НЕ ПОНАСЯМ ТОВА НЕКОМПЕТЕНТНО ПРАВИТЕЛСТВО - Паула Лайт: Септември 2008\nКниги от Паула Лайт\n१ " Свещената магия " - ИК "Хермес".\n२ " Пътят към Свещената магия " - ИК "Дилок\n३ " Краят или Свещеното начало " - неиздадена.\n4 " Сълзите на Малкут " - неиздадена.\nа) Разкази и повести:\n१ " Приказки от Сините Планини " - ИК "Граал".\n२ " Страсти в Сините Планини " / притчи - неиздадена.\n1 " Една нощ във Виена " - неиздадена.\n2 " Кал и Светлина " - неиздадена.\n३ " Очи " - неиздадена.\n४ " Някъде във времето " - неиздадена.\n५ " Силата " - неиздадена.\n१ " Златина и Лешниковате фея " - неиздадена.\n२ " Войната на горските животни " - неиздадена.\nСЦЕНАРИИ ЗА КУКЛЕН ТЕАТЪР:\n१ " Войната на горските животни ".\n२ " Златина и Лешниковате фея ".\nПубликувано от Паула Лайт в събота, септември 27, 2008 0 коментара Връзки към тази публикация\nСърцето на олтара\n(притча за любовта)\nБлести във сърцевината най-нежната душа.\nНякога много отдавна, в Сините планини, където равното плодородно поле се срещало с вековните букови гори в подножието на планината, имало едно село на име Житово. Заможни били житовчани. Насред селото се издигала бяла черква, а резбите на нейния олтар дивели всичко живо с хубостта си. Влезе смирен богомолец, запали свещица и коленичи пред олтара. Тогава потъва в дивната красота на една по-вълшебна Вселена. Виели се лозници и натежавали плодове, изваяни от по-тъмно дърво, а в средата се възправяла фигура на жена. Напетата й снага, гордо вдигнатата глава, пищната коса, сътворени от светло дърво сякаш събирала лъчите на слънцето. Десницата й била вдигната за благослов. Очите и усмивката на жената били някак по-стари, тъжни и мъдри.\nТова е Светата Дева. Тук е от незапомнени времена. Никой не знае резбаря, живял в дълбока древност, но имал златни ръце – шепнел духовникът на развълнуваните миряни. Само много старите хора си спомнят една легенда от далечното минало.\nИмало едно време в покрайнините на Житово окаян селски бедняк на име Дамян. Момъкът бил облечен в жалки дрипи и живеел в схлупена къщурка в самата букова гора. Бил сирак и никой не помнел, нито знаел кои са родителите му. Селяните сякаш не го били виждали като невръстно дете. Дамян бил грозен и уродлив. Снагата му - ниска и недоразвита, въпреки широките плещи и яките мускулести ръце. На раменете му имало гърбица. Главата на младежа била несъразмерно голяма и космата като на див звяр, а изпод рунтавите му вежди надничали малки тъмни очички. Малцина разбирали колко доброта и нежност се криели зад тази грозота. Децата замеряли момъка с камъни, а жените му се присмивали. По тлаки и седенки момите се задявали една с друга, че ще ги сватосат за Дамян и смятали това за много смешна шега. Да, жестоки са понякога хората.\nСтрашното било там, че младежът не разбирал нито колко е грозен, нито че е станал за подигравка. Той живеел изолирано. Слагал примки и ловял диви животни. Освен това имал една златна дарба, която селските майстори безсрамно използвали. Хванел ли парче дърво, каквото и да издяла, сякаш оживявало и грейвало с ненадмината от нищо хубост. Сякаш добрият Господ решил да го възнагради за страданието от самотията и уродливостта. Хитрите майстори, щом получели поръчка за направа на резба от по-богати клиенти, отивали в гората и молели Дамян да изпълни заръката вместо тях. В замяна му давали по няколко самуна хляб, гюм с мляко или торбичка с брашънце, а прибирали шепа жълтици. Момъкът не разбирал, че го мамят, а и парите не го интересували. Това, което вълнувало душата му било самото сътворение. Топлела го радостта да вземе един груб къс дърво, да премахне излишните пластове и да грейне истинската, дълбоко скрита хубост на неговата сърцевина. Под грубите му възлести пръсти дървото пеело и светело като злато. Сякаш във вълшебен сън се раждали човешки лица и зверове, растения, звезди, слънца, демони и ангели - фигури по-истински от реалността. Младежът бил господар на дървесината и майстор над майсторите.\nНай-хубавата мома в село била Невена – Хадживелковата дъщеря. Когато вървяла по чаршията чирачетата изтървали и чупели стомните, запали по нея и ядели голям пердах. Благочестиви старци изтървали чибуците и парели пръстите си, а ергените забравяли по каква работа са тръгнали. Девойката знаела цената си и стъпвала гордо като кошута. Големите й черни очи греели весело и ранявали мъжките сърца. Чорбаджи Велко се гордеел с красивата си дъщеря, но искал да я омъжи рано-рано.\n- Хубавата мома си е истинска беля. - Ще ми я грабне някой млад негодник – обичал да повтаря и сучел мустаци. Жена му се съгласявала с него, въпреки че жалела чедото си, дето толкова кратко ще помомува.\n- Ще я оженя за Камен, крумовият син – отсякъл бащата.\n- Недей така, мъжо, - замолила се майката. – Камен е левент и хубавец, но е непрокопсаник. Услажда му се вино и люта ракия. Задява се с бедни девици и ги оставя опозорени. Пиян е посягал да удари майка си. Невена ще тегли с такъв жених, не я зачерняй!\n- Глупава си ти, жено! Млад е момъкът, ще поумнее. Като се събере с нашата хубавица, бързо ще забрави магариите. А тейко му има най-много ниви и най-голямата къща. Стадата му чет нямат. Камен му е едничък. По имане ще стъпва Невенка, все злато и коприна ще носи – отсякъл Велко и жена му замлъкнала. Знаела, че думата си на две не ще скърши.\nА Невена хич и не подозирала каква тежка участ й се гласи. Тя водела хорото, пеела с пълен глас и радостно лудувала с дружките си. Веднъж решили да си направят венци от букови клонки и хукнали към гората. Стигнали до малката, схлупена колиба на Дамян. Видели го , че дялка резбован стол за храма и весело си подсвирква. Изведнъж замлъкнал. Малките му очички се впили в Невена. Онемял. Сякаш слънцето било слязло на земята и позлатявало всичко наоколо.\nЗакачливите девойчета забелязали как гледа хубавицата и прихнали. Палавата мома решила да си направи жесток майтап и рекла сериозно:\n- Решила съм да взема за мъж човек, който е сръчен в ръцете и дялка дървото добре – сериозно казала тя. - Такъв момък и от колибата палат ще направи и като царица ще ме гледа.\nСмаял се Дамян и се почувствал сякаш небето се разтворило над него и му разкрило Рая.\n- Ти си не само красива, а и мъдра, любима! - прошепнал възторжено. – Ти успяваш да съзреш онова, което се крие зад грубата и грозна кора на дървото. Виждаш сърцевината, която е истински прекрасна. Ден и нощ ще работя и ще създам за теб море от красота, царице моя!\nНевена смутено мълчала. Тя не била жесток човек и разбрала, че този път е прекалила с шегите си.\n- Прости ми, майстор Дамяне! Глупаво момиче съм и припряно, шега си струвах. Само тати ще рече за кого да ме ожени. Не съм своеволна. – И момичето замълчало, и се зачервило от срам и неудобство.\nС девойките винаги вървяла леля Върбинка. Жената била стара мома и родителите й плащали по някои грош да държи под око немирничките и да ги пази от бели. Върбинка видяла пламъка в малките очички на дърводелеца, от който уродливото му лице греело. Решила за негово добро да му даде един много суров урок.\n- На Невенка може да се прости задявката, Дамяне! – рекла. - Защото е млада и глупава. Но ти не си нито сополиво хлапе, нито млад ерген. Знаеш ли на какво прилича лицето ти? Питал ли си се защо селските гамени те замерват с камъни, а стариците се кръстят като те видят по пълнолуние. Грозотата не е грях, синко! Тя, като хубостта, е от Бога дадена. Грях е, обаче, да бъдеш слепец и да не можеш сам да разбереш колко пари чиниш. Ще ти помогна да се събудиш от сладките сънища и да стъпиш на земята. Вземи това огледало и хубавичко се виж в него.\nДамян никога през живота си не бил виждал собствения си лик. Надвесвал се понякога над вода, когато дебнел дивеча, но в горския полумрак съзирал само неясна сянка. От гърлото му се чул задавен стон. Момъкът гневно запокитил злощастното огледало на земята и го счупил на стотици късчета. После побягнал в шубраците… Върбинка уплашено се прекръстила.\n- Господи, голямо зло сторих – прошепнала сподавено. – Да се счупи огледало е на голямо нещастие и страдание. Моля те, закриляй този клетник, защото ти си го създал такъв.\nА Дамян бягал и бягал в гъсталака.Тъмно отчаяние сковавало сърцето му. Пред очите му все се явявал уродливият лик, съзрян в огледалото. Като майстор и творец на красота, той ненавиждал и презирал всичко грозно и несъразмеримо в природата. Сега мразел себе си. От лицето му изчезнала безгрижната усмивка.Всички багри наоколо посивели. Мрак погълнал душата му.\n- Ще дам на Невена последния си дар към света на хората. Да узнае един ден какво се крие под грозната кора. – прошепнал и се захванал за работа..\n- Работил няколко луни. След това се промъкнал в потайна доба и сложил творението си пред Велковите порти. На сутринта чорбаджията намерил резбования олтар, в центъра на който от по-светла дървесина блестяла, сякаш с ореол, дъщеря му. Захласнал се Велко. Почудил се дали не е грях щерка му да изобразява Светата Дева, но решил, че нещо толкова прекрасно, не може да е зло. Бащата подарил майсторското творение на черквата по случай сватбата на Невена и Камен.\nНикой нищо не узнал какво е станало с Дамян, селския грозник. Дечурлигата първи забелязали, че над колибката му не се вие дим. Казали на татковците си. Селяците се уплашили да не е болен, защото били милосърдни и не толкова зли хора. Когато отишли, обаче, колибката била празна, покрита с тънък слой прах. Личало си, че отдавна никой не живее в нея. Обиколили обичайните полянки, където Дамян залагал капаните си, но не го открили никъде. След като се търкулнали няколко месеца решили, че е погинал. Чули от селския клисар, че го виждал нощем да се промъква в храма и да се моли, но се изсмели, защото клисарят обичал доста да си посръбва и след няколко ракии и друг път имал разни видения. Обявили Дамян за мъртъв и скоро го забравили.\nГодина след година при залез слънце в храма влизала невестата Невена. Първите лета изглеждала хубава и сияйна като изображението си върху олтара. После плачът по погинало детенце, теглилата и побоищата, угасили блясъка в очите й, сбръчкали гладкото й чело, привели стройните й рамене. Всички в село знаели какъв кучешки живот води с пияницата Камен и я жалели. Оставяли я сама в черквата да се оплаче Богу на воля.\nВсеки път невестата гледала своето младо лице и плачела горчиво. Спомняла си добрите очи, които блестели от грозното лице на Дамян, златните му ръце. Но най-вече мъдрите слова, които й казал.\n- Научих се вече да беля грубата кора и да виждам в сърцето на нещата, майсторе, - шепнела тя през сълзи. – Ако като млада и глупава хубавица имах този поглед, никога,никога нямаше да те пусна да си заминеш. Всеки ден, всеки миг щях да се оглеждам в любящите ти очи. Тогава нямаше да виждам грозната и сбръчкана старица, защото в тия огледала щеше да се отразява твоята обич и жалост. В тях и само в тях щях завинаги да си остана млада. Вече знам, че всичко, скрито зад грубата кора, е любов. Тя е истинското сърце на живота, сърцето на ОЛТАРА.\nПубликувано от Паула Лайт в събота, септември 27, 2008 2 коментара Връзки към тази публикация\n“ Хубава си, моя горо\nмиришеш на младост.”\nТова, което ни е карало да се чувстваме горди и щастливи хора, дори и в най-унизителните и мрачни робски времена, е красотата на нашата родна земя. Този възторг, опиянение и вяра в нетленността на хубостта й, в това, че дори, когато телата ни станат на прах, а по костите ни свирят ветровете, ще остане нещо прекрасно и вечно, блика в самата ни същност. Той е вдъхновил всеки ред от пътеписите на такива наши творци като Вазов и Алеко, от прелестните поетични миниатюри на поети като Дебелянов, Пенчо Славейков и Кирил Христов. Дори в националния ни химн звънят думите “Мила Родино, ти си земен рай…”\nДа, клетата наша земя, газена от византийски сандали, турски папуци, немски и руски ботуши е съумявала да омагьоса дори и насилниците и завоевателите си с дивната си природа и с тази патетична и нежна красота. Историята, с нейните превратности не може да погуби земята. Нашите ножове, ятагани, черешови топчета, бомби и куршуми приличат на леко драскане с нокът от палаво дете върху пясъците на пустинята Сахара. Гробовете ни са плитки и отровата от болката, кръвта и раните ни не могат да засегнат нейното сърце.