\nНапръскайте плесенясалите петна и след това избършете мястото с мокра кърпа.\nСлед почистване на гардероба е важно да оставите вратите на шкафа отворени, така че материалът да изсъхне и да се елиминира миризмата..\nВижте как да лекувате алергии, свързани с плесен, на:\nДомашно лекарство срещу алергия\nДомашно лекарство за респираторна алергия\nДомашно лекарство за сърбеж на кожата


Пилотът на падналия край „Тракия” самолет: За стар самолет всичко му работеше перфектно - Труд\nПонеделник 17.05.21 / 07:21\nПонеделник / 17.05.2021 / 07:21 '; + $minutes; document.getElementById("time-item").innerHTML = datetime ;\nПилотът на падналия край „Тракия” самолет: За стар самолет всичко му работеше перфектно\nСвършило гориво е причината за падането на самолета между Пловдив и Пазарджик\n„Самолетът, за стар самолет, всичко му работеше перфектно”, сподели пред БТВ пилотът на падналия край Тракия селскостопански самолет Селскостопански самолет падна между Пловдив и Пазарджик България 14:41 06.07.2018 Йосиф Христов.\n6 юли 2018 г., в 12:50 ч. приключва последният полет на Христов. Пилотът с над 40 години стаж във въздуха пада в оризова нива. Сутринта е като всяка друга. Полетът започва идеално.\nПо обяд машината е в небето над Пазарджик. Внезапно двигателят спира. „На около 30-35 м, в лек завой. Имах намерение да пусна още 50 кг тор и да си тръгвам. И просто както си вървеше машината и изведнъж шумът изчезна и витлата спряха. Беше много странно, даже не ми се вярваше и исках да подам повече газ, но нямаше никаква реакция. И освен ориз нямаше как да избирам, в ляво ли, в дясно”, добави пилотът.\nПилотът успява да приземи самолета. Заради мократа почва обаче машината се преобръща. „Даже ми се видя късо, защото не съм кацал на такова мокро пространство, но нямаше как. Може би 50-100 м преди някакво каналче, приземих се, но оризът е много мокър – 50-70 см има кал и вода. И всъщност двигателят е отпред. 80-90 км да съм докоснал ориза и в същият миг, той спира много бързо. За 20-30 метра спря. И тъй като центърът на тежестта е отпред се завъртя много бързо и застана по гръб, аз увиснах надолу и там вече трябваше да се освободя, да изпълзя през кабината и така”, разказва преживяното Христов.\n„По принцип са стари, но пък и техникът, познаваме се 30-40 години, не съм имал съмнения, няма как да ги имам с него.”\nЙосиф Христов казва, че през годините е имал още два инцидента във въздуха. „Тогава беше частичен отказ на двигателя, все още се въртеше по малко витлото. Имаше мощност, но недостатъчна и се наложи да изхвърля останалия разтвор за пръскане, ама нямах такъв опит. И кацнах близо до площадката.” В петък прелетя и над смъртта.


Klassa.bg - Пробиотиците помагат при сенна хрема\nПробиотиците помагат при сенна хрема\nВидяна: 3486 пъти\nАмерикански учени стигнали до извода, че пробиотиците на основата на лактобактерията и бифидобактерията облекчават симптомите на сенната хрема и съществено повишават качеството на живот на алергичните в сезона на цъфтене на дърветата и растенията. За този нов метод на лечение се съобщава на страниците на популярно медицинско списание от автора на изследването Дженифър Денис от отделението по диетология и хранене на човека в Университета във Флорида.\nСенната хрема (алергичен риноконюнктивит) е разпространено заболяване, провокирано от цветния прашец от растенията. Зачервяването на очите, хремата, дерматитът и нарушението на общото състояние са първите “пролетни лястовички” за милиони хора със сезонна алергия. В зависимост от индивидуалната чувствителност към едно или друго растение, сенната хрема може да се обостря през пролетта, през цялото лято и дори в ранна есен. До ден-днешен основни лекарства при сенна хрема остават антихистаминните препарати и назалните кортикостероиди. На всички тях обаче са присъщи едни или други странични ефекти. Затова не всички страдащи могат да се възползват от тези лекарства.\nПробиотиците, предлагани от учените, се понасят отлично и не предизвикват странични ефекти. Затова комбинация от пробиотици се препоръчва на всички страдащи от алергия. Изследвания от минали години предполагат ефективност от пробиотиците при сезонна алергия, обаче резултатите са много различни в зависимост от използваните щамове бактерии. Сега сякаш учените са открили оптималната комбинация. По думите на д-р Денис, “приятелските” на човешкия организъм лактобактерии и бифидобактерии поддържат не само здрав храносмилателния тракт, но и равновесието в нашата имунна система.\nВ последния проект изследователите използвали комбинация от пробиотици, влизащи в състава за лечение на чревна дисбактериоза. В изследването участвали 173 здрави възрастни доброволци с леки и умерени прояви на сезонна алергия. Те били разделени на две групи по случаен принцип като първата група получавали пробиотик в капсули, а втората - плацебо. В продължение на 8 седмици те нямали право да приемат каквито и да било противоалергични препарати, експериментът се провеждал в сезона на цъфтежа.\nУчастниците, приемащи лактобактерии и бифидобактерии, отбелязали съществено повишаване качеството на живот и облекчаване симптомите на риноконюнктивита. Причината е, че пробиотиците влияят на регулаторните Т-клетки. Въпреки, че се изискват допълнителни изследвания, учените са убедени в непосредственото влияние на полезните бактерии върху имунитета. Пробиотиците стимулират т.нар. регулаторни Т-клетки, които са призвани да контролират силата и продължителността на всяка имунна реакция.\n“Не всички пробиотици са полезни при алергия, но тези действително са добри. Аз смятам, че си струва хората с лека сезонна алергия да опитат”, казва д-р Денис.


mediapool.bg (146) Лили Границка (21) Зорница Латева (13) Драгомир Николов (5) Красен Николов (5) Сибина Кръстева (5) Екип на Mediapool (3) Мартина Бозукова (3) Георги Георгиев* (2) Зорница Гюрова (2) Боряна Йотова (1) Ваня Накова и Светла Митева от БТА (1) Гинка Черничерска (1) Екип Mediapool (1) Елена Атанасова (1) Милен Радев* (1) интервю на Сибина Кръстева (1)\nБългария (136) Бизнес (35) Свят (10) Местни избори 2019 (7) Общество (6) Местни избори 2015 (5) Балкани (3) Европа (3) Имоти (2) Коронавирус (2) ИЗБОРИ 2009 (1) Избори 2005 (1) На светло (1)\nтази сутрин, по изгрев слънце, той посети граничния район, придружаван от полския министър на отбраната Мариуш Блашчак. Той благодари на граничарите за работата им и подчерта, че те действат много професионално, предаде полската агенция ПАП. По-късно във вторник Моравецки обвини\nи за един от етажите на седеметажна сграда в столичния район "Изгрев", на бул. "Д-р Г. М. Димитров" № 52Б, който е бил на Българския институт по метрология, който също вече нямал нужда от помещенията. Принципно тези имоти и трябвало да бъдат предоставени на ДПК\nоколо засегнатия район. По думите му главният приоритет е да бъде спасен животът на хората. След изгрев слънце хеликоптери и самолети бяха изпратени да потушат пламъците. Засега вятърът е утихнал. "Надяваме се да овладеем огъня, преди ветровете отново да започнат"\nна топлоцентралите, обслужващи два от четирите района на на столичното парно – ТЕЦ "София" и ТЕЦ "София Изток". Последната мощност захранва с топлоенергия 40 на сто от абонатите на дружеството, но се налага да бъде спряна заради изпитание на главния газопровод\n", "Тодор Александров", "Константин Величков" и др. Оросяването се извършва с помощта на цистерни. Днес продължава и миенето на улици в обособени карета в районите "Оборище" и "Лозенец". През деня ще се извършва миене по график\nБожилов, в район "Красно село" с бивш кмет на ДБ - Росина Станиславова и в район "Изгрев" с кмет д-р Делян Георгиев от БСП. "Дойдохме не за първи път на внезапна проверка и виждаме, че има един работник, няма технически ръководител, няма контрол\nна район "Изгрев" д-р Делян Георгиев, който е от БСП. Повод дадоха приетите в сряда поправки в Закона за устройство на територията, които според Фандъкова решават важни проблеми за бъдещото ново строителство в градовете. След като се похвали, че са инициирани\nняма! Иде ми да се гръмна!!!, обясни друга майка в групата. "В община Изгрев също рязко премахнаха 2 места за 1-ва яслена група. Да не са много, но от 8 свободни за района, останаха 6", посочва Благослава Георгиева. От Столична община заявиха пред Mediapool, че нямат\nса установени две жени от село Ветрен дол, едната от които е хоспитализирана. От района на Сърница няма нови случаи. В Сърница вчера са взети 23 проби на контактни лица, чиито резултати се очакват по-късно днес. [div class='left_orange']104 нови случая, няма починали\nградини в София. Фандъкова обяви, че те ще са за израждането на част от 9 нови детски градини в районите "Триадица", "Витоша", "Възраждане", "Овча купел", "Люлин", "Изгрев", "Красно село", "Кремиковци"\n, но са и пешеходни артерии за хиляди хора в страната, които ги използват за придвижване. Съвсем не за пренебрегване е въпросът, че за някои жилищни райони преминаването през парк е единствения начин за безопасно достигане до мястото, на което работят", пише Стойнов. Той дава за пример


SwitchEasy Exec - тънък кейс и поставка за iPad 3 (новият iPad) - син , на ТОП Цена — Sim.bg\nКратко описание: SwitchEasy Exec - тънък кейс и поставка за iPad 3 (новият iPad) - син\nТова е качествен продукт с продуктов номер 3760 произведен от фирма Sim. Марката Sim се е доказала с времето като изключително качествена и креативна. Може да откриете SwitchEasy Exec - тънък кейс и поставка за iPad 3 (новият iPad) - син листнат в категория Кожени калъфи и папки за iPad 3, на цена 119.00лв. На онлайн магазина ни в този раздел Аксесоари за телефони, iPad 3 аксесоари, Кожени калъфи и папки за iPad 3 ще откриете разнообразие от продукти на цени за всеки вкус, започващи от 9.00лв до 399.00лв. Голяма част от продуктите - Кожени калъфи и папки за iPad 3 са специално изработени за конкретния мобилен телефон или таблет.\nПродукта SwitchEasy Exec - тънък кейс и поставка за iPad 3 (новият iPad) - син е добавен в сайта на 13 Ноември 2014\nSena Florence - кожен калъф с поставка, ръчна изработка, естествена кожа за iPad 3, iPad 2\niSkin Aura2 - кожен калъф и видео стойка за за iPad 3 и iPad 2\nVaja Leather Agenda - луксозен кожен калъф (ръчна изработка) за iPad 3 (кафяв)


