Конверсионно разстройство в психиатрията: основните симптоми, методи за лечение на болестта - Стрес 2022\nКонверсионното разстройство е заболяване от психогенен характер, възникващо главно поради вътрешни психологически конфликти. Дисоциативното разстройство може да се лекува, ако се консултирате навреме с психиатър с оплаквания. В терапията се използват лекарства, помощта на психотерапевт и психолог. Комплексното лечение помага да се отървете от болестта, а поддържащата терапия предотвратява рецидивите.\nКонверсионното (дисоциативно) разстройство е психогенно заболяване, при което човек губи или частично нарушава сетивни или двигателни функции. Поради това пациентът започва да изпитва всякакви физиологични смущения. Това заболяване е по-характерно за жените и за хората от младежта и юношеството, защото именно в тях емоционалната сфера се отличава с уязвимост и нестабилност..\nПричините за появата и развитието на това заболяване включват желание да се измъкнем от вътрешен или външен конфликт. По този начин тялото изгражда защитна реакция под формата на заболяване, за да се избегнат стресови ситуации. Може би несъзнателно желание да получи някаква полза от болестта. Други фактори, които влияят на появата и по-нататъшното развитие на разстройство на конверсията, включват:\nСимптомите на конверсия включват частична или пълна амнезия за важни събития от миналото и липса на контрол върху движенията на тялото. Началото и края на истеричните припадъци са внезапни по своя характер. Този синдром се проявява във факта, че симптомите му могат да избледнеят след известно време, ако появата им е била свързана с травматично събитие.\nЗагубата на памет не се причинява от органични мозъчни разстройства (соматични заболявания) и е твърде изразена, за да предизвика умора. Пациентите не могат да си спомнят и разказват дълготрайни моменти от живота си. Понякога те отричат, че знаят нещо за живота им, който е бил преди. Този вид нарушение се проявява в няколко форми:\n3. Селективна форма - забравяне на някои значими за индивида събития. Непрекъснатият тип амнезия се характеризира с това, че се забравя всяко събитие в живота на пациента..\nТова е нарушение, при което пациентът, под въздействието на стресови ситуации, рязко се премества от предишното си и обичайно място на пребиваване, като същевременно напълно губи спомените си за собствената си личност. Периодът на фугата е амнезиран, тоест спомените от този период от живота се забравят от болните. Това състояние продължава от няколко часа до няколко месеца (в някои случаи години). В това състояние пациентите поддържат правила за лична хигиена и взаимодействат с обществото.\nДисоциативната фуга започва внезапно, главно след като спи през нощта. След като се събуди, пациентът започва да се подготвя за заминаване и заминава. Връщане към старата личност става внезапно, обикновено след сън. Отбелязва се аларма.\nПациентът е наясно с бившата личност. Има дезориентация в пространството. При продължителни фуги настъпва постепенно връщане към предишната личност. При къси фуги радикални промени не настъпват.\nПри това разстройство се отбелязва мутизъм - отсъствието на реч. Има стесняване на съзнанието. Пациентите не отговарят на адресирани до тях въпроси или отговарят със закъснение. Това разстройство се диагностицира при липса на соматични и неврологични симптоми и наличието на психотравми.\nПрипадъците се появяват в присъствието на други хора и се развиват, докато се обръща внимание на пациента. Със загубата на интерес към него атаките изчезват. В някои случаи се появява припадък, сълзи или смях. При децата псевдоприпадките възникват като реакция на протест срещу отказа на възрастните да изпълнят изискванията си.\nТова са нарушения в усещанията или движенията, които се появяват при липса на какъвто и да е соматичен симптом. Нарушенията в движението се проявяват под формата на пареза (намаляване на мускулната сила с ограничаване на обема на доброволните движения), парализа (пълна невъзможност за извършване на движения), треперещи крайници. Наблюдава се нарушение на координацията на движенията (атаксия), загуба на звучност на гласа, докато говорите, шепнете (афония).\nПри такива пациенти се наблюдава нарушение на речта поради ограничената подвижност на органите на гласовия апарат: меко небце, устни и език (дизартрия) и внезапно възникващи произволни движения на различни мускулни групи (дискинезия). Има нарушение на способността за седене и ходене (астазия-абазия), неволно свиване на кръговите мускули на окото (блефароспазъм). Понякога се откриват истерична слепота, истерични болки, тикове и треперене на главата..\nРазстройствата на конверсията трябва да могат да бъдат разграничени от соматичните заболявания, които имат подобни симптоми. Истеричното разстройство трябва да се разграничава от органичните заболявания. Първо трябва да определите точната форма на симптомите и признаците и внимателно да ги сравните с тези, които се появяват с тумори и мозъчни наранявания..\nНеобходимо е да се разграничат конверсионните нарушения от симулациите. Методите за симулация са особено често срещани сред затворници, военнослужещи, наборници в армията и хора, които умишлено могат да симулират болестта, за да избегнат негативни последици или за да получат парично обезщетение. Трябва да се вземат предвид възрастта на пациента и причината за патологията. Конверсионното разстройство в редки случаи се появява на възраст от 40 години. Затова трябва да се извърши диференциация, като се знаят възрастовите граници, при които се проявява тази патология.\nУспокоителните Атаракс, Феназепам, Диазепам, Оксидидин\nРеакция на преобразуване\nВижте какво е „Реакция на преобразуване“ в други речници:\nПЪРВИЧНА РЕАКЦИЯ - Вижте Преобразуване на разстройството... Обяснителен речник на психологията\nПреобразуване - (на латински converio - промяна) (Freud S., 1895). Разделяне на афективна реакция от съдържанието на психичната травма и насочване в различна посока. Според А. Якубик (1979) са възможни три варианта на К: 1. К. служи като средство за защита от страх, е...... Обяснителен речник на психиатричните термини\nКонверсионно разстройство (конверсия) - (лат. Conversio конверсия, промяна) - 1. соматоидно (соматоформено) разстройство, характеризиращо се, както се предполага, с превръщането на психологическия конфликт в соматичен симптом, който носи някаква първична и / или вторична полза...... Енциклопедичен речник на психологията и педагогика\nКОНВЕРСИОНАЛНО РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ - Соматоидно разстройство, характеризиращо се с превръщането на психичния конфликт в соматична форма. Полученото функционално увреждане може да се прояви повърхностно, да има физически или психологически причини, но често може да...... Обяснителен речник на психологията\nистерия - психично разстройство, при което мотиви, сякаш не са известни на пациента, предизвикват стесняване на полето на съзнанието или нарушена двигателна или сензорна функция. Пациентът може да придаде психологическа и символична стойност на тези разстройства. Те могат... Голяма психологическа енциклопедия\nКонверсионното разстройство (дисоциативно) е патология, при която се губи съзнателен контрол върху психичните процеси и движенията на тялото. Преди това разстройствата на конверсията просто се наричаха истерия. Сега терминът е заменен от дисоциативно разстройство. През 1911 г. Пиер Джанет дава добра дефиниция: дисоциацията означава откъсване на определени психични процеси; те временно придобиват независимост и контролират други психични процеси и части от тялото. Тоест психичните комплекси са временно изолирани от човешката психика и функционират по свой начин.\nТерминът "преобразуване" означава трансформация: психически симптом се превръща в соматичен или неврологичен, поради изместване на травматична ситуация от съзнанието.\nТип на лицето. Засегнати са хора с хистероидни, шизоидни, нарцистични и антисоциални типове личност..\nПсихически инфантилизъм. Такива хора са внушителни, егоцентрични, повърхностни в преценките, лесно се влияят, не могат да вземат решения независимо, емоционално нестабилни, бързи, впечатляващи.\nТежка травматична ситуация: смърт на любим човек, автомобилна катастрофа, животозастрашаващи наранявания и всеки екстремен психологически стрес.