\nДори безумието на социализма с неговата гръмка патетика и безотговорно провеждана политика на индустриализация успя да нанесе на родната шир само леки и повърхностни рани.\nКато дете живях в град, през който протича река. Напъните на текстилната промишленост често боядисваха водите й в различни цветове: зелено, жълто, синьо, подобно на водата в приказката за Златното момиче. Понякога се виждаха риби с обърнати коремчета, отровени и мъртви. Но само толкоз. Производството, което я замърсяваше умря, но реката е жива и водите й все така гордо пътуват от извора към морето и се смеят звънливо на нашите човешки глупости. Природа е равно на вечност.\nНо дали наистина и сега продължава да е така? За нашето самосъзнание гората е нещо свещено, исконно, синоним на красивата и мъдра родна земя.\n“Който веднъж те погледне,\nКато малко момиче, прекарвах летата си при баба в едно селце в пазвите на Балкана. На север от шепата къщици на селото имаше вековна дъбова гора, наричана Усойната. Дърветата бяха толкова огромни, че детската ми фигура едва стигаше до основата на стволовете им, а глезените ми потъваха в ланшната шума. Вдигнех ли глава, виждах дантелата на върховете им, позлатени от слънцето, високо, високо горе, като в купола на катедрала. Чуваха се тихи стъпки, подсвиркване, чуруликане и загадъчно шумолене. Гората ми пееше и говореше, а аз я слушах като омагьосана, защото беше древен и мъдър лес. Тези дървета сигурно са гледали нашествието на турските орди, а под сенките им почивала четата на Филип Тотьо, бродела някога под тази земя. Те познаваха всички превратности на времето. Всеки миг очаквах иззад някое дърво да се появи елен със златни копитца, да срещна самодива или да попадна на къщурката на Баба Яга, на нейните кокоши крака. Мирисът на леса беше и стар, и млад, и свеж, и тръпчив - мирис на растеж и гниене, на живот и смърт.\n“Нека изсъхне онази ръчица, която повали здраво дърво в Усойната” - проклинали някога прадядовците ни и пазели и тачели гората с почит и възторг.\nДори при социализма не стигнаха до там, че да посегнат към вечното с мръсни ръце. Гората преживя и пролетарската власт, и ТКЗС - тата и индустриализацията. Тя бдеше над нас и спокойна и невъзмутима, отвъд ограниченията на времето, чакаше промените.\nКато дванадесетгодишна хлапачка надрасках несръчно с тъпото си джобно ножче сърце, пронизано със стрела и написах П + Г = Л върху стъблото на едно дърво.\n“Не биваше да правиш това, дъще” – укори ме баща ми. - “Дървото го боли и плаче със сълзи от смола. Знаеш ли колко малки момичета са станали баби, докато това дърво си е стояло тук, велико и неизменно. Ти ще си вече с побелели коси, мен няма да ме има, този твой Г. ще стане кисел и червендалест старчок с голямо шкембе, а това дърво още ще шумоли от вятъра и ще пее на млади и стари.”\nСтана ми толкова гузно и криво, че се разплаках, а през нощта сънувах как от грапавата кора на дъба тече струйка алена кръв, а клоните се протягат като ръце за помощ. Никога повече не сторих зло на дърво.\nДесетилетия след този ден, вече зряла и мъдра жена, си отидох на село, за да побродя по старите пътеки на своето детство. Ужасено видях грозен плешив хълм на север, покрит с дънерите на отсечени дървета. Приличаше на злокобна пустош. В далечината още виеха триони и удряха чукове. Чух тихо стенание. Някой плачеше… Гората ли? Не исках да повярвам на очите си и хукнах като полудяла по пътеката към Усойната. Навсякъде разруха и смърт. Навсякъде голота. Тук-там, овъглени или нарязани дървета. По земята отчаяно се гърчеха пресечените корени като ръчици на деца, погребани живи. Сред целия погром се стелеха пластмасови опаковки, ръждясали консервни кутии, употребявани презервативи и парчета тоалетна хартия. Чух дрезгава кашлица и тръгнах към звука. Насреща ми стоеше стар циганин по потник, непран с месеци, и се хилеше:\n- ‘Кво прайш тук, булка? Ша та уплаши някоя мечка! - рече и оголи в усмивка беззъбата си уста.\n- Кой ви разреши да пипате гората? – попитах прегракнало.\n- А, имаме си докимент и ‘сичко е наред. То и вашият кмет си подмаза филийката. Таз сеч, жено, е санитарна, ‘щото дърветата са болни.\nПогледнах го втренчено сякаш не знаех на кой свят се намирам и кой е полудял - човекът или аз.\n- ‘Що ма гледаш тъй ма? - ядоса се накрая старецът. - Да не си паднала от небето? Само тук ли се сече гора? Я виж кво става в Пиринско. Женски щуротии! - махна ядосано с ръка, когато видя, че плача.\n- Чичо, не ти ли е жал? Векове са й трябвали на тази гора - прошепнах.\n- Ех, и да ми е жал, все тая. Такваз ни е управията. Ако не аз, друг ша дойде да сече. А работа няма и внуците ми са гладни.\nЗамълчах. Наистина беше виновен не тоя нещастен и простоват човечец.\nКолко екологични програми размахваме? Колко гърла храним в министерството, за да опазваме околната среда? Колко халтурници и некадърни чиновници пишат доклади как природата цъфти и процъфтява?!\nСъщо махнах уморено с ръка и си тръгнах като болна. Стигнах до долчинката, където бях драскала по дървесната кора на един дъб и бях сънувала кървавите му сълзи. Коленичих, за да се простя с мъртвата гора и тихо се извиних на птиците и животните от името на това жестоко чудовище - човека. Благодарих на Бога, че татко е мъртъв и не може да види това.\nТази история, драги ми сънародници, съвсем не е изолиран случай. Цялата ни земя пищи и стене от масовата сеч! Не останаха дървета за убиване.\nЗемята ни все повече заприличва на Мордор от “Властелинът на пръстените” или на Царството на злото в “Братството на талисмана”. Колко хубости погубихме? Колко гори изсякохме? Колко умишлени палежи причинихме, за да оправдаем сечта?\nНа какво превърнахме и морския си бряг? Прилича на строителна площадка от времето на социалистическото бригадирско строителство. Трясък, тухли и прах! А водата? Мръсна тиня с петрол и отпадъци. Къде са чайките? Как се чувства рибата? И, ако държите да съм по-прагматична, докога ще ги има и туристите?\nДивечът се обстрелва за кефа на чужденците и приемниците на Кубадински. Изчезват видове птици, костенурки, редки билки. Изчезват гъби и горски плодове.\nПриличаме на безогледни и лакоми паразити, които ще убият приемника си, а после сами ще погинат от глад.\nГрадовете ни са се превърнали в сметища. Няма парк, в който да не се стеле килим от фасове и да не се веят на вятъра пластмасови опаковки. Знаете ли, че пластмасата не се разлага, поне за период, който можем да обхванем през живота си? Както сме я подкарали, внуците на нашите внуци трябва да стъпват на кокили, за да се движат из градските улици, без да се удавят в камарите боклук.\nЗемята е добра и търпелива и още чака да поумнеем. Търпи болки и погром, унижения и разруха, но още се надява на чудо.\nАко не сте ходили в ботаническите градини на Ливърпул, идете на всяка цена. След поредицата от кътчета и лехи с прекрасни растения, е отделен кът за един малък макет. Той представя картина на това, което би станало с човечеството, ако не се освести. Смет и отпадъци, натрошени камъни, никакви растения и зеленина и хора, подобни на скелети, които бродят сред руините, отчаяни и гладни.\nТова ли искаме за децата на нашите деца?! Нима сме се родили на тази земя, за да станем нейни убийци?\nМиналото лято пътува до Пловдив. От двете страни на пътя се мяркаха километри и километри опожарена и изпепелена земя. Черна и страшна. Без зеленина, без живот, без надежди. Приличаше на пътешествие през ада.\nАко все още имате разум и сърца, вижте нашата разплакана майка! Тя протяга ръце от прекършени клони, гледа ни през мъртви треви и листа и се моли. Моли се за живота на всяко дръвче, на всяка тревица, всяка птичка и насекомо. За нея няма малки и големи. Няма важен и незначителен живот. Всички сме нейни деца.\nСъс силата на майчината любов, тя все още чака търпеливо да настъпи промяна в съвестта и делата ни. Но и нейното търпение не е безгранично. Всеки миг може да разтърси снага и да отхвърли жалките си мъчители.\nПоклонете се и искайте прошка, защото обругахме и обругаваме хубостта на Родината!\nПубликувано от Паула Лайт в четвъртък, септември 25, 2008 0 коментара Връзки към тази публикация\nТЪРПЕНИЕТО НА ИСТОРИЯТА\nВсеки човек със съвест и сърце, когато изследва и анализира процесите в нашето смутно и тъмно време, с тревога разобличава разюзданата престъпност на властниците, предателството, безгръбначното чиновничество и ужасната пропаст на нехуманната, чудовищна мизерия. Аз няма да говоря за тези неща. Правят го достатъчно умни и достойни хора - икономисти, журналисти и историци, които разбират много по-дълбоко от мен процесите на разрухата и хаоса в нашата държавност. Нека те осветяват пред вас грозната и злокобна картина и дано светлината ги пази и им вдъхва сили в нелекия им път.\nНаред с това, тези процеси са страшни за нашето поколение, за нашето време, за нашите джобове и семейства, но не и в перспективата на историята и вечността.\nБедност и глад е имало неведнъж в тази брулена от ветровете на времето земя. Имало е крайна нищета, туберкулозни дечица, девойки, принудени да продават телата си, старци, които зъзнат и гризат сух хлебец в залеза на своя живот. Всичко това е било и сега е страшно и жестоко, но то не погубва народността, духа и бъдещето. Оцелелите продължават напред. Защото българинът е жилав и с дълбоки корени.\nУправлявали са ни скодоумни политици, крадци и нравствени нищожества. Ако поплуваме назад в реката на времето, ще съзрем нагли и самонадеяни марионетки. Върху предметното стъкло на историка, потопено в блатото на българската управленческа политика, могат да изпълзят такива отвратителни екземпляри на фауната, че да го побият тръпки.\nКакво да кажем за тримата “ВЕЛИКИ”: Станишев, Сакскобурггодски , Доган. Станишев? Горкото момче. То дори в казарма не е ходило, а се напъва държава да управлява. “Царят” пък да беше се научил да говори български преди да стане министър председател. Наизустил е едно изречение и само него повтаря: “Когато му дойде времето”. Времето никога няма да дойде, другарю Сакскобурггодски, както не дойде времето на комунизма. А за агентите какво да кажем? Продали са си душата на дявола. И преди и сега си живуркат на гърба на своя електорат и си строят палати. Но ще Ви кажа: Няма да уморите българския народ, колкото и да се напъвате! България ще възкръсне “господа и другари”. Рано или късно, народът се отърсва от подобни и се завръща в лоното на здравия разум. Твърде добросърдечен и отзивчив е, но не и глупав и нравствените пигмеи виреят кратко на историческата сцена. И какво, ако са се подули като кърлежи от изпитата кръв? Какво, ако гешефтите, измамите, организираната престъпност, кражбите и далаверите нямат чет? Дори и всички министерски братя да си построят хотели, а всички министерски щерки - замъци, дори и банковите сметки на правителствените лешояди в Швейцария, Англия или Австрия да преливат, те не могат да ни вземат всичко. Макар и изпепелена и опустошена като душите ни, земята ще остане, ще останем и ние. На народа не са му нужни кървави пролетарски революции, за да се избави от злодеите. Нужно е само осъзнаване и здрав разум. И този ужас ще премине… Но, казвам, горко на ония, които са заслужили народното презрение!\nНе, приятели, от друго се боя днес, за друго страдам и се питам къде е изходът, в друго виждам гибелна заплаха. Става реч за ужасяващата, убийствена криза на нашата култура, образование и духовност. Ето тя наистина ме тревожи. Защото угасне ли пламъкът на будния и жаден човешки дух, на власт идва мракът. А пред това няколко политици - тарикати и мошеници са наистина бели кахъри.\n“Какво толкова” - биха се опитали да ме оборят нихилистите - “За какво са им на хората книги, образование, наука и култура? Трябва им хляб, топло през зимата и… зрелища.”\n“А и” – ще продължат - народът без друго е невеж и непросветен. Това са страхливи овце, които ближат ръката на касапина и се оставят да ги стрижат, доят и кастрират.”