Съединените щати имат най-голямата национална икономика в света, като БВП за 2005 г. е 12,41 трилиона долара. В тази смесена икономика корпорациите и другите частни фирми правят по-голямата част от микроикономическите решения, а правителствата предпочитат да поемат минимална роля в местната икономика. Поради това САЩ разполагат с малка мрежа за социална сигурност, а бизнес компаниите в САЩ са изправени пред значително по-малко регулиране от тези в много други нации. Фискалната политика на нацията от Новия курс е следвала общите идеали на кейнсианската икономика, която замени хамилтоновата икономика след Голямата депресия. Неолибералните идеали станаха по-видни от президентството на Роналд Рейгън и от нарастващото влияние на глобализацията. От началото на 80-те години на миналия век САЩ се превърнаха в най-големия кредитор в света, който има значителен дефицит по текущата сметка и национален дълг, който сега е приблизително 64% от БВП и най-висок от 50-те години на миналия век.\nС пост-Първата световна война на президента Хардинг "Връщане към нормалността" Съединените щати се радват на период на голямо благоденствие през 20-те години. Пазарът на акции се увеличи със скокове и граници, подхранван от инфлационната политика на Федералния резерв, и икономиката беше смятана за непобедима. Голямата депресия обаче разби тази вяра. Президентът Франклин Д. Рузвелт представи редица социални програми и обществени произведения, известни колективно като "Нова сделка". Новата сделка включваше нова мрежа за социална сигурност, включваща програми за подпомагане като WPA и системата за социално осигуряване. През 1941 г. САЩ влязоха в Втората световна война. Домът на къщата видя огромен просперитет, тъй като недостигът на работна ръка доведе до намирането на работна ръка на милиони домакини, студенти, фермери и афро-американци. Милиони се преместиха в индустриални центрове в Севера и Запада. Военните разходи възлизат на над 40% от БВП в най-високата точка, което води до задлъжнялост до рекордни нива.\nСледващите години след Втората световна война бяха време на голямо благоденствие в Съединените щати. Икономиката остана стабилна до 70-те години, когато САЩ претърпяха стагфлация. Ричард Никсън отведе Съединените щати извън системата "Бретън Уудс", а по-нататъшните правителствени опити за съживяване на икономиката се провалиха. С напредването на десетилетието ситуацията се влоши. През ноември 1980 г. Робърт Г. Андерсън пише: "Смъртният звън звучи най-накрая за Кейнсианската революция." Роналд Рейгън е избран за президент през 1980 г. и е на мнение, че "правителството не е решението на нашия проблем, правителството е проблемът". Рейгън се застъпи за програма "икономика на предлагането", а през 1981 г. Конгресът намали данъците и разходите и намали регламентите. Въпреки че брутният вътрешен продукт (БВП) спадна с 2% през 1982 г., той продължи да се възстановява и през 1988 г. се е радвал на 31% ръст след избора на Рейгън. При осемгодишното председателство на Бил Клинтън БВП се е увеличил с 38%. До края на мандата си САЩ имаха брутен национален доход (БНД) от 9,7 трлн. Долара, а най-ниските нива на безработица за 30 години. Рецесията започна през 2000 г. във връзка с края на балона dot-com.\nНавсякъде, стартирането на жилищата и покупките остават високи, а икономиката от 2005 г. се счита от мнозина за силна като цяло. Някои се опасяват, че високите държавни разходи (като войната в Ирак), както и високите цени на петрола може да ускорят инфлацията. Съществуват и предупреждения, че федералното правителство трябва да балансира отново бюджета, за да избегне потенциалното неизпълнение. Докато прогнозата за неизпълнение не изглежда вероятна, е много вероятно постоянните високи бюджетни дефицити да доведат до намаляване на икономиката в бъдеще. Това се отнася още повече до дефицита по текущата сметка и външния дълг. Задълженията на САЩ към чужденци се оценяват на 15 трилиона долара през 2005 г. и продължават да растат.\nОсновни съставки на американската икономика\nПървата съставка на икономическата система на нацията е нейните природни ресурси. Съединените щати са богати на полезни изкопаеми и на плодородна земеделска земя и има късмет да има умерен климат. Също така има широки брегови ивици както на Атлантическия, така и на Тихия океан, както и на Мексиканския залив. Реките текат отвъд континента, а Големите езера - пет големи вътрешни езера по границата с Канада - осигуряват допълнителен достъп до корабоплаването. Тези обширни водни пътища помогнаха за оформянето на икономическия растеж на страната през годините и помогнаха за обединяването на 50 отделни държави на Америка заедно в една икономическа единица.\nВтората съставка е труд. Броят на наличните работници и, по-важното, тяхната производителност спомагат за определяне на здравето на икономиката. През цялата си история Съединените щати са преживели стабилен ръст на работната сила и това от своя страна е спомогнало за почти постоянно икономическо разширяване. До скоро след Първата световна война повечето работници били имигранти от Европа, техните непосредствени потомци или афро-американци, които били предимно роби, заснети от Африка, или робски потомци. Започвайки в началото на 20-ти век, много латиноамериканци имигрират; следван от голям брой азиатци след отстраняването на квотите за имиграция, основаващи се на национален произход. Обещанието за високи заплати носи много висококвалифицирани работници от цял свят в Съединените щати.\nТрудовата мобилност е важна и за способността на американската икономика да се адаптира към променящите се условия. Когато имигрантите наводниха пазарите на труда на Източното крайбрежие, много работници се придвижваха навътре във вътрешността, често в земеделска земя, чакаща да бъде обработвана. По подобен начин икономическите възможности в индустриалните северни градове привличат чернокожи американци от южните стопанства през първата половина на 20-ти век.\nТрето, има производство и инвестиции. В Съединените щати корпорацията се оформя като сдружение на собствениците, известни като акционери, които формират търговско предприятие, ръководено от сложен набор от правила и обичаи. Процесът на масово производство, донесен от корпорации като General Electric, допринася за формирането на Съединените щати. Чрез фондовия пазар американските банки и инвеститори развиват своята икономика, като инвестират и изтеглят капитал от печеливши корпорации. Днес в ерата на глобализацията американските инвеститори и корпорации имат влияние по целия свят. Американското правителство също допринася за инвестирането в икономиката в области като осигуряване на евтина електроенергия (като язовир "Хувър") и военни договори във време на война.\nДокато потребителите и производителите вземат повечето решения, които формират икономиката, правителствените дейности оказват мощен ефект върху икономиката на САЩ в най-малко четири области. Силна държавна регулация в американската икономика започна в началото на 20-те години на миналия век с възхода на прогресивното движение; преди това правителството насърчава икономическия растеж чрез защитни тарифи и субсидии за индустрията, изградена инфраструктура и установена банкова политика, включително златният стандарт, за насърчаване на спестяванията и инвестициите в продуктивни предприятия.\nСтабилизиране и растеж\nМоже би най-важното е, че федералното правителство ръководи общия темп на икономическа активност, опитвайки се да поддържа стабилен растеж, високи нива на заетост и ценова стабилност. Регулирането на разходните и данъчните ставки (фискалната политика) или управлението на паричното предлагане и контрола върху използването на кредитите (паричната политика) може да забави или ускори темпа на растеж на икономиката в процеса, като повлияе на равнището на цените и заетостта.\nВ продължение на много години след Голямата депресия през 30-те години на 30-ти век рецесиите - периоди на бавен икономически растеж и висока безработица - се възприемат като най-голямата от икономическите заплахи. Когато опасността от рецесия се появи най-сериозно, правителството се стреми да засили икономиката, като силно изразходва средства или намали данъците, за да похарчи повече от потребителите и като стимулира бързия растеж на паричното предлагане, което също стимулира повече разходи. През 70-те години големите повишения на цените, особено за енергията, създадоха силен страх от инфлацията - увеличение на общото равнище на цените. В резултат на това правителствените ръководители се концентрираха повече върху контрола на инфлацията, отколкото върху борбата с рецесията, като ограничиха разходите си, се съпротивляваха на данъчните съкращения и реинженираха растежа на паричното предлагане.\nИдеите за най-добрите инструменти за стабилизиране на икономиката се промениха съществено между 60-те и 90-те години. През 60-те години правителството имаше голяма вяра в фискалната политика - манипулиране на държавните приходи, за да повлияе на икономиката. Тъй като разходите и данъците се контролират от президента и Конгреса на САЩ, тези избрани служители изиграха водеща роля в управлението на икономиката. Периодът на висока инфлация, висока безработица и огромен държавен дефицит отслаби доверието в фискалната политика като инструмент за регулиране на общото темпо на икономическата активност. Вместо това монетарната политика, контролираща паричното предлагане на страната чрез такива устройства като лихвените проценти, предполага нарастваща известност. Паричната политика се ръководи от централната банка на страната, известна като Съвет на Федералния резерв, със значителна независимост от президента и Конгреса.\nФедералното правителство на САЩ регулира частното предприятие по много начини. Регламентът попада в две общи категории.\nИкономическо регулиране: Търси, пряко или непряко, контрол на цените. Традиционно правителството се стреми да предотврати монополи, като например електрическите компании, да повишат цените отвъд нивото, което би им осигурило разумни печалби. Понякога правителството разширява и икономическия контрол върху други видове индустрии. През годините след Голямата депресия тя разработи сложна система за стабилизиране на цените на селскостопанските стоки, които са склонни да варират диво в отговор на бързо променящото се търсене и предлагане. Редица други индустриални превозвачи, а по-късно и авиокомпании, успешно потърсиха регулиране, за да ограничат това, което считат за вредно намаляване на цените.\nДруга форма на икономическо регулиране, антитръстовото законодателство има за цел да засили пазарните сили, така че директното регулиране да не е необходимо. Правителствените и понякога частните страни използват антитръстово законодателство, за да забранят практики или сливания, които неоправдано биха ограничили конкуренцията.\nПрез 1933 г. Конгресът създава Федералната федерация за гарантиране на влоговете (FDIC), която в момента гарантира гаранционни и спестовни влогове в банките-членки до $ 100 000 на вложител, за да предотврати провалите на банките. Това е в отговор на широко разпространените банкови течения от началото на 30-те години на миналия век по време на Голямата депресия.\nСоциални регламенти: От 70-те години правителството упражнява и контрол върху частните компании, за да постигне социални цели като защита на здравето и безопасността на обществото или поддържане на чиста и здравословна околна среда. Американската администрация по храните и лекарствата строго регламентира какви лекарства могат да достигнат до пазара. Например администрацията по безопасност и здраве при работа защитава работниците от опасностите, с които могат да се сблъскат на работното си място, а Агенцията за опазване на околната среда се стреми да контролира замърсяването на водите и въздуха.\nТакива агенции привличат сериозна критика от консерваторите, които оспорват ефективността и необходимостта на агенциите.\nАмериканските нагласи относно регулирането се промениха съществено през последните три десетилетия на 20-ти век. От началото на 70-те години на миналия век създателите на политики все повече се притесняват, че икономическата регулация защитава неефективните компании за сметка на потребителите в отрасли като авиокомпании и камиони. В същото време технологичните промени създадоха нови конкуренти в някои отрасли като телекомуникациите, които някога бяха считани за естествени монополи. И двете тенденции доведоха до последователност от закони за облекчаване на регулирането.