\nНесъзнателни механизми. „Първична полза“ е явление, при което човек, несъзнателно имитиращ неврологично разстройство, иска да привлече вниманието, да получи подкрепа, топли емоции и приемане. „Вторична полза“ - несъзнателно имитиране на неврологични разстройства с цел получаване на материални или социални придобивки: да не се ходи на работа, да получава парично обезщетение за вреда, да си вземе ваканция.\nВътреличностен конфликт, който не е разрешен за дълго време.\nТе се проявяват под две форми: хиперкинеза и хипокинеза. Хиперкинезата е неволно движение на скелетния мускул:\nТова включва и истеричен припадък, който имитира генерализиран конвулсивен припадък. Придружава се от нарушено съзнание, падане върху мека повърхност, автономни разстройства.\nОсновното при диагностицирането е да се разграничи произходът на симптомите, тъй като те могат да бъдат от органично естество. За това се провежда диференциална диагностика с помощта на инструментални методи: магнитен резонанс и компютърна томография, неврологични тестове.\nСимптомите на реакция на преобразуване се причиняват от психически стрес и вътрешен психологически конфликт, които хората подсъзнателно трансформират в соматични симптоми. Реакциите на преобразуване обикновено се проявяват през юношеството или младата зряла възраст, но те първо могат да се появят през целия живот. Предполага се, че това състояние е по-често при жените, отколкото сред мъжете.\nСимптомите на реакция на преобразуване по дефиниция предполагат нарушение на функциите на нервната система - обикновено това се изразява като парализа на ръката или крака или загуба на усещане в която и да е част на тялото. Други симптоми могат да включват имитация на припадъци и загуба на едно от сетивата, като зрение или слух..\nПо правило първата проява на заболяването е свързана с някакъв вид социална или психологическа стресова ситуация, която тревожи човека. Проявлението на симптомите обикновено е епизодично и краткосрочно и това може да бъде или единственият случай, или няколко повтарящи се епизода. Ако човек със симптоми на конверсия е хоспитализиран, тогава като правило подобрението настъпва в рамките на две седмици. Въпреки това, при 20-25% от пациентите симптомите се повтарят в рамките на една година..\nДиагнозата е трудна, защото пациентът вярва, че симптомите му имат физически причини и не иска да се консултира с психиатър. Затова лекарите първо трябва да се уверят, че няма соматично заболяване, което би могло да обясни симптомите.\nПри лечението на реакции на конверсия също е необходимо да се установи доверителна връзка между лекаря и пациента. След като лекарят изследва пациента и го уверява, че не е болен от някакво сериозно соматично заболяване, човекът обикновено започва да се чувства по-добре и отбелязва постепенна промяна в симптомите. Ако появата на симптоми беше предшествана от стресова ситуация, тогава използването на психотерапия може да бъде особено ефективно в този случай. Често има чести рецидиви (повторно появяване) на симптомите на конверсия и дори трансформацията им в хронични. В такива случаи се използват (и понякога успешно) различни методи на лечение, но нито един от тях не е толкова ефективен, че да стане общоприет. Едно възможно лечение е хипнотерапията. Човек е поставен в състояние на хипноза и в това състояние обсъждат с него психологическите причини, които биха могли да причинят заболяването му. При работа с някои пациенти психотерапията, насочена към промяна на поведението, включително обучение за релаксация, също беше успешна..\nСимптомите са резултат от психологическа нужда или психологически конфликт. Що се отнася до самия термин "конверсия", той трябва да се приема като причина за патологията, която се изразява като соматични симптоми, като чисто психологическа.\nСлед сензационното заключение на J.-M. Шарко промени всичко, когато след наблюдение на пациентите, той заключи, че пациентите всъщност изпитват симптомите на определено заболяване и не се преструват\nТогава З. Фройд насочи усилията си към изучаването на това явление, като по това време беше млад стажант в Шарко.\nДисоциативните състояния се характеризират с внезапно начало и край и могат да се наблюдават само под въздействието на хипноза или специално разработени методи за взаимодействие.\nХронични разстройства, които се развиват постепенно, характеризиращи се с амнезия и парализа, често свързани с фрустрирани междуличностни връзки и неразрешими проблеми. Резистентността на дисоциативните състояния във връзка с терапията се открива, ако преди да се свържете със специалист, те са се появили за 1-2 години.\nВидове разстройства на преобразуването\nДисбалансът е представен като постоянна или краткосрочна невъзможност да се контролира положението на собственото тяло в пространството. Признаците се характеризират с нарушена координация, треперене, неочаквани падания и нестабилна походка.\nКонвулсивните припадъци също имат къде да бъдат, но те трябва да бъдат разграничени от истинската епилепсия. Продължителността на пристъпите може да варира от няколко секунди до няколко минути, а причините за появата им могат да бъдат следните:\nНа първо място, трябва да споменем психологическия конфликт, който допринася за увеличаване на изискванията на човека към другите, няма критична оценка на ситуацията. Азът също е подценяван и затова индивидът се стреми да привлече вниманието на подсъзнателно ниво на всяка цена. Дори поради болест той иска да бъде в центъра на вниманието.\nРазгледаните причини са класифицирани като неосъзнати, невъзможно е да се контролират, следователно дори самият пациент е напълно убеден, че е податлив на физическо заболяване. Според него всичко е логично - тестваните симптоми в идеалния случай съответстват на истинската болест\nПример е ситуацията, при която пациентът страда от истерична парализа на крака или ръката и в резултат на това развива контрактура на мускулите, държани в крайника или тежка атрофия на мускулите, които не са ангажирани. Независимо от това, в повечето случаи симптомът на конверсия е много по-бърз, отколкото реалното заболяване започва да се развива..\nсексуално или физическо насилие, особено в детството;\nМоторни симптоми, представени от липсата или нарушаването на двигателната функция. Сред проявите на псевдопарализа, нарушаване на походката и много други. В присъствието на други хора, пристъпите често и внезапно се появяват, също внезапно, под влияние на какъвто и да е стимул, те изчезват. Това може да е появата на нов човек или силен звук. Припадъците могат да бъдат изразени с неестествено огъване, търкаляне по пода, крещене или падане.\nВтората група включва сензорни симптоми, представени от липсата или нарушаването на чувствителността към ефектите на температурата или болката. Нарушаването на миризмата, вкуса, както и слепотата и глухотата са най-изразените симптоми. Диапазонът на усещане и продължителността могат да варират..\nтрябва да се посочат клинични симптоми за отделни разстройства.\nКакто в случая на всеки друг психологически неразположение, лечението на разстройство на конверсията трябва да бъде възможно най-предпазливо и внимателно планирано. Ако на пациента се каже, че всичките му симптоми са измислица, рискът от влошаване на ситуацията е голям.\nТези указания са еднакво важни и са насочени към премахване на симптомите. Тяхната природа е по-вероятно патогенетична, но очевидно не етиотропна. Временният фактор може също да има терапевтичен ефект и подобряването на лекарството може да допринесе за трайна ремисия..\nПсихотерапията в този конкретен случай трябва да бъде насочена към правилното определяне на ситуацията, в която се намира пациентът. Това се прави с цел дискретно и внимателно премахване на факторите, провокиращи заболяването. Също толкова важно е да се определи ползата, която пациентът получава от разстройството. Хипнозата се счита за най-ефективната..\nЛечението с лекарства е най-подходящо при тежка ремисия или при рецидиви. Сред търсените психофармакологични средства са транквиланти, антипсихотици, тимолептици, ноотропни лекарства, както и психостимуланти и антидепресанти.