\nДа не сте посмели да хулите и унижавате българския народ! Това, че народът, когото прекръстихте на “електорат” бил тъп и невеж, е отвратителна и недостойна клевета! Кой друг народ още в Ранното Средновековие говори за “словото, което кърми сърцата и умовете?” Кой друг народ има национален празник на писмеността и културата? Кой друг народ се просълзява при словата на химна “Напред, науката е слънце, което във душите грей”, а стиховете се знаят от всяко дете? Кой друг народ е канонизирал в сърцето си автора на своята история? При кой друг народ в нищетата и робството са се събирали грош по грош средства за школо, както и за църковен храм? Кой друг народ е преживял геноцида на фашизма и комунизма без да ускотее, без да изгуби вътрешната си светлина? И, накрая, кой друг народ е номинирал сред най-великите българи не само своите войни, а и книжниците - Солунските братя, Климент Охридски, учителят Дънов.\nНе, народът български никога не е бил безкнижовен, невеж и неграмотен, въпреки че с ботуш и камшик векове след векове са се опитвали да смажат искрицата на неговата духовност.\nСТРАХЪТ МИ ДНЕС\nСега, в нашето днес, за пръв път съм искрено разтревожена и дори изплашена за българската духовност. Тя все още е жива, но линее и е тежко болна.\nНараства броят на неграмотните. Човекът огрубява и се ожесточава. Някаква тягостна тревожност, озлобление и агресия разтърсват най-младите и крехки филизи от дървото на националния ни живот. Образованието вехне и крее, подлагано на безотговорни експерименти от безсъвестни тъпанари. Резултатът е тягостен. Общото ниво на познания и култура спада критично. Интелектът и успехите си запазват само ония деца и младежи, които успяват да четат и учат, въпреки тестовото изпитване, сменящите се като тоалетна хартия учебници, апатичните и обезверени учители и неистовите усилия на цялата върхушка да държи народонаселението в безпросветно невежество.\nВластта и държавната политика са обявили война на българската книга, на българското кино и театър и те мъждукат едва - едва и берат душа. Под диригенството на “културни” дебелаци и гьонсурати се вихри ерзац културата, чала идеалът, култът към телевизията, шоу мените и техните задници, риалити шоуто, сапунените сериали и всяка друга възможна простотия. Във всичко това има толкова духовност и извисеност, колкото в кренвиршите и каймата - месо. Там, дето някога са звучали стихове като “Неразделни” и “Две хубави очи”, сега гърмят песни с текст, подобен на тоя: “Ех банана, ах банана, кеф ми стана, щом го хвана”. В нормативните ни актове - закони и наредби - гъмжи от правописни и пунктуационни грешки. Улиците ни са заприличали на сметища. Може би, горкият Бойко Борисов ще влезе в историята като Бойко Боклуджията. Е, бива ли да се сърдим на един историк, когото много уважавам, че използва израза “опростачване на нацията”?!\nНо защо, защо се случва всичко това? Както сама признах и преди е имало кризи, бедност, инфлация и отчаяние. Това, обаче, не е убило духовността. Напротив, страданието се е превърнало в киселина, подобна на онази, която дразни мидата, за да се образува бисер. Най-добрите шедьоври на българската литература и живопис са били сътворени в тъмни и тежки времена. Тогава какво е различното сега? Това, драги мои приятели, че и в най-безрадостните епохи народът ни е имал някакъв жалон, идеал, цел, към която да се стреми, нещо сакрално, което да озарява стръмния му път. В Средновековието - утвърждаването на българската държавност, през Възраждането - националното освобождение, в следосвобожденска България - създаване на велика и просперираща родина, през социализма - освобождение от комунистическия диктат. Средствата не винаги са били уместни и добри, вървели сме политически и духовно по погрешни пътеки, но винаги към някакъв светъл, ясен, красив връх, за който си е струвало да страдаме, да пълзим с разкървавени нозе и длани, дори да умираме. А сега? Каква е сакралната ни цел? Къде виждате заветния идеал на съвремието ни? Каква е посоката и към какво ни води?\nСпомням си с колко горчива тревога дядо Вазов говори за “народите без идеал”. Ако би могъл да възкръсне, отново би повторил за нашата епоха думите: “Ври борбата на низките страсти. Има шум, ала няма живот.”\nМойсей е водил народа си през пустинята четири десетилетия. Умряло робското поколение, но новото продължило. Израилтяните, обаче, са имали пред очите си мечтата за обетованата земя, за Ханаан. Затова издържали толкова време в жарката и безплодна пустош, без да изгубят пътя и посоката, без да ускотеят и да се обезверят. Вярно, имали са своите лутания и отклонения, своите грехове, поклоните пред Златния телец, но продължили. Ние също вървим десетилетия през безплодната пустиня, но има някаква съществена разлика - за нас няма водач като Мойсей, няма видението на обетована земя, няма цел и посока, няма вяра в Бога, няма и надежда. Е, за учудване ли е, че толкова бързо регресираме, че толкова лесно се плъзгаме надолу и все по-надолу по спиралата на развитието?\nИ хич не ми излизайте със засукани приказки, че нашият идеал бил пълноправното членство в Европейския съюз! Няма нищо лошо в ЕС, напротив, но това е банка, а не идеал. Една чудесна, социално-икономическа структура за достойни партньори. И страните - членки са в съюза не защото това е техният идеал, а защото имат свой, национален идеал, който са съумели да отстояват достойно. Време е вече да схванем тази разлика и да разберем:\nЕВРОПЕЙЦИ НИ ПРАВИ НЕ ЧЛЕНСТВОТО, А ДУХЪТ И КУЛТУРАТА! Е, тогава колко дълго още ще бъдем европейци? Ако продължим да я караме така, доста кратко време, поне в перспективите на историята.\nТака страшното, безперспективно и хаотично наше “сега” без идеали, без мечти, без красиви сънища, ражда грозота, грубост, агресия и нихилизъм. Ражда бездуховност.\nВ криза, почти в агония са двата най-значителни стожера на духа и културата - книгата и образованието.\nПОМОЩ, БЪЛГАРСКАТА КНИГА УМИРА!\nМоже би сте чели ужасяващата творба на Рей Бредбъри “401 градуса по Фаренхайт”. Там тоталитарната власт се стреми да погуби духовността и свободомислието. Затова книгите са забранени и открият ли ги някъде, следва аутодафе. Хартията гори при 401 градуса по Фаренхайт. Кални полицейски ботуши газят творбите на Шекспир, Достоевски и Екзюпери, а нещастните книги издъхват като ранени птици с пречупени бели криле потъват в пепелта. Заменил ги е телевизорът. Все по-голям екран, триизмерни образи, панорамност, полифония на звука. А чрез този технически разкош зомбитата са заливани с бълвоч като реклами, сапунки, тъпи шоу и риалити, идиотски състезания. Да ви звучи познато? Все пак, дори и в тази социална антиутопия се намират група отчаяни чудаци, които се крият в горите и са се превърнали в живи книги с подвързия от човешка кожа. Един знае наизуст Библията, друг - “Братя Карамазови”, трети - “Сидхарта” на Херман Хесе. И вечер, край огньове и пещери книгите оживяват.\nУ нас, за жалост, е в криза стремежът на книгата, а там, където все още го има, където вълнението, насладата и любовта към словото все още блещукат в мрака, е трудно да си я набавиш.\nНа власт са тъпите трилъри, при които прочетеш ли един, си наясно със съдържанието на всички или хартиените розови сапунки. Както и да е, не бива да съдим строго читателския вкус. По-добре посредствени творби, отколкото никакви. Хората поне ще си подобрят правописната култура. Но, питам, дами и господа, защо тия книги не са български? Защо не носят частица от нашата същност, от нашето самосъзнание и духовност. В САЩ четат предимно американска литература, във Франция - френска. А в България?! Причините нашенските книги да са толкова кът и да не се радват на популярност са множество.\nДонякъде е виновен навикът, създаден от социалистическата цензура. Забраната, надвиснала над качествената съвременна българска литература и пробутването на идиотска идеологическа помия бяха страховити. Оттогава понятието съвременен български писател води до лоши асоциации. Мислим си за творби като “Път” на Стоян Ц. Даскалов, в която единствената интрига е, че Гарчо - пролетаризиран ратай, е гътнал Пена сред мамулите в хамбара. Тази доморасла “еротика” заема половината страници, а на другата половина плющят червени знамена. Или за социалистическата сапунка “Нонкината любов”, в която цялата тръпка е, че бригадирката - свиневъдка Нонка (разбира се, ударничка) попада в любовен триъгълник. Естествено, негодникът е син на бивш чорбаджия и враг на народа. Всичко това - отново на фона на плющящите червени знамена. Донякъде, това е причината хората да се мръщят и да кътат оскъдните си левчета, когато чуят за български автор. Лошите спомени умират трудно.\nСега разбирате ли защо псевдонимът ми не е , например, Павлинка Лампева, а Паула Лайт, а? Не е чуждопоклонничество, а стратегия. Надявам се така поне някой да забрави, че съм нашенка и да прочете моята “Свещена магия” и другите книги, които се надявам да издам. Тъжно е, нали?\nДругата причина за кризата на българската книга е бясовската политика на правителството в областта на културата. В много държави, където хората са далеч по-заможни, книги не се облагат с такова убийствено ДДС. Така се стимулира прочита на национална литература и патриотичното самосъзнание. А у нас? Познайте до три пъти!\nИздателствата са съсипани от данъци. Не че някой ми се е оплакал, но все пак съм юрист, а освен това, мога да смятам. Как тогава да се чудим, че са принудени да издават преводи на евтини трилъри и розови лиготии, а не български книги? Така поне хранят умереният оптимизъм, че някой ще купува стоката им. А иначе предполагам, че повечето хора, захванали се с книгоиздаване, са духовно напреднали и стойностни личности. Иначе биха се заели с бизнес, при който парите се въртят много по-бързо, а печалбите са по-високи и по-сигурни.\nСледващото чудовище, което дебне в хаоса и тинята на нашата умираща култура е зле организираното книгоразпространение. Ако изключим отделни светли примери, повечето търговци на книги третират стоката си все едно, че става въпрос за тухли или за свински бутове. Натъпкани хаотично, натикани в затворени пакети, та да не можеш да ги разгърнеш и да надникнеш в тях, книгите се продават в тесни и мрачни дупки или на открито като ряпа без каталог, без подредба по тематика, без възможност да усетиш и вкусиш духовното послание, та да поискаш да си купиш от тази особена стока. Нали търгашите трябва да пестят от средствата за наеми?\nМислите ли, че при описаните обстоятелства те ще приемат да разпространяват съвременна българска литература? Много трудно! Не знам дали сте наясно, че тези хералди и куриери на книжовността вземат 30 % от себестойността на продукта срещу толкова зле изпълнената си услуга!\nИ така, представете си един истински, дълбок и талантлив творец, който е имал лошата карма да се роди в България. Да вземем най-трагичният случай и да предположим, че творецът е поет. Написал е поезия по-нежна от лунна светлина, по-дълбока от морските глъбини, по-чиста от кристал и по-мъдра от Соломоновите притчи. Поетът е, да речем, от село Горско Сливово - без връзки, без роднини култур - трегери, без приятели в министерството на културата. Та взема момчето влака, защото няма пари за по-удобен и по- луксозен транспорт, и хоп! - в София. Носи материали за две стихосбирки, които биха могли да разтърсят страната и дори света.\nИ ето, започва се ходенето по мъките. Младият творец трие праговете на издателство след издателство. В 70% от случаите просто му се сопват, че в момента не издават български автори или че изобщо не издават поезия. Титаните, които биха могли да си позволят подобни експерименти, му поясняват, че авторът трябва да си плати за издаването. Цената варира между 500 и 1000 лева за 3 коли. Ако случайно поетът е пестил дълги години и си плати, получава книгите на адрес (в по-добрия случай) или трябва да си ги вземе със собствен транспорт (в по-лошия). В нито един издателството не се заема с разпространението. Сами се сещате, че търговците - книгоразпространители не биха пипнали стихове и с маша. Стига се до там, че нещастният пленник на поетичната муза тръгва с вързоп книги от врата на врата, все едно, че продава прахосмукачки или застраховки или пък е Свидетел на Йехова. Какъв срам за българската култура! Какво унижение за достойния творец!