\nДокато лидерите на двете най-влиятелни политически партии в Америка най-общо подкрепяха икономическата дерегулация през 70-те, 80-те и 90-те години, имаше по-малко съгласие по отношение на регламентите, предназначени за постигане на социални цели. Социалната регулация придобива все по-голямо значение през годините след Депресията и Втората световна война и отново през 60-те и 70-те години. Но по време на председателството на Роналд Рейгън през 80-те години на миналия век правителството отпусна правила за защита на работниците, потребителите и околната среда, като заяви, че регулирането се намесва в свободното предприемачество, увеличава разходите за правене на бизнес и по този начин допринася за инфлацията. Все пак много американци продължават да изразяват загриженост за конкретни събития или тенденции, като накарат правителството да издаде нови регламенти в някои области, включително опазването на околната среда. От март 2005 г. се изчислява, че спазването на правителствените разпоредби струва на американската икономика $ 1,4 трилиона годишно.\nНякои граждани, междувременно, се обърнаха към съда, когато смятат, че избраните от тях длъжностни лица не се занимават бързо или достатъчно силно с определени проблеми. Например, през 90-те години на миналия век, индивидите и евентуално самото правителство са завели тютюневи компании за здравните рискове, свързани с тютюнопушенето. Голямо финансово споразумение предвиждаше дългосрочни плащания за покриване на медицински разходи за лечение на заболявания, свързани с тютюнопушенето. Парите се изразходват предимно (или ще бъдат изразходвани, тъй като често се правят чекове в очакване на плащания) за други цели.\nВсяко ниво на управление предоставя много директни услуги. Федералното правителство например отговаря за националната отбрана, подкрепя научноизследователската дейност, която често води до разработването на нови продукти, провежда проучване на космическото пространство и провежда множество програми, предназначени да помогнат на работниците да развият умения на работното място и да си намерят работа. Правителствените разходи имат значителен ефект върху местните и регионалните икономики и дори върху цялостния темп на икономическа активност.\nДържавните правителства, междувременно, са отговорни за изграждането и поддръжката на повечето магистрали. Държавните, графските или градските правителства играят водеща роля във финансирането и функционирането на държавните училища. Местните власти са основно отговорни за полицията и противопожарната защита. Правителствените разходи във всяка от тези области също могат да засегнат местните и регионалните икономики, въпреки че федералните решения обикновено имат най-голямо икономическо въздействие.\nКато цяло федералните, държавните и местните разходи възлизат на почти 28% от брутния вътрешен продукт през 1998 г.\nПравителството също така предоставя много видове помощ на бизнеса и физическите лица. Той предлага нисколихвени заеми и техническа помощ за малкия бизнес и предоставя заеми, за да помогне на студентите да посещават колеж. Държавните предприятия, които купуват жилища, купуват жилищни ипотеки от заемодатели и ги превръщат в ценни книжа, които могат да бъдат закупени и продадени от инвеститорите, като по този начин насърчават жилищното кредитиране. Правителството също активно насърчава износа и се стреми да предотврати чуждите страни да запазят търговските бариери, които ограничават вноса.\nПравителството подкрепя лицата, които не могат или няма да се грижат адекватно за себе си. Социалната сигурност, която се финансира от данък върху работодателите и служителите, представлява най-голямата част от пенсионния доход на американците. Програмата Medicare плаща много от медицинските разходи на възрастните хора. Програмата Medicaid финансира медицински грижи за семейства с ниски доходи. В много държави правителството поддържа институции за психично болни или хора с тежки увреждания. Федералното правителство осигурява марки за храна, за да помогне на бедните семейства да получат храна, а федералното и държавното управление съвместно осигуряват социални помощи за подкрепа на родители с ниски доходи с деца.\nМного от тези програми, включително Социалното осигуряване, проследяват коренно програмите на "Франклин Д. Рузвелт", които са президент на САЩ от 1933 до 1945 г. Ключът към реформите на Рузвелт е вярата, че бедността обикновено е резултат от социални и социални проблеми. икономически причини, а не от неуспешен личен морал. Тази гледна точка отхвърляше едно общо понятие, чиито корени са в пуританизма на Нова Англия, че успехът е знак за Божията благоволение и провал, знак за Божието недоволство. Това е важна трансформация в американската социална и икономическа мисъл. Дори и днес обаче все още се чуват ехо на по-старите понятия в дебатите по някои въпроси, особено благополучието.\nМного други програми за подпомагане на физически лица и семейства, включително Medicare и Medicaid, започнаха през 60-те години по време на войната срещу бедността на президента Lyndon Johnson (1963-1969 г.). Въпреки че някои от тези програми срещнаха финансови затруднения през 90-те години на миналия век и бяха предложени различни реформи, те продължиха да имат силна подкрепа от двете основни политически партии на Съединените щати. Критиците обаче твърдяха, че осигуряването на благосъстояние на безработни, но здрави хора действително създава зависимост, а не решаване на проблеми. Законодателството за реформа в социалната сфера, приета през 1996 г. при президента Бил Клинтън (1993-2001 г.), изисква хората да работят като условие за получаване на обезщетения и налага ограничения за това колко дълго могат да получават плащания.\nНационалният дълг, известен също като американския държавен дълг и брутния федерален дълг, е общата сума на годишните федерални бюджетни дефицити, дължими от федералното правителство на САЩ. Икономическото значение на този дълг и неговите потенциални последици за бъдещите поколения американци са противоречиви въпроси в САЩ.\nТаванът на дълга с таван на заема от 2005 г. възлиза на 8.18 трлн. През март 2006 г. Конгресът повиши този таван с още 79 милиарда до $ 8.97 трилиона. Конгресът е използвал този метод, за да се справи с натрупващия се дълг през предходните години, тъй като федералният лимит по заеми е бил увеличен през 2002 г. и 2003 г.\nРазмерът на дълга е в трилиони и следователно е част от популярната култура да пародира нарастващия дълг с някакъв тип часовник на съдбата, графично показващ нарастващата задлъжнялост всяка секунда.\nДокато националният дълг на САЩ е най-големият в абсолютен размер в света, по-точна мярка е тази на неговия размер спрямо БВП на страната. Когато националният дълг е поставен в тази перспектива, той изглежда значително по-малко днес, отколкото през последните години, особено по време на Втората световна война. С тази мярка тя също е значително по-ниска от тази на други индустриализирани държави като Япония и приблизително еквивалентна на тази на няколко западноевропейски държави.\nТази графика показва разпределението на брутния годишен доход на домакинствата. Тридесетте изложени етажа на сградата лесно се разделят на квантили, като всеки приходен квинтил е представен от шест етажа. Всеки етаж представлява десета от една трета (3.33%) от домакинствата в САЩ, а всяка секция от 10 етажа представлява приблизително една трета от американското общество. Подовете над горната черна линия представляват тези домакинства с доходи над 100 000 долара. Подовете под дъното на черна линия обаче представляват тези домакинства, които паднаха под прага на бедността. За да живеете на последния етаж на американските доходни слоеве, годишният брутен доход на домакинството трябва да надвишава 200 000 долара.\nСъществува значително несъгласие относно бедността в Съединените щати, особено за това как трябва да се дефинира бедността. Използвайки радикално различни определения, две основни групи защитници твърдят, че (а) Съединените щати са премахнали бедността през миналия век; Или б) има толкова тежка криза на бедността, че трябва да отдели значително повече ресурси за проблема.\nДвете предходни определения на бедността са много различни, защото една група определя бедността като липса на основни ресурси. Дори и с над 300 милиона души, Съединените щати имат много малък брой хора, които не разполагат с основни потребности (напр. Храна, подслон, дрехи). Другата група твърдят, че неравенството в доходите осигурява най-богатите 10% с много по-добър стандарт на живот от най-бедните 10%.\nГоляма част от разискванията относно бедността идват от групи, които подкрепят програми за социално подпомагане и правителствено регулиране на пазара или пазар, който е свободен от регулиране и не е обвързан с голяма мрежа за социална сигурност. Мерките за бедност могат да бъдат абсолютни или относителни. Абсолютната бедност се определя в реални доларови стойности, докато относителната бедност е сравнение на най-високия с най-ниския стандарт на живот в определен период от време.\nНеравенство на доходите\nВ доклада на Програмата на ООН за развитие за 2005 г. се нарежда разпределението на доходите в Съединените щати като 92-ата най-равна от 124 страни, измерена чрез коефициента Джини. Най-богатите 10% правят 15,9 пъти повече от най-бедните 10% и най-богатите 20% правят 8,4 пъти по-голямата от най-бедните 20%. (Вижте Списък на държавите по равнопоставеност на доходите.) Това не отчита абсолютните нива на доходите. Ако например най-бедните в дадена страна са по-богати от средната за друга държава, тогава сравнението на неравенството става по-малко смислено.\nРастеж на промишленото производство: 3,2% (2005 г.). Електроенергия: производство: 3,892 TWh (2003), потребление: 3,656 TWh (2003 г.), износ: 23,97 TWh (2003 г.), внос: 30,39 TWh (2003 г.).\nЕлектроенергия - производство от източника: изкопаеми горива: 71,4%, хидро: 5,6%, ядрени: 20,7%, други: 2,3% (2001 г.).\nПетрол: продукция: 7,61 млн. Барела дневно (2005 г.), консумация: 20,03 млн. Барела дневно (2003 г.), износ: 1,048 млн. Барел дневно (2004 г.) ), нетен внос: 12,097 милиона барела на ден (2004 г.), доказани резерви: 22,45 милиарда барела (1 януари 2002 г.).\nПрироден газ: производство: 539 млрд. М2 (2003 г.), потребление: 633.6 млрд. М2 (2003 г.), износ: 24.19 млрд. М2 (2004 г.) 5.353 трилиона м2 (1 януари 2002 г.).\nСелско стопанство - продукти: пшеница, царевица, други зърна, плодове, зеленчуци, памук; говеждо, свинско, птиче месо, млечни продукти; горски продукти; риба.\nИзнос - стоки: капиталови стоки, автомобили, промишлени стоки и суровини, потребителски стоки, селскостопански продукти.\nВнос - суровини: суров петрол и рафинирани петролни продукти, машини, автомобили, потребителски стоки, промишлени суровини, храни и напитки.\n1 октомври - 30 септември\nНАФТА, СТО, ОИСР и др\n12,41 трлн. Долара (2005 г.)\n3,0% (тримесечие на 2005 г.-второ тримесечие на 2006 г.)\n$ 41,800 (2005 г.)\nселското стопанство (0.9%), промишлеността (19.7%), услугите (79.4%)\nИндекс на потребителските цени 2,7% (годишна база, септември 2006 г.)\nПоп под прага на бедността\n12% (2004 г.)\n151,8 млн. (Включително безработни) (2006 г.)\nРаботна сила по професия\n(28.1%), услугите (14.1%), производството, минното дело, транспорта и занаятите (23.7%), селското стопанство, горското стопанство и риболова (2.5%) Безработни) (2002 г.)\n4,6% (август 2006 г.)\nНефт, стомана, моторни превозни средства, космическа промишленост, телекомуникации, химикали, електроника, преработка на храни, потребителски стоки, дървен материал, добив\n$ 927.5bn (2005 г.)\nселскостопански продукти (соеви зърна, плодове, царевица) 9,2%, индустриални доставки (органични химикали) 26,8%, стоки за производство (транзистори, въздухоплавателни средства, части за автомобили, компютри, телекомуникационно оборудване) 49,0% 2003)\nКанада 24%, Мексико 14%, Япония 7%, Великобритания 4%, Китай 4%\n$ 1,727 трилиона (2005 г.)\n(автомобили, облекло, лекарства, мебели), селскостопански продукти - 4,9%, индустриални доставки 32,9% (суров петрол 8,2%), капиталови стоки 30,4% (компютри, телекомуникационно оборудване, части за автомобили, , играчки) (2003 г.)\nКанада 20%, континентален Китай 15%, Мексико 10%, Япония 9%, Германия 5%\n8,1 трилиона долара (64% от БВП) (2005 г.)\n3.2 трилиона (2004 г.)\n3,7 трилиона (2004 г.)\n6,9 милиарда долара, ОПР (0,08% от БВП) (1997 г.)