\nКонверсионно разстройство: как се проявява и лекува\nКакто знаете, човекът е много възприемчиво и емоционално същество. Всякакви стресови ситуации, конфликти и психологически травми, всеки страда по свой начин. Понякога това могат да бъдат сълзи, негодувание, безпокойство или изолация.\nНо понякога човешката реакция може да бъде толкова непредсказуема, че трябва да се отдаде на психични разстройства. Именно на такива отклонения трябва да се припише разстройство на конверсията.\nВ тази статия ще разгледаме какво е това заболяване..\nДосега лекарите не са установили точно какво е такова заболяване, тъй като се проявява съвсем индивидуално. Но въпреки това разстройството на конверсия е състояние, при което двигателните и сетивни функции на човек са нарушени.\nВ резултат на това започват да възникват физиологични смущения. Освен това, според учените, болестта като такава не съществува. Има само имитацията му.\nС други думи, само на човек му се струва, че е болен, но всъщност всичко е в ред с физиологичното му състояние.\nРазстройството на конверсията е разгледано за първи път през XIX век. Преди това се смяташе за истерия. Преди се смяташе, че такова неразположение изобщо не съществува. Имаше мнение, че пациентите само се преструват.\nОсновните причини за това заболяване\nРазстройството на конверсията се счита за неразположение, присъщо на възрастните хора и децата. Също така, според статистиката, най-често се среща при жени. Хората с нестабилно емоционално състояние са изложени на него..\nСлед силен психологически катаклизъм вътре в човек възниква конфликт, така че пациентът не може правилно и трезво да прецени ситуацията.\nНай-често подобно разстройство е следствие от намаляване на собствената значимост, както и страх от вземане на важни решения и желание да се скриете от житейските проблеми.\nТакива явления могат да възникнат на фона на стрес, така че психиката се опитва да се защити по този начин.\nОтначало симптомите на това заболяване се свеждали само до загуба на съзнание, истерия, психични разстройства и парализа. Въпреки това, с течение на времето учените успяха да установят, че в резултат на стресови състояния абсолютно всички човешки органи могат да „наранят“. Поради това бяха разграничени няколко групи от това заболяване, които се различават по своите симптоми.\nСоматоформното разстройство може да се прояви под формата на най-различни движения. Симптомите на тази група са най-обширните и често срещани..\nВ този случай сложността на симптомите може да бъде от просто (нарушено ходене) до много сложно (парализа). При някои пациенти се наблюдават неконтролирани припадъци..\nТоест човек, който е преживял стресова ситуация, може да падне, да започне да крещи и да дърпа крайници.\nТакива припадъци могат да продължат няколко минути или няколко часа. И причините за появата им могат да бъдат много разнообразни. Например внезапен много силен звук, светкавица, неочаквано действие на човек и много други дразнители.\nТова може да включва всички симптоми, които са пряко свързани с човешките сетива. При всички пациенти симптомите се проявяват по различни начини:\n- Някой понижава или, обратно, повишава прага на чувствителност; имаше случаи на пълно изтръпване, тоест болката изобщо не се усещаше;\n- някои пациенти са престанали да се чувстват горещи или студени;\n- може да се появи нарушение на вкуса, миризмата или слуха.\nСензорните нарушения могат да имат различна степен и продължителност. Всеки случай е различен..\nСоматоформното разстройство може да има и вегетативно естество. В този случай симптомите са мускулни крампи, които са отговорни за доставката на кръвоносни съдове.\nПо този начин, това заболяване може да приеме формата на абсолютно всяка друга болест. Връщайки се в болницата, пациентът ще премине много тестове и ще премине различни тестове.\nИ далеч не е възможно веднага да се разкрие, че той има нарушения в дисоциативната конверсия. Следователно, започването на лечение е много трудно.\nРазстройство на конверсията: психиатрия\nСимптомите на психичната група също могат да бъдат много разнообразни. В прости случаи пациентите имат само безобидни фантазии. Но при по-сложни халюцинации може да се появи раздвоена личност.\nВсъщност поставянето на такава диагноза е много трудно дори за най-опитния психиатър. В края на краищата, това може лесно да се обърка с шизофрения или с обикновена шарлатанство, когато човек се опитва да позира като пациент, за да избегне наказание.\nЗа да определят и потвърждават тази диагноза, лекарите разчитат на тези четири критерия:\nМного е важно да се установи, че човек не е под въздействието на наркотици или алкохол, както и всякакви други токсични вещества. Освен това лекарите трябва да установят, че пациентът няма други психични заболявания.\nПациентът има поне две различни личности, всяка от които има своите щети и определени перспективи върху живота.\nОсвен това всеки човек трябва последователно да упражнява контрол върху състоянието на болен човек.\nПациентът не помни важна информация за живота си..\nФактори, свързани с появата на това заболяване\nРазстройството на конверсията, симптомите на което са описани в тази статия, има определени фактори за развитие, въз основа на които лекарят може да стигне до извода дали е възможно появата на такова заболяване при конкретен човек.\nНа първо място, експертите обръщат внимание на възрастта. Такива явления най-често се срещат при бебета под шест години, както и при хора след четиридесет години.\nМного е важно да се обърне внимание на пола на пациента. Много по-вероятно е жените да изпитват стресови ситуации. Също така, според статистиката, хората, живеещи в селата, са по-склонни да страдат от подобни разстройства, отколкото тези, които живеят в градските райони.\nСтрува си да се обърне внимание на нивото на образование. Хората с висше образование имат нарушения в конверсията много по-рядко..\nМного важна роля играе изучаването на семейната история. Децата, чиито родители са реагирали неподходящо на стресови ситуации, са по-предразположени към такива разстройства..\nЕ, разбира се, заслужава да се има предвид, че причината за такова разстройство е реакцията на организма към стресова ситуация.\nЛечението на разстройствата на конверсията е много сложен и продължителен процес. За правилното му прилагане трябва да преминете цялостно към лечението на това заболяване. Лекарите препоръчват да се използват различни методи на лечение..\nНяма специално разработени лекарства за лечение на това отклонение, но въпреки това, лекарите много често препоръчват да се вземе лекарството "Карбамазепин" при лечение на разстройство на конверсия. Може да се предписват лекарства, които облекчават тревожността и също се борят с депресията.\nКолкото и трудно да се опитва лекарят да излекува това заболяване, е невъзможно да се направи без елиминиране на факторите, които го провокират.\nВ крайна сметка, ако действате върху симптомите, без да установявате точната причина, тогава ще бъде невъзможно да постигнете дълъг и траен резултат.\nЕкспертите препоръчват на пациентите да променят средата си, както и редовно да провеждат сесии на психотерапия. Така пациентът може да бъде убеден, че болестта му е само психологическа..\nПравилният психологически анализ ще даде възможност точно да се установи диагноза и незабавно да се започне лечение.\nПонякога се провежда групова терапия, в която основният акцент е върху стратегиите за оцеляване, както и върху социалните умения. Този метод е много ефективен за лечение на юноши..\nСтационарното лечение най-често се предписва на деца, които не са били подпомогнати от други видове терапия. В болница специалистите ще могат по-точно да разпознаят симптомите на заболяването и да осигурят по-правилна психическа подкрепа. Обикновено по време на такава терапия състоянието на пациентите се подобрява значително, тъй като пациентът е извън дисфункционални състояния.\nНе забравяйте, че има и смесени разстройства на конверсията. Всички те са абсолютно лечими при поставянето на правилната диагноза. Основното лечение на тези видове разстройства е психотерапията, но има и други методи. Много рядко лекарите предписват лекарства. Това са главно антидепресанти.\nЛечението с хипноза, различни техники за релаксация и визуализация също показват добри резултати..