WebMoto.bg Мото ботуши XPD XP5 2018\nЦената е крайна!!! Мото ботуши XPD XP5, номер 37, единият е със залепена задна част на подметката от професионален обущар, с допълнителен инструмент за слайдерите, цена: 69 лв. Мога да ги изпратя с Еконт до всяка точка на България с опция за предварителен преглед и проба. За повече информация:...\nПубликувана: 2020-02-13 16:19:18\nЦената е крайна!!! Мото ботуши XPD XP5, номер 37, единият е със залепена задна част на подметката от професионален обущар, с допълнителен инструмент за слайдерите, цена: 69 лв. Мога да ги изпратя с Еконт до всяка точка на България с опция за предварителен преглед и проба. За повече информация: [email protected] или 0899879094


Кой превръща България в Булгаристан? – Официален блог на Костадин Костадинов\n14.03.2018 12 коментара Автор: Костадин\nПреди няколко дни турският президент Реджеп Ердоган направи изявление, с което за пореден път отправи териториални претенции към България, като включи Кърджали в „духовните граници на Турция“. От страна на официалната българска държавна власт първоначално не последва реакция. Едва на следващия ден след скандала от Министерството на външните работи излезе кратка и изключително скопена позиция, която почти се извинява на Турция заради претенциите ѝ към нас. Особено интересна позиция зае зам.-мин.-председателят Валери Симеонов, който каза, че Ердоган „говори с такива по-меки, духовни понятия“ и веднага след това заподозря, че всъщност думите на турския президент са предварително координирани с… Русия. И толкоз – две реакции, от които едната всъщност е насочена срещу Русия.\nСъщевременно от десетина дни, когато от България си замина руския патриарх Кирил, върви координирана антируска кампания по всички централни медии. Поводът – изказаното от патриарха огорчение от подмяната на историята и неглижирането на ролята на Русия в освобождението на България от турско робство. Нищо ново, ние българите си го знаем, фалшификацията на историята ни не е от вчера, но когато това се каза от високопоставен представител на руското общество, то даде знак на американските медии в страната (които са 90% от всички) да започнат мощна кампания за обругаването на Русия. Грантаджийската публицистика се обиди много от думите „ние сме за историческата истина и тази истина сме я завоювали с кръвта си“ и въобще не спомена за направеното историческо признание на патриарха, че „без българското православие нямаше да има и руско православие“. Накрая в парламента се заговори дори за създаването на специална комисия, която да „разследва поведението на руския патриарх в България“.\nКато теглим чертата няколко дни по-късно се оказва, че за българските държавни власти и за „българските“ медии огорчението на един руски патриарх от дългогодишната подмяна на историята и приноса на неговата страна към историята на нашата е скандал и огромна заплаха за България, докато поредната директна заплаха на турския президент към териториалната ни цялост е едва ли не приятелска закачка между стари другарчета. Сега да задам логичния въпрос – как се нарича такова държавно образувание като нашето? Държава, колония, територия? Кой управлява България? Турците или американците? Защото определено не сме ние, българите. И докога ще търпим това отношение към нашия народ от страна на управляващия продажен антибългарски и античовешки „елит“? В крайна сметка той успешно превърна България в Булгаристан, духовен вилает на Турция.\nА ако искате да разберете как се чувства един високопоставен представител на Русия, когато слуша как се подменя историята на страната му, няма да ви е трудно. Всички българи знаем, че България единствена в света по време на Втората световна война спасява своите евреи. Да, обаче през последните 20 години върви един процес на постепенно отричане на този факт. Първо се започна с обвиненията към страната ни за екстрадирането на близо 12 000 евреи от Беломорска Тракия и Вардарска Македония през 1943 г. После се отхвърли решаващата роля на цар Борис III и неговият берелеф беше изхвърлен от Българската гора в Йерусалим с решение на израелските власти. След това започнаха да се откриват нови „доказателства“ за издевателствата на българите над евреите и за това как сме ги ползвали едва ли не като роби в трудовите лагери. В крайна сметка целта е да се принизи ролята на България и българите в едно от най-достойните ни хуманитарни дела, които сме извършили като народ. Това не променя отношението на повечето евреи в Израел към нас, които остават дълбоко благодарни на страната ни, и е факт, че горепосочените факти са дело на малка групичка от антибългарски настроени личности, но огорчението е голямо. Мисля, че не е нужно да си български патриарх, за да разбереш как се е чувствал руския му колега в напълно аналогичната ситуация.\nТа така. 140 години след освобождението от турско робство „българските“ медии и „българските“ държавни власти се изплюха за пореден път в лицето на българския народ и неговата национална памет, докато удобно слагаха наколенките за посрещането на турския президент на 26 март във Варна (все още в България). Отново стана болезнено ясно, че нашият народ няма по-голям враг в момента от своя продажен „елит“. Само от нас българите зависи докога ще търпим новото си робство и кога ще потърсим сметка за престъпленията на управляващия в момента гербаджийско-патриотичен режим.\nп. п. и все пак да не забравя да отбележа – Източна Тракия е българска, в нея живеят повече от 300 000 българи-мюсюлмани, а старите български градове Одрин, Лозенград, Малък Самоков, Павлово, Люлебургас, Виза, Бунархисар, Ковчас, Кешан и още десетки други села продължават да говорят на български. Те са български от VII в. насам, прадедите на днешните турци все още грабят козите на китайците покрай Великата китайска стена. Толкова по въпроса за естествените, реалните историческите и душевните граници.\nЕрдоган, заплаха към България, патриарх Кирил, реч на Ердоган, Русия, териториални претенции, Турция\nГорчиво , горчиво г-н Костадинов. Защо в главата на никого от така наречените ни „първенци“ не идва мисълта , че изречението „Без българското православие нямаше да има руско православие“ , изречено от патриарх Кирил , е послание на Руския Президент до Българските управляващи /та Патриарха е пратеник на Президента/ и че това е подадена ръка от Президента на най-мощната и братска нам страна. А преди два-три дни , след като вцепени Света с обявяване на ново поколение непобедимо оръжие , той/ г-н Путин/. направи изказване , че да , войната е лошо нещо , както за всички народи , така и за Руския , „Но за какво ми е мир , ако я няма Русия?“ Не се ли сещаме , че Русия ще я има въпреки всичко и дори въпреки България , която те считат за братска страна и чиито принос за духовното и цивилизационно развитие на страната си , така благосклонно признават. И благосклонно са готови да ни простят идиотщините…….Няма ли да се опомним…..\n,, За какво ни е СВЯТ , в който я няма Русия ? ,,\nПоздравления за статията, Г-н Костадинов! Отдава Ви се да пишете, продължавайте да го правите със същата увереност и родолюбие, защото ни е време за Възраждане!\n1. Сътрудничество с другите подложени на асимилация и лишени от права национални малцинства (албанците от Прешевска долина, румънците от Тимошки район) и т.н.\n2. Щом има автономна сръбска област в Босня и Херцеговина (Република Сръбска) защо да няма и автономна област на българите, албанците и т.н. в Сърбия?\n3. Използване на териториалния спор между Словения и Хърватия като прецедент за присъединяване на Западните Покрайнини към България. Иначе вето към членството на Сърбия в ЕС.\nДруги национално-полезни неща за българските малцинства:\n1. В Молдова българите да получат териториално-етническа автономия, по образец на вече съществуваща (от дълги години, по-точно от 1994 г.) Гагаузия, а тази автономна област на българите да има право за незвисимост при евентуалното (и много вероятно) „обединение“ на Молдова с Румъния (тоест поглъщане на Молдова от Румъния). Тази бъдеща независима българска държава да бъде след това обект на размяна на територии между по-голямата вече Руъмния и България, Румъния да отстъпи на България територия в Северна Добруджа, където тараклийските и другите молдовски българи да се преместят и която да бъде равна по площ на бившата независима Тараклия.\n2. Пропаганда в Сърбия за връщане на сърбизираните българи от Пиротско (поне те) към своите български корени.\n3. Пропаганда в Турция за връщане на тамошните помаци към българщината.\n4. Пропаганда в НАТО срещу Турция, направена заедно с Гърция:\n– защо Турция има право да купи оръжия от врага на НАТО, Русия без никакво наказание (например изключване от НАТО)? Турците вече са направили това, правят и атомна централа с руска технология.\n– защо на Турция й се позволява да продължи да окупира част от независимата държава Кипър (членка на НАТО и ЕС)?\n– защо на Турция й се позволява да нахлува в независимата държава Сирия?\n– защо турците провокират непрекъснато гръцката военна авиация, уж съюзническа?