Истинска метеорологична станция в Стара Загора? - Страница 10 - forum.stz-bg.com\nМнение от System_error » чет яну 31, 2013 22:23 pm\nЕ, що да я разводняваме, баш по нея си лафим\nСиноптика са изключително прецизни в краткорочните прогнози, особено тези до 3 дена. По часове ги познават гадовете, няколко пъти съм ги следил умишлено и са точни почти до градуса, но за повече от 3 дена хич ги няма (двата последни снеговлаежа са такъв пример. Гледах ги през 30 минути и бяха го познали 3 дена предварително и двата случая). За дългосрочните, няква насока могат да дадат от Accuweather.\nOтносно станцията на sawo - ползвам я предимно да следя налягането, въреки че отскоро ползвам и телефона си с тая цел (има барометър и дава статистика)\nМнение от abc » чет яну 31, 2013 22:53 pm\nИ аз потвърждавам, че Сливен е по-релевантен от Чирпан.\nПросто структурата на двата града и заграждащите от север планини си приличат донякъде.\nНо пак Сливен е 1-2 градуса надолу от Стара Загора, Чирпан зимата стават много по-често инверсии, но пък лятото е по-горещо.\nМнение от sawo » пет фев 01, 2013 21:35 pm\nОт днес станцията пробно е качена на покрива, засега е поставена на земята, което знам не е най-добрия вариант, но утре ще поставя една плоскост стиропор отдолу докато направя подходяща стойка. Така би трябвало да се подобри точността на замерванията, освен това дължината на сигналния кабел от 30-40 метра е намалена на 3-4 метра, което трябва да елиминира прекъсванията, които се получаваха понякога.\nМнение от abc » пет фев 01, 2013 22:35 pm\nПо принцип най-точно се измерва температурата на 2 метра над земята, като разбира се винаги измервателният уред трябва да бъде на сянка.\nЕто Ви и 1 климатична карта, където, както мисля повечето знаят, ясно се вижда, че Стара Загора е 2-ят най-топъл град в България след Сандански.\nПоследна промяна от abc на пет фев 01, 2013 22:39 pm, променено общо 1 път.\nМнение от sawo » пет фев 01, 2013 22:50 pm\nСамия датчик е в метео клетка, която предоставя сянката, знам, че се дига на 2 метра, но засега нямам надеждна стойка, затова мисля само да изолирам станцията от земята докато съм готов с останалото.\nМнение от schnapps » нед фев 03, 2013 10:45 am\nТази карта показва абсолютните максимуми и минимуми в България и от нея не можеш да добиеш представа точно за този показател,отделно официалното присъствие на НИМХ в Стара Загора е меко казано повърхностно и са спорни тези темп (до скоро Стара Загора не я даваха никъде по прогнозите на времето,докато един Ямбол и Кърджали имат замервания от 60 г. и повече история)\nТ.е Стара Загора въобще не е толкова топъл град,доказателство са онези -15 измерени преди 5 дена,когато беше най-студено в цяла БГ тук.Сандански и Петрич не знам дали са имали такова постижение,че дори и Благоевград,пък камо ли Ахтопол,Царево,Созопол и т.н...та по темата,мнението да се мисли,че Стара Загора е топъл град е заради валежните сенки които се образуват при снежните циклони,просто тука не вали сняг,всичко се издухва на юг към Димитровград и Хасково,но като няма вятър видяхте какво се получи миналата седмица След валежа тука почти винаги е най-студено в цяла Тракия заедно с Елхово (само където там си вали сняг почти винаги )\nОтносно меренето на темп ,единствената официална такава станция е на НИМХ която се намира на летището,проблема при нея е че зимно време има много голямо разминаване от един кв.Железник да речем,понеже е в ниското и при ясно време се получава инверсия,отделно при валежи пък в Железник често е по-студено с 0.5 гр. 1.0гр. заради СЗ положение и по-високата н.в. На Зелени балкани също е проф.станцията,но и тя е в АПКто (ниското,макар и по-добре от НИМХ).Синоптик.БГ мери от Чирпан и не е меродавано .\nЗа местоположението на станцията разсъжденията на Саво са верни,трябва да е на 2 над земята на открито (не на сянка) в клетка.Ако няма възможност да е на 2м,по-добре да е на блок от колкото на самата земя.\nМнение от sawo » нед фев 03, 2013 13:01 pm\nЕдинствено да вмъкна, че станцията на зелени балкани (350лв) по принцип е предназначена за любителско ползване, доста далеч е от професионалните модели (3-4 хиляди лв и нагоре).\nВ официалната информация за модела изобщо не се казва нищо за точността на температурния датчик. Със спада или покачването на температурата отклонението на кой да е цифров датчик рязко се покачва. За сравнение давам датчика, който ползвам аз - производителя е посочил 0,3% при 25 градуса, дал е и графики до -25:\nОт последните снимки на монтажа ТУК се виждаше, че станцията им не е в метео клетка, а си стои в пластмасовите кутии, които идват от производителя.\nМежду другото, от това което намерих във wikipedia, по международни стандарти е прието клетката да е дигната на 1,25м над земята, така че мисля стойка за тази височина ще е напълно достатъчна.\nМисля обаче, важното при мен е единствено да не е директно на земята, в предвид, че се намира на покрива на 6 етажен жилищен блок което само по себе си е достатъчна височина... Освен това е на върха на капандурата, която е най-високата точка като цяло... Засега съм подложил листи стиропор дебели общо 5-6мм под самата клетка, чудя се дали това не е достатъчно като цяло.\nМнение от abc » чет фев 07, 2013 1:16 am\nКартата има и средни температури (в черно) и е публикувана в учебника на най-известния български географ, който примерно е на 10 пъти по-високо ниво от мен (макар и аз самият пък да съм 10 пъти над средното ниво).\nСъщо така познавам и един астроном, който работи на обсерваторията на втория баир.\nТой също има добра техника, която мери много точно.\nМери температурата от 6 години и никога температурата в града (в неговия квартал) за тези 6 години не е падала под -8 градуса.\nМаксималната за всички времена (поне за тези 6 години) е 41,9 градуса, което абсолютно точно съвпада с тепмературите по тв-тата.\nЛятото е по-хладно от Пловдив, заради многото и големи дървета.\nМани го това летище - то е на 5 км от основната застроена територия на града.\nМнение от System_error » пет мар 01, 2013 9:41 am\n@sawo: Налягането показва много интересни стойности . Малка му идва скалата.\nМнение от sawo » пет мар 01, 2013 10:15 am\nИ аз това забелязах и утре ще се качвам да видя за какво става дума\nМнение от System_error » пет мар 01, 2013 10:53 am\nsawo написа: И аз това забелязах и утре ще се качвам да видя за какво става дума\nМежду другото, вчера налягането, споре feed-a на телефона ми излизаше 1014.\nМнение от sawo » пет мар 01, 2013 11:08 am\nДо 115kPa трябва да държи, има нещо друго.\nМнение от mupk0 » пет мар 01, 2013 16:49 pm\nПри мене понеже наблюдавах доскоро МАПА на колата заради метана,според зависи от деня при бипец закован в пода и ниски обороти налягането в колектора става външното(атмосферното) и варираше от 101кПа до 107кПа\nМнение от System_error » съб мар 16, 2013 12:50 pm\n@sawo, нещо май даде фира датчика за налягането...\nМнение от sawo » съб мар 16, 2013 19:56 pm\nТака е, дано утре е що-годе хубаво времето да се кача и да го сменя.


На ски в Пирин планина - NaSelo.net - в подкрепа на българското село\nНа ски в Пирин планина\nadmin 03.12.2019 Leave a comment\nДнес, екипът на NaSelo.net имаме удоволствието да Ви представим една прекрасна зимна дестинация, както и един хотел, в който да се настаните и в който да прекарате чудесни и незабравими мигове, наслаждавайки се на белите спортове, било то ски, сноуборд и други.\nПрепоръчваме Ви Спа хотел Русковец – четиризвезден хотел, намиращ се в курортното градче Добринище, в близост до Разлог и Банско.\nСки Център Банско е многократен носител на приза World Ski Award – признание за модерните инвестиции, качеството на услугите и удовлетворението на клиентите от целия свят, които посещават зона.\nНамира се в изключителна близост до първа станция на кабинков лифт. Ски пистите са различни по трудност, подходящи за начинаещи, за средно напреднали и за скиори с високо спортно майсторство.\nВсичко зависи от Вашите умения, опит, способности.\nСпа Хотел Русковец предлага всичко за незабравими мигове сред природата.\nТрансфер Русковец – Ски център Банско\nИндивидуално отношение, ски пакети за деца и възрастни и висок професионализъм в обучителните програми. Предлаганото ски оборудване под наем е на реномирани марки.\nРусковец Резорт предоставя на гостите си помещение за съхранение на ски екипировка с подгреватели за ски обувки, а всяка вила разполага и със собствен ски шкаф.\nКакто сами виждате, ски насладата е съпътствана с изключително много удобства, комфорт, екипировка от най-висок клас. Достатъчно е само да определите една седмица, за Вашата зимна почивка, да направите предварителна резервация и останалото е лесна работа.\nЗа резервация можете да ползвате следните телефони:\n+359 877 36 96 02 ОТДЕЛ ПРОДАЖБИ\nE-mail: sales at ruskovets com\nНасладете се на ПЛАНИНСКА СВЕЖЕСТ И МИНЕРАЛНА ВОДА В ЗАТВОРЕН ХОТЕЛСКИ КОМПЛЕКС С УНИКАЛНА АРХИТЕКТУРА\nTagged Добринище, СКИ, туризъм\n← Какво представлява CBD маслото и с какво е полезно?\nСъвети за избор на мебели →


Дневен хороскоп за зодия Стрелец - 22 Февруари 2018 година - AstroData.bg\nДневен хороскоп - Стрелец - 22.02.2018 - Сблъсък с проблеми\nЗа много от вас денят ще премине в решаване на финансови въпроси, служебни задачи и семейни ангажименти. Много трудности се очертават през този ден за Стрелците.\nДелово ангажираните имат шанс за успех в професионалната си дейност, но не бива да осъществявате ангажименти, за които сте убедени, че ще последва скандал. С други думи – не изправяйте партньор или съдружник пред свършен факт. Наложете си да не мислите за тревогите, които в повечето случаи сами си създавате. Това ще ви позволи да балансирате емоциите и желанията си и в крайна сметка ще се успокоите. По-бързо ще намирате правилните решения и ще планирате уверено бъдещите си действия. Близките ще ви изненадат с любима вещ или друг жест на внимание.\nДействайте с умерено темпо. Не си струва да се престаравате, усилията ви едва ли ще впечатлят някого. Придържайте се към обичайната си програма, а за по-сложни и трудоемки дейности си осигурете съдействие, за да не пропуснете някакви срокове. Добре е да имате около вас, или с вас вашият полускъпоценен камък, но кой камък е правилният за вас? В новият ни зодиакален магазин може да разберете бързо кои камъни може да носите за вашата зодия, както и подходящите решения за гривна!