\nКритерии за разстройство\nПсихиатрите са определили няколко критерия, по които може да се разбере, че човек има нарушение на конверсията. Нека помислим кои от тях:\n- пациентът е идентифицирал няколко симптома (или един), които имат отрицателен ефект върху сетивата;\n- причината за подобни разстройства е стресова ситуация;\n- Много важно е да се определи, че симптомите не са измислени от пациента;\n- състоянието на пациента му пречи да работи и учи, както и да е в социализирано общество;\n- това състояние не е следствие от други психични разстройства.\nВсъщност според специалистите прогнозите за пълно излекуване на това заболяване са много успокояващи..\nТези хора, които могат да определят точно факторите на стрес, а също така имат малки времеви интервали между симптомите, обикновено се възстановяват много по-бързо. Обикновено лечебният процес продължава от две седмици, в някои случаи може да отнеме около година.\nВ същото време около двадесет процента от случаите може да имат рецидиви. Някои симптоми могат да изчезнат сами и да не доведат до хронично състояние..\nПри възрастните честотата на конверсионните разстройства е значително намалена с увеличаване на нивата на образование, както и информирането им за човешката психология.\nПочти всяко заболяване, включително разстройство на конверсията, се счита за лечимо, ако лечението се предприеме навреме.\nАко забележите първите симптоми у себе си или в детето си, незабавно отидете в болницата. Въпреки това, бъдете готови за факта, че няма да е лесно да поставите диагноза..\nВ крайна сметка симптомите на това заболяване са много многобройни, а също и подобни на симптомите на други заболявания.\nПогрижете се за себе си, спортувайте, храните се правилно и направете повече разходки на чист въздух. Веднага щом забележите, че стресът наближава, започнете да се отпускате или намерете други методи за справяне с депресивните условия за себе си. бъдете здрави.\nКонверсионно разстройство: причини, симптоми и лечение\nПреобразуването е процес на отклонение на умственото съдържание на подсъзнанието, с неговото заместване с телесни форми на проявление на различни явления.\nОттук и името на такъв синдром като разстройство на конверсията е психична реакция, при която на фона на стресови ситуации, депресия и негодувание тяхната подмяна става на подсъзнателно ниво, което води до развитие на симптоми на физиологични разстройства и заболявания в организма.\nОпределение за синдром\nКонверсионното разстройство (истерична конверсия, истерия) е психологическо заболяване, разстройство на личността от специален тип. Също така, явлението се нарича дисоциативно разстройство на конверсията..\nС този синдром сетивните или двигателните функции на човек са нарушени, поради тази причина той започва да забелязва реални симптоми на различни заболявания.\nВсъщност няма функционални нарушения в организма, въпреки очевидните им симптоми, докато човекът се чувства болен (подсъзнанието замества стресовите ситуации с присмехулна болест).\nВ началото френският лекар - невролог J.-M., активно изучавал този синдром. Шарко, той даде на феномена името истерично преобразуване. По време на наблюдението на своите пациенти, страдащи от разстройството, той открил, че пациентите не симулират заболявания, те наистина страдат от симптомите на различни заболявания, които всъщност не съществуват.\nПо-късно информация за разстройството се появи в творбите на З. Фройд, който обясни, че психическата енергия на пациент с разстройство на конверсия се трансформира в соматична. Замяната на депресивните състояния с подсъзнанието води до фантазии за телесните заболявания и развитието на клинична картина на конверсия.\nСиндромът се проявява чрез загуба на контрол върху съзнанието над паметта и усещанията, както и над двигателната функция на тялото. При дисоциативни разстройства процесът на контрол е толкова нарушен, че може да се променя ежедневно и дори почасово.\nТрудно е да се разбере колко са увредени функциите за контрол на съзнанието над тялото, беше установено, че разстройството на личността при конверсия се характеризира с тясна временна връзка с травматични събития в живота, конфликтни ситуации, разпад във взаимоотношенията с партньор и други непосилни за психиката събития.\nУстановено е, че жените, както и младите хора и възрастните хора са най-податливи на развитието на синдром на конверсия, тъй като именно при тези категории хора емоционалната сфера е най-уязвима и нестабилна.\nОсновната причина за разстройство на конверсията се счита за вътрешен психологически конфликт, при който човек е пристрастен към другите, поставя прекомерни искания и престава наистина да оценява ситуацията около себе си.\nВ повечето случаи това поведение е присъщо на хора с ниско ниво на самочувствие, при които желанието да увеличат собствената си значимост в очите на другите води до преобразуване - заместване от подсъзнанието на стресови ситуации с развитието на симптоми на заболявания. По този начин, дори чрез различни заболявания, човек се опитва да бъде в центъра на вниманието, ако по други начини не може да постигне това..\nВтората причина за реакцията на преобразуване на тялото за заместване на умствената енергия в соматична е желанието да се измъкне от съществуващия вътрешен или външен конфликт. Тялото изгражда защитна реакция под формата на въображаема болест, за да се скрие от стресови ситуации.\nЧовек не може съзнателно да контролира и двата фактора, той е твърдо убеден, че е тежко болен и всъщност започва да изпитва симптомите и признаците на някакво заболяване.\nЧесто срещан психологически фактор при конверсионното разстройство на личността е получаването на някаква неосъзната полза от този синдром. И така, човек с дисоциативно разстройство се опитва да манипулира обекта на любовта и да го държи близо поне с помощта на въображаема болест.\nДанните от изследванията, проведени още през 19 век, твърдят, че симптомите на конверсионно разстройство на личността се свеждат до припадък, психични заболявания, истерични припадъци и парализа с различна тежест.\nПоследващи проучвания показват, че симптомите на този синдром могат да се разпространят във всяка система на тялото, както и до всеки орган на човешкото тяло.\nНай-честите прояви са усещане за кома в гърлото, затруднено преглъщане, загуба на едно от сетивата на сетивно възприятие.\nСимптомите на конверсия са разделени на няколко групи:\nМотор - нарушение на физическите функции на тялото, до пълната им загуба. Проявява се с нарушена координация и походка, парализа, както и демонстративни припадъци. По време на атака пациентът може да падне на пода, да се огъне, да заеме неестествени пози, да крещи. Пристъпите се появяват внезапно, продължителността им - от няколко минути до няколко часа. Пристъп се появява след появата на дразнител под формата на силен звук, непознат.\nЧувствителен - проявява се като нарушение на сетивни функции. Човек престава да чувства болка, температурни въздействия, ако тези функции не се загубят, а след това силно намаляват. Проявите под формата на временна слепота, глухота, нарушения във вкусовите и обонятелни възприятия могат да придобият различна продължителност и обхват на усещанията.\nВегетативно - проявява се от спазми на гладката мускулатура, които могат да се появят във всеки орган на човешкото тяло, както и в кръвоносните съдове и сърцето. Такъв широк спектър от симптоми е трудно да се диагностицира, защото симптомите могат да съответстват на много заболявания..\nПсихични - те се наричат още истерични симптоми на конверсия. Те се проявяват чрез истерични състояния, заблуди фантазии, халюцинации, както и имитация на амнезия (краткосрочна загуба на паметта).\nСимптомите могат да имат доста тежка степен на проявление, от периодични (протичащи от отделен случай) до хронични. Редовната проява на признаци на разстройство затруднява човек да функционира както в социално, така и в професионално отношение, както и в семейния живот..\nТерапията на дисоциативните разстройства включва медикаментозно и психотерапевтично лечение.\nФармакотерапията на разстройства на конверсията включва лекарства:\nНай-често при лечение на истерична конверсия се използват лекарства от групите антидепресанти и транквиланти. Ефектът от лечението с лекарства се свежда до симптоматично и патогенетично. Подобряването на състоянието на пациента след приема на лекарствата може да премине в състояние на персистираща ремисия.