\n– защо на Ердоган му се позволява постоянно да изкаже териториални претенции към много други държави без наказание (например пълно прекратяване на преговорите за членството на Турция в ЕС)? Засегнати са не само балкански държави, а и Грузия и Армения, може би и Азербаиджан (при по-старите му изказвания)\nОтносно сайта justitiarul.ro :\nОткъде знам че това е сайт на румънски разузнавач или агент на румънска тайна служба?\nПреди време имаше на този сайт статия, посветена на фамозния румънски Анти-корупционен Директорат (ДНА). В нея пишеше че Делян Пэвски бил собственик на Канал 3, българска телевизия, бил турчин (доколкото знам той е помак) и други интересни неща. Понастоящем обаче тази статия я няма повече на сайта. Изтрита е. Опитвах се дори и чрез Internet Archive – Wayback Machine (http://archive.org/web/) да я намеря но не можах. Тези подробни информации за българската политика само агент на чужди тайни служби може да ги има (в случая румънските).\nAccording to the authors of the school text, Batumi is a historical Turkish town, now located in Georgia, the news agency „Kavkzakiy Uzel“ reported, informing that the Foreign Affairs Ministry of Georgia is going to check the matter.\nЯвно турците нямат нужда от безсилни християнски помощници като грузините в своята борба срещу арменците. По-добре би било арменците и грузините да се разберат но почти сигурно няма да го направят.\nЯвно е че турците нямат нужда и от румънците като съюзници против България, също по много причини: румънците имат твърде малка войска (в сравнение с турската), християни са, много лошо са третирали мюсюлманските си малцинства (турци, татари и мюсюлмански цигани) не само в Южна Добруджа а и в Северна и т.н. Така че по-добре би било ако Румъния би изоставила своите териториални претенции към България но очевидно е че няма да го направи.\nНе знам защо Румъния няма териториални претенции към Сърбия, като се има предвид че румънците се смятат за единствените наследници на траките, а сръбската част на Банат, Пиротско и околностите на Лесковац (на местен български торлашки диалект Лесковъц, не Лесковец/Лясковец) са били населени с траки. Това че румънците нямат общо с траките, нито по език, нито пе генетика не спира румънците да продължат да имат териториални претенции към всичките територии на бивша Велика Румъния (които понастоящем принадлежат на България, Украйна и Молдова) ПЛЮС Приднестровието. Румънците са по-славяни от българите (по генетика).\nМного се съмнявам че албанците, босняците и азерите искат отново да бъдат под турско иго.\nПогледнете тази карта и ще видите че цялото днешно южно българско крайбрежие беше гръцко поне преди 1878 г. Освен гърцки имаше и много турци, така че българи почти нямаше. А това бяха (и още са) автохтонни гърци с хилядолетна продължителност а не както в така наречената Егейска Македония къдете наистина имаше през 1912-1913 г. автохтонно българско население (с изключение на крайбрежието и полуострова Халкидики където пак гърците бяха изконни) но продължителността на българската автохтонност е с хиляди години по-кратка от гръцката. Всъщност автохтонията няма значение или релевантност защото славяни са откраднали „Егейска Македония“ от гърците и са ги славизирали/българизирали и така станаха изконно население на почти цяла тази гръцка територия. Това не може да е, няма как да е и не е историческо право за вас спрямо „Егейска Македония“. Гърците са изгонили по-голямата част от тамошните българи но за съжаление там са останали да живеят още славяни. Много от тях обаче са с гръцко самоопределение, други са с „македонско“ и други са с българско.\nПълни глупости. Ако бяхте чели малко повече, щяхте да знаете, че гърците изчезват като народ още през средните векове, а днешните „гърци“ са потомци на гръкоезични кападокийци, караманлии, лидийци, карийци, ликийци, християнизирани араби и прочие близкоизточна паплач. Доводите ви увисват, г-н Тодоров.\nВсичко е така, с изключение на последното. Ирландци има.\nЩе има ли протести при посрещането на Ердоган?\nДа, на 26 март от 12 ч. на площада пред Съдебната палата във Варна.


Велинград - online - Синдромът на малкия град \nСиндромът на малкия град\nПубликувано 2008-01-29 08:53:34 от Темпо\nСРЕЩИ С ПСИХОЛОГА е новата рубрика на в. “Темпо”. Идеята за нея е на г-жа Елена Янева-Зисова - психолог по образование, която работи като педагогически съветник в Професионалната гимназия по горско стопанство “Христо Ботев” във Велинград. Един път месечно, в последния за месеца брой, “Темпо” ще предлага на читателите си СРЕЩИ С ПСИХОЛОГА. Живеем във време, толкова натежало от обществени и лични проблеми и толкова безпощадно към човека и неговата душевност, че нуждата от такива срещи е неоспорима. Рубриката е отворена за въпроси и предложения от страна на читателите - пишете какви теми ви вълнуват, какъв проблем бихте искали да засегнем. В основата на всяка среща е диалогът, размяната на мнения, спорът, затова СРЕЩИ С ПСИХОЛОГА ще търси и очаква и думата на своите читатели.\nСиндромът на малкия град! Така съм го нарекла. Наблюдава се в малки градчета и населени места, където повечето жители се познават. Има натрупани проблеми, но за съжаление за тях се говори рядко или дори никога. Защото... “Какво ще кажат роднините?”, “Какво ще кажат съседите?”\nРазбира се, ако за проблемите не се говори, това не означава, че те не съществуват. Напротив, за тях се знае, те се обсъждат под сурдинка, но това не ги решава - те се задълбочават все повече и повече.\nКазват, че нашата цивилизация се нуждае от спешно преосмисляне. Без съмнение! Но от къде да започнем, ако не от самите нас? Какво ни липсва и все пак го има вътре в нас, но така или иначе, сме скъсали с него? Спорим безкомпромисно, за да узнаем кой пръв ще пристъпи към действие. Каква е ролята на семейството за формирането на общочовешките ценности при отглеждането и възпитанието на децата? Каква е ролята на училището? А на обществото като цяло?\nДецата ни се чувстват самотни и объркани в големия свят. Почти липсва комуникация с родителите. Насилието в училищните условия до голяма степен е отражение на конфликтите и трудностите в обществото. Наркотиците вече са в и малките населени места.\nЗнам една пейка в парка - от там минавам всекидневно. Беше свърталище на наркоманите. Боледувах, когато сред децата, които се събираха там, виждах и приятелски и роднински деца. Намразих я пейката! Алармирах където и колкото можах. Има ефект - там вече няма такива сбирки. Но те, последните, намаляха ли или просто си намериха друго място? По-вероятно второто. Но дори и едно дете да у престанало да принадлежи към тази група - пак си е струвало да алармирам. Защото ние всички сме длъжни - и като родители, и като учители, и като членове на това общество.\nПедагози, психолози, специалисти бият тревога - къде е вината? Ами тя не е еднолична. От къде да започнем? Нека да е от семейството! То трябва да се установи като най-доброто решение за здравословен, за социален и емоционален живот.\nВъзникналата в резултат на пазарната икономика социална диференциация се отрази върху семейните взаимоотношения и върху семейното възпитание. В много случаи дефицитът на общуване между родители и деца е свързан с материалното положение. В социално слабите семейства грижата за хляба измества вниманието към потребностите на децата. В богатите семейства усилията за печелене на пари и за тяхното управление оставя на заден план емоционалните контакти между членовете на фамилията. И в двата случая родителите се дистанцират от своите деца с всички неблагоприятни последствия от това: липса на информация за живота на детето, липса на контрол върху неговото поведение, липса на интерес към неговите желания и проблеми. В подобна семейна атмосфера не съществуват необходимите условия за осъществяване на трите основни психологически механизма на социализацията, посредством които родителите оказват влияние на децата си - подкрепа, идентификация и разбиране. Не, не всичко е загубено! Ако родителите се интересуваха повече от своите деца, то те щяха да бъдат и по-добри, и по-щастливи. Да не позволяваме в отношенията ни с нашите деца да се настани отчуждението. Не бива да казваме, че нямаме време за тях. Защото сме длъжни да намираме такова.\nВключете се в дискусията, драги читатели! Какви са вашите наблюдения, опит и изводи? Обещавам ви, темата ще бъде с продължение!\nЕлена Янева-Зисова, психолог


НАЛГЕЗИН ФОРТЕ филмирани таблетки 550 мг. * 10 (NALGESIN FORTE film - coated tablets 550 mg. * 10), цена и информация\nНачало › Е-Аптека › Лекарства › С рецепта › KRKA › НАЛГЕЗИН ФОРТЕ филмирани таблетки 550 мг. * 10\nНАЛГЕЗИН ФОРТЕ филмирани таблетки 550 мг. * 10\nВиж всички от KRKA ›Виж всички Лекарствени продукти отпускащи се по лекарско предписание ›Виж още от напроксен (M01AE02) ›\nНАЛГЕЗИН ФОРТЕ таблетки 550 мг. * 10\nНалгезин форте 550 mg филмирани таблетки\nNalgesin forte 550 mg film-coated tablets\n1. Какво представлява Налгезин форте и за какво се използва\n3. Как да приемате Налгезин форте\n5. Как да съхранявате Налгезин форте\n1. КАКВО ПРЕДСТАВЛЯВА НАЛГЕЗИН ФОРТЕ И ЗА КАКВО СЕ ИЗПОЛЗВА?\nКак изглежда Напроксен форте и какво съдържа опаковката?\nКартонена кутия с 10 филмирани таблетки в блистерна опаковка.\nКартонена кутия с 50 филмирани таблетки в блистерна опаковка.\nИме на производителя и притежателя на разрешителното за употреба:\nФАЙЛОВЕ ЗА СВАЛЯНЕ КЪМ НАЛГЕЗИН ФОРТЕ филмирани таблетки 550 мг. * 10\nКратка характеристика на продукта556 KB | pdf\nЛистовка за пациента333 KB | pdf\nАналози на НАЛГЕЗИН ФОРТЕ филмирани таблетки 550 мг. * 10\nНАЛГЕЗИН филмирани таблетки 275 мг. * 10\nКОМЕНТАРИ КЪМ НАЛГЕЗИН ФОРТЕ филмирани таблетки 550 мг. * 10\nНАЛГЕЗИН ФОРТЕ филмирани таблетки 550 мг. * 10 Е СВЪРЗАН КЪМ\nM08 Юношески [ювенилен] артрит\nнапроксен | ATC (M01AE02)\nпреди 89 дни, 15 часа и 35 мин.\nпреди 215 дни, 16 часа и 24 мин.