Знаци, че ще бъдете зарязани скоро | Az-jenata.bg\nНатурални начини за облекчение на екзема\nКакво се случва с тялото, ако ставате с аларма всеки ден\nЗнаци, че ще бъдете зарязани скоро\nКак да разберем, че ни предстои раздяла\n16 Фев 2015|\nДа ви зарежат е ужасно. Още по-неприятното е, че невинаги можете да разберете дали наближава нещо подобно. Някои мъже просто нямат смелост да кажат в очите, че вече не изпитват онова, което са изпитвали преди.\nЗа да се подготвите добре за контраатака или за да не ви дойде изневиделица, вижте кои са знаците, подсказващи, че предстои да ви зарежат. Така ще имате време да се подготвите психически за предстоящото и да го понесете по-лесно.\nТой е недорасъл\nАко спрете за момент, свалите розовите очила и осъзнаете, че гаджето ви всъщност се държи като 15-годишен, ще разберете, че има голяма вероятност да скъса с вас, особено ако изисквате по-сериозно отношение от него.\nШансовете за дълготрайна връзка са малки, ако в отношенията ви не присъстват понятия като „ние“, „бъдеще“, „заедно“. Говоренето в множествено число и правенето на планове обикновено е характерно за по-зрелите двойки. Ако на него все още му е по-скоро забавно, отколкото отговорно, очаквайте да поддаде, ако упражните натиск.\nТой започва да излиза с „онези“ приятели\nСещате се – онези приятели, с които все не остава време да ви запознае, онези приятели, с които ще ви е скучно или пък онези приятели, които вие не харесвате.\nАко гаджето ви намира всякакъв претекст, за да се отдели от присъствието ви, вероятно това е сигурен знак, че обмисля да ви разкара.\nТоку-що си е изтрил профила във Фейсбук\nНай-често оправданието е, че му предстои интервю за работа и не иска да направи лошо впечатление или пък че колегите му не трябва да виждат разни снимки по баровете.\nВ много случаи обаче вашият бъдещ бивш приятел не иска да ви виждат с него на снимките. Постарайте се да разберете дали това е причината.\n8-те етапа, през които минаваме след раздяла\nКак да преодолеем раздялата по-бързо?\nВреме ли е да скъсате\nТой променя рутината си\nАко вашият човек внезапно започне да слабее, да ходи на фитнес и да стяга мускулите, това трябва да е сигнал за вас, че може да се старае толкова заради някоя друга жена. Не че това е задължително, но нека не сме наивни. Такива старателни промени обикновено са силно провокирани.\nУсещате, че ще ви зареже\nЖенската интуиция рядко лъже. Ако плюс останалите знаци налице е и съмнение от ваша страна, тогава нещата вероятно наистина вървят натам. Заемете се да разберете какво точно се случва и контраатакувайте!\nРазбира се, ако държите на връзката си, можете да се опитате да я спасите. Всичко е въпрос на комуникация!\nМисъл на деня за отрицателната нагласа\nдава под наем, Офис, 102 m2 София, Лозенец, 889 EUR\nдава под наем, Заведение, 64 m2 София, Лозенец, 680 EUR\nдава под наем, Двустаен апартамент, 55 m2 София, Овча Купел 1, 245.52 EUR


Рома удари Лацио в дербито на Рим - SPORTARENA.BG\nHome›Футбол›Рома удари Лацио в дербито на Рим\nРома записа първи успех над Лацио в дербито на Рим от 2018-а година, побеждавайки „орлите“ с 2:0 в двубой от 37-ия кръг на Серия А. Головете за успеха на тима на Пауло Фонсека отбелязаха Хенрих Мхитарян и Педро.\nЛацио е на шеста позиция в класирането с 67 точки, а „вълците“ са седми с 61.\nВ 26-ата минута Лацио можеше да поведе в резултата. Сергей-Милинкович Савич пусна пас към Луис Алберто отдясно, но Фузато спаси.\nЧетири минути по-късно Един Джеко стреля с глава, но покрай вратата. Секунди след това Ведат Муричи вкара топката във вратата на Фузато, но попадението не бе зачетено заради засада, която обаче не бе проверена с ВАР.\nВ 36-ата минута Пауло Фонсека извърши принудителна смяна, тъй като Рожер Ибаниес не успя да продължи мача, а на негово място влезе Мараш Кумбула.\nВ 43-ата минута Рома излезе напред в резулата. Стефан Ел Шаарауи подаде на Джеко, който върна от аутлинията към Хенрих Мхитарян, а арменецът не сбърка отблизо.\nВ 57-ата минута Браян Кристанте стреля от воле, но над вратата.\nВ 72-ата минута получи Ел Шаарауи получи контузия и бе заменен от Педро.\nВ 75-ата минута Чиро Имобиле можеше да изравни със страхотно попадение с пета, но Фузато се намеси отлично.\nВ 78-ата минута Рома удари за втори път в дербито. Педро се справи с Милинкович Савич и Лукас Лейва, напредна с топка в крака и шутира с левия крак преди дъгата на наказателното поле, пращайки топката във вратата на Рейна.\nДесет минути след гола на Педро Лацио остана с човек по-малко, след като Франческо Ачерби получи вторъ жълт картон в мача.\nШефовете вече са уведомили Давид Луис, че няма да разчитат на него\nБайерн, Милан и Севиля с интерес към белгийски халф\nБруно Акрапович отвърна на Крушарски и Узунов\nРазследват Венци Стефанов за расизъм, той негодува


Политика | България кандидатства за Европейската агенция за лекарствата с писмо на Борисов вместо сайт - Dnevnik.bg\n14:12, 10 авг 17 , 6391\nПравителството предлага да построи специална сграда за ЕМА в София Тех Парк\nБългария е единствената страна, която се състезава за домакинство на Европейската агенция за лекарствата (ЕАЛ или EMA на английски) без сайт за кандидатурата и видео. За сметка на това към документите е приложено сканирано писмо от премиера Бойко Борисов до председателя на Европейския съвет Доналд Туск и председателя на Европейската комисия Жан Клод Юнкер.\nАгенцията се намира в Лондон и трябва да бъде преместена, след като Великобритания излезе от Европейския съюз. Градовете кандидати, подали документи, са 19. Това са – Амстердам, Атина, Барселона, Бон, Братислава, Брюксел, Букурещ, Копенхаген. Дъблин, Хелзинки, Лил, Малта, Милано, Порто, Стокхолм, Виена, Варшава, Загреб и София.\nКулата Агбар в Барселона е осветена от надпис "EMA BCN", като презентация на кандидатурата на Испания за домакин на агенцията.\nВ българската оферта, която представлява текст от 4 страници, се предлага агенцията да бъде разположена в София Тех Парк, наречен Technology + Innovative Network (T+IN). В документа пише, че чисто новата сграда за агенцията е на ниво планиране и ще бъде готова до релокацията на ЕМА, но не по-късно от 1 януари 2019 г.. Тя ще се разполага на 30 000 квадратни метра.\nКъм българските документи няма приложени илюстрации с планирания външен вид на сградата. За разлика от всички останали оферти в българската оферта няма и графики и статистика, с която да се убедят европейските власти в предимствата на София. За сравнение, хърватската оферта е от 32 страници, полската от 52, а тази на Румъния от 128. Eто и видеото на Румъния:\nПисмото на Борисов до Туск и Юнкер бе изпратено след решение на правителството от 31 юли, което е последният възможен срок за кандидатстване. До 30 септември Европейската комисия ще извърши преглед на внесените кандидатури. Решението за релокация на трябва да бъде взето през ноември.\nВсички кандидатури и техните документи са качени на официалния сайт.\n10:45, 24 мар 19 / Цитат на деня 49\n07:36, 24 мар 19 / Политика 127\nlordcris 14:15, 10 авг 17 / Неутрално\nДа, но има приложени 4 тона суджук.\nДепутат 241 14:17, 10 авг 17 / Неутрално\nИ Магарешки се очаква да бъде шеф на тази агенция?\nРейтинг: 707 14:15, 10 авг 17 Неутрално\nРейтинг: 7030 14:17, 10 авг 17 Неутрално\nРейтинг: 5790 14:22, 10 авг 17 Неутрално\nСелска история, в 4 странички, без визуализация!? Другите страни-кандидатки освен професионалното изложение, правят и редица отстъпки, като поемането на данък сгради и такси смет за период от над 25 години, безплатни карти за градския транспорт (за около 900 души) и т.н.\n14:25, 10 авг 17\nРейтинг: 1160 14:28, 10 авг 17 Неутрално\nПак добре че е написал и писмо.\nЩото можеше да пусне туит с кучето си или с магнолията.\nРейтинг: 1406 14:28, 10 авг 17 Неутрално\nПоредния резил. Очаквайте и изцепки по медиите.\nРейтинг: 747 14:29, 10 авг 17 Весело\nЕййй, БайХ не се е сетил един SMS да прати, тогава щеше да му върже...\nРейтинг: 657 14:31, 10 авг 17 Неутрално\nЗащо изобщо са кандидатствали с тази излагация от 4 странички, отделно и сграда няма...Разбирам да е задължително - да, ама зорлем да се излагаш, не го разбирам това.\nРейтинг: 1445 14:36, 10 авг 17 Неутрално\nАбсолютише! Харизмата отваря почти всички врати, а харизмата подкрепена с бухалка отваря абсолютно всичко!\nРейтинг: 1707 14:39, 10 авг 17 Неутрално\nБойко можеше да пусне една снимка на някой нащърбен асфалт, нямаше да разберат за кво става въпрос и можеше да се объркат и да додат.\nРейтинг: 1280 14:40, 10 авг 17 Неутрално\nОтсега виждам как Боце се оправдава с аргумента, че за презентация е трябвало да се наеме агенция, че пари да им се плащат, ама няма пари, защото увеличихме на учителите заплатите.\nРейтинг: 1420 14:45, 10 авг 17 Неутрално\nЗащо изобщо се излагаме? И какво са писали на теци 4 страници? Симулираме някаква дейност?\nРейтинг: 2514 14:47, 10 авг 17 Неутрално\nДържавни чиновници, сър.\nРейтинг: 2706 14:53, 10 авг 17 Неутрално\nСами да ви кажа, че да тези рекламни клипчета, в другите хора някои хора, близки до властта са намазали добри пари, дори и кандидатурите им да нямат никакъв шанс.\nТака се гепи от държавата - само се чака да се появи някакво основание за харчене на обществени средства, и веднага то се използва и харчът започва.\nТъй че й прави част на България, че подобни клипчета не са правени и не са харчени средства залуду!\n15:00, 10 авг 17\nРейтинг: 1450 15:03, 10 авг 17 Неутрално\nПа добре че не е нарисувал сградата на София Тех Парк на салфетка... Всъщност, кой знае.\nРейтинг: 960 15:10, 10 авг 17 Весело\nти защо мислиш че тука не са усвоени пари и за клипче и за презентация... Просто много добре са били усвоени :)))\nРейтинг: 855 15:19, 10 авг 17 Неутрално\nНе е от простотия.Станало е като на президентските избори.Бойко е казал "Това ни не требе.Шъ им драсна няколко реда,но да се натискаме,не ни е притребвало."\nРейтинг: 551 15:24, 10 авг 17 Весело\nОх, що не е жив дядо Вазов да опише всички тези брюк-селски вълнения..\nРейтинг: 6263 15:31, 10 авг 17 Весело\nЗночи не е правена скъпа кампания по кандидатстването. Какви са шансовете на София срещу Барселона, например? Ако се бяхме изтъпанили със скъпа кампания, сайтове, рекламни агенции, лобисти, щеше да се плюе, че се прахосват излишни пари, че на гол тумбак чифте пищови слагаме и т.н. Нема угодия...\nРейтинг: 501 15:46, 10 авг 17 Разстроено\nХахаха - егати вица, смешни сме в сравнение дори с румъните...жалка картинка..\nРейтинг: 501 15:47, 10 авг 17 Разстроено\nче колко струва един сайт бреее...\nРейтинг: 275 15:48, 10 авг 17 Неутрално\nЗа премиер, който като дете с едната ръка е ял топка, а с другата е ритал филия със свинска мас, писмо от четири страници е изключително постижение.\nРейтинг: 551 15:58, 10 авг 17 Неутрално\nЗащо, да не би на другите държави недържавни чиновници да са ги писали? Проблемът е в капацитета на кадрите, а не техния статут.\nНа румънците е едно от най-добрите предложения.\nРейтинг: 551 16:01, 10 авг 17 Неутрално\nАми реално големи. В Барселона вече има агенция, а в самата Испания са общо 5 - Барселона, Виго, Аликанте, Билбао и една с по-особен статут в Мадрид. Има и решение на ЕП, че всички нови агенции, с изключение на ЕПО, би следвало да са в страните без агенции. Но с подобна кандидатура, нямаме никакви шансове, за жалост. Успех на хърватите и румънците.\nРейтинг: 1317 16:01, 10 авг 17 Неутрално\nТи направи ли си труда изобщо да прочетеш с какво кандидатства България?\nЧетири странички текст, без съдържание, без кой знае какво структуриране, без особено детайлна информация. И в добавка едно накриво сканирано писмо от името на Боко до Юнкер. В което пише, че понеже България е членка на ЕС от 10 г., а още не е домакин на централата на някаква ЕС администрация и един вид ни се полага...\nИзобщо не става за лъскави презентации, видеоклипчета и т.н. Аз разгледах материалите на Германия, Румъния, Хърватия. Структурирано, подредено, пълно с конкретна информация, графики, диаграми. Най-малкото изложение беше 30-на страници. Как се предполага да оценят българското предложение с нашите 4 странички??? Какви критерии да използват и как да обосноват избора? Румънците са дали планове на сградата, дали са списък с детски градини, в които се водят занимания на чужд език, а-у. И за това ли трябваше рекламна агенция да се наеме?\nРейтинг: 747 16:05, 10 авг 17 Неутрално\nТочно на БайХ ли ще обясняваш как се пълнят суджуци :d\nРейтинг: 2416 16:14, 10 авг 17 Весело\nЗаглавието е напълно лишено от смисъл.