\nС оглед вложените средства, стойността на творбата е станала такава, че малцина биха си я закупили. При почти всички случаи авторът хлътва финансово и вика “ура”, ако е успял поне донякъде да си избие вложените средства. Тогава защо да се чудим, че поетите гладуват, че Христо Фотев, който беше кумир за мен на младини, е бил съден, защото не може да си плати парното, че поет като Николай Колев издаде само една стихосбирка с помощта на Радко Радков, друг стойностен и добър поет, а после взе, че умря, преди да се порадва на постигнатото, може би, от недохранване?! Както пее Тодор Колев, “плаче и бие на чувство бедното наше изкуство”.\nС поезията е най-лошо. Но подобна е съдбата и на българската белетристика. Навсякъде нагло тика грозното си и банално лице сивият и стериотипен постмодернизъм и не дава глътка въздух на истински новаторските и оригинални идеи. Преди да стана Паула Лайт, проявих наивността да предложа на различни издателства свои повести, разкази и романи, използвайки хубавото си и благозвучно българско име. Не получих оферта, но ми се отказа дори честта да получа отказ. Просто презрително мълчание.\nНакрая, след около година безплодни усилия, както би се изразил героят на Джек Лондон, Мартин Идън, нещо в механизма на машината се повреди и едно издателство прояви интерес към моя повест. Преглътнах факта, че издателят я нарече “разказ”. Бих приела да я назове и поема или есе, стига да я издаде. В следващото писмо, обаче, ме покани да се срещнем и разговаряме за пари. В оня период трудно си купувах и хляб. Да не говорим за лукса да плащам за евентуалното си “обезсмъртяване” Така че не се явих на срещата и се примирих. По-късно, когато сама се прекръстих на Паула Лайт, издателствата поне започнаха да ми отговарят.\nЕто как творецът с трънен венец, просяшка тояга и ръждясала Дон Кихотовска шпага броди немил - недраг по света. Отпъждан като досадна конска муха от издатели, ритан от чиновници, посрещан от търговците с презрително сумтене, той върви по своя нелек и стръмен път. Често накрая се предава и се залавя да продава коли на старо, взети от някое автомобилно гробище на запад или да сее арпаджик. Ако наистина е талантлив, губи не друг, а България.\nТласкана от ненаситното си любопитство, проследих в Интернет един конкурс за български роман. Това, че сред първите трима, които бяха класирани, прочетох имената на Едвин Сугарев и на някаква си поп фолк певица го преглътнах. Може пък точно тия хора да са представили най-талантливи творби. Но когато прочетох в критичните коментари на комисията, че една от класираните творби се състояла от части с различни герои, но обединени от обща идея, което я правело роман, зяпнах. Все пак съм завършила и българска филология. Разбирам личния поглед, творческото виждане, модернизма и авангардизма. Разбирам и фрагментираната фабула или потока на съзнанието. Но твърдението, че онова произведение е роман (не коментирам художествените му качества) е равносилно на това на хирурга да му хрумне да извади сливиците през ануса. Дори и в най-свободното изкуство има някакви принципи, жанрове и правила. Подчертавам, че не съм участвала в оня конкурс и не говоря тласкана от засегнати интереси или завист.\nНека сега обобщим какво се получава:\nУтвърждават се посредствени западни книги и автори - предимно трилъри и любовни романи “шир потреба”, защото така закупуването на авторските права е по-евтино.\nИздават се творби на заможни сънародници, които могат да си платят за удоволствието или на “наши момчета и момичета”, на които някой е дал едно рамо.\nУтвърждава се халтурата! Тържествува простотията! Литературният хоризонт е замъглен от чеснови миазми.\nЩе ви споделя и нещо друго, не по-малко печално:\nНа времето, в отчаянието си, преведох на английски собствените си творби. Преводът едва ли е бил блестящ, защото, все пак, не съм завършила английска филология. Предложих ги on line на чужди издателства и литературни агенти. Получих доста оферти, но ще спомена две. От един американец, който имал правителствена субсидия за подкрепа на бедни творци, предимно емигранти в САЩ, но и живеещи в други страни и от един индиец, литературен агент, който ми представи издателство в Бомбай, готово да делим разходите по издаването наполовина. Тогава не бях много наясно как да защитя авторските си права и се изплаших, тъй като имах с хората само виртуален контакт и не ги познавах добре, а в случая с Индия нямах и пари. Ако, обаче, не се беше намерило българско издателство, което да приеме да ме издава, щях да приема творбите ми да излязат първо на чужд език. Какъв абсурд в духовно, морално и човешко отношение!\nКакто и да е, съществуват чисти и безкористни хора, готови да предоставят безплатно творбите си с просветителска цел. Изглежда, обаче, че и този достъп до читателската публика ще бъде отказан на твореца. Неотдавна един прекрасен човек, когото познавам виртуално и който е незрящ, е бил претърсван и малтретиран от служители на НСБОП. И защо? Уверявам ви, няма наркотици, изнесени на запад антики или български икони, нито археологически ценности. Човекът започнал да помества бисери на българската класика on line, за да може слепите също да се насладят на художественото слово. Нищо не печелел от това. Оказало се, обаче, че едно наше издателство е закупило авторските права върху творби на Елин Пелин и подало сигнал за “пиратство”. Какъв срам, каква гавра с разказите на нашия класик! Нека слепите си тънат в духовен мрак, за да не се развали далаверата на този издател. Във всеки случай, ако някой е закупил “авторските права” върху Библията, нека ми се обади, защото в следващата си творба цитирам доста пасажи от Евангелията - канонични и гностични и не ща неприятности с момчетата от БОП. Току-виж някой изтъргувал, а друг купил и словото Исусово, а защо не и сурите на Корана или Бхагават Гита?\nВиждате цялата прелест на картинката, господа от Министерството на културата! Как защитихте “бедното наше изкуство”? Какви субсидии издействахте? Как се преборихте да се освободи българската книга от ДДС? Колко кураж вдъхнахте на българските творци? Или, г-н Данаилов, сте на министерския пост само за да трупате килограми? Не че се присмивам на това! Самата аз хич не съм фиданка, обаче дебелея със собствен труд, а не на държавната софра। А, може би, вашите другари и техните коалиционни партньори са ви намекнали, че идеологическата линия трябва да води до пълно, тотално затъпяване и бездуховност на народа? Иначе как ще бъде ваш електорат? Нито един разумен човек не би го сторил. Засрамете се!\nПубликувано от Паула Лайт в понеделник, септември 08, 2008 1 коментара Връзки към тази публикация\nКак пребледнелият от ужас селски училищен директор ме питаше със заекване редно ли е да сложи траурна лента на портрета на съветския държавен глава Андропов или да свали и хвърли портрета след малко мистериозната му смърт. Драма на социалистическия реализъм.\nВ този забравен от Бога край, поне от време на време, историята газеше с подковани ботуши। От нея никой не може да се скрие.\n“О, махай се” – изсъсках.- “Няма заради теб да превърна бялата лястовичка на надеждата в безвкусен социалистически бройлер!”\nЛаси доби навик да спи на самия праг на спалнята ми. Умните й очи сякаш говореха, че ме намира за твърде глупавичка да се пазя сама. Реши, също така, че за да съм толкова слаба, сигурно съм некадърен ловец. Започнах да намирам пред вратата си мишки, плъхове, няколко убити птици, а веднъж дори катерица. Когато намръщено почиствах и мърморех на животното, тя се дивеше на човешката глупост и неблагодарност.\nТрудно ми е да говоря за онази зима. Случи се мразовита и студена. Всички ветрове сякаш си даваха среща и правеха редовните си конгреси в моята стая. Къщата беше паянтова. В нея живеех само аз и нямаше откъде да дойде топлинка. Отначало режимът на тока започна два часа с ток, два - без. После системата се промени на едно към три. Имах чувството, че кръвта ми се желира от студ. Дланите, стъпалата и ушите ми почти през цялото време бяха посинели и безчувствени. Пуснах Ласи да спи вътре в стаята. При положение, когато се бориш за оцеляването си режимът и хигиената са недопустим лукс. Нещата стигнаха до там, че се борех срещу опасностите от “бялата смърт”. Тогава газовите лампи и фенери, както и свещите станаха недостъпен дефицит и невероятен лукс. Дойде ми друга идея и закупих църковно кандило. Работата, обаче, беше в това, че кандилото гълташе олио като змей. Направо ме разоряваше. Освен това имаше навика да пръска мазнина по книгите, които четях и тетрадките, които проверявах.\nНикога преди това, нито по-късно съм била очевидец на такова бедствие. Смразяващ сух студ и бурен леден вятър. Из въздуха прехвърчаха малки късчета лед. По-късно научих, че е било -20 градуса C., а в стаята ми- около -10 / -15. Свита на тресяща се топка отчаяно гледах стрелките на часовника,за да стане време за бленувания един час светлина и топлина.Ласи лежеше в краката ми и също трепереше от студ.Цялата и козина беше настръхнала,а дишането й плитко и хрипливо.Опитвах се да чета Евангелието, но не мисля, че тогава възприех нещо.Вятърът стенеше злокобно и люлееше пламъка на кандилото, а стъклата на прозорците дрънчаха от поривите му.Часът за пускане на тока дойде и отмина, но нищо не се случи. Ток нямаше.По- късно разбрах, че имало огромна авария. Това обясни защо през цялата нощ и за миг нямаше ток.\nСправиха се с предизвикателството учудващо бързо. Всяка нощ, при топлината и уюта на бумтящата печка, Ласи продължи да спи вътре в стаята.Отпратих я на двора едва през пролетта.\nПубликувано от Паула Лайт в понеделник, септември 08, 2008 0 коментара Връзки към тази публикация\nКакто и да е, всичко това - надутите здравни беседи, произнесени на невъзможен диалект, мръщенията и псувните биха били комични, ако не се стигаше до трагични последици. Съседът два пъти чупи с дърво крачето на животното. Малтретираше го при всеки удобен случай. Всички подозирахме, но никой не можеше да докаже кой е извършителят на зверствата. Простакът винаги отричаше шумно “да е барал тази мърша”, а всички ние смутено мълчахме, защото простотията винаги има последната дума и успява да заглуши всички останали. Но, ако животните можеха да свидетелстват, алибито на съседа не би струвало и пукната пара. Винаги познавах кога злосторникът е в близост, защото животното побягваше със свита опашка като стрела, за да се скрие на таванския етаж.Надушваше го отдалеч.\nВлезте в света на Церемониалната магия.\nИЗДАТЕЛСКА КЪЩА „ХЕРМЕС” / 22-05-२००८ г. представя:\nЗапознайте се с мен чрез моите блогове:\nЕдин ден по електронната поща в редакцията пристигна този ръкопис. Авторката и до днес не разкрива самоличността си. Благодарение на кореспонденцията успяхме да научим доста неща. Завършила е филология и право. Владее няколко езика. Над 30 години се занимава с окултизъм. Живяла е в Африка, където изследва вуду магията, и в Западна Европа, където изучава херметизма. Обикаля света, за да се усъвършенства. В кореспонденция е с различни магове. Преминала през магията, Кабала и гадаенето, за да достигне до Висшата магия. Контактува с енергийни същности на по-високи нива. В изключително приятелски взаимоотношения е с обата на племето едо и йоруба.Член е на окултна ложа. За нея няма непозната сфера в езотериката. От книгата и ще научите всичко за магията, но най-вече как се достига до Висшата магия. Издателството продължава да се опитва да осъществи личен контакт с авторката.\nЕдно обаче е сигурно: която и да е жената, написала " Свещената магия ", тя е изпълнила мисията си: написала е книга, която по блестящ начин успява да разграничи истинската наука за магията от суеверните представи, битуващи в обществото ни по тази тема। Тя отговаря на потребността на хората да научат повече за магията, за начините на извършване и предпазване от нея। Магия съществува, но тя има своите закони, които е добре да познаваме, за да не ставаме безпомощни жертви в ръцете на мними магьосници, екстрасенси и врачки.\nТук ще става дума за Свещената магия, за истинското изкуство, съхранило следите от древната наука на отдавна изчезнали цивилизации. Но не мислете, че магията е достояние само на кръг от тайнствени адепти, скрити в някаква загадъчна земя като Шамбала... Вярно е, че представите за магията все още тънат в мистична мъгла и все още гледаме на нея като на неясен и затова плашещ феномен. В миналото вина за това е носила Църквата, която е положила неистови усилия да демонизира тази наука, а днес тайнствеността се е превърнала в защитен рефлекс.