Кръстопът » 2020 » юли:\nСтихотворение, включено в дебютната книга с поезия на Ирен Филипова – „Сънище“, която можете да закупите от издателя („Арс“).\nюли 13 NO коментара\nГледан от високо, градът е чудовище. Оттук могат да се проследят ясно контурите на тази най-подробна карта на отчаянието – задънени улици и отвесни стени, пусти каньони, бели петна и строежи, подобни на незараснали рани. Между четвъртия и петия етаж той спира да си поеме дъх и хвърля поглед през прозореца. Небето е сиво, декемврийско […]\nюли 11 NO коментара\nСтихотворение, включено в дебютната книга на Мария Куманова „inclavo“ (Scribens, 2018 г.). Освен в и чрез „Български книжици“, можете да закупите книгата и директно от издателя.\nюли 10 NO коментара\nюли 08 NO коментара\nюли 07 NO коментара\nСтихотворение, включено в издадената от Scribens книга с поезия на Крис Енчев „Свръхизискване”.\nюли 04 NO коментара\nюли 03 NO коментара\nРазказ, включен в книгата с разкази на Оля Стоянова „Висока облачност“ (05.2017 г., „Жанет 45“).\nюли 01 NO коментара


Поредната съживена турбо скрап 7MGTE :) - Страница 3 - Toyota\nПоредната съживена турбо скрап 7MGTE :)\nРегистриран: 25 мар 2008 15:38\nМнениеот b0by » 16 дек 2008 10:35\nЧестито , добре си уплътнил уикенда!\nМнениеот Bass_Man » 16 дек 2008 23:57\nТака го уплътних , че чак и от седмицата захапах .\nНо пък вече се появиха наченки на спиране .\nМнениеот Bass_Man » 21 дек 2008 01:58\nДнес допълних резервоарчето и сметнах среден разход в София каране само в часове пик 16,86 л. на 100 км . Като трябва да се вземе предвид , че са ми пре@бани помпите за съединителя и висящия лагер. И колата тръгва много гадно и почти няма полусъединител и си давам доста газчица при тръгване . Някъде около 2000-2500 на всяко тръгване ! Като ги коригирам тези неща може да падна и на 16 според мен . Което всъщност си е един доста добър разход , като се вземе предвид , че е на 700 км след основен ремонт .\nМнениеот LordDigital » 21 дек 2008 08:37\nBass_Man написа: Днес допълних резервоарчето и сметнах среден разход в София каране само в часове пик 16,86 л. на 100 км . Като трябва да се вземе предвид , че са ми пре@бани помпите за съединителя и висящия лагер. И колата тръгва много гадно и почти няма полусъединител и си давам доста газчица при тръгване . Някъде около 2000-2500 на всяко тръгване ! Като ги коригирам тези неща може да падна и на 16 според мен . Което всъщност си е един доста добър разход , като се вземе предвид , че е на 700 км след основен ремонт .\nПродаваааи я бързо докато цената на бензина е по-ниска\nМнениеот diver » 21 дек 2008 09:39\nТя цената на бензина се предвижда, да спадне с още 30%.\nМнениеот IVOtuning » 21 дек 2008 17:10\nпак е добре този разход\nмоята на изванградско 13-13,5\nна градско не съм я засичал\nнай-ниския разход беше 10,5 по магистралата със 140-150км/ч на автопилот караики като дядо\nколко е твоя резервоар, гледам в книжката пише 70л, на на моята повече от 55л никога не съм наливал\nМнениеот LordDigital » 21 дек 2008 19:43\nдобри идеи даваш, аз за твойта ще се обадя да дойдат от http://www.junkmycar.com/ да я вземат, поне има много материал в нея и няма да откажат като за CRX-a ~ 2тона\nМнениеот Bass_Man » 22 дек 2008 06:28\nIVOtuning написа: колко е твоя резервоар, гледам в книжката пише 70л, на на моята повече от 55л никога не съм наливал\nПоследно и налях 53 литра ако не се лъжа . А беше на лампичка .\nАве Лорде къде ще я продавам ве тя мамината с това разходче ми е златна ве . Иначе ко да си взема някоя 1,6 бързооборотка дето пак да ми харчи 15 у градо . Екстра си е ! Само да видим колко ще издеяни .\nА от junk-a ако дойдат от тука да си я вземат може да се спазариме нещо .\nИли да взема да и махна калниците , дъното , вратите , стъклата и капаците и да почне да ми чука 8-8,5 градско .\nМнениеот Bass_Man » 03 яну 2009 00:05\nДнес си смених горната помпа за съединителя . Като нахраних цялата жълтурска нация по повод гениалното техническо решение да вземат педалите и помпите от дясно и да ги лепнат от ляво без да погледнат дали въобще след това може нещо да се ремонтира !!!!!! С една гайка съм си играл 30 мин на развиване и още толкова на завиване . Такава овча мисъл няма и по Ладата на брато-ми !!! Направо ми скъсаха нервите ! Както и тръбичката за долната помпа се качва над казанчето с течност и тогава слиза надолу ?!?!?!\nТая кола , като е конструирана явно абсолютно условие е било нито едно казанче за каквато и да била течност да не се намира на най-високата точка за съответната система в , която служи !!!\nВсе пак има и нещо положително от цялата работа . Вече съединителя започна да се държи по-нормално и е доста по-мек от преди ( но ми се струва , че може и повече ) , а пък и се появяват признаци на полусъединител !!! Както и се забелязва доста по-леко превключване на скоростите .\nДокато обезвъздушавах системата си направих експеримент да натисна лостчето на долната помпа и се оказа , че има още малко ход за да се прибере плътно. И при не голямо усилие с ръка лостчето може да се прибере докрай. Иначе стои леко излязло , като е обрало свободния ход на вилката до положение в , което за по нататъчен ход трябва да се употреби много по-голямо усилие . Предполагам , че така е нормално да бъде ?\nСъщо така докато свалях старата помпа забелязах , че е текла вътре в купето и ще трябва , като се постопли времето да надигам килимите да видим какво се случва отдолу . Но то и без това си беше запланувано .\nЖиви и здрави следващата седмица , като се пораздвижи народа ще ходя пак при рейкаджийте да видим какво се случва с хидравликата .\nBTW: Искам да питам Toyota дриверсите нещо относно спирачките ? Интересно ми е когато колата е запалена ( демек сервото би трябвало да бачка ) колко ви е мек педала на спирачките . И по конкретно визирам моделите произведени между 1985 и 1995 г. . Защото ми се струва , че дори и при запален двигател педала ми е малко твърдичък . А пък съм карал един древен Нисан Алмера и един древен Сивик , които имаха феноменално меки педали за съединител и спирачка . Както и по-новите Авенсис и Корола . Но съответно си работеха много добре . Та просто не знам тази кочинка с какво да я сравня ?ю\nМнениеот Kiki » 06 яну 2009 09:28\nBass_Man написа: BTW: Искам да питам Toyota дриверсите нещо относно спирачките ? Интересно ми е когато колата е запалена ( демек сервото би трябвало да бачка ) колко ви е мек педала на спирачките . И по конкретно визирам моделите произведени между 1985 и 1995 г. . Защото ми се струва , че дори и при запален двигател педала ми е малко твърдичък . А пък съм карал един древен Нисан Алмера и един древен Сивик , които имаха феноменално меки педали за съединител и спирачка . Както и по-новите Авенсис и Корола . Но съответно си работеха много добре . Та просто не знам тази кочинка с какво да я сравня ?ю\nПепи, ти знаеш какъв е моят Авинсис. Педалът на спирачката наистина е много мек. Аз я карам повече от 50 000км и още не мога да и свикна Често ми се случва още да изтръпвам. Съединителят, обаче е твърд и то доста. Интересувах се, рових се и в интернет и попаднах на една статия на руски, където обясняваха точно това. Съединителите на всички по-нови Тойоти с дизелови двигатели и по- мощни бензинови са по-твърди, защото били усилени!? За бензинките с много коне е разбираемо, но за дизелите??? Те са бавно оборотни и не виждам лагика.\nМнениеот Slayer » 06 яну 2009 10:58\nKiki написа: За бензинките с много коне е разбираемо, но за дизелите??? Те са бавно оборотни и не виждам лагика.\nГолям въртящ момент още от ниски обороти.\nМнениеот ugabuga » 06 яну 2009 17:12\nkvo se oplakvash, horata pari davat za da stane pedala po-tvard!\nМнениеот Bass_Man » 07 яну 2009 09:33\nДа ве Kiki ама твоята колица е по-новичка на мене ми беше интересно при наборите как е положението . Че от както смених помпата съединителя доста олекна но сега съм хвърлил око на спирачките .\nПоследна промяна от Bass_Man на 08 яну 2009 09:10, променено общо 1 път.\nМнениеот Japanese_fever » 07 яну 2009 21:38\nPo-tejki karantii -> po-tejuk dvigatel -> po-tejka kola.\nNa kamionite za6to im e tolkova tvurt suedinitelq kato vurtat samo do 2000rpm?\nSpored men suedinitelq e hubavo da e mek, za6toto mojesh po-lesno da go kontrolirash pri polusuedinitel, a su6to i po-burzo se ru4kat skorostite.\nNo pedala na spirachkata da e mek, spored men e opasno, za6toto mnogo lesno, burzo i neusetno shte gi kovesh. Taka li e pri teb?\nМнениеот Bass_Man » 08 яну 2009 09:09\nАко мен питаш не . Педала е мек само в началото и след това си се удървя доста . За да спреш рязко трябва да си натиснеш отчетливо .\nПринципно мога да се съглася с теб обаче при градско каране си е доста уморително да се бориш с педалите.\nBTW: от вчера вече имам хидравлика на волана !!!\nПълна ревизия на рейката и нова помпа ! И ся съм , като чисто нов , волана е перфектен . Няма значение на ниски на високи обороти запалиш ли колата си го въртиш , като пич .\nПичовете в МЕИ-то излязоха големи пичове !!!\nТам смених и висящия лагер !\nЛека полека си ставам чисто нов !\nBTW2:На някой случайно да му се намира читава скоростна кутия за 7MGTE ???