\nМоже би защото се опитва да замести изцялоостаналия текст?!\nРейтинг: 855 16:18, 10 авг 17 Неутрално\nДо коментар [#20] от "Незнайко в Слънчевия град":че колко струва един сайт бреее...\nЗависи кой го поръчва.Когато това се прави от правителството,може да излезе много,много скъп.Доколкото си спомням,а и Вие вероятно помните,имаше един такъв сайт,поръчан от министър/а сега де.../,този на земеделието,сетих се,Мирослав Найденов,цената на който дълго се коментираше в социалните медии.\nРейтинг: 2251 16:22, 10 авг 17 Неутрално\nАми сега г-н Борисов да отиде да им направи една дъъъъъъъъъъълга шпалка, какъвто е харизматичен може па и да ни пуснат гювеч.\nРейтинг: 650 16:25, 10 авг 17 Неутрално\nПак добре че е написал и писмо.Щото можеше да пусне туит с кучето си или с магнолията.\nИли просто СМС. Той обича простите неща.\nРейтинг: 2706 16:36, 10 авг 17 Неутрално\nЗащото няма клипчета!\nРейтинг: 9379 16:42, 10 авг 17 Неутрално\nНие във всичко сме единствени. Акъла е малко, всичко друго ни е в повече.\nРейтинг: 2706 16:43, 10 авг 17 Неутрално\nДа, направих си труда да прочета!\nПросто ние нямаме никакъв шанс, както и други държави от "изтока" впрочем, обаче на тях не им пречи да харчат пари за презентации, пардон, да УСВОЯВАТ ПАРИ, а ние просто отбиваме номера с едно писмо, защото от друго няма смисъл!\nИ виж пак картата на Европа къде се намираме ние!\nИ като сте такива стожери на морала, що не се поинтересувате колко й е струвало на Румъния презентацията и написването на тези 128 страници текст, а? Тогава ще разберете какво значи корупция! А и Румъния НЯМА НИКАКЪВ ШАНС и го знаят много добре!\nРейтинг: 442 16:43, 10 авг 17 Весело\nЕ, поне може да пише... 😂\nРейтинг: 252 16:46, 10 авг 17 Неутрално\nПовечето от критиките са напълно справедливи. Боко обаче ВИНАГИ си е бил такъв, ама "умните и красивите" си се коалираха с него, па и свалиха комунето Орешарски, дето въведе комунистическия плосък данък. Всичките знамена на "умните и красивите" са му целували ръка и по-надолу малко.\nРейтинг: 2706 16:47, 10 авг 17 Гневно\nИ интересно автора Георги А. Ангелов защо не подходи наистина като журналист, а не като клюкар, и като е тръгнал да събира информация, да я събере изцяло! И да провери другите държави колко са похарчили за своите презентации, както и дали има обществено недоволство в държавите им от похарчването на тези пари.\nЩото така, само да се броят страници... ако само броенето ви е критерий за интелект, без да се прави анализ на информацията, то сте на нивото на онези, дето се учат да броят - 1 клас!\nРейтинг: 1317 16:54, 10 авг 17 Неутрално\nГлу-пос-ти на търкалета!\nДори да допуснем, че България няма шанс да приюти централата на тая агенция, а също така нека да допуснем, че това е известно и на тези, които решават как да се изготви предложението, дали да се харчат пари за презентация и т.н. Защо тогава изобщо се кандидатства с подобни жалки материали????? Защо Боко пише писмо до Туск и Юнкер???? Към момента има подадени предложения от 19 страни членки на ЕС, явно не е задължително.\nРейтинг: 8 17:25, 10 авг 17 Неутрално\nПравилно, какъв смисъл има да се пилеят ресурси за глупави ПР-кампании от 20 държави, като само една ще приеме агенцията? Никой нема да ти гледа светещите глупости и циркове при избор. Защо са им и сайтове, който има да решава ще добие информация и без сайт.\nРейтинг: 703 17:46, 10 авг 17 Весело\nСами да ви кажа, че да тези рекламни клипчета, в другите хора някои хора, близки до властта са намазали добри пари, дори и кандидатурите им да нямат никакъв шанс. Така се гепи от държавата - само се чака да се появи някакво основание за харчене на обществени средства, и веднага то се използва и харчът започва.\nТи се моли да не се разбере след време, че въпреки, че в България не са правени никакви "скъпи" клипчета- пак са усвоени едни пари, достатъчни за бюджет на касов холивудски екшън...\nРейтинг: 429 17:51, 10 авг 17 Неутрално\nЖивеем във време, което сигурно повтаря следдеветосептемврийските събития - простаците, наглеците, глупците и абсолютните тъпаци управляват, като около тях се наместват сервилните, удобните, плужеците и низките!!!!\nЩеше да е смешо, ако не беше тъжно!!!Ежедневно се показва премиер или министър, да говори или върши абсолютни тъпотии, но тези, които ги избраха не веднъж, а три пъти, са същите, като тях и дори не осъзнават какво се случва.\nКомунистите са отвратителни, но герберите освен това, са и много, много по-глупави от тях!!!\nРейтинг: 309 19:15, 10 авг 17 Неутрално\nСканирано писмо? Това сериозно ли? Даже не е на Уърд.\nИ как може някой изобщо да си помисли, че може да се конкурираме с изброените градове?!\nРейтинг: 5824 19:43, 10 авг 17 Неутрално\nРейтинг: 12553 22:01, 10 авг 17 Неутрално\nВ замяна на това българското предложение бързо ще го разгледат :)\nРейтинг: 1621 23:02, 10 авг 17 Разстроено\nАма какво ще им се обясняваме бе,моля ви се!\nТе и без друго познават мизерията ни прекрасно.\nРейтинг: 551 09:49, 11 авг 17 Неутрално\nс такива селяни на власт, толкова\nРейтинг: 478 11:04, 11 авг 17 Неутрално\nЕвала на румънците за видеото! Така се прави!\nРейтинг: 747 00:45, 12 авг 17 Неутрално\nРумънският клип ме спечели. Така се прави.\nРейтинг: 2706 13:22, 13 авг 17 Неутрално\nТова вече ще е проблем, но засега проблем аз не виждам, а просто някои хора се опитват да го създадат.


Заглавие: Коридорите Нед Мар 11, 2012 3:03 pm\nТе са широки, светли, като всичко в сградата. Тук както и навсякъде има окачени картини по кафеникавите стени. Вратите на различните зали се намират на два метра разстояние една от друга.\nПоследната промяна е направена от poli_dreamz на Пон Фев 18, 2013 3:05 pm; мнението е било променяно общо 1 път\nЗаглавие: Re: Коридорите Нед Мар 11, 2012 3:58 pm\nСамо почаках Хейз да ми даде знак и се изстрелях след нея, за малко да се блъсна в голяма дървена врата, но я избегнах успешно.Момичето бе същински пожар, в далечината пред себе си единствено виждах червената й коса , която от бързината приличаше на пламък.Добре че бях сложила и черните си кецове а не обувките както си мислех.\nБоже, никой ли не беше на упражнение , имах чувството, че всички са се изселили в коридора.Беше ми малко трудно да ги избягвам, но като загрях ми беше малко по-лесно, освен тъпаците които ти се туткаха в краката.В опитите си да я хвана ми се случиха доста забавни неща, например една....едно момиче с минижуп и бяла ризка стоеше по средата на коридора и бърникаше в някаква малка чантичка с гримове.За да не я влача след себе си, просто я бутнах настрани като разпилях съдържанието на чантичката.\n-Дано Себастиан обръсне главата ти, глупачке!!!-подвикна след мен...момичето.\n-Дано ти намалят тарифата!-не й останах длъжна и аз.\nМалката червенокоска все още бе много пред мен, а няколкото цигари които бях изпушила през живота си, вече си казваха думата.Бях цялата мокра, но в никакъв случай нямаше да се откажа...започнах да си го превръщам във фикс идея, нещо от което зависеше живота на майка ми, примерно.Представих си малката Ф...нещо си като бягаща къща на дърво, колкото по-бързо я стигнех, толкова по-скоро щях да се видя с майка ми.\nДишах тежко, имах чувството, че ако се спра ще се срутя, потта ми влизаше в устата, носа, ушите....не беше приятно.По пътя мернах Тес и някакво друго момче, щях да ги смачкам , но в никакъв случей нямах намерение да се спирам.Около тях имаше рояк ученички...тея типове в свободното си време да не бяха някакви рок звезди и сега да беше време за автографи?!Не знаех момичето което гонех как се е справила с тях, като се приближих малко повечко до тях се хвърлих буквално към Тес, приземих се пред него, ловко разтворих краката му и минах под него, изправих се като леко се препънах но продължих да тичам и да поддържам темпото си.\nЧервенокоската не бе далече, даже напротив...можех да усетя аромата й, да вкуса соковете й които сигурно вече давеха тялото й.Хищен лъв и малката антилопа Гну, хвърчаха книги...учениците ни псуваха, а някой от тях правеха пируети във въздуха понеже отказваха да се дръпнат, блъскахме се в стените, спъвахме се, крещяхме, падахме, ставахме...Бях на своя предел, тя бе няколко крачки пред мен, когато установих....тя бе по удобен клин...а аз се мъчех с тесните ми дънки.Колкото и бърза да бях, те винаги щяха да ме забавят...за това-първо се отървах от кецовете си и без това не бяха много стегнати и можех да ги събуя само като настъпя единия над петата, така и направих.Докато махах втория щях да се спъна ида падна върху едни кофи с вода , но се овладях и запазих равновесие.Момичето все още бе на същото разстояние от мен...огледах се наоколо, нямаше толкова хора...после погледнах и към дънките си.Не бяха от онези които са много здрави, но нямаше как да ги скъсам....Продължавах да тичам боса докато не ми се отдаде подходящия момент, видях едно отклонение, което очаквах да бъде по-кратко и да не загубя темпото си с това което смятах да направя.Когато видях ,че червенокоската подмина отклонението завих, откопчах дънките си, извадих първо единия си крак, после другия след което ги захвърлих в зад себе си и съвсем случайно в лицето на някакво момче.Даааа, сега тичах по коридора само по прашки и бюстие...пред една врата, която явно се оказа някакво общежитие имаше бял простор с дрехи.Грабнах едни къси шортички...но в момента в който понечих да ги обуя в движение, дойде края на коридора , който се влизаше в онзи в който тичаше момичето което гонех.\nИзлязох и точно в този момент тя мина покрай мен, без да се замислям се хвърлих с лъвски скок към нея.Разперих пръстите си като орел, готов да грабне плячката си, но като погледнах под себе си осъзнах, че ако не я хвана, имаше вероятност да се ударя много лошо.Не ми пукаше!Всичко бе в ръцете на съдбата...която сега сигурно се превиваше от смях на голото момиче по прашки, гонещо малката червена точка.\nЗаглавие: Re: Коридорите Нед Мар 11, 2012 4:17 pm\nТифа се обърна да я види през рамо и само се засмя. Секунда преди Арадел да я хване тя само засили леко крачка и продължи напред, а преследвачката й падна на земята по лице.\n- Още е рано да ме хванеш, хайде Арадел, само загряхме. - Чу се лекия глас на Тифа в който се прокрадваше смях и пак се изгуби от погледа й. Момичето не се удари силно и лесно можеше да продължи стига да й беше останало достатъчно доза хъс. По коридора се чуваше смеха на червенокосата госпожица.\n/Продължавате. Вече използвай магия, но малка доза, не цялата/\nЗаглавие: Re: Коридорите Нед Мар 11, 2012 4:50 pm\nСтиснах зъби и се изправих, нямаше да се дам на някаква си пикла да ме издуха.Можеше и да падна но щях да знам, че съм дала всичко от себе си.Набирах скорост , нали нямах дрехи които да ми пречат, но Тифа наистина бе много добра , трябваше да й се признае.В миналия си живот може да е била костенурка и сега Елисандра й се реваншираше.От падането ми колената ми ме наболяваха, едно бе обелено от грапавия под, но това само ми напомни за невинните детски години, когато това бе ежедневие...раните красяха краката и лактите ни така както медалите красят генералите и войниците.Тази мисъл ме нахъса още повече, но нещо ме разсее...някой ме викаше.Обърнах се и видях Тес да тича зад мен.Явно започнахме да се въртим в кръг, защото пак минахме от мястото където бяха той и неговия приятел.Сега търчеше зад мен , явно си бе помислил, че съм в някаква беда лии или, че му се сърдя:\n-Арадел, Арааадееееел!Спри се!Спри се деее!Не ме ли помнииш, аз съм Тес!-крещеше той след мен.След което се отказа и го чух да казва на някой.-Снощи си удари главата лошо, сега не ме помни, явно има амнезия.-каза разстроен.\nИзхилих се на нелепото предположение, нямаше време за него в момента.\nСтигнахме до едно място на което по стените бяха облегнати големи рафтове с книги.Използвах магията си за да ги съборя и да я забавя малко.Те паднаха и образуваха купчинка, на която тя трябваше да се изкатери за да я премине.Започнахме да ги катерим,но тук нямах равна.Като малка, баба казваше ,че съм отгледана от семейство маймуни, не от хора.Това беше така защото постоянно се чекнех на някакви дърветаи върху мебело...общо взето обичах да се катеря.Бях на милиметър от нея и крака й, посегнах се да я хвана.\nЗаглавие: Re: Коридорите Нед Мар 11, 2012 5:16 pm\n-Пич, щом тя не те помни може ли аз да я свалям? - попита приятеля на Тес. Дългокосия мъж се намръщи и в коридора отекна шум от забит юмрук в нечие лице.