\nНо всичко това не означава, че отрицателната енергия не съществува, нито че не сме засегнати от нея. Напротив, тя изобилства в духовното пространство на измъчената ни земя и всички страдаме от нея. Наред с това, всички причиняваме страдание. Ако този процес бъде погрешно назован “омагьосване”, тогава хората наистина са масово както жертви, така и извършители на черна магия. За щастие, стихийната, некултивирана отрицателна енергия не е същински злонамерен магьоснически акт. Първо, в повечето случаи се излъчва несъзнателно. Причинителят нито желае да навреди, нито разбира, че го е сторил. Второ, тази енергия е зловредна, но не толкова силна, както при умишлен акт на черната магия. При последния магът призовава други разумни енергии и субстанции, които се включват в енергийния му поток и го усилват многократно. При липса на осъзнат и изпълнен магически ритуал действа само собствената енергия на човека, която, сама по себе си, не е в състояние да убива, нито да разболява много сериозно.\nКаква е тази отрицателна енергия? Самото наименование е условно. Тя не е електрически натоварена. Става дума за биоенергийни вълни, които организмът отделя при определени обстоятелства. Това се случва в негативни житейски ситуации - при болка, скръб, подтиснатост, обида или при негативни реакции - гняв, завист, омраза. Затова и този тип енергия се нарича “отрицателна”. Заради отрицателните емоции. Може да я излъчва не само човекът, а и всяко живо същество, подложено на стрес и неблагоприятни условия - животните и дори растенията.\nНапример, шеф на ТЕЦ, крадел от клиентите, вместо да се покрие скромно и да бъде по-нисък от тревата, правейки се на бедняк, започва да демонстрира нагло новопридобитите си блага. Слага си, например, перлени вани и джакузита на работното място. Корумпирани митничари, за които се предполага, че тихомълком биха внесли краденото в чуждестранни банки, издигат къщи като замъци, подходящи за монарх в изгнание или за петролен магнат. Арогантни политици, предприели непопулярни мерки, водещи народа им към гибел, вместо да отклоняват неудобните теми и да се опитват да замажат положението, реагират с наглост, самонадеяност и бруталност.Визирам само за пример един министър на финансите по време на учителската стачка и друг, на здравеопазването, след антихуманното изявление за раково болните.\nИ така, оказва се, че в своите собствени естествени човешки реакции и импулси - страдание, болка, омраза, ние излъчваме и получаваме сериозни количества отрицателна енергия, като в крайна сметка от това страдат всички, включително невинните деца, подложени на отровното лъчение. Коварното е там, че никой от участниците в тази спонтанна енергийна битка всъщност не осъзнава какво прави. Ако кажете на измъчен, огорчен или изпълнен с гняв човек, че всъщност прави излъчване, подобно на черна магия, за нищо на света няма да повярва, защото наистина е действал невинно, без умисъл. Но тук става дума за хиляди, десетки хиляди човешки същества в нашата страна и за милиони по цялата планета. Ден след ден ни обгръща миазма от вредна енергия, която бавно и неумолимо ни уврежда.\nНакратко, това са човешки личности, преживели наскоро някаква сериозна травма - най-често, душевна: загуба на близък човек, разочарование от любим, от дете, от близък сродник. Понесли една от хилядите болки, които ни сервира животът. За да се справят и да оцелеят, те са излъчили голямо количество енергия и страдат от енергиен глад. Това е нещо като енергиен еквивалент на сериозната кръвозагуба. Хората усещат, че са зле, че нещо става с тях. Липсва им “живец”, желание за работа или за развлечение. Те винаги са апатични и постоянно се чувстват уморени.\nТогава несъзнателно започват да търсят своите енергийни “жертви”. Може да са техни колеги, съседи или приятели. Може и да са съвсем случайни и непознати за тях хора - спътници в автобус или влак, лекари, адвокати. Общото за мишените е едно: до един тези хора са енергични, добродушни, оптимистични и от тях просто струи положителна енергия.\nЗАЩО СЧИТАМ МАГОВЕТЕ - ТЪРГОВЦИ ЗА НЕВЕЖИ И НЕГРАМОТНИ ?\n२. Вуду куклите।\nВъв вуду магията никога не са се използвали кукли. Куклите са атрибут на Европейската фолклорна магия от 14 век. Джуджу (вуду магьосниците в Африка) използват куклите единствено като… пратеници в отвъдното. Куклата се слага в гробище или на кръстопът, заедно с една скъсана обувка и се предполага, че може да предаде определени съобщения на мъртвите. Просто един невинен куриер.\nВъв вуду магията амулетът се нарича “бо”, а талисманът - “моджо”\nАко на човек не му върви в работата, в любовта или в учението, никак не е приятно да потърси грешките и у себе си, да признае, че не се е потрудил достатъчно или че просто силите и интелектът му не достигат за определена цел. Къде по-добре звучи просто да се оплаче, че е омагьосан! Тогава не е необходимо да се труди, да полага усилия, да се чувства непълноценен. Магията е нещо извън контрола му и, вместо некадърник, човекът се възприема като интересна и трагична жертва. Къде по-хубаво!\nСТРАНАТА “ НИКЪДЕ” И “НИКОГА”


Гледано напоследък, Part III - Page 11 - ShadowDance\nPost by Amos Trask » Tue Aug 28, 2007 1:09 pm\nshayhiri wrote: Амос, ето все пак малко food for thought: http://imdb.com/title/tt0088944/board/flat/13210857?p=1\nЗнам ги тия Things_I_learned_from_...-теми в IMDB. Много са забавни. И кво?\nPost by shayhiri » Tue Aug 28, 2007 1:12 pm\nЗабавата настрана, изкарват много от стотиците безсмислия в Командо наяве. Не че не можех и сам да го сторя - за пред вас - ма ми спестяват ценно време.\nPost by Muad_Dib » Tue Aug 28, 2007 1:15 pm\nБате, ти имаш 2540 поста, а преди 6-7 месеца те нямаше никакъв в този форум...Говори ми за ценно време плс.\nPost by Roland » Tue Aug 28, 2007 1:15 pm\nshayhiri wrote: Забавата настрана, изкарват много от стотиците безсмислия в Командо наяве. Не че не можех и сам да го сторя - за пред вас - ма ми спестяват ценно време.\nАко кажа, че си абсурден, дали ще е ъндърстейтмънт?\nLast edited by Roland on Tue Aug 28, 2007 1:20 pm, edited 1 time in total.\nPost by Muad_Dib » Tue Aug 28, 2007 1:18 pm\nАз поне не претендирам за особено зает\nОмг 9220 поста.....Гет а лайф, дюд....\nPost by Roland » Tue Aug 28, 2007 1:21 pm\nНо точно от теб обвинения в липса на живот не искам, Magic boy\nPost by shayhiri » Tue Aug 28, 2007 1:31 pm\nНи най-малко, особено ако това е била целта ми.\nНо в случая изобщо не мога да се съревновавам в абсурдност с филма за идиоти.\nPost by Muad_Dib » Tue Aug 28, 2007 1:34 pm\nЕ сори тогава, объркал съм се, парти енимъл...\nПоне цялото игране на Меджик тази година не е като да нямаше смисъл Не съм ходил до клуба да играя от седмица бтв!\nPost by Roland » Tue Aug 28, 2007 1:37 pm\nИ треперят ли ти ръцете от абстиненцията?\nВсе тая, стига спам.\nАлекс, досега не се бутах, щото не съм гледал Командо, но дали не може да НЕ се правим на големите кино-критици върху осемдесетарски екшъни? В смисъл, от това до критикуване сюжета на порното разстоянието не е много голямо...\nPost by shayhiri » Tue Aug 28, 2007 1:43 pm\nАйде гледай го първо, защото си нямаш "напредстава" за кво става въпрос. Аз не го критикувам, аз директно го категоризирам като пълен шит, който може да се гледа само от предпубертети - или много тъпи пубертети.\nИ не е пълен шит само на ниво сюжет и диалог. Пръдакшън велюс-ите му са на ниво B movie. Рамбо 2, с който често го сравняват, е 50 пъти по-добър!\nНе знам що плюете Бол толкова (като гледам Данджън Сийдж, ще разбера), но на мен Командо ми действа по същия начин.\nPost by shayhiri » Tue Aug 28, 2007 1:59 pm\nВкарах и Кидз пак, щото първия път го бях гледал като бях още на възрастта или поне акъла на героите. Заслужава си по много причини, най-малкото погледа отвътре към 12-16 възрастта.\nPost by Amos Trask » Tue Aug 28, 2007 2:02 pm\nЗапочваш да ме дразниш.\nPost by shayhiri » Tue Aug 28, 2007 2:04 pm\nКидз е стойностен филм, каквото и да смяташ по въпроса.\nPost by Delegat » Tue Aug 28, 2007 2:16 pm\nshayhiri wrote: Айде гледай го първо, защото си нямаш "напредстава" за кво става въпрос. Аз не го критикувам, аз директно го категоризирам като пълен шит, който може да се гледа само от предпубертети - или много тъпи пубертети.\nМа ти много насериозно се вземаш нещо. Филма си е типичен осемдесетарски екшън от безмозъчните такива. Просто не мога да разбера какъв ти е проблема? Бил B movie, е и? Да такъв е, ама нали кефи. За разлика от филмите на Уве Бол.\nPost by Demandred » Tue Aug 28, 2007 2:26 pm\nТо и Шайхири сам признава, че го кефел, обаче, видите ли, обективно бил тъп. Ами тъп е, обаче целта му е да кефи, справя се с това, значи заслужава добра оценка. Сериозни анализи се правят на сериозни филми, а не Командо и тем подобни.


Отидох веган като Бионсе - Ето какво се случи с The Everygirl\nБих * буквално * направил всичко, за да бъда като Бионсе. Следването на нейните известни 22 дни до Веган по никакъв начин не е крайна мярка, но чувствам, че ако е достатъчно добро за Queen Bey, то е достатъчно добро и за мен.\nИ така, защо 22 дни, освен факта, че Бионсе казва така? Марко Борхес, авторът на 22-дневната революция, действителният план, който Бей използва (и написа предговора), обяснява, че 22 дни са времето, необходимо за формирането на навик. Така че след 22 дни тялото ви вероятно ще спре да изпитва някои от желанията, които е имало преди и ще започне да жадува за по-здравословните неща, с които сега е свикнало.\nКакви са потенциалните ползи от адаптирането на веганска диета?\nПо-ясна (и по-блестяща) кожа\nИ само ползите за околната среда са достатъчни, за да убедят някого\nТук вероятно е важно да се отбележи, че вече съм вегетарианец, но ... обожавам сирене. Много. На всичко, с каквото и да било, по всяко време, навсякъде и по какъвто и да е начин. Обичам сладолед и сметанов сос и живея за брънч (който варира от накиснат с млечно тесто френски тост до Бенедикт с кремообразен холандски ... мечтата ми в реалния живот, но веганския ми кошмар). Нямам място да се ангажирам да адаптирам вегански начин на живот завинаги.\nПубликация, споделена от Бионсе (@beyonce) на 4 декември 2013 г. в 10:08 ч. PST\nИ така, какво се надявах да изляза от 22-те дни (освен правата за хвалене, че с Бей имаме нещо общо)?\nВинаги съм имал редица стомашни проблеми и мудност, че имам пълзящо подозрение, че е от непоносимост към млечни продукти. Също така прекарах много време в изследване как млечните продукти всъщност могат да повлияят на човешкото тяло и се чудя колко много млечните продукти влияят върху кожата ми, енергията ми, съня ми и др. може би бих могъл да разбера по-добре какви ефекти имат млечните продукти върху тялото ми и след 22-те дни да започна да добавям само храните, които си заслужават (известен още като Baked Brie или Graeter's Black Raspberry Chip Ice Cream - умерено, разбира се ). Или кой знае, може би наистина ще се превърна през целия живот и ще се преместя във ферма и ще правя йога сред моята зеленчукова градина всеки ден.\nТака или иначе, тук започва моето веганско пътешествие. Молете се за мен, за да мога да устоя на небесността на сиренето!\nМоите 22 дни веган (нещо като ...)\nДен 1: Не съм сигурен какво представлява предозирането на пица, но каквото и да е, определено го постигнах снощи на The Game Game Night на Everygirl и усещам резултатите от мазната (и вкусна) пица със сирене, дори и ден след, в пясъчната ми кожа и разстроен стомах. Това е изключително мотивиращо да започна 22-те си дни до съвършенство на ниво Бионсе (добре може би не толкова драстично, но едно момиче може да мечтае). Обикновено оставам доста веган, когато приготвям храна вкъщи, така че първият ден се чувства като бриз - смути за закуска, препечен авокадо за обяд и паста от киноа с веганско песто за вечеря - парче (веганска) торта. Говорейки за торта, имах бар за сладолед с кокосово мляко за десерт, който беше вкусен и не доведе до абсолютно никакъв глад. 22 дни !? Моля, дайте ми истинско предизвикателство.