Юмрук Кая и Перперешка река за един ден\nПоход до Юмрук кая и Перперешка река\nДати 2017: 25 юни\nЗаветна цел на този неделен ден е Юмрук кая, който се намира на северния бряг на язовир Студен кладенец, близо до село Гняздово. Юмрука е защитена местност и навлизането в дивите му територии е със специален режим, с който изцяло ще се съобразим. Тук гнездят белоглави лешояди и скални орли и ще сме щастливци ако гивидим да кръжат в небето над главите ни. Самият поход преминава далеч от гнездовата част, за да не безпокоим величествените птици.\nСрещаме се в 10:00ч в центъра на село Гняздово (20 км източно от Кърджали), пред магазина, където оставяме колите и слагаме раниците на гърба.\nПоемаме по черен път в посока Юмрук кая като първо ще походим в дъбовата гора, ще видим язовир Студен кладенец от няколко панорамни места и ще се спуснем до живописното поречие на Перперешка река. Продължаваме с изкачване до вулканичните камъни, където ще ни бъде почивката за обяд с гледка към язовир Студен кладенец. Още малко изкачване по екопътека в дъбова гора до първата панорамна тераса под Юмрук кая и ако бъдем тихи, ще успеем да чуем рева на сватбуващите елени, скитащи наоколо. Очаквано връщане в Гняздово - около 16:00 ч.\nОбщо изминато разстояние - 12 км.\nДенивелация изкачване - 365 м.


Previous Article Бунтът на "нелибералните демокрации" срещу Брюксел в контекста на новата европейска стратегия на Вашингтон\nВ световната политология е добре позната теорията на Збигнев Бжежински, която ефективно се използва от западните държави срещу Руската Федерация. Тя е един от основните механизми за постигане на геополитическите цели в стратегията на евроатлантизма.\nВ постмодерната епоха и постибералния свят Западът, като либерално-политическа и либерално икономическа система, претърпя крах, резултат от който са глобалните политически промени в матрицта на международната политика. Трансформират се социалните формации на самите държави. Най-големият шок за „колективния Запад” и геострастратегията на евроатлантизма е новия етап на геополитическата еволюция и преформатирането на еднополюсния свят в многополюсен. Западът е съвършено наясно,че формирането на многополюсен свят не е изкуствен процес, а противопоставянето му с помощта на класическите методи, както беше по време на студената война, е практически невъзможно.\nОсновната задача на „колективния Запад”\nВ рамките на тази сложна геополитическа парадигма задачата на западните държави е да не допуснат появата на балансьор на западната (евроатлантическата) политическа система в две фундаментално важни сфери. Първата е финансово-икономическата, а целта на Запада е да не допусне възникването на независима от неговата доминация финансово-икономическа система (в лицето на Евразия – Китай, Русия, Иран, Индия). Втората сфера пък е военно-политическата, а целта е да не се позволи формирането на алианс в Евразия, включващ изброените по-горе държави (Китай, Русия, Иран, Индия).\nТрадиционното противоборство между двете цивилизации продължава вече не едно столетие, макар че формите и методите на конфронтацията се променят. „Великата битка срещу Континента” навлиза във финалния си стадий. Вдъхновена още от стратезите на англосаксонския свят от ХIX век, като Алфред Маън например, стратегията за гарантиране предимството на Запада над Евразия савсем не е останала в миналото, а е актуална и днес. Съвременните атлантисти, които са узурпирали почти всички ресурси на планетата, задължително ще се опитат в рамките на „финалната игра” да овладеят и Хартленда, както и ресурсите на цялата Евразия.\nВъпреки високото технологично и иновационно ниво на развитие на западните държави, което им дава предимство пред останалия свят, те все пак не се решават да влязат в директна военна конфронтация с митичната евразийска „руска мечка”, а също с Иран и, особено, с Китай.\nПълномащабната война с тези държави не е изгодна за Запада от чисто прагматична гледна точка. Особено предвид факта, че основният му противник в Евразия е такава ядрена сила като Русия. Именно този фактор, т.е. усложненията, които носи пряката конфронтация, обуслови и ревизията на западната стратегия за овладяване на Евразия.\nДруг ключов фактор за неготовността на западните държави да влязат в директен военен сблъсък с евразийските си противници, е тяхната либерална идеологическа база, която не допуска воденето на мащабни настъпателни войни или по-точно, войни, които биха довели до големи жертви сред собственото население (цивилни и военни). Западното общество е пропито от духа на секуларизма и неверието, загубило е традиционните си ценности и не преследва други цели, освен реализацията на корпоративните интереси. Въпреки това, в периода след разпадането на Съветския съюз, западната общност, изпаднала в еуфория заради изчезването на „заплахата от Изток”, се оказа изправена пред не по-малко сериозни предизвикателства и постепенно започна да се разочарова от основите на западната либерално-капиталистическа демокрация. На фона на вътрешнополитическата криза в ЕС, с всяка изминала година нараства броят на евроскептиците, като събитията около т.нар. Брекзит допълнително усилват този скептицизъм, а хората както в Европа, така и в САЩ до голяма степен престанаха да вярват на своите медии, които съвсем доскоро се ползваха с непререкаем авторитет.\nНещо повече, лидерът на западния свят – САЩ, са на ръба на гражданското и политическо разцепление (ако вече не са го прекрачили), сравнимо с Гражданската война през XIX век. НАТО пък загуби бойния си дух, характерен за държавите от алианса по време на студената война и след нея, през 90-те и 2000-те години, когато те с желание се включваха в различни военни мисии.\nЗащо Западът се нуждае от Турция\nАрмиите на западните държави бяха сериозно трансформирани и днес са почти изцяло професионални, с цел по-висока ефективност при реализацията на конкретни мисии, вследствие на което численият им състав намаля. В същото време обаче, професионалните войници и частните военни компании (ЧВК) не са достатъчни за воденето на глобална война, без ангажирането на значителен обем човешки резерви. Затова, в усилията си да реализират своите глобални цели, западните стратези на глобалистката политика за подчиняване на Евразия търсят прагматични решения, едно от което е да се използва набиращата през последните двайсетина години военна, политическа и икономическа мощ Турция, където винаги е била популярна идеологическата доктрина на пантюркизма. Сега към тази по-скоро етнонационалистическа доктрина са добавя и дори излиза на преден план оцветената в ислямистки краски имперска идея на "неоосманизма". Именно този идеологически синтез формира геополитическата доктрина, от която се ръководи Турция, а това не само е приемливо, но е и много полезно за политиката на Запада. Ето защо големите западни играчи по принцип не критикуват, а дори негласно поощряват доктрината на неоосманизма, опитвайки се да канализират политическата енергия на Турция и целия тюркски свят на Изток, против Русия, Иран и Китай. Тоест, тюрският свят следва да изиграе за Запада същата роля, която изиграха джихадистите в Афганистан, или в Чечения, през 90-те години на ХХ век. Само че новата "прокси-стратегия", основаваща се на "цивилизационната" идеология на една достатъчно развита държава като Турция, в перспектива разполага с далеч по-голям негативен потенциал, отколкото пещерният джихадизъм, който понякога трудно може да бъде разграничен от тероризма. "Великият Туран", т.е. новата Османска империя на конфедеративна основа, която извежда на преден план не грубата ислямизация и тоталното подчинение, а същото, но в "мека" и "цивилизована" форма. С нейна помощ Западът разчита да неутрализира почти напълно Русия и Иран, както и значително да ограничи геополитическите възможности на Китай.\nКлючов момент е, че, за разлика от Запада, Турция не само разполага с боеспособни Въоръжени сили (втората по численост и мощ армия в НАТО), но е готова да воюва (включително да води пълномащабни военни действия по суша), понасяйки съпътстващите подобни войни жертви. Турция не е подвластна на официално наложените на Запад антивоенни постулати, недопускащи да се плаща с живота на собствените войници. С други думи, Турция е не само развита политически и икономически, но и войнствена държава. Именно войнствеността и политическата енергия на тази сравнително млада (родена през 1923) нация от Римленда, Западът (традиционно) се опитва да насочи в своя полза.