\nМомичетата от друга страна продължаваха играта си на гоненица, която неусетно се превърна в скално катерене. Пъргавите им крачка заизкачваха колоните от шкафове. Арадел играеше мръсно. Е, добре! Тифа нямаше да остане по-назад. Тя грабна една книга и я хвърли надолу като сполучливо улучи блондинката по главата. Чу се едно туп, а после второ като четивото падна на земята. Въздушния маг (Тифа) се изсмя и продължи да се катери. Арадел се ядоса от това и рязко повдигна ръка в опит да я хване за глезена. Опита й беше сполучлив. Улови я и я дръпна силно. Двете залитнаха и полетяха надолу. Тупнаха на земята една върху друга.\n-Ауууу.... - простена червенокосата. -Добре, добре, печелиш. Но другия път няма да се дам толкова лесно. - дишаше тежко момичето.\n/Арадел получаваш Скорост I-во ниво. Сила-4, Ловкост-6, Опит-8. Пиши как се връщате в Лотус/\nЗаглавие: Re: Коридорите Нед Мар 11, 2012 5:28 pm\nБях до стаята си, за да си облека банския и сега се бях запътила към градината където щях да се отдам на заслужен релакс след този дрифт в коридорите.Носех кошница с храна,кафе и сок...нищо повече не ми трябваше.\nЗаглавие: Re: Коридорите Чет Мар 22, 2012 5:37 am\nНе стояхме дълго в градината.Изсуших се набързо на препичащото сутрешно слънце, пооправих цветната си коса и след това се запътихме към имението.Оставихме конете пред сградата и нахлухме в нея.Бях забравил колко приказно беше тук.\nКогато преминахме през коридорите, за първи път им обърнах внимание.По принцип когато минавах, никога не се оглеждах.Бях като стрела която се е насочила към целта си, без да се спирам и за миг.Но този път, тя грабна вниманието ми.Една картина на която бе нарисувано момиче, окичено с безброй цветя.Кое от кое по-хубаво и по-цветно.А около нея, животни.Хиляди!Маймунки, птици, папагали, дори няколко пеперуди бяха накацали на ръката ѝ.Ала погледа и беше блуждаещ в нищото, сякаш не ги забелязваше.Все едно те бяха плод на нейното въображение, което бе излязло на бял свят.\n- Леле... - казах тихо на себе си, изненадвайки се от красотата на картината.\nНо след това малката Роза ме скастри изненадващо, като подвикна името ми.\nЗаглавие: Re: Коридорите Пет Окт 05, 2012 2:28 pm\nТолкова много свободно време, а толкова малко неща за правене.\nСтигнахме бързо до гилдията. Дори прекалено бързо! Явно малките крачета на Роза бяха твърде пъргави, а ние опитвайки се да я следваме подобаващо, преминахме цялото разстояние от Маджестик до Сто Слънца, за отрицателно време. Можехме да поставим рекорд!\nЕдва наближили, хванахме направо през коридорите. Заизкачвайки се нагоре, се сетих че имам работа. Не беше от ней-неотложните, но си беше отговорна. Тигъра на онази моя русолява бивша вече съквартирантка, беше в стаята ми.\n- Горкият! Сигурно е умрял от глад - извиках, без да се усещам че в момента говоря, а не си мислех наум. Срещнах погледите на Тес и Роза. - Забравих го! Забравих го бе! Миличкият...\nЗавайках се и в един момент тръгнах нагоре. Без да давам много обяснения, се затичах по коридорите. Спомних си че в раницата все още трябваше да имам някаква останала храна. Дано я беше намерил! Стигнах до етажа на който живях и се затичах направо към стаята...\nЗаглавие: Re: Коридорите Нед Ное 18, 2012 9:44 am\nЕ, всички се разотидоха. Само аз и г-н Бишъп продължихме заедно. През цялото време слушах теориите му за това кое как трябва да се прави. Честно казано не му обърнах много внимание, особено в частите в които и аз участвах. Да, справих се. Да, второ ниво бях...но нали казаха че е време за почивка?!?\nКогато стигнахме до Коридорите, реших да го оставя сам. Исках да се прибера за малко до стаята си, да си хвърля един ободрителен душ и после да си почина.\n- Е, г-н Бишъп...аз съм нагоре. - заявих му намеренията си. Той само ми кимна одобрително и ми припомни отново за срещата тази вечер. Ама че луди бяха тези учители. Парти в гората? Това трябваше да се види! Махнах му приятелски и скочих по стълбите нагоре към стаята си.\nЗаглавие: Re: Коридорите Нед Яну 13, 2013 2:55 pm\nКак се почувствах ли? Тъпо...ТЪпо...ТЪПо...ТЪПО! "Разбирам...лека нощ"и после нищо. Останах си сам в стаята. Единственото, което усещах в момента бе нестихващата ми ерекция. И какво? Трябваше ли да стане това?\nУдарих ядно с юмрук в земята и се изправих. Огледах стаята си - пълна бъркотия. Сума ти изпочупени неща по земята. Опитах се да събера повечето от тях в една торба набързо, докато все още търсех дрехите си с поглед. Лампа, пепелник който не използвах нито един път докато бях в стаята, някакво порцеланово човече, което явно бе на Арадел и три чаши. Мерси!\nСложих нещата в чувала и измъкнах блузата си, която бе под леглото. Панталона ми бе върху леглото на Ари, заедно с чорапите, а нашийника чак в банята. Пълна бъркотия ви казвам. Облякох се набързо, но преди да изляза взех лист и химикал от багажа си. Драснах няколко реда и прибрах бележката в джоба си. Докато я прибирах, усетих кесията си пари в него. Супер!\nКогато поех по коридорите, се качих до кабинета на Гилдмайсторката. Не почуках. Извадих бележката от джоба си и се наведох да я плъзна под вратата. Миг преди да го направя, се замислих. Имаше ли смисъл в това? Самата тя си тръгна за втори път, без дори да каже нищо. Тогава се изправих, разгънах листчето хартия и започнах да го късам на малки парченца. Поех направо по пътя, от който дойдох. Но, не към стаите, ами към изхода от сградата. Когато хартийките изпълниха ръката ми до толкова, че не можех да ги накъсам на по-малки парченца ги смачках на малка топка. Спрях се до един двукрилен прозорец и го отворих. Хвърлих ги през него и поех отново по стълбите...\nЗаглавие: Re: Коридорите Съб Яну 26, 2013 12:19 pm\nСлед малкото импровизирано приключение и шарките по задните части, които наподобяваха морски шах, Бишъп нямаше нищо против да се отдаде на отдих и то в компанията на Аш. Все пак те не бяха само преподавател и ученик. Между тях имаше връзка, която едва ли някой можеше да развали, освен ако не се случеше нещо изключително сериозно. Но за сега нямаше такива предпоставки и менторът на драго сърце последва момъкът.\n-Някакви идеи имаш ли?\n-Надявах се вие да решите. Мозъкът ми малко не функционира в момента.\nХейз се засмя. Всъщност имаше нещо на ум.\n-Добре тогава. Кажи ми нещо. Обикаля доста напоследък, извън Феникс, но все по работа. Какво ще кажеш за еднодневна почивка?\nОчите на Аш светнаха.\n-Добре, какво ми трябва?\n-Значи нищо друго не ти е необходимо.\n-Чудесно. На къде сме?\nМагът се спря, обърна се към младокът и се ухили.\nИ преди да получи какъвто и да е друг отговор, Хейз го хвана за лакътя и двамата се изпариха в пространството.\nЗаглавие: Re: Коридорите Вто Мар 12, 2013 6:00 pm\nНай-накрая дойде частта заради която действително бяхме тук, радвах се, понеже след това необезпокоявано ще мога да се забавлявам пък дори ако искам да си тръгна.Излязохме на коридорите и се спрях за миг като се огледах замислено, чудех се от къде да подхванем.Май щеше да е най-добре ако започнем от всички тайни изходи и входове, дори онова за подземието.След това щяхме да продължим с кабинетите.\nЗастанахме по двойки и тръгнахме по дългия коридор, който сега бе осветяван единствено от свещи, изглеждаше величествено.На някой от ъглите стояха часови, но съвсем спокойно човек можеше да ги сбърка и със статуи, понеже не мърдаха особено:\n-Добре, запомнете разположението им.-шепнех аз.-Винаги стоят на едно и също място, сменят се през час и половина, независимо какво охраняват.Само тези, които охраняват подземието се сменят към шест сутринта.\nПродължихме надолу и свихме наляво, в тази част се намираха столовата и някой от изходите, за които говорех.Единия се намираше точно до стаичката на чистачките, до една статуя на някакъв известен маг:\n-Този изход е под формата на тунел, минава през градината и излизаш на малкото поточе, което минава през нея.Изхода му е точно под дървения мост.\n-Ясно.-каза Чан и подминахме, след като се уверих, че всички са разбрали.\nОтново направихме завой, този коридор бе празен, но само за тези, които не познаваха сградата.Иначе в една от стените имаше таен проход.Застанах пред въпросната стена:\n-Защо спряхме?-попита Силвия.\n-Защото тук има таен проход.\n-Аз не виждам нищо..-продължи тя.\n-Виждаш ли тези камъни?-посочих три камъка които бяха белязани с едва забележими черти и ги натиснах, като преди това се огледах.\nЧу се пукане и разместване на тежки камъни и изведнъж стената се открехна и се показа проход:\n-Този тук минава през стените на всички важни кабинети, този на Ив, Хейз и така нататък.\nТръгнахме отново и се качихме по едни стълби, стълби до болка познати за мен, те водеха към спалните помещения.Тогава точно в началото фиксирах стаята ми или по-точно бившата ми стая.Нямаше как да се сдържа без да надникна вътре:\n-Ще ме извините ли само за секунда, искам само да надникна.\n-Нямаме време за сантименталности, дошли сме да вършим работа.\nБез да я слушам пуснах магията си в действие и отключих стаята, открехнах леко вратата и надникнах.Беше си същата, дори ако се концентрираш можеш да доловиш аромата на животно, дори ако не се лъжа моя собствен се бе запечатал.По стените имаше следи от нокти, пак от Шейн.\nСилвия и Чан се бяха запътили надолу по коридора и до края му за да проверят какви са другите стаи и щяха да се върнат.В този момент откъм стълбището се чуха стъпки и трябваше да се действа бързо.Затворих тихо вратата и когато се обърнах видях, че самата Джасра се задава, домакинката, която можеше да ни създаде неприятности.Импровизирах, хванах Клайд за ръката и го придърпах към себе си, като го хванах през кръста и се направих , че го целувам .Жената се спря като ни видя:\n-Сбъркали сте мяястото младежии...-каза тя с провлачения си глас.-Моля без срамотии...\n-Извиняваме се госпожо...Хайде, скъпи да си вървим.-насочихме се отново към стълбите.\nСилвия и Чан чули гласовете успяха да се прикрият зад една от масивните завеси без да бъдат забелязани и след като Джасра премина, ни настигнаха.\nСледващата спирка бе кабинета на Хейз, когато го стигнехме, открехнах вратата, така че всички да гледаме през прага:\n-Има изход към тераса, тази тераса води към градината, може да се ползва и като вход.-бях максимално кратка.\nМинахме и през кабинета на Ив, но за да не рискуваме не влязохме вътре.И без това нямаше нещо специално в него.\nИ така докато не приближихме до входа за подземията.Не се спряхме точно до него, понеже както вече казах отпред имаше стражи и не биваше да ни чуват.Той се намираше малко преди балната зала, скътан в едно каре между коридорите:\n-А това там е входа към подземието, тук се намира.На чертежите сте забелязали, че те минават под цялата сграда , обясних ви вече как стоят нещата с тях...\nОтново се замислих дали не съм пропуснала нещо, но такава вероятност нямаше, започнахме да ходим бавно отново към балната зала , за да не бъдем подозрителни.Когато стигнахме пред нея попитах:\n-Ако искате да ви покажа още нещо , кажете, но най-тайните и важни места вече ги видяхте.Другите предполагам ги има и на чертежите...\nЗаглавие: Re: Коридорите Вто Мар 12, 2013 7:37 pm\nСлед не толкова кратката обиколка, четиримата пак се озоваха на първоначална спирка. Никой не ги забеляза, никой не се осъмни. Напълно небрежният им ход се оказа добра маскировка и даже домакинката не се усети и за миг. Но то пък би било доста трудно точно тя да се усети. Дори тази вечер от дрехите й се пропиваше натрапчивия аромат на тютюн в прекалено големи количества.\n-Ако искате да ви покажа още нещо, кажете, но най-тайните и важни места вече ги видяхте. Другите предполагам ги има и на чертежите...\n-Всичко е ясно. - заяви Казаки. -Без едно. Кажи ми за кулата.\n-Какво за нея?\n-Знам колко е дълга, колко е широка, колко е просторна, висока и всичко останало. Това, което искам да знам е дали се използва за нещо друго, освен за преподаване на огнени стихии. С други думи, нощен има ли часови на нея?\nАрадел се замисли за момент. Добър въпрос. Самата тя никога не се беше изкачвала там, но я е наблюдавала много пъти от градината или от главния вход. И колкото и да се напрягаше не можеше да си спомни момент, в който на върха й да е имало стражи.\n-Не. Използва се само за обучение. Мисля, че е най-безопасна за огнения елемент.\n-Значи е трудно податлива на атаки?\n-Сигурна ли си, напълно?