\nДен 2: И така, предполагам, че проговорих твърде рано ... едва вторият ден се оказа, че вече проверявам кога ще изтекат 22-те дни и записвам крайната дата в календара си. Мислех, че ще бъде мотивиращо да се отметна ден за ден. Всичко, което искам, е да добавя поширано яйце върху препечен авокадо и малко пармезан към пастата си от киноа. Изглежда, че не е твърде много да се иска ! И все пак, знам, ако се проваля и по-важното е, че Бионсе, само на втория ден, ще имаме повече проблеми, отколкото просто паста без сирене.\nДен 3: Бях подготвен за липса на млечни продукти, но не и за липса на брънч ... Трябваше да отида до вегетариански ресторант, за да се сдобия с Tofu Scramble, за да избегна изкушението на славните яйца Бенедикт.\nДен 6: Нямах време да приготвя закуска преди урока ми, затова взех бадемово мляко лате (звучи модерно и е веган!) И вместо опаковката с яйца, която обикновено получавах, тръгнах през улицата към здравето магазин за сладкиши с храни, за да си набавя нещо бадемово масло с киноа (кафенетата не винаги имат добри вегански опции, бързо се научих). Беше доста вкусно, но отделих 6,50 долара вместо обичайните 2,75 долара. Цената на това да бъдеш Бионсе!\nДен 10: Бързо разбрах, че веганът не е автоматично решение за здравословно хранене. Когато гладът започна да започва, открих, че е по-лесно и по-лесно да оправдая нездравословното хранене с класификацията, че е веган. Oreos са изненадващо вегански, въпреки това, за което се твърди, че е пълнеж със сметана, а бялата паста обикновено е единствената веган опция в някои ресторанти (за мен не е ужас, запален любител на пастата, ако не можете да кажете). Но знаех, че ако искам да продължа това, всъщност трябваше да положа усилия в това, което ям, а не само в това, което не ям.\nДен 12: Сега фокусът ми е повече върху яденето на растителни храни, а не просто върху избягването на животински продукти, както предполага 22-дневната революция. Полагам повече усилия да ям здравословни мазнини (като авокадо, ядки, зехтин) с всяко хранене и добавям повече вегетариански източници на протеини (като тофу, леща, киноа, ядково масло). Оказва се, че веганската диета изисква много повече изследвания и работа, отколкото просто „без месо и без млечни продукти“. Също така се погрижих да приемам ежедневно витамин b12 (който получаваме главно от животински източници).\nДен 13: Гладувам. През цялото време. Усещането е, че колкото и голяма да е салатата или колко грама протеини, просто не се чувствам доволен. Искам нежелана храна или някакво обилно, нездравословно хранене. Хапвам много с веганско кисело мляко (изненадващо на вкус като нормално кисело мляко), ядки и плодове или зеленчуци (знам, звуча толкова здравословно!).\nТук; Какво се случи, когато отидох без млечни продукти за 21 дни - Times of India\nОпитах веганска диета на Бионсе за една седмица и това се случи\nЯдох като домакиня от 70-те и тук; s Какво се случи; Foxxtales\nТук веган ли е соев сос; s Какво трябва да знаете\nЯдох само храни от книги за вечеря за една седмица и ето какво се случи\nИстински цитрус срещу\nПолзи от водния кефир и как да започнем Прост живот на мама\nДиетата с киселинен рефлукс; Решение за начин на живот за диета на ГЕРБ Притикин\nМодели на менструални смущения при хранителни разстройства - Poyastro Pinheiro - 2007 - International\nИнформация за Блок 3 Бъди захарен интелигентен - Храна; Забавно\nНай-малко болезненият начин да се направи Детокс диета\nГЪРЦИ И ТУРЦИ В РУСИЯ Факти и подробности\nУниверсални хранителни мазнини - без отслабване, без стимуланти\nБезплатни проби от програми за отслабване на хипноза Билки The Impact Genome Project®\nМоже ли лямблията да причини целиакия Все още болен след 1 година - Целиакия - MedHelp\nРецепти за закуска с ниско съдържание на калории и форма на идеи за хранене\nИзваяйте тялото си тип Правоъгълник - SheKnows\nВалцувани ръжени люспи (1 lb\nШиърър спасява загубени овце от вълнена смърт - CNN\nМетод на Шрот - Курорти на пост на Шрот\nХранене 101 за фармацевти\n4 начина за измерване на чаши и лъжици ми помогнаха да отслабна\nBiosource Wellness Keto Отзиви Legit Ketosis Booster Pill\nLenovo пуска Yoga Slim 7i с активиран интелект в Индия\nСъображения за лов на лък за стрелци с по-нисък фунт; G5 на открито


Внимание! Тези ежедневни навици оказват пагубно влияние на мозъка ви - ТОПактуално - актуални новини\nНачало Любопитно Внимание! Тези ежедневни навици оказват пагубно влияние на мозъка ви\nДори не си давате сметка, че някои от ежедневните ви навици влияят изключително пагубно върху мозъка ви.\nАко се замислите, той е един от най-важните органи в тялото ни, тъй като всичко се случва под негов контрол. Същевременно не можете да отречете, че полагаме най-малко усилия за него.\nМоже би не сте се замисляли, но е факт, че мозъкът ви се влияе от изключително много фактори. От значение е не само храната, която консумираме, а и навиците и начина ни на живот. Дори емоциите, които изпитвате ежедневно, оказват влияние върху структурата и здравето на мозъка ви.\nСъс сигурност правите много неща в ежедневието си просто по навик, без да си давате сметка, че по този начин вредите на мозъка си.\nОсвен това в нередки случаи пък правите редица неща, за които постоянно се тръби, че са полезни. Оказва се обаче, че в дългосрочен план те увреждат мозъка.\nУчените посочват, че част от вредните вещества, съдържащи се в цигарите са токсични и увреждат сериозно клетките ви. Други пък са канцерогенни. Всеизвестен е фактът, че тютюнопушенето води до сериозно свиване на мозъка, а това на свой ред причинява Алцхаймер.\nАко и вие сте от групата хора, на които често се случва да преяждат, вероятно след като научите този факт, следващият път сериозно ще се замислите дали да го направите. Специалистите посочват, че честото преяждане води до втвърдяване на мозъчните артерии, а това от своя страна причинява намаляване на умствените сили. Казано с други думи, всичко това се отразява зле на възможността ви за концентрация.\nПрекомерната и редовна консумация на захар не само забавя усвояването на хранителните вещества, а оказва пагубно влияние върху метаболизма. Освен това тя оказва негативно влияние не само върху мозъчното развитие, а и върху цялостното здравословно състояние.\nВероятно не си давате сметка, но пропускайки закуската, поддържате тялото си в постоянен стрес. Както всяко нещо в организма, което не е наред, така и това води до редица негативни последици. Да започнем от там, че заради пропуснатата закуска кръвната ви захар се понижава, това довежда до лош метаболизъм, а той от своя страна не успява да снабди мозъка с достатъчно хранителни вещества и става причина за неговата дегенерация.\nАко редовно недоспивате, това също вреди на мозъка ви. Недостатъчната почивка води до ускоряване на смъртта на мозъчните клетки, пише pik.bg.\nПредишна статияТози еликсир убива раковите клетки за броени дни\nСледваща статияВижте какво си причинявате, ако работата ви е такава, че седите на стол по 8 часа на ден\nОсобености на характера според рождената дата


ДОСТАВКА НА ЦВЕТЯ NEW YORK YONKERS - ОНЛАЙН ЦВЕТАР NEW YORK YONKERS\nКошници за цветя и подаръци за New York Yonkers\nЦВЕТЯ С ДОСТАВКА В NEW YORK YONKERS - ЦВЕТАР NEW YORK YONKERS, ПРЕДЛАГАЩИ СЪЩИЯ ДЕН ДОСТАВКА НА ЦВЕТЯ\nЦветя за New York Yonkers - цветар, който осигурява същия ден доставка на цветя в New York Yonkers . Ние използваме широка мрежа от местни New York Yonkers цветарите, и си букет от цветя, заложена в New York Yonkers.\nПОЗВОЛЕТЕ НИ ДА СЕ ПОГРИЖИМ ЗА ВАШИЯ ЦВЕТЯ В NEW YORK YONKERS\nНека цветя за New York Yonkers погрижете се за собствените си цветя по повод; в това число букети цветя за рожден ден, цветя, Ден на майката, Ден на св. Валентин цветя, новородено бебе и много други. Ние предлагаме голям избор от цветя, растения, цветя и кошници с подаръци на много ниски цени, които няма да отговарят на всяко място в New York Yonkers. Поръчайте онлайн и вашата доставка на цветя за New York Yonkers се грижат цветове, за да New York Yonkers.\nДОСТАВКА НА ЦВЕТЯ В NEW YORK YONKERS\nЕкипът на интернет цветар се стреми да ви предостави най-високо качество на цветя, растения и подаръци, налични в New York Yonkers, най-добра цена. Всеки клиент е много важен за нас и ние се стремим да дадем най-великият професионален внимание към всяка поръчка. Всички наши служители се осигуряват високо ниво на обслужване на клиенти за вашата доставка на цветя в New York Yonkers.\nМЕСТНИ ЦВЕТАР NEW YORK YONKERS\nНие доставяме букети цветя в над 900 градове по целия свят. Във всеки град, ние работим с надеждни локални флористи, както в случая с New York Yonkers. Работейки с тази мрежа от локални флористи, ние можем да гарантираме, че ние доставяме най-високо качество на букети и вашите цветя ще останат свежи. Ние можем да се грижим за вашите последната минута поръчки на цветя или да си поръчате един красив букет цветя, няколко месеца.\nПрепоръчани цветя букети за доставка в New York Yonkers


След сблъсъците с протестиращи депутатите не отидоха на работа (обновена) - България - Дневник\n08:26, 24 юли 13 , 19952\nКъм 8.15 ч. тази сутрин нито един депутат не се е явил за заседанието на парламента след призива на председателя Михаил Миков от тази нощ народните представители днес да не ходят на работа, докато не бъдат създадени нормални условия за това.\nТази нощ протестиращите влязоха в остри сблъсъци с полицията, след като отказаха да разрешат на народните представители да напуснат сградата на парламента. Депутатите бяха изведени оттам чак около 4.30 ч. тази сутрин.\nСпоред правилника за работа на Народното събрание заседанията се провеждат всяка сряда, четвъртък и петък от 9 до 14 ч., а за да бъде отменено заседание, за това трябва да има предварително решение. Така за първи насрочено заседание не се провежда, без да бъде формално отменено.\nВ сградата на парламента са само охранителите от НСО, служители от администрацията. Охраната не допуска журналистите вътре в сградата. Те имат достъп единствено до зоната за сигурност.\nНяма ги и бусовете, които возят депутатите до работното им място. Малко след 9 ч. пристигнал единствено депутатът от БСП Борис Цветков, който се явил, за да внесе в деловодството законопроект.\nОколо Народното събрание има засилено полицейско присъствие. Малко група протестиращи продължават да освиркват парламента откъм централния му вход. Друга група недоволни граждани са застанали на служебния вход откъм градинката към Софийския университет.\nКъм 9.15 ч. недоволните граждани блокираха движението по бул. "Цар Освободител".\nМалко по-късно групата протестиращи в градинката до СУ се разпръсна. Множеството се премести към парадния вход на парламента.\nВстрани от сградата на Народното събрание е струпана и голяма купчина плочки от тротоарната настилка, които по-рано тази сутрин общински служители разчистиха, след като през нощта протестиращите ги изкъртиха, за да си направят барикади срещу полицията.\nОколо 10.15 ч. на импровизирана пресконференция на тротоара на площад "Народно събрание", организирана от "антиправителствената информационна служба", финансистът Любомир Христов коментира сделката за продажбата на пенсионния фонд "Доверие" на офшорна компания. Според Христов проблемът не е в сделката, а в неработещия втори стълб на пенсионната система. Пресконференцията беше прекъсната от протестиращи, които обвиниха организаторите, че нямат необходимата легитимност, за да се опитват да оглавят протеста.\nОхраната на парламента е отнела акредитацията на репортер от Би Ти Ви, предавал евакуацията на депутатите на живо (допълнена)\nmadagaskar 08:37, 24 юли 13 / Гневно\nсерГЕЙ нали не се плашихте БЕ? Интересно дали куклата на конци олигархски е на работа?\nАзКлавдия 08:37, 24 юли 13 / Неутрално\nИзобщо и да не се връщат повече. Чакат разпореждане за разваляне на седянката?\n08:37, 24 юли 13\nРейтинг: 948 08:37, 24 юли 13 Неутрално\n08:38, 24 юли 13\nРейтинг: 1352 08:39, 24 юли 13 Неутрално\nБорисов може да заповяда Вниманието ще е само за него.\n203 69 Коментарът е обиден или неуместен\nРейтинг: 1280 08:39, 24 юли 13 Разстроено\n"След сблъсъците с протестиращи депутатите не отидоха на работа"\nДнешнят ден депутатите трябва да използват като ден за РАЗМИСЪЛ, ако разбира се имат в главите си разум!!!!