\nПсихотерапевтичното лечение е комплекс от мерки:\nПсиходинамичната терапия се използва за лечение на деца и юноши, използвайки когнитивни поведенчески подходи. Семейната терапия е показана за двойки, при които разстройството на конверсия е свързано със семейни проблеми. При лечението на подрастващите се използва групова терапия - с развитието на уменията за оцеляване в социална среда.\nАко амбулаторното лечение е неуспешно, има индикации за хоспитализация на пациента. В болница се извършва по-задълбочена диагностика на органични разстройства и подобряване на състоянието на пациента извън дисфункционални условия.\nСимптомите, наблюдавани при близки хора, сигнализиращи за наличието на състояние като разстройство на личността при конверсия, не трябва да остават незабелязани. Само навременният контакт с квалифициран психотерапевт и елиминирането на задействащи фактори - стрес, неразбиране и конфликти в семейството и на работното място, ще се превърне в път към успешна терапия и възстановяване.\nАвтор на статията: Ермакова Марина Леонидовна, практически психолог, специалист по психология на развитието\nКонверсионното разстройство е патология на истеричния спектър, която влияе върху формирането на поведенчески актове в индивид. Това разстройство има много ярки симптоми, които понякога изглеждат ужасяващи, докато в структурата на развитието на тази патология няма абсолютно органичен фон..\nВажен аспект при формирането на тази патология са някои характеристики на личността. Разстройството на конверсията е доста ярка патология, която се проявява във всички области на живота и е често срещан вик за помощ.\nТакива лица са много впечатляващи и несъмнено се нуждаят от системна подкрепа..\nИстеричните разстройства на конверсия имат няколко аспекта на формиране и се различават по някои механизми. Разликата им зависи от преобладаващата форма на различни симптоми..\nОтдавна се наблюдава, че разстройството на конверсията е съдбата на жените и явление на психичен конфликт. Смята се също, че младите и възрастните хора са склонни основно към това, поради природата.\nКлючовата причина за формирането на това разстройство е психическата нестабилност, която несъмнено засяга всички области на живота.\nКонверсионното разстройство на личността за първопричината има остър психологически конфликт, който се развива в резултат на определени вътрешни противоречия. Същността на този конфликт е да се изпълни всяко желание в момента.\nЕстествено, външното общество никога не се стреми да се съобрази с такова изискване, така че конфликтът само ще се влоши. Исканията, отправени от истериците към другите, винаги са завишени, такива хора оценяват себе си не критично.\nТова подценяване на техните недостатъци и минуси също води до желание за специално значение и прекомерно подсъзнателно желание да бъде „пъпът на земята“.\nЧесто подсъзнанието на такъв човек се опитва да избегне нещо, това състояние е в безсъзнание. Интригите са много специфични личности, те не са в състояние да постигнат нещо чрез борба и отказват реалността и тестовете, криейки се в черупката на своите симптоми. Често желанието да се избегне психоконфликтът като вътрешна нужда се превръща в първопричината за патологията.\nПодсъзнателното желание да напусне и избягва болката често подтиква хората с разстройство на конверсията.\nПонякога това е възможно в прекалено безпрепятствени авторитарни семейства, в които човек трябва да се страхува и няма начин да се изрази по някакъв начин.\nИстерията е много често срещан признак на самота и чувство за безполезност, докато копнежът може да бъде непосилен и много патогенен за този индивид.\nИстеричните разстройства на конверсия могат да имат няколко движещи фактора. Биологичните фактори са един вид субстрат за развитието на такава невроза. Те имат наследствени корени, генетични модели, докато истерията не е заложена сама по себе си, а само тенденция, като вид отговор.\nКонституционната тенденция е малко по-различен подвид, това е определен тип личност. Той присъства при хората и дава някои малки отклонения по време на определено действие на отрицателни фактори..\nОбразуването на конверсионни патологии може да бъде повлияно от съпътстващи соматични и соматопсихологични патологии, които могат да влошат разстройството, а понякога дори да се превърнат в тригер за неговото развитие..\nКризисните възрастови периоди също са по-опасни за появата на конверсионни разстройства, особено пубертета и менопаузата. Психосоматичните патологии също засягат истерията, те са тясно преплетени с разстройства на конверсията..\nДетските психични наранявания много често по-късно се появяват в симптомите на разстройството, въпреки че те не звучат директно в речите на индивида, тъй като те се крият в подсъзнанието. Такива хора имат висока внушителност, вид сугестивност. Такива личности лесно се поддават на различни трикове и предложения. В този случай патологията не изчезва поради внушения, въпреки че хипнотичната терапия е добра за пациентите. Всяко лишение е непоносимо за такъв човек..\nДисоциативното конверсионно разстройство включва условната приятност на симптома. Тоест, пациентът има вторична полза от такава патология. Това не означава, че той е симулатор, за него всички тези процеси в психиката минават несъзнателно.\nЖелаността на симптома е най-характерна за конверсионно разстройство..\nЦелта на подобна придобивка е да задържи вниманието на желания индивид и дори безусловното желание да запази любовта, защото съществува илюзия, че без да я държиш, никой няма да има нужда от нея и ще остане изоставен.\nОписаното разстройство винаги има в състава си вътрешен конфликт, един вид противоречие, което се проявява в симптоми и в отношения.\nЧесто тя се формира от семейни противоречия и сексуални семейни забрани, които нарушават нормалното психо-развитие на детето.\nИма и семейно желание за лична наемна нагласа, тоест всички взаимоотношения се изграждат чрез ползи.\nПатогенетично разстройството на конверсия има определена последователност на развитие. Обикновено образуването му става внезапно, но само на пръв поглед, вътрешно, несъмнено, има основателни причини за това.\nДисоциативното конверсионно разстройство има тенденция да се повтаря, дори и след хипнотични процедури, особено разстройствата, предизвикани от травматични житейски събития, често се връщат..\nТова разстройство напомня с постоянство на вътрешни проблеми, това се дължи на аспекта на неизбежността на преживяване на вътрешни противоречия.\nОсобено провокативни за рецидиви на ситуации, които обиждат оживено вътрешно его и отново се справят със същите проблеми.\nВажно е да се разбере, че колкото по-пренебрегнат и назад е случаят, толкова по-лошо може да бъде спряно от всякакви психотерапевтични методи.\nХарактерно е, че нарушение от този тип може да провокира псевдо-лезии във всички психични области. Обикновено функционирането на тялото е холистично, но с тази патология настъпва разпадане и индивидът напълно губи някои функции, които стават, сякаш изключени от общия поток на съзнанието.\nДисоциативната амнезия има и друг термин - псевдоамнезия. В същото време паметта се губи при определени събития, обикновено неприятни за отделния човек, но перфектно запазени за повечето неща. Естествено, деменцията няма класическа структура и няма възпоменателно заличаване според закона на Рибо. Индивид губи памет за елементарни умения и прости неща, но в същото време запомня и е в състояние да извършва сложни действия, които изискват нормална интелигентност.\nДисоциативната фуга включва в своята психоклинична картина псевдодеменция, както и неподходяща двигателна активност, която не е фокусирана и поне в някакъв състав. По това време поведението изглежда подредено.\nДисоциативният ступор също е доста често срещано явление сред истерията. В този случай класическият индивид е обездвижен, не реагира на стимули.\nЗа това обаче няма физическа причина и ако никой не наблюдава това, тогава самият ступор намалява.