\nЗападът (и най-вече англосаксонската ос) готвят за Турция ролята на троянски кон за установяването на геополитическата си хегемония в Евразия. Османската империя, от края на ХVІІІ век, а след това и Турската република от 20-те години на ХХ век насам, постоянно биват използвани от западните държави като ефективен инструмент за сдържане на ръста на руското влияние. Ако се вгледаме в историята, няма как да не си припомним "антивизантинизма" на Западна Европа, тъй като съществуването на една, макар и отслабена, православна империя не устройва тогавашните западни държави. Те се нуждаят или от една "напълно пречупена" Византия, която да им се подчинява безпрекословно за всичко, или от нейното пълно ликвидиране. Атакувайки Византия, тюркските племена получават сериозна финансова, военна и организационна подкрепа от "световния антивизантизъм". В лицето на Османската империя Западът създава стремително развиваща се геополитическа метастаза, която унищожана Византия, а по-късно подчинява и целия Близък Изток. Прието е да се смята, че османците затварят Босфора и Дарданелите за Запада и това е дало тласък за новите географски открития и колониализма, но се забравя, че Босфорът и Дарданелите се оказват затворени най-вече за народите от Евразия. За разлика от Запада, народите от Хартленда не са имали възможност да осъществят свои географски открития, тъй като по онова време християнските народи от Евразия са били застрашени от насилствена ислямизация. Истината е, че без централизацията и трансформирането на т.нар. Рус, т.е. на руските княжества, в империя, осъществила мощна експанзия на изток, завоювайки Сибир и достигайки до Тихия океан, гибелта на православната цивилизация е била неминуема.\nСлед Първата световна война, върху руините на Османската империя, Западът намира общ език с трансформиралата се в светска република Турция, начело с Ататюрк, но въпреки това тази страна си остава не светско-секуларна държава от европейски тип, а типична азиатска страна, изповядваща интегрален национализъм с традиционния ислямски уклон. Именно по време на управлението на Ататюрк е извършено окончателното потурчване на всички етнически и религиозни малцинства, населяващи Турция. След влизането на страната в НАТО, идеите на пантюркизма отново стават актуални, като инструмент в идеологическата битка против СССР с цел от него да бъдат откъснати републиките от Централна Азия и Азербайджан. Разпадането на Съветската империя през 1991 създаде условия ва възраждането на пантюркисткото движение. В постсъветското пространство се появиха новите суверенени независими тюркски държави Азербайджан, Казахстан, Киргизстан, Туркменистан и Узбекистан, които Турция разглеждаше като свои "по-малки братя". Нещо повече, Турция активизира дейността си и в рамките на Руската Федерация, под формата на редица културни, хуманитарни и научни проекти. В началото на 90-години в Казан беше създадена Асамблея на тюркските народи, което стана важен етап в историята на пантюркизма, защото означаваше, че той навлиза в организираната фаза на своето развитие.\nПантюркизмът се сблъсква с негативна политическа реакция от страна на всички държави, разположени по периферията на "тюркския свят". Русия, Китай, Иран, България, Гърция, Грузия и Афганистан имат значителни тюркски малцинства и всички те, плюс Армения (по съвсем разбираеми причини), разглеждат всяка стъпка към обединение на тюрките като заплаха за териториалната си цялост. В повечето западни държави също е налице тревога заради историческите предразсъдъци по отношение на тюрките (макар че това обстоятелство не пречи за прокарването на стратегията за установяване на контрол над евразийския Хартленд с помощта на "Великия Туран").\nТрите етапа на пантюркистката експанзия\nПредвид всички тези фактори, пантюркизмът на практика се развиваше постепенно и дълго време не можеше да се похвали с очевидни политически резултати. В началния етап, Турция се ангажира с укрепването най-вече на културните, социалните и икономическите връзки между тюркските общности. Днес този първи етап от реализацията на стратегията на пантюркизма вече е приключил успешно, т.е. постигнато е икономическо и културно взаимодействие между тюркските държави. Затова Анкара премина към втория етап, чиято приоритетна цел е политическата консолидация на шестте независими тюркски държави. Последните разчитат на значителна изгодна от реализацията на пантюркисткия проект. Турция, Азербайджан и Казахстан са пряко заинтересовани от развитието на идеята на "Великия Туран" и полагат усилия за създаването на нови организации, форуми и обединения.\nПространството на тюркската етно-лингвистична общност съвпада с перспективните търговски маршрути от Азия към Европа и, чрез достъпа си до Хартленда, посредством този Римленд, турската "мека сила", основаваща се на пантюркизма и неоосманизма, усилва стремежа на Анкара да се превърне в регионален лидер, променяйки стратегическото си поведение.\nПървата и неактивна фаза на този процес е свързана с Тургут Йозал и Сюлейман Демирел. Повратен момент в отношенията между държавите от Южен Кавказ и Турция стана политиката на турския президент Йозал (1989-1993), започнал да прокарва активна външна политика в региона вече от позицията на "меката сила".\nВтората активна фаза в прокарването на стратегията е свързана с друг повратен момент в отношенията между държавите от Южен Кавказ и Централна Азия, от една страна, и Русия и Турция - от друга, а именно с политиката на турския президент Демирел, който качествено усили външната политика на страната спрямо постсъветското и тюркското пространство.\nТретата фаза на турската "мека сила" във външнополитическата активност беше белязана от политиката на Ахмет Давутоглу и неговата доктрина за "нулеви проблеми със съседите" и "трите методологични принципа и петте принципа за действие". В момента тази трета фаза се реализира активно от Реджеп Ердоган и Мевлют Чавушоглу, които, комбинирайки "меката сила" с използване на "твърда сила" в региона, постигнаха определени успехи и разшириха зоната на геополитическо влияние на Турция.\n"Миналият век вече е обърната страница. Сега ще установим нови връзки между Сараево и Дамаск, между Бенгази и Батуми. И ще го направим по мирен път. Без да воюваме с никого и уважавайки границите. Именно в това е силата ни днес. Днес това са съвършено различни държави, но преди 110 години Йемен и Скопие, Батуми и Бенгази бяха част от една страна - Османската империя. Когато го казваме си навличаме обвинения в неоосманизъм, но защо тогава онези, които обединиха цяла Европа, не се наричат "неоримляни?" - тези думи принадлежат на бившия турския външен министър Ахмет Давутоглу.\nСъвременно Турция е държава с мюсюлманско население, която Ердоган превърна в полутеократична политическа система, конкурираща се с арабския ислямски свят и дори претендираща за "халифизъм" (т.е. за господство в цялата мюсюлманска общност). Само че в този турски "халифизъм" е налице определена идеологическа дилема, защото съвсем доскоро Турция се опитваше на всяка цена да влезе в ЕС и си остава член на западния военен блок НАТО. Тоест, формално, от гледна точка на войнствения ислямизъм, Турция е на страната на "враговете на исляма". В същото време, няма как да не си припомним ролята на британците за подкрепата и разпространението на уахабизма на Арабския полуостров през ХVІІІ-ХХ век и съвременните тесни връзки на англосаксонските елити с уахабитската върхушка на Саудитска Арабия. Тоест, "враговете на Исляма" имат богат опит в приспособяването си към най-войнствените течения в тази световна религия.\nПрез ХХ век Турция, която съвместно с държавите от НАТО и САЩ, активно участва в различни военни мисии, предоставя на партньорите си инфрастрактура и политическа подкрепа против арабските държави, Афганистан и Иран. Тоест, от една страна Анкара претендира за ролята на ислямски център, а от друга – постоянно се оказва от другата страна на барикадата спрямо мюсюлманската „умма”.\nТурция разполага с военно присъствие в над десет страни на три континента (Азия, Африка и Европа). Това пространство е по-обширно, отколкото територията на някогашната Османска империя. Увеличаващото се турско военно присъствие в такива държави, като Сирия, Ирак, Либия, Мали, Централноафриканската република, Етиопия, Катар, Босна и Херцеговина, Косово, Албания, Судан, Северен Кипър и Азербайджан, свидетелства за това, че военната мощ на Турция нараства и, съответно, нейното геополитическо влияние се разширява.\nСъчетаването на ислямизма и национализма\nИслямът, който успешно се използва от Ердоган като геополитически инструмент, представлява интегрална част от новата доктрина на неоосманизма. При това, за да се реализират офанзивните задачи на турската политика, се използва по-войнствената версия на мюсюлманската религия – модернизираният салафизъм. Турският салафизъм се различава от арабския и отлично се съвместява със западната политическа система и национализма на Анкара.