\n14 325 Коментарът е обиден или неуместен\nРейтинг: 450 08:40, 24 юли 13 Неутрално\nНа гербаджийските мутри им свършват паричките ли че започнаха с вандализма.\n411 66 Коментарът е обиден или неуместен\nРейтинг: 2516 08:40, 24 юли 13 Неутрално\nИ хич повече, да не стъпват на работа!\nРейтинг: 2516 08:41, 24 юли 13 Неутрално\n[quote#6:"vinety"]На гербаджийските мутри им свършват паричките ли че започнаха с вандализма. [/quote]\nНе ГЕРБ са виновни за протестите, а вашата крадлива партия-БСП!\n59 311 Коментарът е обиден или неуместен\nРейтинг: 1036 08:43, 24 юли 13 Неутрално\nДа се насрочат нови избори и да се разпусне това компрометирано народно събрание!\nРейтинг: 450 08:43, 24 юли 13 Гневно\n08:43, 24 юли 13\nРейтинг: 1036 08:44, 24 юли 13 Неутрално\nРейтинг: 450 08:44, 24 юли 13 Гневно\nВсеки ден ще е така !!!\nРейтинг: 450 08:44, 24 юли 13 Весело\nВидеоконферентна връзка и он-лайн гласуване\nМоже и накой от Банкя да участва.\nРейтинг: 1036 08:45, 24 юли 13 Неутрално\nНагъл; По-нагъл; Най-нагъл; Комунист\nРейтинг: 799 08:45, 24 юли 13 Неутрално\n[quote#5:"Дедо Либен"]Днешнят ден депутатите трябва да използват като ден за РАЗМИСЪЛ, ако разбира се имат в главите си разум!!!! [/quote]\nНемат! Говедата се вкарват (изкарват) от обора с бой и псувни. За тия важи същото.\nРейтинг: 395 08:46, 24 юли 13 Любопитно\nМного елементарна демагогия и организация на ескалацията с провокации снощи. Горда съм от гражданското поведение и искам персонална отговорност, съд и затвор за Йовчев и сие! ОСТАВКА!\nРейтинг: 561 08:47, 24 юли 13 Неутрално\nте понеже много ходят на работа , освен ако не ги засяга лично някоя врътка с бюджета или нещо подобно... тяхната си работа я свършиха, актуализираха си личния бюджет\nРейтинг: 671 08:47, 24 юли 13 Неутрално\nКомунистическата върхушка е гадна и подла!\nБез СДЕЛКА С ГЕРБ НЯМА ДА ПОДАДАТ ОСТАВКА!\nА договореното няма да ни се хареса и има опасност политиците пак да ни прецакат!\nРейтинг: 937 08:47, 24 юли 13 Весело\nНай-вероятно сега гея, бея и злодея ще преместят дружките си на Бузлуджа и от там ще вземат "решенията"\nРейтинг: 645 08:47, 24 юли 13 Неутрално\nКой има интерес от избори сега, тук и веднага: Мутрата. За да отърве затвора.\n157 45 Коментарът е обиден или неуместен\nРейтинг: 616 08:47, 24 юли 13 Весело\nАре и тия се уплашиха като герберасите....накъде с тези плашливи депутатчета\nРейтинг: 1170 08:48, 24 юли 13 Любопитно\nЗащо така, бре, господа 240 народни представители ? След като сте събудили гнева на суверена(много добре знаете кой), е време да се разпусне това НС - възможно най скоро и цивилизовано !\nРейтинг: 917 08:48, 24 юли 13 Неутрално\nПредлагам и заплатите си да не вземат-и бездруго не работят, а когато работят вършат само поразии!\nРейтинг: 645 08:48, 24 юли 13 Неутрално\nЗначи ГЕРБ може да не ходи 2 месеца, а сега за един ден ревнахте всички.\n128 44 Коментарът е обиден или неуместен\n08:50, 24 юли 13\nРейтинг: 672 08:51, 24 юли 13 Неутрално\nЛеле, Сергеят се уплашил! Ами докато му леят куршем юруш да плашите и другите!\nРейтинг: 671 08:52, 24 юли 13 Неутрално\n[quote#26:"In my world"]страх ги е от народа това е добре.Довечера започва стройтелстово на бесилки [/quote]\nчуковете са в храстите...\nРейтинг: 645 08:52, 24 юли 13 Гневно\nС искането за изтегляне на 1 милиард лева външен заем за да си го окрадат, БСП/ДПС/Атака загубиха и последната капка легитимност.\nДолу и оставка за националните предатели от БСП/ДПС/Атака.\nСъд за Йовчев !!!\nСнощи видях по телевизията, че имаше полицаи с черни маски, които особено агресивно налагаха протестиращи.\nСпоред мен това са биячи от ГДБОП, защото се вижда че са особено силни физически и налагат без абсолютна жал.\nЖурналистите да се опитат да разберат имало ли е служители на ГДБОП снощи преоблечени като жандармеристи !!!\nБСП/ДПС/Атака е диктатурата на мафията над Народа !\nРейтинг: 395 08:52, 24 юли 13 Неутрално\nТезата на Мишо шамара вече е ясна. За да я подкрепяш или си много тъп (като него) или си платен (като него) или и двете...\nРейтинг: 616 08:52, 24 юли 13 Любопитно\n"Към 8.15 ч. тази сутрин нито един депутат не се е явил за заседанието на парламента"\nЗаседанията не започват ли в 9ч.?\nРейтинг: 591 08:52, 24 юли 13 Любопитно\nБългарската дума за депутат е народен представител,чудя след снощи кого представляват тези които не могат без полиция да отидат и да се върнат от работното си място?\nРейтинг: 8 08:52, 24 юли 13 Неутрално\nаз също съм намразил всички депутати, то всяка партия. Но, трябва да се замислим. Кога стана непоносимо положението? Не беше ли през последните 3,5 год., когато б.б., който е точно олигарх и престъпник използва структурите на държавата за собствена облага? Как така всеки е виновен - дянков, цветанов, трайков, фандъкова и т.н., а този който им е давал нареждания не е??? последните години и бизнеса и народа страда, заради решенията на човека слънце, който сега пак иска да се изкара спасител\nРейтинг: 561 08:52, 24 юли 13 Неутрално\nтака им е наредил московсия самодържец, отдавна се е събудил и е казал каквото трябва\nРейтинг: 2327 08:53, 24 юли 13 Неутрално\nТам е струпана и голяма купчина плочки от тротоарната настилка, които по-рано тази сутрин общински служители разчистиха, след като през нощта протестиращите ги изкъртиха, за да си направят барикади срещу полицията.\nНе 1997 ами прилича на събитията от 1990 когато горяха архивите на партийния дом!\nИма си достатъчно закони срещу вандализма и полицията трябва да прибере скоростно всички золумаджии и да ги разпита !\nТези които се разкаят и си признаят публично кой ги агитира да бъдат защитени като свидетели .\nРейтинг: 395 08:54, 24 юли 13 Любопитно\nЗатова активен, твърд граждански контрол оттук-нататък, при най-малко съмнение и с превантивна цел като в 'белия свят', нали?!\nРейтинг: 708 08:54, 24 юли 13 Гневно\nСлед сблъсъците с протестиращи депутатите не отидоха на работа,големо важно,търтей.\nРейтинг: 838 08:54, 24 юли 13 Неутрално\nкат не ходят на работа да си земат по няколко години неплатен отпуск и готово. деееееба шушумигите.....\nРейтинг: 590 08:54, 24 юли 13 Любопитно\nЕ как да отидат, след като МИРНИТЕ протестиращи ги псуват и замерят с камъни?\nВ сегашните "спонтанни" протести се виждат много лица участвали и през 1997 г., като се прибави и мощната медийна подкрепа от няколко телевизии, радиа и Интернет сайтове, подкрепата от чужди посланици - открито се цели връщане на Б.Б. на власт, в коалиция с "реформаторския блок" (който би трябвало да прескочи 4%-вата бариера) ... не трябва само да гледаш, а да виждаш!\nРейтинг: 2327 08:55, 24 юли 13 Неутрално\nДо коментар [#33] от "ivanivanel":\n"НО КАКВО СЕ СЛУЧВА, АКО ВСЕ ПАК някъде се намерят лидери, които отказват да играят под диктовката МВФ и настояват да запазят контрола върху националните ресурси? Да предположим, че те успяват да устоят на капаните на корупционните схеми. Тогава в играта с пълна сила се включват плановете на „икономическите килъри”, които действат според принципа „разделяй и владей”. Една от възможностите е да се предизвикат сътресения в политическия процес. За целта „килърите ” осъществяват връзки с ключови играчи в администрацията, бизнеса, военните среди, медиите, академичните кръгове и профсъюзите. След дискретни срещи и предоставяне на съответни финансови средства за някои от тези „съмишленици”, своенравните политици много скоро могат да се изправят пред нарастващо политическо напрежение в страната. В ход влиза старата стратегия за „моркова и тоягата”. Докато „икономическите килъри” постигнат своите цели."От: Валери Ценков\nРейтинг: 672 08:55, 24 юли 13 Неутрално\nДо коментар [#36] от "pontiac":\nИ какво изконтролирахте досега след като дори не знаете какви решения взима правителството и на практика си прави каквото знае?\n08:55, 24 юли 13\nРейтинг: 814 08:55, 24 юли 13 Весело\nЗатова пък, Клара Маринова е забелязана в кулоарите на парламента да си припява "Къде си вярна ти любов народна?"...\nРейтинг: 708 08:56, 24 юли 13 Весело\nДо коментар [#36] от "pontiac":на това му се казва Пернишка анемия.\nРейтинг: 50 08:56, 24 юли 13 Неутрално\nЦяла нощ по радиопрограмите се върят интервюта, дали било правилно да се изведат депутатите в точно в 22 часа вместо в 22:10, ама дали вместо в автобус не трябвало в патрулки по 3-ма, ама дали не трябвало да се арестуват първо провокаторите и хей такива десеторазрядни подробност. Като докараш нещата дотук, останалото вече са подробности.\nИзцяло убягва същината на целия проблем: че парламентът няма представителност. 50% ги домързя да гласуват, стояха и гледаха как другите ще им натаманят нещата вместо тях. 22% десен вот остана разпилян под 4% бариера. 1о% е подмененият вот - гласували за Атака виждат как тя влиза в новата тройна.\nДори при хомогенен парламент с хомогенно мнозинство щеше да има напрежение, защото на вратата чукат такива непопулярни реформи, че да ти се изправят косите от страх. А камо ли тази кочина, която прокарва закони с 68 гласа, може да свърши нещо смислено...\nРейтинг: 537 08:57, 24 юли 13 Неутрално\nСпиралата, в която ни вкараха комунистите през 2001 г., се извъртя за 12 години и отново ни върна към 1997г.\nРейтинг: 1612 08:58, 24 юли 13 Гневно\nХодете на работа, бе страхливци! Нали за това ви плащам, да работите! Хайде на работа веднага!\nА сетих се.... днес ще ви правим 40 и не трябва да работите. На 40-то не се работи ...\nРейтинг: 450 08:58, 24 юли 13 Неутрално\nНакрая ГЕРБ, Тиквата, Фидоошу, Цвък\nРейтинг: 1045 09:01, 24 юли 13 Неутрално\nЕгипетската , само с ОСТЕНА , като снощи , иначе няма ефект ! . Поздрави .\nРейтинг: 563 09:01, 24 юли 13 Неутрално\nаз ако не отида на работа без уважителна причина, ще ме уволнят.\nРейтинг: 590 09:01, 24 юли 13 Любопитно\nДо коментар [#46] от "fh11":\nСпиралата я извъртяха някой отговорни фактори в посолството в Южния Парк и СОРОС-оидните организации, но днес не искат да докарат Костов на власт, а Б.Б.\nРейтинг: 395 09:01, 24 юли 13 Разстроено\n09:04, 24 юли 13\nРейтинг: 1391 09:05, 24 юли 13 Неутрално\nСега има 10 човека пред народното събрание. Свърши и безплатното кафе - така, че вече всеки да си плаща.\nРейтинг: 727 09:09, 24 юли 13 Неутрално\nИма нужда България, глупако?!Обаче с твоя повърхностен мисловен процес е трудно да го разбереш?!Крадат и те бият всеки ден, а ти си сляп и глух.\nРейтинг: 1036 09:09, 24 юли 13 Неутрално\nАз като гражданин, който см ги назначил на работа с гласа си имам право да ги уволня. Уволнени сте бе!\nРейтинг: 1067 09:10, 24 юли 13 Неутрално\nявно народната любов е страшна. и 20 години силно подценявана. Надявам се тия нагледци да разберат, че не ги искаме\n09:10, 24 юли 13\nРейтинг: 450 09:12, 24 юли 13 Неутрално\nБраво никога повече да не ходят в парламента тях ги чакат в затвора не в парламента.\nРейтинг: 2327 09:12, 24 юли 13 Неутрално\n[quote#19:"Мoni56"]Без СДЕЛКА С ГЕРБ НЯМА ДА ПОДАДАТ ОСТАВКА! [/quote]\nЗа 40 дни щом няма нито един гербер в затвора това е повече от достатъчно да им се иска о с т а в к а !\nРейтинг: 782 09:13, 24 юли 13 Гневно\nРейтинг: 645 09:13, 24 юли 13 Неутрално\n[quote#60:"comandante"]За 40 дни щом няма нито един гербер в затвора това е повече от достатъчно да им се иска о с т а в к а ! [/quote]\nРейтинг: 857 09:13, 24 юли 13 Неутрално\n38- дни бях неотлъчно сред гордостта на България и се наложи да замина за чужбина. Чувствам, че предават родината като неучаствам в освободителните действия. Тези, които сте в София сте ДЛЪЖНИ да подкрепите протестите, ако имате поне капка морал, достойство и уважение към себе си, околните и паметта на героите ни като Левски и Ботев.\nРейтинг: 1016 09:13, 24 юли 13 Неутрално\n[quote#1:"madagaskar"]Интересно дали куклата на конци олигархски е на работа? [/quote]Чух,че Орешарски получил предложение за работа в Кукления Театър,след края на премиерската му работа\nРейтинг: 708 09:14, 24 юли 13 Весело\nДо коментар [#50] от "hue":значи,уволнени са.\n09:14, 24 юли 13\nРейтинг: 450 09:14, 24 юли 13 Неутрално\nРейтинг: 453 09:14, 24 юли 13 Неутрално\nКогато парламентът престане да работи, единственият изход са нови избори незабавно.\nРейтинг: 708 09:14, 24 юли 13 Любопитно\nДо коментар [#64] от "yanne":като марионетка ли?