\nТрансовите състояния и манията също са подвид на разстройствата на конверсията. Те се срещат при хора с особено нестабилна психика и значителна степен на вътрешни проблеми. В същото време това се проявява като пълна лична загуба и нарушение на усещането с течение на времето. Тези състояния не са религиозни просветления и не трябва да бъдат причинени от други патологии..\nДисоциативно (конверсионно) разстройство: причини, симптоми и лечение в статията на психотерапевт Серегин Д. А\nПубликувано на 27 март 2018 г. Актуализирано на 22 юли 2019 г..\nДисоциативните (конверсионни) разстройства са свързани с нарушена памет, осъзнатост, идентичност (разбиране „кой съм аз“) или възприятие.\nХората с дисоциативни разстройства използват дисоциацията (възприемане на случващото се не от свое име, а сякаш отвън) като защитен механизъм патологично и неволно. Някои дисоциативни разстройства, причинени от психологическа травма.\nРазстройства като деперсонализация / дереализация обаче могат да бъдат предшествани от стрес, психоактивни вещества или неидентифицируем тригер (автоматична реакция на дразнител). \nДисоциативните разстройства се характеризират с неволно отклонение от реалността (прекъсване на мислите, идентичността, съзнанието и паметта). Хората от всички възрастови групи, расови и етнически среди и социално-икономически статус могат да изпитат подобни психологически проблеми..\nСмята се, че дисоциативните разстройства имат корени в травматичните детски преживявания, но симптомите при деца и юноши често са неправилно диагностицирани.     Има няколко причини, поради които разпознаването на симптоми на дисоциация при деца е трудно:\nна децата е трудно да опишат своето вътрешно преживяване; \nпазителите пропускат сигнали, могат да се опитат да скрият собственото си обидно или пренебрежително поведение; \nнарушената памет, настроение или концентрация, свързани с дисоциация, могат да бъдат интерпретирани погрешно като симптоми на други разстройства. \nИма много спорове около темата за дисоциативните разстройства, които се срещат както при възрастни, така и при деца. Първо, дискусиите продължават по отношение на етиологията (произхода) на дисоциативното разстройство на идентичността.\nСъщността на тази дискусия е, че дисоциативното разстройство на идентичността е резултат от детска травма и неорганизирана привързаност.   Второ, възникват въпроси за качествените и количествените разлики между дисоциацията, като защита, от патологична дисоциация.\nОпитът и симптомите на дисоциация могат да варират от по-„светски“ до тези, свързани с посттравматично стресово разстройство (ПТСР), остро стресово разстройство (ОКП) или дисоциативни разстройства. \nСимптомите на дисоциативно разстройство първоначално се развиват като отговор на травматично събитие (насилие или военен конфликт), за да се запазят тези спомени.\nСтресовите ситуации могат да влошат симптомите и да причинят проблеми със социалното функциониране при ежедневните дейности..\nСимптомите, които лицето изпитва обаче, ще зависят от типа дисоциативно разстройство на човека..\nПоведението и личните предпочитания на човек (например по отношение на храна, дейност, облекло) с дисоциативно разстройство на личността могат внезапно да се променят и след това да се върнат в предишното си състояние.\nПоявата на алтернативен човек възниква неволно, без желание и причинява дискомфорт.\nХората с дисоциативно разстройство на идентичността могат да почувстват, че изведнъж стават наблюдатели на своите думи и действия или започват да усещат тялото си по различен начин (например като малко дете, като човек от противоположния пол).\nДисоциативните разстройства обикновено се развиват като начин за справяне с травмата. Разстройствата най-често се появяват при деца, които са преживели хронична физическа, сексуална или емоционална злоупотреба. Това разстройство обаче може да бъде резултат и от сериозни наранявания като война или смърт на любим човек..\nЗа да помогнете на хората да разберат причината и да се справят с травматичния стрес и дисоциативните разстройства, е необходимо да се опише феноменът на дисоциацията и целта, която той може да изпълни, както следва:\nДисоциацията е раздялата между мисли, спомени, действия и усещането за това кой е той. Това е нормален процес, който всеки е преживял. Примерите за лека, обща дисоциация включват мечтания ден, пътна хипноза или „заблуда“ в книга или филм. Всички те са свързани с „загуба на контакт“ с осъзнаване на непосредствената среда..\nПо време на травматични преживявания като злополуки, бедствия или престъпления, дисоциацията може да помогне на човек да толерира неща, които иначе биха били твърде трудни за понасяне..\nВ такива ситуации човек може да отдели спомена за място, обстоятелства или чувства, свързани с преобладаващо събитие, психически избягвайки страх, болка и ужас.\nТова може впоследствие да затрудни запомнянето на подробности от преживяването, както се съобщава от много ранени и ранени при инциденти..\nДисоциативното разстройство на идентичността е един от видовете дисоциативни разстройства, при които човек, освен основната си личност, има едно или повече косвени. Подобно разстройство е свързано с непосилни преживявания, травматични събития, настъпили в детството. Преди това беше посочено като множествено разстройство на личността..\nСимптомите на дисоциативно разстройство на идентичността (диагностични критерии) включват:\nсъществуването на две или повече отделни идентичности (или „състояния на личността“). Ясната идентичност е придружена от промени в поведението, паметта и мисленето. Признаци и симптоми могат да се наблюдават от други хора или да бъдат съобщени от индивида;\nтекущи пропуски в паметта за ежедневните събития, личната информация и / или минали травматични събития.\nСимптомите причиняват сериозни проблеми в социалната, професионалната или други области на функциониране..\nТози тип нарушения не трябва да бъдат норма в общоприетия културен и религиозен живот на хората. Въпреки това, в много култури по света „разделената личност“ е нормална част от духовната практика и не е дисоциативно разстройство.\nСимптомите на дисоциация могат да се проявят по различен начин на различни етапи на развитие при деца и юноши. Степента на чувствителност на хората към развитието на дисоциативни симптоми също ще бъде различна в различни възрасти..\nЗатова са необходими допълнителни проучвания за проявата на дисоциативни симптоми и уязвимост през целия период на тяхното развитие..\n  Необходими са и допълнителни изследвания за стабилността на възстановяването на млад пациент във времето. \nПроучванията потвърждават хипотезата, че настоящата или скорошна травма може да повлияе на оценката на човек за далечното минало, промяна в опита на миналото и да доведе до дисоциативни състояния.\n Въпреки това експерименталните изследвания в когнитивната наука продължават да оспорват твърденията относно валидността на дизайна на дисоциацията, който все още се основава на фройдистки идеи за репресия (защитен механизъм на психиката).\nДори претендираната етиологична връзка между травма и дисоциация е поставена под въпрос..\nАлтернативен модел включва разработването на дисоциация, основана на наскоро установената връзка между лабилния (нестабилен) цикъл на сън-събуждане и грешки в паметта, когнитивни провали, проблеми при контролирането на вниманието и трудности при разграничаване на фантазията от реалността. \nДисоциативните разстройства са свързани с проблеми с паметта, идентичността, емоциите, възприятията, поведението и чувствата на себе си. Дисоциативните симптоми могат потенциално да нарушат всяка област на психическото функциониране..\nПримерите за дисоциативни симптоми включват опит за отчуждение или усещане, сякаш човекът е извън тялото, и загуба на паметта (амнезия). Дисоциативните разстройства често са свързани с предишен опит с травма..\nИма три типа дисоциативни разстройства :\nДисоциативно разстройство на идентичността (по-рано множество разстройства на личността)\nДисоциативна амнезия (по-рано психогенна амнезия)\nДисоциативна амнезия: временна загуба на памет и памет поради травматично или стресово събитие. Счита се за най-често срещаното дисоциативно разстройство сред документираните. Основният симптом е трудността да запомните важна информация за себе си.