\nОсвен това Ердоган успешно използва религиозния фактор за укрепването на собствената си власт и за различни вътрешнополитически манипулации. Следните думи на турския лидер достатъчно красноречиво илюстрират подхода му към инструментализацията на религията: „Джамиите са нашите казарми, минаретата - нашите байонети, куполите - нашите шлемове, а вярващите - нашите войници”. С помощта на този фактор Ердоган нерядко прикрива и икономическите проблеми и кризи, които неизбежно възникват в страната в резултат от прекалено напористата и отчасти конфронтационна външна политика. В този смисъл, ислямският фактор се разглежда от Ердоган като своеобразен атрибут. На свой ред, пропагандата за възраждането на Османската империя и създаването на „Велик Туран” засенчва всички вътрешни проблеми на Турция и кара населението на страната да подкрепя външнополитическия курс на президента.\nЕрдоган съумя да помири турските националисти (пантюркистите) и радикалнине ислямисти. Той синтезира и интегрира тези две течения в стратегията на съвременния неоосманизъм. Така, под негов контрол и под контрола на турските специални служби, се формира опасен за външния свят алианс между "Сивите вълци" и радикалните религиозни лидери. Този сегмент, представляващ реакционна социална група, изключително активно се използва от Анкара за политическите и цели. На свой ред, Западът обикновено мълчи, когато Ердоган официално декларира експанзионистичната политика на Турция, а мълчанието е знак за съгласие (всъщност, Западът протестира само против турската експанзия срещу члена на ЕС - Гърция, както и против прекалената намеса на Анкара в европейските работи). В отговор на тази лицемерна западна политика, Русия се опитва да изгради партньорски отношения с Турция. Истината обаче е, че Ердоган може да бъде само ситуативен съюзник на Москва и то за сравнително кратък период, тъй като геополитическите цели на Русия и Турция до голяма степен принципно се разминават, а в някои случаи, дори се конфронтират.\nМинималната геополитическа задача на Русия по отношение на Турция е да я убеди да напусне НАТО, след което би могла да се надява да я превърне от ситуационен партньор в стратегически съюзник. Въпросът обаче е, дали самата Турция и нейният елит, начело с Ердоган, искат това? Много е съмнително. Най-малкото, на руснаците ще се наложи да положат изключителни усилия за да постигнат тази цел. Засега Турция със сигурност няма намерение да напуска НАТО. На нейна територия е разположена мощна военна инфраструктура на САЩ, а Пентагонът използва 60 военни бази и обекти, където са складирани значително количество ядрени боеприпаси. Официално, Анкара все още не е поставяла на международно равнище въпроса за евентуална ревизия или денонсиране на споразуменията в сферата на американско-турското военно сътрудничество.\nОткритата военна и политическа намеса на Анкара в Карабахския конфликт очерта една опасна за Русия тенденция. Ескалацията на конфликта в Карабах и постигнатия резултат, под формата на т.нар. тристранно споразумение, се възприема в Турция като нейна победа и поредна стъпка към създаването на "Велик Туран". В официалния текст на споразумението за прекратяването на огъня в Карабах не се споменава за турски миротворци, но беше сформиран съвместен руско-турски център за наблюдение на прекратяването на огъня. Според лидерите на Турция и Азербайджан, това ще бъде "нов формат" за контрол. Тоест, в него Турция ще работи съвместно с Русия. По-важното в случая обаче е заявлението на турските президент, че: "съвместно с въоръжените сили на Азербайджан ще подкрепяме нашите братя в съответствие с принципа "една нация, две държави"". В случая, основният императив е "една нация" и той предопределя цялата по-нататъщна външна политика на Турция. Ердоган планира експанзия в Южен Кавказ, с цел страната му да доминира в региона. Ако това се случи обаче, не може да се изключва и последващо разполагане на бази на НАТО (под формата на турски военни бази) в Грузия и Азербайджан.\nКарабах се разглежда от турския президент като своеобразен "модел", който той се готви да демонстрира занапред пред целия ислямски свят. Неслучайно през 2021 известният турски музикален конкурс с чуждестранно участие Türkvizyon ще се проведе не другаде, а в карабахския трад Шуша.\nНо най-важното, което съумя да постигне Анкара, е принципното съгласие на Армения, в обмен на достъпа до Степанакерт през Лачинския коридор, да създаде аналогичен коридор между основната част на Азербайджан и Нахичеванския регион, койго граничи с Турция. Ако това стане факт, Турция ще получи сухопътен достъп до Каспийско море, при това през територии, населени с тюрки, с изключение на малък участък в най-южната част на Армения. Тоест, по този начин "великият тюркски свят" ще бъде възстановен в географско отношение.\nНе бива да забравяме и, че след подписването на мирното споразумение за Карабх турският външен министър Чавушоглу заяви, че "в нашия регион съществуват и други проблеми - Грузия, Крим, Молдова".\nКрим е друга "ябълка на раздора" между Турция и Русия. Анкара активно подкрепя Киев и се смята за отговорна за съдбата на кримските татари. От 2014 насам отношенията и с Украйна укрепват непрекъснато. Турция не признава резултатите от референдума, с който Кримския полуостров стана част от Русия, а кримско-татарската диаспора в Украйна продължава да играе ключова роля за укрепването на украинско-турските отношения. Киев ще купи почти петдесет турски ударни дронове, каквито Азербайджан активно използваше във Втората карабахска война. Друг знак за същността на "тюркската солидарност" е готовността на азербайджанския президент Алиев да признае Севернокипърската турска република (както е известно, той покани нейния президент Ерсин Татар да направи официално посещение в Баку).\nЕрдоган периодично игнорира постигнатите с руснаците споразумения в Близкия Изток, Африка и Южен Кавказ. Ще припомня, че макар Анкара да заяви, че ще купи и дори ще произвежда руска ваксина срещу Covid-19 ("Спутник V"), в края на декември 2020 осъществи покупка на 4,5 млн. дози от ваксината на Pfizer-BioNTech.\nВ търговско-икономическите отношения между Русия и Турция, Анкара получава значително по-сериозни икономически и финансови дивиденти, отколкото Москва. Турският бизнес е широко представен на руския пазар, като строителният дори заема водещи позиции. 70% от турската селскостопанска продукция се реализира на руския пазар, а 70% от туристическия бизнес на Турция е свързан с руските туристи.\nКаква би трябвало да е "турската политика" на Москва?\nСъвременна Русия официално се обявява за светска, многонационална и мултирелигиозна държава. Руските политическите и финансови елити, които формират и политиката на страната, са общо взето „космополитни” (макар и в далеч по-малка степен, отколкото американските и западните, като цяло), което обаче не им пречи за осъзнават и отстояват нейните национални интереси. Днешна Русия не е нито историческата Царска Русия, съхраняваща идеята за „Третия Рим” и до голяма степен провеждаша съответната политика, спасявайки неведнъж християнската цивилизация и славянството, нито пък е СССР, който крепеше т.нар. „социалистически блок” и прокарваше глобалния комунизъм, включително потискайки такива доктрини като пантюркизма и ислямизма. Днес християнската солидарност почти липсва, да не говорим за комунистическата, а съвременната реалност изправя Русия пред нови предизвикателства, налагайки и да формулира и провежда прагматична политика и да не взема външнополитически решения, които са в ущърб на собствените и геополитически интереси. В конкретния случай, Русия не бива да отстъпва буферната зона, т.е. постсъветското пространство, включително и Южен Кавказ. Разбира се, формулирането на подобна стратегия е сложен процес, включително защото геополитическата матрица на Руската Федерация все още не е преодоляла напълно фрагментарния си характер и тя не е дефинирала окончателно своята национална идея.\nМеждувременно, Ердоган се опитва да изгражда т.нар. „тюркски свят” в зоната на жизнените интереси на Русия – „Турция от море до море и от Урал до Адриатика”. Динамиката на основните факти и тенденции в турската външна политика в контекста на пантюркизма и неоосманизма показват, че създаването на „Великия Туран” може да се превърне в реалност. А истината е, че „Великият Туран” се формира като най-краткия път към Хартленда, т.е. следвайки универсалната формула на Бжежински – „за сметка на Русия и върху руините на Русия”.\n* Директор на Кавказкия център за ислямски изследвания в Тбилиси, Грузия\nРУСИЯ\tЕвразия\tИран\tКитай\tТурция\tИндия\tВеликият Туран