\n-Добре. - намеси се Клайд. -Тогава да влизаме и нито дума на никой, дори и на нашите. Не и докато сме тук, те знаят, че няма да обсъждаме въпроса докато не се приберем у дома.\nСлед последните наставления, компанията влезе обратно в балната зала, където Аш се беше качил на сцената и потейки се се приготвяше да....пее? Добре, че беше махнал костюма си, иначе сега щеше да е вир вода от притеснение.\n/Гери, може да пишеш обратно в залата./\nЗаглавие: Re: Коридорите Чет Апр 18, 2013 4:27 pm\nЩом излязохме по стълбището нагоре, веднага се сгуших в Ив. Тя отвърна на прегръдката ми, като силно се притисна до мен и продължихме нагоре сгушени един в друг. По пътя, докато все още държах до себе си прелестната ни предводителка, ми дойде идея на ума.\n- Слушам те - прекъсна ме тя, още преди да съм казал каквото и да е.\n- Надявам се, няма да имаш нещо против, ако изляза за няколко часа...\nЩом я попитах, тя се засмя на думите ми и с едно леко движение, прокара пръстите си през косите ми.\n- Не се впрягай толкова, сладък. Можеш да правиш каквото искаш. Не си вързан за мен все пак. А и като се замисля, знаеш ли колко много работа имам днес?\n- Ами, добре. Идеално даже! Аз ще свърша своето, а ти твоята си работа.\n- Виж колко е лесно!\nДвамата прихнахме да се смеем и продължихме по коридорите. Щом стигнахме изхода на сградата, аз се обърнах към нея и я спрях в самият и ход. Прегърнах я през кръста, завъртях се покрай кръшното и тяло и застанах точно пред лицето и.\n- Аз...съм натам.\n- Добре, а аз, съм натам... - изрече русокоската, като посочи близкото стълбище.\nЦелунах я преди да поема по пътя си и махнах на останалите, които вървяха пред нас. След минута, поех право извън сградата.\nЗаглавие: Re: Коридорите Пет Юли 26, 2013 9:40 am\n''Магическият дворец'' наистина бе удивително място. Азии вървеше из коридорите и оглеждаше в захлас. Правеше планове. Как някой ден, ще завърши обучението си и ще тръгне по света. Или може би ще се установи тук. За сега нямаше да мисли за това. Най-важно сега бе обучението й към което трябваше да се върне възможно най-скоро.\nПред нея се задаваше строен и красив младеж. Томас.\n-Ей сладък.- Поздрави го тя.\n-Как мина с Хейз? Не се забави много.-\nМомичето се усмихна при мисълта за страхотния учител.\n-Доста добре. Е, ще тръгваме ли?-\n-Хах, затъжи се по дома?-\nМомичето хвана младежа под ръка и двамата се отправиха към изхода където ги чакаха конете им.\nЗаглавие: Re: Коридорите Чет Авг 22, 2013 2:26 pm\nНаистина стигнахме бързо. Не можех да определя точното време за което се добрахме до сградата, но конете ни бяха толкова запъхтяни, че когато ги спряхме пред входа, те бързо се запътиха към езерото за да утолят жаждата си.\nСлизайки от добичето, Роза хукна право напред, поемайки по стълбището на сградата. Аз и Тес я последвахме, като не говорехме изобщо. Тук бе момента, в който ние щяхме да заменим задъханите коне.\nТръгнахме нагоре по стълбите, изкачвайки се до етажа, където се намираше "Музикалната стая".\nКолкото и бързо да тичахме с Тес, Роза ни надпреварваше доста добре. Малките и крачета бяха доста по-бързи от нас и определено ни надминаваха.\nСтигайки до вратата, русокоската се присегна към дръжката и бързо я отвори. Влезе вътре, а ние двамата я последвахме.\nЗалата беше празна. Не се виждаха нито ученици, нито пък малкият жълтурко.\n- Доби? - чу се гласчето на Роза. - Добиии...\nТя продължаваше да го вика, но малкият не се виждаше нито се подаваше от никъде. Луташе се наляво-надясно из залата и продължаваше да го търси, но не успяваше. Мъника явно беше изчезнал.\nНие също се включихме в търсенето му, като започнахме да обикаляме залата и да го привикваме. Гледахме навсякъде. Зад колоните, под инструментите, та дори дръзнах да погледна под капака на пианото, да не би да се бе скрил там.\nТърсенето ни не бе увенчано с успех през следващите десет минути. Зарязахме стаята с инструментите и тръгнахме отново по коридорите, с риск да вдигнем голяма олелия около нас. Поехме нагоре по коридорите, стигайки до общежитията, но и там нямаше следа от дракона. Накрая се върнахме на най-долният етаж, където бе входа на сградата и се събрахме в кръг.\n- Какво ще правим? - попитах Тес, който също умуваше накъде да поемем сега.\n- Не знам, братле. Може някой да го е прибрал.\n- Или е избягал и сега ме мра-ази... - извика русокоската, която стоеше до нас.\nКогато я погледнах, нещо вътре в мен се сви. Леката светлина идваща от лампите по стените огряваше лицето и. А то бе тъжно. Дори очите и се бяха насълзили дотолкова, че още малко щеше да избухне.\nТогава го чухме! Тихият ръмжащ звук, който издаваше малкият дракон. Когато се обърнахме, видяхме Доби да стои на няколко метра на нас на малката площадка между етажите. Дракона стоеше и бе оголил зъбите си към нас, като ръмжеше ядосано.\n- Ето го! - възкликна Тес, като тръгна по стълбите нагоре.\nОще щом направи няколко крачки, дракона отвори устата си и издиша едно голямо огнено кълбо към него. Огъня се насочи право към лицето му, което изплаши мага и той бързо се върна при нас, подвиквайки :\n- Мале, мале...мале-е....за малко да ме изпържи!\nОтново се озовахме един до друг, в подножието на стълбите. Роза стоеше с вперен поглед нагоре, а по очите и започнаха да потичат леки сълзи. Тя застана напред и положи колене на стълбите и погледна мъника право в очите. Доби в отговор се приведе към земята, облягайки глава на предните си лапи. После я изправи, наведе се отново и изръмжа силно, издърпвайки врата си напред.\n- Роза, какво правиш? - попитах я неразбиращо, я в този момент Тес се протегна към мен, карайки ме да замълча.\n- Говори с него, не я закачай!\nГовори с дракона, всъщност без да говори?!? Това беше ли възможно?\nСлучващото се продължи около минута. Доби подскачаше горе, въртеше се, зъбеше се, дишаше дим към нас, но накрая се успокои. Легна на земята, сви се на кълбо и завря муцуна под крилата си и притаи дъх. Роза скочи на крака и се затича към него, като се хвърли право върху му. Обгърна го с ръце и започна да го целува по люспестата глава.\n- Миличкият ми, сладък, Добчооо! Никога няма да те изоставя! Обещавам ти го! Ще те храня всеки ден! По три пъти, по пет, ако щеш и по десет! И няма да те оставям никога самичък...\nМалката русокоска продължаваше да се жалва на дребосъка, като го прегръщаше силно.\nОставихме я така, докато му се нарадва. А когато дойде до нас заедно с малкия дракон, протегнах ръка и разроших косите и.\n- И да не го забравяш повече!\n- Няма! - отвърна гордо Роза, прегръщайки дребосъка си.\n- Е, май това беше за днес...какво ще кажете да лягаме?\n- Съгласен, братле. Умирам за сън!\n- И аз, ха-ха-ха...\nВсички поехме отново по коридорите, прибирайки се по стаите си. Скоро щеше да настъпи новото утро, а ние трябваше да си отпочинем достатъчно, за да сме подготвени за него.\nЗаглавие: Re: Коридорите Чет Авг 29, 2013 4:02 pm\nТримата приятели все още висяха на коридора, очаквайки най-забавния ден в живота си. През тях минавах купища лица, кои познати, кои непознати, кои мервани веднъж или два пъти, но не и това на Скай. Различни коси, различни очи, дори различни усмивки, но никоя не бе подходящата. Всички придобиваха фона на отминаващи минувачи, с които дори няма да се поздравиш, просто защото не са ти интересни. А когато някой не възбужда интересът ти, ти ще го подминеш без дори да забележиш, че е бил там. Но тримата ни героя не се отказваха. Бяха влезли в ролите на Дон Кихот, Вилхелм Тел и Пипи и нито за миг не се разубедиха, върнаха или отчаяха. Енергията и ентусиазмът им прашеще толкова силно, сякаш те собственоръчно създаваха новата най-известна приказка в света и щяха да й се насладят до последния ред. Докато моливът на умовете им не се изтърка, докато гумата не свърши и докато и последната точка от завършващата глава не е поставена.\nНо ако за тях, всичко това бе просто детска игра, не същото се въртеше в главата на главния персонаж от историята. По принцип жизнерадостното му изражение, сега бе изгубило своята светлина и приело покъртителна, мрачна и замислена маска. Крачките му бяха бавни, дори завалени, сякаш собствените му крака не искаха да стигнат до началото на сградата. Сякаш не искаха да приемат началото на края, да тръгнат по дългия прашен път. Очите му гледаха право надолу, забити в килима, дори не поздравяваше подминаващите го ученици и колеги. Не искаше да ги погледне, защото не желаеше това да е последния може би път, в който ще види чертите им. За него, те бяха стволове, дънери, пътни знаци и руини, една фасада, нищо друго. Ненужни елементи, за които после ще го боли, адски ще го боли, ако и той самият не падне редом до тях, тяло до тяло, кръв до кръв.\nЗатова и тримата магове се учудиха, когато той премина през тях без изобщо да ги отрази. Изглеждаше леко казано не на себе си. Те не знаеха какво се случва в съзнанието и душата му и нямаше как да разберат, но въпреки това ирисите им блеснаха заканително. Най-накрая се появи. А както дойде, така и продължи, все напред, по коридора, който сега му изглеждаше толкова тъмен и негостоприемен. Неохотно го последваха, като гледаха да се смесят с тълпата. Просто трима другари, тръгнали на разходка.\nИ както си личеше, Скай ги изведе извън стените на имението. Спря се за миг, пое си дълбоко въздух, с който искаше да запълни липсата в гърдите му и продължи към града.\nРоза, Тес и Аш се спогледаха за последни потвърждения.\n-Следваме го. - заяви Сайръс и тримата тръгнаха по петите му, в опит да останат все така незабелязани.\nВ друга ситуация това щеше да е повече от трудно, но точно сега бе лесно, прекалено лесно...\n/Тед, пиши на улиците на Маджестик, как го следвате, опитай се да не се набивате на очи./\nЗаглавие: Re: Коридорите Пет Дек 27, 2013 10:05 pm\nСтъпките й отекваха по мекия килим без срам, свян или каквото и да е морално задължение. Бяха по-скоро игриви, тръпнещи, дори тананикащи си, ако подобни метафори можеха да се използват за една походка. През нея тичаха разбунтували се, немирни или уплашени хора, носещи каквото могат да спасят от личните си вещи. Някои подминаваше с широка усмивка, други удряше с кристални късове със същата тази усмивка, изписваща единствено удоволствие. Всички бяха като мравки, не, мравките са организирани, а тук цареше хаос. Бяха като подплашени палета, овце, друг вид добитък, бебета ако щеш. Толкова смешни и безнадеждни в страховете си. Такива ги виждаше в представите си Дама Купа и това правеше ситуацията още по-комична за нейният талант, нейната дарба, която смяташе за висше изкуство, един висок пилотаж на вечността. Една и единствена по рода си, тя бе като кралица на сърцата помитаща всичко по пътя си, колекционираща душиците им в розовите си стъкленици, нейните лични бижута по-скъпи и редки от най-редкия съществуващ скъпоценен камък. Бухналата й рокля се вееше люлееща се от въздушните течения, а огънят пропукващ се от различни ниши изобщо не пречеше на забавлението й. Дори го засилваше. Но той намаляваше, някой го спираше и точно него търсеше тя. Ако някой е достатъчно умел да потуши огъня на Винс, то значи си заслужаваше вниманието и интереса. А за Кристиана, интересът бе всичко.\nТрудно може да се определи характера й. Не сме обръщали много време на персоната й, нали? До сега винаги стояла в сенките, сякаш не изпъкваше нарочно, винаги задминавана от колежката си и по красота и по влияние върху останалите. Но това бе привидно, една епопея от нейния живот, един умело изтъкан план, за когото всички в братството знаеха. Не й трябваше да блести често, но блеснеше ли, заслепяваше всичко наоколо. Лукавост, съчетана с прецизност, с прекомерни моментни полуди, със сдържаност и в същото време ехидност. Истинско асо от тестето карти. Асо? Не, цял жокер. Това беше тя. Недъгавата, пленявала не един с излъчването си, с това неописуемо несъвършенство, така запаметяващо се в роговицата. Като белег го жигосваше и като бенка оставаше винаги там, на показ.