\nДисоциативната амнезия може да се разпростре върху конкретно събитие или до информация за идентичност и история на живота. Появата на епизод на амнезия обикновено е внезапна и продължава от няколко минути до няколко години (в зависимост от тежестта на нараняването на пациента).   Средната възраст на хората, засегнати от този вид разстройство не е установена.\nСледователно през целия живот човек може да преживее няколко епизода на такова разстройство..\nДисоциативната амнезия включва и дисоциативна фуга, която по-рано се открояваше като отделен тип дисоциативно разстройство.\nТова е обратима амнезия за лична идентичност, която тласка човек към непланирано пътуване или скитане. Понякога съпроводено с установяване на нова идентичност.\nТова състояние обикновено се свързва със стресови житейски обстоятелства. Може да е къса или дълга. \nКакто дисоциативната амнезия, така и дисоциативната фуга обикновено се появяват при възрастното население, по-малко вероятно е да се появят след 50 години.\nМеждународната класификация на болестите (ICD-10) класифицира конверсионно разстройство (защитен механизъм на психиката) като дисоциативно разстройство , докато Диагностичното и статистическо ръководство на психичните разстройства (DSM-IV) го класифицира като соматоформно разстройство..\nРазстройство на деперсонализация: периоди на отчуждение от себе си или от света. Това разстройство е свързано с постоянни чувства на откъсване от действия, чувства, мисли и усещания, сякаш човек гледа филм (обезличаване). Понякога хората могат да почувстват, че другите хора и нещата в света около тях са нереалистични (дереализация).\nВ същото време остава осъзнаването, че това е просто усещане, а не реалност. Симптомите може да не продължат дълго или да се връщат от време на време в продължение на много години. Средната възраст в началото на такова разстройство е 16 години, въпреки че епизодите на деперсонализация могат да започнат в ранна и средна детска възраст..\nПо-малко от 20% от хората с това разстройство започват да изпитват епизоди на такова отчуждение след 20 години..\nКонверсионно разстройство - заболяване с психогенен характер, което се проявява главно поради вътрешни психологически конфликти.\nДисоциативното разстройство може да се лекува, ако се консултирате навреме с психиатър с оплаквания. В терапията се използват лекарства, помощта на психотерапевт и психолог.\nКомплексното лечение помага да се отървете от болестта, а поддържащата терапия предотвратява рецидивите.\nКонверсионно (дисоциативно) разстройство - психогенно заболяване, при което сетивната или двигателната функция на човек е загубена или частично нарушена.\nПоради това пациентът започва да изпитва всякакви физиологични смущения.\nТова заболяване е по-характерно за жените и за хората от младежта и юношеството, защото именно в тях емоционалната сфера се отличава с уязвимост и нестабилност..\nПациентите с това заболяване са хора с нисък социално-икономически статус и образователно ниво..\nСпоред статистиката разпространението на разстройствата на конверсията в развиващите се страни достига 30%.\nОсновната причина за разстройството на конверсията е вътрешен психологически конфликт, при който пациентът започва да бъде пристрастен към други хора и поставя прекомерни изисквания.\nПричините за появата и развитието на това неразположение включват желание за бягство от вътрешен или външен конфликт.\nПо този начин тялото изгражда защитна реакция под формата на заболяване, за да се избегнат стресови ситуации. Може би несъзнателно желание да получи някаква полза от болестта.\nДруги фактори, които влияят на появата и по-нататъшното развитие на разстройство на конверсията, включват:\nТова е нарушение, при което пациентът, под въздействието на стресови ситуации, рязко се премества от предишното си и обичайно място на пребиваване, като същевременно напълно губи спомените си за собствената си личност. Периодът на фугата се амнизира, т.е..\nспомените от този период от живота са забравени от болните. Това състояние продължава от няколко часа до няколко месеца (в някои случаи години).\nВ това състояние пациентите поддържат правила за лична хигиена и взаимодействат с обществото.\nТова са нарушения в усещанията или движенията, които се появяват при липса на какъвто и да е соматичен симптом..\nНарушенията в движението се проявяват под формата на пареза (намаляване на мускулната сила с ограничаване на обема на доброволните движения), парализа (пълна невъзможност за извършване на движения), треперещи крайници.\nНаблюдава се нарушение на координацията на движенията (атаксия), загуба на звучност на гласа, докато говорите, шепнете (афония).\nНеобходимо е да се разграничат конверсионните нарушения от симулацията.\nСимулационните методи са особено често срещани сред затворници, военнослужещи, наборници в армията и хора, които умишлено могат да симулират болестта, за да избегнат негативни последици или за да получат парично обезщетение.\nТрябва да се вземат предвид възрастта на пациента и причината за патологията. Конверсионното разстройство в редки случаи се появява на възраст от 40 години. Затова трябва да се извърши диференциация, като се знаят възрастовите граници, при които се проявява тази патология.\nЛечението с лекарства включва употребата на антипсихотици, тягови лекарства, антидепресанти, психостимуланти и ноотропни лекарства.\nНай-широко използваните антидепресанти и транквиланти. Видът на лекарствата и дозировката им зависи от симптомите и тежестта им, индивидуалните характеристики на пациента.\nАко амбулаторното лечение не даде резултати, той ще бъде хоспитализиран в болница.\nКонверсионно разстройство (дисоциативно) - диагноза\nКонверсионното разстройство (дисоциативно) е патология, при която се губи съзнателен контрол върху психичните процеси и движенията на тялото. Преди това разстройствата на конверсията просто се наричаха истерия. Сега заменен от дисоциативно разстройство.\nПрез 1911 г. Пиер Джанет дава добра дефиниция: дисоциацията означава откъсване на определени психични процеси; те временно придобиват независимост и контролират други умствени процеси и части на тялото.\nТоест психичните комплекси са временно изолирани от човешката психика и функционират по свой начин.\nАко не намерите подходящ отговор, намерете лекар и му задайте въпрос!\nПсихологическа помощ за телефонна линия\nДепресия при мъжете - симптоми, лечение, причини, профилактика\nБезсъние Ергофобия - какво представлява този страх и как да го излекуваме?\nБезсъние Устойчивост, вербигерация и други речеви стереотипи\nНевропатия Познаване на света\nНевропатия Тест: параноя или здрав разум? Кога специалните услуги или хакери ще могат да ви следват?\nНевропатия Истерична невроза\nСтрес Синдром на Даун\nНевропатия Етапи на депресия\nНевропатия Симптоми на респираторна невроза и как да се справим\nПсихоза Отричане, гняв, пазарлъци, депресия и приемане в психологията\nТест за психопат: колко психотичен сте? Тест за психопат онлайн\nСъстоянието на обща психическа безпомощност с намаляване на паметта, изобретателност, отслабване на волята и афективната стабилност, намаляване на работоспособността и други възможности за адаптация.\nКолерофобия (Clownophobia) - страх от клоуни: важни подробности\nСЪСТАВ И НЕВРОЗА