Коя актриса ще спечели "Оскар" за най-добра главна женска роля? | Лайф.dir.bg\n23.01.20 | 665 гласа\nОстават само 2 седмици до най-значимата вечер в Холивуд, през която ще се състои 92-рата церемония по връчването на наградите "Оскар". Този път статуетките, считани за най-голямото признание, което човек от кинематографските среди може да получи, ще бъдат раздадени по-рано от обичайното - на 9-и февруари. Тогава, в рамките на една нощ, звездите ще бъдат просто хора, обзети от вълнение и изпълнени с надеждата, че ще чуят собственото си име сред победителите.\nВ момента най-прочутите жени от големия екран избират своите бляскави тоалети, с които да направят подобаваща и запомняща се поява на червения килим. Междувременно, докато те се подготвят за важното събитие, ние ще разгледаме шанса за успех на всяка една от номинираните в категория "Най-добра актриса в главна женска роля".\nНека първо припомним кои са дамите, които ще се борят за отличието на Филмовата академия на САЩ. Те са Синтия Ериво за "Хариет", Сирша Ронан за "Малки жени", Скарлет Йохансон за "Брачна история", Чарлийз Терон за "Бомба със закъснител" и Рене Зелуегър за "Джуди".\nИнтересен факт е, че Скарлет е една от претендентките и в категорията за най-добра актриса в поддържаща роля за участието си в лентата "Джоджо Заека". В цялата история на Оскарите досега, едва единайсет пъти се е случвало артист да получи две номинации за приза в една и съща година, като осем от постиженията са на жени. Първа е Фей Байнтър през далечната 1939 г. за изпълненията си в "Бели флагове" и "Йезавел", а само шест години по-късно я следва Тереса Райт за "Гордостта на янките" и "Госпожа Минивър". Списъкът продължава с Джесика Ланг за "Франсис" и "Тутси" (1983 г.), както и Сигорни Уийвър за "Горили в мъглата" и "Работещо момиче" (1989 г.). Абсолютен прецедент се оказва 1994 г., когато по две номинации получават Холи Хънтър ("Пианото" и "Фирмата") и Ема Томпсън ("Остатъците от деня" и "В името на Отца"). Последни са Джулиан Мур за "Далеч от рая" и "Часовете" (2003 г.) и Кейт Бланшет за "Елизабет: Златният век" и "Няма ме" (2008 г.). Въпреки прекрасните си изпълнения обаче, никоя от тях не е успяла да отнесе у дома си и двете статуетки едновременно. Разбира се, винаги има първи път... Но не сме убедени, че Йохансон ще постави този рекорд.\nСкарлет Йохансон в "Брачна история"\nСнимка: Скрийншот Оscar.go.com\nНе и при положение, че в надпреварата участват "ветераните" Рене Зелуегър и Чарлийз Терон, които, макар и на високи токчета, вече веднъж са покорявали върха на планината от злато, наречена "Оскар"... Голямата битка сякаш се очертава да се води именно от тях двете. А ако приемем, че действително наградите на Гилдията на филмовите актьори са своеобразно пророчество за триумф на отличията на Академията, то тогава везните определено се накланят в полза на Зелуегър. Още повече, дори и да се абстрахираме от двете ѝ оскарови номинации в миналото, сега тя води и с един "Златен глобус", който ѝ бе връчен за играта ѝ в "Джуди".\nОще откакто филмът, разказващ за съдбата на Франсис Етъл Гъм - добила огромна популярност като Джуди Гарланд, тръгна по киносалоните, се заговори, че Рене ще бъде новата носителка на престижното отличие на Академията. Сега това предвиждат и повечето прогнози, в които се редят комплименти и възхвали за 50-годишната звезда от "Дневниците на Бриджит Джоунс", превъплътила се в легендарната певица и актриса. Лентата на британския режисьор Рупърт Гулд се фокусира върху последните концерти на Гарланд през 1968 г., а в нея Зелуегър прави може би най-забележителната роля в живота си. Тя не просто играе, а сякаш наистина изпитва загубите, разочарованието и болката на Джуди - жена, страдаща от собствената си слава, но неспособна да бъде нещо по-различно от изградения популярен образ, която намира утеха в сцената, хапчетата, алкохола и мъжете.\nДобра роля, разбира се, прави и Чарлийз Терон в "Бомба със закъснител". Тя влиза в кожата на звездната тв водеща на Fox News - Мегън Кели, известна със своята самонадеяна, и често пъти прекалена, прямота, на която обаче медията дължи голяма част от високия си рейтинг. Героинята на Терон не само стои в центъра на събитията (въпреки че ѝ партнират Никол Кидман и Марго Роби) в първия официален "#MeToo филм", който е по реални събития, но също така е и разказвачът на историята за оттеглянето от поста на изпълнителния директор и съосновател на телевизията Роджър Ейпс. През 2016 г. той е обвинен в сексуален тормоз от десетки жени, което в крайна сметка води до напускането му. Едва ли за някого би било изненада, че Чарлийз е перфектна в изграждането на персонажа си, при положение, че през кариерата си е доказала, че няма филмов жанр, който да ѝ се опре. Виждали сме я в комедии, драми и екшъни - във всички изброени тя е еднакво убедителна. Но ще надвие ли изпълнението на Рене? По-скоро не, въпреки че човек никога не може да бъде сигурен.\nЧарлийз Терон в "Бомба със закснител"\nМоже би Сирша Ронан щеше напълно да заслужи статуетката, ако досега не бяха заснети толкова много екранизации на класическия роман, написан от Луиза Мей Олкът, че да са достатъчни за цял първи сезон на сериал. Филмовата адаптация по книгата от 1994 г. получава не една, а цели три номинации за "Оскар", включително и за най-добра женска роля на Уинона Райдър, играеща Джо Марч - същата героиня, която сега пресъздава и Ронан. Тогава Райдър се разминава с приза, а днес колежката ѝ е изправена пред още по-сериозно изпитание по пътя към него, защото ще трябва да надмине не само останалите претендентки в категорията си, но и бившата годеница на Джони Деп, чиято роля ще служи като мерило за Академията. Добра актриса ли е Сирша? Да. Но дали е чак толкова добра, ще разберем съвсем скоро.\nСирша Ронан в "Малки жени"\nПо неписано правило наградите "Оскар" се връчват за филми и роли, носещи силен емоционален заряд, който докосва сърцата на зрителите и поставя пред тях редица въпроси, чиито отговори всеки трябва да открие сам за себе си. Точно такава е и продукцията "Хариет", в която участва Синтия Ериво - носителка на наградите "Грами", "Еми" и "Тони". Тя ненапразно е сред имената, надпреварващи се днес за признанието на Филмовата академия. Превъплъщението ѝ в Хариет Тъмбан - робинята, превърнала се в една от най-големите героини на Америка, променяйки хода на историята, е блестящо. Ериво демонстрира талант, достоен за уважение, но летвата е вдигната наистина високо. И все пак, ако все още сте сред тези, които не са гледали филма - пуснете си го, няма да сгрешите. Това е история, която определено си заслужава да се види... Точно както всички изброени по-горе.\nСинтия Ериво в "Хариет"\nКоя актриса заслужава да спечели "Оскар" за най-добра главна женска роля през 2020?\nРене Зелуегър за "Джуди" Чарлийз Терон за "Бомба със закъснител" Сирша Ронан за "Малки жени" Скарлет Йохансон за "Брачна история" Синтия Ериво за "Хариет"


Забележителност Курорт Говедарци - Говедарци\nСело Говедарци е едно удивително кътче от България, разположено на 20 км. от известния ски курорт Боровец. Селото се намира в централната част на Рила планина, от дясната страна на река Искър и е изходен пункт на класически маршрути - връх Мусала, Седемте рилски езера, връх Мечит, Йончево езеро, Урдини езера и много хижи.\nМного хора предпочитат да отседнат в Говедарци по време на своята зимна почивка, за да избегнат тълпите от туристи в планинския комплекс Боровец. Това дава шанс на посетителите да се възползват от модерните и добре оборудвани ски писти в Боровец, но след това могат да насладят на пълна тишина и спокойствие в Говедарци и да релаксират пълноценно след активното спортуване.\nСамо на 2 км. от Говедарци има изградено ски трасе с дължина от 1.5 км. Пистата се намира в близост до хижа Мечит. Снабдена е с Помагалски влек, който е дълъг 1300 м., както и с детски влек с 250 м. дължина. Пистата разполага със ски гардероб, от който можете да си вземете екипировка под наем. Има също така и чайна, разкриваща прекрасни панорамни гледки към околността. Курортното селце разполага с общо три ски писти, които се обслужват от няколко влека и се обработват със специална техника. Интересни за разглеждане са местностите Изворово и Мечкарица,където са намерени древни исторически паметници, като църкви и параклиси.\nПрез летните месеци тук може да откриете уют и прохлада, сред красивите борови гори на Рила, а през зимните да се насладите на искрящите бели ски писти. В буйните води на река Черни Искър и нейните многобройни планински притоци любителите на риболова могат да опитат късмета си и да се насладят на вкуса на прясната балканска пъстърва.\nВсяка година в селото традиционно се провеждат събори, свързани с християнските празници, като най-масови са Гергьовден , провеждащ се на манастирчето Св. Георги, Тодоровден - правят се състезания с коне, Св. Троица — официален събор на селото. Също така, всяка година на Ивановден традиционно къпят в буйната планинска река всички моми и млади невести.