\nРейтинг: 561 09:15, 24 юли 13 Любопитно\nАбе, пишлемета, що се уплашихте да излезете на агората, да се срещнете с любовта народна, м?\nИначе, слушам ББ, бахти некадърното правителство е сегашното, та той да започне да изглежда поборник за демокрация, ред и справедливост. Как можахте само за два месеца да докарате нещата дотам??????????\nГневно, гневно е настроението на последните изречения.\nРейтинг: 506 09:15, 24 юли 13 Неутрално\nСъобщение на мафиотския слугинаж МВР:"Вчера броят на протестиращите беше няма и толкоз".\nРейтинг: 645 09:15, 24 юли 13 Неутрално\n[quote#55:"salvador"]Има нужда България, глупако?!Обаче с твоя повърхностен мисловен процес е трудно да го разбереш?!Крадат и те бият всеки ден, а ти си сляп и глух.[/quote]\nкой те бие всеки ден да му се скарам\nРейтинг: 886 09:17, 24 юли 13 Неутрално\nВСЕКИ ДЕН И ВСЯКА НОЩ ЩЕ Е ТАКА ДО ПОБЕДАТА\nснощи минаха всякакви граници - биха 20-годишни деца, хора, които нито бяха напълно нормални и седнали по земята или стоящи с изправени ръце\nЧервени бок....у разкарайте се веднага\nнямало да идват на работа - че да не идват, по-добре отколкото да вършат глупости\nРейтинг: 1336 09:18, 24 юли 13 Неутрално\nСлава на барикадите!\nСега ще видим кой бие народа си и кой ще плаща кръвта!\n09:19, 24 юли 13\nРейтинг: 886 09:20, 24 юли 13 Неутрално\n[quote#64:"yanne"]Чух,че Орешарски получил предложение за работа в Кукления Театър,след края на премиерската му работа [/quote]\nРейтинг: 506 09:20, 24 юли 13 Весело\n[quote#73:"Sinite - завоят наляво забранен"]снощи минаха всякакви граници - биха 20-годишни деца, хора, които нито бяха напълно нормални и седнали по земята или стоящи с изправени ръце [/quote]\nЕ добре де, тези дето не били напълно нормални, що не си седят в психиатриите, ами са тръгнали да правят простотии по града?!\n09:20, 24 юли 13\nРейтинг: 645 09:21, 24 юли 13 Неутрално\nМанипулацията тече повсеместно. БТВ включиха турбото\nРейтинг: 886 09:21, 24 юли 13 Неутрално\n[quote#74:"Депутат 241"]Слава на барикадите!\nСега ще видим кой бие народа си и кой ще плаща кръвта! [/quote]\nс тази непропорционална сила от снощи просто минаха границата, за какво я държат тая власт - некадърници\n09:22, 24 юли 13\nРейтинг: 1391 09:22, 24 юли 13 Неутрално\nФорумът не е това, което беше. Оставка и барикада значи плюс. Всички с различно мнение са червени, боклуци и т.н. Явно умните и красивите са станали мнозинство...\n09:23, 24 юли 13\nРейтинг: 948 09:24, 24 юли 13 Неутрално\n[quote#16:"КОТАРАКЪТ В ЧИЗМИ"] Говедата се вкарват (изкарват) от обора с бой и псувни.[/quote] Нашият грях е, че така си научихме говедата! А иначе говедото става такова, каквото го подхванеш от теленце... Моят дядо викаше: един хайван ако не можеш с приказка и с повод да го подкараш - по-добре му тегли ножа овреме. Да не се разбира буквално за парламентарните "говеда", разбира се.\nРейтинг: 506 09:24, 24 юли 13 Весело\n[quote#80:"Sinite - завоят наляво забранен"]с тази непропорционална сила от снощи просто минаха границата[/quote]\nВикаш, трябваше полицаите половината да седнат до тях на жълтите павета, пък другата половина да хващат мистриите и да лепят обратно откъртените плочи от тротоара?! Това щеше да е пропорционално, а?!\nРейтинг: 561 09:25, 24 юли 13 Неутрално\n[quote#19:"Мoni56"] Комунистическата върхушка е гадна и подла!\nБез СДЕЛКА С ГЕРБ НЯМА ДА ПОДАДАТ ОСТАВКА! [/quote]\nСделка с ГЕРБ нема да има, Боко не е Иван Костов да прави сделки с комунягите!\nРейтинг: 1462 09:25, 24 юли 13 Неутрално\nДокато снощи нормалните хора отидоха, за да защитят страната си и бъдещето си, комунистите и гербавите спореха тук из форума кой прав и кой крив. На удобно, от вкъщи.\n09:26, 24 юли 13\nРейтинг: 561 09:26, 24 юли 13 Неутрално\n[quote#84:"dogwoman"]Моят дядо викаше: един хайван ако не можеш с приказка и с повод да го подкараш - по-добре му тегли ножа овреме. Да не се разбира буквално за парламентарните "говеда", разбира се. [/quote]\nЗащо да не се разбира? Баш за тех си е...\nРейтинг: 672 09:27, 24 юли 13 Неутрално\nОтивай да си задаваш въпросите във в. Дума! Народа видя, че сте отчаяни лъжци! За три години и половина ГЕРБ успя да възстанови България, опоскана от предната тройна коалиция. С цената на икономии и лишения. А с цената на подъл преврат същата тройна се завърна на власт.\nРейтинг: 506 09:27, 24 юли 13 Весело\n[quote#84:"dogwoman"]Нашият грях е, че така си научихме говедата![/quote]\nСподелям мнението на дядо ти! Явно е бил мъдър човек! И аз това повтарям от кога...да бяха ги поотупали ченгетата още първите дни, да вкарат в действие водните оръдия и там каквито си методи имат, отдавна нямаше да има и помен от протести и прочее глупости...\n09:28, 24 юли 13\nРейтинг: 709 09:29, 24 юли 13 Неутрално\nДр. Станишев ще празнувате ли на 2 август на Бузлуджа?\nРейтинг: 561 09:29, 24 юли 13 Неутрално\n[quote#78:"Бай Иван"]РИТНИК В ЗЪБИТЕ на ЧЕРВЕНИТЕ ПСЕТА [/quote]\nНе обиждай псетата!\nПърво - никой не е виждал червено псе и второ, кучето е добро животно - най-добрия приятел на човека, за разлика от русофила-комунист в България.\n09:30, 24 юли 13\nРейтинг: 561 09:30, 24 юли 13 Весело\nПЕСерасчето да не трепери в избата си в "Бояна" а да жабне червения байрак и да поведе столетниците на - бой последен е той!\nРейтинг: 672 09:30, 24 юли 13 Неутрално\n[quote#52:"pontiac"]А вие какво направихте?! [/quote]\nАз конкретно се бях почерпил и си легнах рано, а иначе съм редови гражданин който гради демокрацията като гласува на 4 години и приема решенията от тези избори. През ум не ми минава да протестирам срещу правителство което не харесвам, защото може да се коригира и на следващите избори да го изберат.\nКогато са нарушени мои лични интереси пак не протестирам, а си имам методи да ги защитя по най-разнообразни начини.\nРейтинг: 450 09:31, 24 юли 13 Неутрално\nТе и ГЕРБ не са цвете за мирисане. Тях къде ги забрави.\nРейтинг: 1391 09:32, 24 юли 13 Гневно\nДнес чакаме да хвърлят кърпата!\nИначе ще ги "обичаме" и тази нощ! Нахални, залепени за властта червени боклуци!\n09:32, 24 юли 13


29 ное 2018 10:11\n4781 1 коментара Споделяне\nЗапознанствата между мъжете и жените винаги могат да се случат на някои от най-странните места, включително и в интернет. Преди много години, когато връзката се осъществяваше единствено и само чрез карти и опити на телефонната линия да се свърже с извънземни, някои хора споделиха за аномалията "Булка от интернет". Ето какво споделят хората, които са успели да се запознаят с подобни булки или съпрузи на доставените жени.\nЕдин приятел на майка ми си поръча булка от Филипините преди 10 години. Прекарах Нова година в тяхната къща преди 2 години и трябва да ви споделя, че всичко е много по-странно, отколкото си мислите. Той е на 80 години, а тя наближава 30-те. Съпругът е изключително интимен на публични места и не пропуска възможност да и пуска езици и всякакви други такива ужасии. Тя явно е свикнала с тази идея и през годините е спестила достатъчно пари, за да вземе още някоя роднина.\nЕдин от нашия малък роден град си поръча филипинка. Същият беше изключително странен и след няколко месеца се разделиха. Съпругата отиде да работи в един магазин за риба, при това в най-отвратителните условия. Когато получи минималната си заплата, започна да плаче от радост, защото никога не е получавала толкова много пари!\nБратовчед на баща ми се прибра с виетнамка още от времето на войната. Все още всички мислим, че там е била проститутка. Същият братовчед отдавна почина, но неговата съпруга е още жива и въпреки, че нямаме абсолютно никаква роднинска връзка, тя ни се радва повече, отколкото на нейните роднини. Със сигурност е един от най-лудите хора, които познавам. Наистина беше много приятно да науча цялата и история.\nБаща ми реши да пробва това приключение преди няколко години. Плати всички пътнически разходи на жената, която през цялото време стоеше затворена в стаята си и от време на време се появяваше и се плашеше от мен, защото вярваше, че съм пушил трева. За краткия ѝ престой съм я виждал точно няколко пъти и след това се скриваше обратно в стаята си. През по-голямата част от времето изпълняваше всички желания на баща ми - той беше на 56,а тя на 29 години. След като се изнесох го е нападнала няколко пъти и след като извикал полиция, баща ми я качил на първия самолет обратно към родното и място.\nБаща ми е с такава съпруга. Намерил я в някакъв сайт, платил билетите и докато свърши семестъра ми, той вече се беше оженил. Сега вече имам и сестра.\nЕдин приятел от университета направи така. Отиде на почивка и се завърна обратно с тайландка, която не говореше никакъв английски. Всичко беше добре няколко години, а след това изчезна и повече не я видяхме. Вече няколко години няма следа от нея, изостави дори синът си. Сега Джони трябва да свикне с всички шеги по негов адрес. Често се шегуваме, че сигурно я е убил, а някои дори го подозират в убийство!\nЕдин приятел преживя "Пустинна буря" и се върна с всички възможни психични отклонения. Посещава всички възможни стрелбища и практически не прави нищо по-специално с живота си. Един ден откри една украинка в сайт за булки и веднага плати билетите, за да дойде до САЩ. След няколко години го видях и ми обясни, че със своята любима са станали ловци на глави.\nПриятелят ми Ричърд, който е пример за типичните реднеци, откри сайт за тайландки и веднага избра една от онези малки прелестни същества. Няколко години съпругата му чистеше, готвеше и топлеше леглото, а след това заяви, че има нужда от образование. Ричард спести тонове пари, за да плати семестрите в колежа. Съпругата му е лекар и прави повече пари, отколкото той някога е печелил през целия си живот. Въпреки това, тя продължава да го чака с топла вечеря на входната врата. Заедно са от 20 години и наистина ми е приятно да ги виждам!\n06 януари 2017 | 15:44\nПоследната история ми върна надеждата, че се случват и добри неща!


Глобалният недостиг на чипове създава проблеми за множество индустрии - Business News\nНедостигът се дължи отчасти на запасите на компаниите, тъй като пандемията обхвана целия свят и страховете от предлагането нараснаха.\nГлобалният недостиг на чипове създава проблеми за множество индустрии и не показва признаци на отслабване. Производителите на автомобили са най-силно засегнати от недостига, както и конзолите за игри.\nНо не всички индустрии или продукти страдат по същия начин. Всъщност е налице свръхпредлагане на определени чипове, според Алиша Гарсия-Ереро от Natixis.\n„Тези чипове, за които очаквам свръхкапацитет, са от типа чипове от по-нисък клас“, сподели Гарсия-Ереро. „Това е така, защото Китай навлиза много бързо в тази част от веригата за доставки с огромни инвестиции.“\nОчаква се цените на чиповете от по-нисък клас да спаднат рязко. Това ще доведе както до инфлационни последици, така и до намаляване на цената на чиповете, които са от значение за 5G и електрическите превозни средства.\nПродължаващият недостиг се дължи отчасти на запасите на компаниите, тъй като пандемията обхвана целия свят и страховете от предлагането нараснаха. Но геополитиката също играе роля.\nНа фона на технологичната надпревара между двата гиганта, САЩ миналата година наложи ограничения на най-големия китайски производител на чипове Semiconductor Manufacturing International Corporation, забранявайки му да получи модерна производствена екипировка и затруднявайки продажбата на крайните си продукти на компании с американски връзки. В резултат на това някои компании решиха да натрупат основни чипове преди тези ограничения.\nГарсия-Ереро заяви, че тези геополитически рискове няма да изчезнат. Както правителството на САЩ, така и технологичният сектор, се стремят да увеличат производствените способности на страната за производство на полупроводници като хедж срещу този риск. Докато някои американски компании проектират свои собствени чипове, в момента по-голямата част от световните чипове се произвеждат в Тайван, Южна Корея и Китай.\n„Това е проблемът, който допринася за усложненията на инфлацията - че най-ценната част от веригата за доставки в САЩ ще бъде изправена пред много геополитически рискове и това няма да се промени“, добави още тя.\n●САЩ ●Китай ●недостиг ●чипове ●геополитика