\nВсичките тези скрити качества сега щяха да излязат наяве. Сега бе нейният превратен момент и жената мислеше да му се наслади до последно. Но да се върнем към намеренията й. Колкото по-навътре влизаше, толкова повече пламъците намаляваха и тя знаеше, че е на прав път. Времето течеше неусетно, но тя не бързаше, не се стараеше да го догони, нямаше друга работа, точно тук бе работата й. Докато накрая, в дъното на коридора не откри тази, която търсеше. Не знаеше кой ще е точно, но не й пукаше особено. Сиана Фрост - красавицата на Сто слънца. Епитетът на чиста хубост, в най-близката му форма. Тази, която всички даваха като пример за изящество, аристократично, дори високомерно държание и елегантна изтъкнатост на грация и маниери. С все така каменно лице, скриващо каквито и да е емоции, тя умело заливаше живите пламъци, като не оставаше от тях нищо освен издигаща се пара. Усетила чуждото присъствие тя спря задачата си и се обърна към внезапно появилата се натрапница. Изпъвайки снага демонстративно, дори надменно, вирнала гордо брадичка нагоре, гласът й проехтя като звънлив, но плътен кристал.\nМного добре знаеше, че тази жена не е от техните, но начинът й на изказ никога не се променяше, дори в кризисни ситуации. Каква видима разлика бликаше между двете. Толкова несъвместими, толкова чужди по произход, виждания, визия.\n-Разбира се! Бих искала да се дуелирам с вас.\nПодигравателната нотка, която вкарваше лидерката бе явна отправна хвърлена ръкавица в лицето на белокосата буржоазка, а тя бе готова да поеме предизвикателството.\nУсмивката за пореден път се роди на устните на еднооката, а изострената й ръка, тази със странно деградиралите пръсти се повдигна, засияла в бледо розово, напомнящо на залеза по пладне. От дланта й излезе познатия ни кристал със същия цвят, който се издължи и придоби форма, наподобяваща пика, с предпазител в края. Г-ца Фрост не остана по-назад и извая същото изделие от чисто безцветен, корав лед. Не отстъпваше по нищо на тази на опонентката си, което правеше ситуацията още по-прелестна. Двете жени изравниха траекториите си и по недаден стар се втурнаха една към друга. Неестествените материали, от които бяха създадени оръжията им се сблъскаха едно в друго, а стружки сняг се запосипаха по земята от удара. Битката бе на ниво, но имаше един голям проблем - ледът на водната магьосница се износваше, за разлика от минерала на бунтовницата, който нито за миг не строши структурата си, дори не се изтъни. Това бе пролука, която щеше да окаже много голямо значение в двубоя. На учителката й се налагаше да подновява острието на няколко пъти, което я изморяваше допълнително, докато Крис все така подскачаше енергично и пъргаво, парирайки всеки удар, нанасяйки своите собствени, оставяйки рани и резки по перфектната кожа на преподавателката. Само в рамките на десет минути, синеоката имаше прорязано рамо, ожулени колена, клъцната буза и няколко други травми. Но се държеше достойно. В един от моментите, в които ренегатът изгуби концентрация, тя успя да прониже бедрото й. Болката беше голяма и блондинката падна на едно коляно. Магьосницата не се поколеба и отчупи леда, оставяйки по-голямото парче да стърчи от месото.\n-Ах ти.....малка скочубра.\nТук гневът на лидерът се отпуши. Играта се превърна от такава на котка и мишка в такава на живот и смърт. Щеше да приключи с префърцунената кучка така както най-добре умееше. Хванала леда с две ръце с неистови усилия го изкара от себе си. Стискайки зъби не позволи писъкът да излезе от гърлото й, а ако се бе забавила една секунда повече щеше да изгуби главата си. Точно когато парчето сняг тупна на пода, ново копие се спускаше към нея. Само съдбата я спаси, позволявайки й да се наведе, при което върхът му се заби в стената и хубавицата се затрудни в опити да го вади. Тук бе и грешката й, или така бе решила кармата, не се знае, но точно това й изигра лоша шега. Купата се повдигна, въпреки стичащата се по крака й кръв, грабна пиката си и я заби с тъпата страна в тила й. Бе все едно те удря чук. Зашеметена, почти изгубила съзнание, Фрост се свлече на земята, а ръката й все така се повдигаше, за да достигне спасителната си сламка. Но бе твърде късно. Русокосата вдигна оръжието високо във въздуха и с разярен вик го заби в костния мозък, точно на връзката между врата и торса. Алена течност опръска розовия кристал, правейки го по-тъмен, а повдигнатата ръка....тя тупна безжизнено. Последни няколко конвулса от страна на пръстите и затишие. Най-красивата жена в гилдията си замина от този свят без време, оставяща след себе си едно порцеланово тяло, което веднъж погребано щеше да отнесе със себе си в отвъдното и хубостта си.\nБунтарката извади пиката от трупът й и го избърса в сребристата й рокля. После го нарами, ухили се отново както преди и куцукайки продължи нагоре по стълбището.\n-Да видим какво още ще открием.....\nЗаглавие: Re: Коридорите Пон Яну 27, 2014 8:51 pm\nИзгуби самоконтрол, нали?....\nПодобни мисли летяха...летяха? Не, по-скоро текоха като най-бавната, мътна река в мозъка на Зед. Той изгуби контрол, изгуби връзка с реалния свят. Тази толкова важна връзка, способна да се скъса само за секунди, но веднъж скъсана не можеше да се зашие наново. Можеше да се върже, но възелът винаги щеше да си личи, като кръпка на разпорена дреха. Счупеното никога не може да се залепи напълно, никога няма да е като ново. Белегът на загубата те лишава за цял живот от единност и цялост. Единност на душата, както и на тялото.\nИзгуби самоконтрол...., помисли си пак и за момент съжали, че е позволил на съзнанието си да се спаси. Не трябва да го съдим прекалено сурово. Ако не бе приел сега може би щеше да е мъртъв, но от друга страна сам се зарови. Персоните в главата му го погълнаха до толкова, че това самосъхранение напълно го изтика в миша дупка, някъде дълбоко скрита, толкова дълбоко, че е почти невъзможно да я откриеш. Предпочете оцеляването за сметка на собствената си личност. Поруга я, заклейми я, предаде я - индивидуалността си. Свита като пашкул тя щеше да пребъде, но на каква цена? Какво се наложи да даде, за да доживее следващия ден?\nСмесицата от хората вътре в него го издигнаха до едно ново ниво, което рядко някой смъртен може да достигне. Чувството за съвършенство и непобедимост обзе организма му, а то винаги е обречено на скорошен провал. По най-красивия път са засети най-острите бодили. Дори розата може да те нарани, Дори от нейните цветове може да потече кръв. Съвършенството е крехко, крехко като скъп кристал, а от високо най-тежко се пада.\nБлекуинд не осъзнаваше тези законни истини, защото не осъзнаваше изобщо какво се случва. Знаеше само едно - не той бе господар на тялото си и това го плашеше. Плашеше го защото можеше да се случи отново. А ако е прекалено често? Ако накрая напълно се изгуби, отстъпвайки място на тях? Ако изчезне, ако спре да съществува? С какво реално разполагаше? Единствено със себе си. А ако и това се изплъзне от пръстите му, тогава какво оставаше? Само една празна обвивка, съд, който щеше да се пълни с много други, но не и с него. Ужасяваща идея, която в момента не можеше да прокара между клетките си, защото съзнанието му отказваше да приеме действителността. Действителността, която за в бъдеще щеше да му коства много. Прекалено много...\nСъществото образувало се от съвкупността между много характери, раси и възприятия бе като един чисто нов, самостоятелен организъм, изключващ каквато и да е чужда намеса. В случая не те бяха паразитите - той беше. Получили свобода на слово, действия и решения, не зачитаха ничии други. Те решаваха, а ако имаха възможност щяха да продължат така вечно, докато този труп не остарее, не се набръчка и не умре. Чак тогава и те щяха да умрат. А до тогава щяха да пируват и вземат всичко, що искат, както от външния свят, така и от неговия вътрешен.\nУдара изкара Крис извън гостилницата и поне за момент лиши присъстващите от застрашаваща опасност. През годините се бе сблъсквала с много противници, доста по-силни от този, но в него имаше нещо, което го отличаваше от останалите. За първи път виждаше смъртен, който да се регенерира толкова бързо. До сега трябваше да е издъхнал поне три пъти, но по някаква причина все се изправяше, заздравяваше и поемаше препятствията отново и отново. Подобно нещо не бе нормално за техния вид, което я наведе на мисълта, че в този мъж има нещо много повече, от това, което се вижда на повърхността. Сигурна бе, че не е демон или друго подобно дошло от ръцете на някой бог. Беше нещо неопределено и със сигурност й лазеше по нервите. Фактът, че успя да я избута бе достатъчно показателен. Разбира се, това не означаваше нейния край, нито неговата победа. Въздушната струя премина в близост до тялото й, но се заби в отсрещния прозорец като счупи все още незнайно как здравото стъкло. Парчетата полетяха надолу от всмукателната притегателност, като едва няколко частици се посипаха по червения, обгорян в по-голямата си част килим. Жената се извърна към магът разярена. Това продължи твърде дълго. Вече не беше забавно, а щом спре да й е забавно, бе знак, че играта трябва да бъде приключена. Изглежда никой от двамата не го интересуваше срещу кого се изправя и какви последствия щяха да причинят. Всичко изгуби своя смисъл след намесата на "Другите". Сега оставаше единствено желанието за кръв, а то бе най-високата в човешкия живот доминанта. След всичко и всички, единствено тя оставаше.\nМагьосниците изпънаха ръцете си един към друг и изстреляха от тях енергийни вълни, всеки според елементите си. Дама Купа изсипа огромно количество розов кристал на прах към Зед, а той от своя страна я обстреля с някаква каша от цветове, в която не бе сигурно кой елемент точно изкласяваше. Но учудващо ли не, никой не отбягна атаката. Това, което се случи, никой не го очакваше. Двете стихии се сблъскаха една в друга, леко триене и опит за надмощие се образува помежду им, докато накрая те сякаш пробиха една през друга и се забиха в двете застанали на няколко метра едно от друго, тела. Мъжът буквално изхвърча на няколко метра, стоварвайки се по гръб на пода. В този момент всички самоличности се разпръснаха от ума му и се върнаха там, където им е мястото, освобождавайки го от саморъчно изграденият му затвор. Сетивата му се завърнаха, болката стана отново осезаема и твърде голяма. Дори клепачите го пареха. Колкото до бунтовницата, тя излетя право през счупения прозорец, падайки надолу към твърдата почва. Удара в гърдите бе толкова мащабен, че за момент бе изгубила способност да реагира. Усещаше как пада надолу и й трябваха няколко секунди да се осефери. Осъзнала, че е в огромна опасност, изпъна тялото си вертикално, изпрати поредния кристал надолу, който достигнал земята се заби в нея и се извиси нагоре като розово гладко дърво. Тя се улови за нея и почна да се сурка надолу като по заледена рампа, докато не стъпи стабилно на краката си. Хвана се за гръдния кош сякаш да повярва на преживяната агония, която като че бе стиснала за момент дробовете й и отправи поглед нагоре. Ядът и злобата й си личаха от километри. Надяваше се този последен удар да го е довършил.\n-Крис! Крис! Имаме нужда от помощ.\nГласовете на побратимите й я върнаха в настоящето и я лишиха от възможността да провери дали е приключила с онзи червей и ако не е да го довърши. Остана й да се осланя единствено на надеждата. Нямаше друг избор освен да се извърне и да хукне към тях. Докато тичаше осъзнаваше колко вече са загубили, но някак си сърцето й не се трогна повече от очакваното. Сигурно бе обвито с кристална мембрана, която го съхраняваше и не му позволяваше да се пропука изпод емоциите.\nОбратно на етажа, нашият герой с мъка се надигна и разбра, че няколко от ребрата му са спукани. Съвместно с всички други травми се чувстваше като чувал с натрошени бутилки. Едва стъпваше,а докоснеше ли пода глезенът му пукаше като ритана консерва. Единствено мъжеството не му позволяваше да извика от болка. До други хора го правеха. Една такава привлече вниманието му. Знаейки, че най-лошото за него отмина с изчезването на онази противна жена, той куцукайки се влачеше по коридора, опитвайки се да не припадне и още повече - да не изгуби отново съзнанието си. Подобно преживяване се оказа повече от ужасно и ако не беше намесата на онази психопатка едва ли щеше да се върне. Мислено си отбеляза, че никога повече не иска да попада в подобна ситуация. Всички тези размисли се изпариха обаче когато заизкачва етажите нагоре и наближи кабинета на домакинката - първоизточника на крясъците, който все още гореше като току що запален факел. Тъмнокожата бе също така мудна както и в ежедневно състояние. Но не и гласът й. Той не спираше да вика и неистово да се опитва да "спаси" принадлежностите си в образа на многобройните наргилета, които горяха и разнасяха аромата на опърлен тютюн чак до края на общежитията.....\n/Реши дали ще й помогнеш и ако искаш развий някаква ситуация, но пиши в съответната тема. Честито все още си жив!/