Какво е акродерматит аллопо и как да го лекуваме? - Скут 2022\nДобър ден, скъпи читатели! В тази статия ще говоря за още един вид псориазис. Акродерматит Аллопо е сложно дерматологично заболяване от пустулозен тип с неразбираема етиология, засягаща предимно мъже. Патологичният процес е локализиран в областта на крайниците, както горната, така и долната. Това води до образуване на сухота, пилинг, пукнатини по повърхността на пръстите, както и до отделяне на ноктите.\nПрогнозата за живота на пациентите с такава диагноза е благоприятна. Въпреки това, заболяването е предразположено към рецидиви и краткосрочни ремисии, резистентни на терапия.\nТова acropustuleous рецидивиращ тип, който се основава на възпаление на кожата. Дерматолозите считат, че патологията на Алопо е специален вид пустулозен псориазис поради подобни симптоми. Тя може да се развива в различни възрасти. Най-често засяга зрели мъже и има необяснен характер на произхода.\nЗапочва с най-малкото нараняване, което постепенно се превръща в локално възпаление на фалангата на пръста. В бъдеще възпалената лезия се простира до други пръсти и се увеличава по размер.\nСпоред учените, основната вероятна причина за заболяването е нарушение на функциите на автономната нервна система (ANS). В хода на заболяването има недохранване на всички тъкани, поради което процесите на обновяване на дермата са погрешни. ANS оказва значително влияние върху трофиката на меките тъкани, някои от тях водят до следните последствия:\nНамалено хранене на меките тъкани;\nВизуално забележими промени.\nИмпулсът за акродерматит може да бъде всеки, дори и най-малката вреда. Раната не се лекува, тя се превръща в „врата” за гъбични и бактериални инфекции, които провокират ексфолиация, нагряване, възпаление на кожата.\nВ патологичния фокус започва ексудативен възпалителен процес, водещ до клетъчна дистрофия. След това се развива пролиферативно възпаление, което увеличава броя на увредените клетки. Освен това, процесът на регенерация на дермата се нарушава и заболяването става хронично.\nИма три форми на Алопо дерматит:\nТипично - възпалението започва от върховете на пръстите. Постепенно се разпространява по задните повърхности на ръцете и краката. Типичният дерматит може да бъде везикуларен (зачервяване на кожата, мехурен обрив), пустулозен (гноен обрив), еритематозен плоскоклетъчен (комбиниран обрив - пустули, еритема и везикули);\nАборт - локализирано възпаление, засягащо само 1-2 пръста. Обрив с такъв дерматит може да бъде нормален и гноен;\nЗлокачествено - неконтролирано бързо разпространение на възпаления в цялото тяло. Тази форма на патология е придружена от комбинирани дефекти на кожата и може да доведе до скъсяване на крайниците.\nПървият признак на заболяването е хиперемия на засегнатите пръсти с синкав или пурпурен оттенък. Пръстите са засегнати последователно, този процес може да има различна продължителност. Кожата е подута, възпалена, сърбяща. Болката се утежнява от опитите за свиване на крайника.\nНаред с това, нокътните пластини стават мътни и се ексфолират, гребените на ноктите се сгъстяват и се възпаляват. На засегнатите места, мехурчета, пустули, корички скочат нагоре.\nВ пренебрегваната версия възпалените лезии стават язви, покрити с гниещи пукнатини и гъсти, болезнени корички.\nНоктите се ексфолират напълно и падат. В случай на злокачествено заболяване, дефектите по кожата се разпространяват по цялото тяло и до лигавиците, а фалангите на пръстите се осакатяват (съкращават).\nДиагностика на акродерматит Алопо\nAcrodermatitis Allopo лесно се различава от другите видове дерматити без допълнителни анализи. При първите признаци трябва да се свържете с дерматолог. Ако диагнозата е сложна, се извършва патоморфология. След поставянето на диагнозата лечението се подбира индивидуално.\nЛечение: традиционни и традиционни методи\nТерапията за хроничен дерматит трябва да бъде всеобхватна и продължаваща. Първоначално трябва да сканирате възпалените лезии, както и да коригирате нарушенията на автономната нервна система и метаболизма. При наличие на съпътстващи заболявания (например ендокринни нарушения) се предписва допълнително целево лечение.\nПрепаратите се подбират от лекаря за всеки пациент поотделно, като се вземат предвид тежестта и пренебрегването на симптомите на дерматит. Допълнително необходими витамини и физиотерапия:\nСок от алое и каланхое за местна употреба.\nДиетичната терапия помага при някои хора с псориазис. Основното правило на диетата е постоянно да компенсира дефицита на цинк в организма.\nПрогнозата за такова заболяване като акродерматит Аллопо е благоприятна. Заболяването не е смъртоносно и засяга само външния вид, самочувствието и психичното състояние на човека.\nПроблемите на психологическия характер ще помогнат да се определи психотерапевтът. Просто трябва да се отнасяте към състоянието си с разбиране и оптимизъм.\nБолестта не може да бъде напълно излекувана. И дори след появата на ремисия никой не гарантира отсъствието на рецидиви в бъдеще. При продължително лечение болестта може да развие резистентност към медикаменти, така че терапията трябва да се регулира редовно.\nПредскажете развитието на дерматит Allopo невъзможно. Хората, които вече са се сблъскали с нея, за предотвратяване на усложнения, се препоръчва да бъдат редовно наблюдавани от лекарите и навреме, за да се проведе превантивна терапия. При правилния подход, дори и такова заболяване може да бъде изтласкано в етап на дълбока ремисия в продължение на много години.\nАз казвам сбогом на това. Споделете тази статия с приятели в социалните мрежи! Може би точно сега някой търси информация за това заболяване. Желая ви здраве и благополучие!\nТрудно и слабо изследван акродерматит Алопо: клинична картина, диференциална диагноза и лечение\nАлопо-акродермитът е вид дерматоза с комплексна и не напълно проучена етиология и патогенеза. Смята се, че трофоневрозата е причината за заболяването.\nТози тип дерматит се характеризира с обширно увреждане на областта на пръстите. Въз основа на клинични проучвания, тя може да бъде разграничена като самостоятелно заболяване.\nУстойчив на акродерматит пустуларен алопо: какво е това заболяване?\nТова е една от трите прояви на този тип дерматоза. Типично за заболяването е хиперемия (или зачервяване) на кожата на фалангите на пръстите. Обикновено засяга нокътната пластина. На фона на необичайно контрастираща еритема, която има ясни граници, се появяват пустулозни изригвания (пустули).\nРазмерите им не са големи: до 0.5 см. Постепенно лезията покрива областта на съседните пръсти и след това отива до дланта или стъпалото. Понякога може да се разпространи в цялото тяло.\nОтворът на пустулите води до образуването на ерозивни повърхности или образуването на гнойна кора, която в крайна сметка изсъхва и отхвърля, а на негово място се появява абсцес.\nПроцесът на поражение прогресира на места, където пустулозните огнища са от дълго време. Кожата на тези места ще атрофира, а след това ще умре некротичната част на нокътя или фалангата на пръста. Този процес се нарича осакатяване.\nДерматозата има три форми:\nТипичен. В този случай процесът на разрушаване преминава от върховете на пръстите, постепенно преминавайки към областта на дланите и краката;\nаборт. Характеризира се с гнойни изригвания, образуващи места;\nзлокачествен. Придружени от загуба на нокти и осакатявания на фалангите на пръстите.\nВ допълнение, пустулозен акродерматит по естеството на проявата е разделен на следните видове:\nвегетиращи. В този случай пустулите растат и се комбинират в по-големи псориатични плаки. Техният растеж продължава по краищата на мястото. Понякога центърът на образованието избухва и гнойното съдържание излиза навън;\nгноен. На този етап ноктите се подуват и се сгъстяват. Те са силно хиперемични. Ръбовете на нокътната пластина често се гние. Пръстите трудно се огъват и разгъват. На ноктите се образуват пустули, които впоследствие се развиват в кора;\nfliktenuloznuyu. Поражението напредва. Може да има смърт на фалангите на пръстите. Пустулите се разпространяват по дланите, ушите или краката;\nгенерализирана. В този случай, лезията покрива голяма площ, разпространяваща се по цялото тяло.\nУсловията, които дават тласък на развитието на тази патология, все още не са изяснени. Смята се, че провокиращият фактор тук е инфекция. Обаче кръвта и съдържанието на пустули при пациенти с акродерматит Allopo обикновено са стерилни, което изключва инфекциозния характер на патологията.\nЗабелязва се, че често болестта се предшества от леко на пръв поглед контузия на пръста. По-рядко срещана причина може да бъде пиодерма. Първоначалните пустулозни места се образуват на върховете на пръстите около нокътната пластина.\nПустулозната област е асиметрична и едностранна. Дерматитът започва с поражението на една фаланга и след това преминава към следващите пръсти. Ръцете обикновено страдат, по-рядко пръстите.\nКлинично, acrodermatitis allopo се разделя на:\nпустулозно-везикулозна форма. На този етап е налице общо нагъване на пустулозни огнища. Ноктите се набъбват и придобиват червеникаво-синкав цвят. Засегнатата област на пръста е покрита с множество везикули (водни кухини) и пустули, които след това се разпукват, образувайки ерозия, и зарастват с кора и люспи. Ако натиснете върху нокътя, от под него ще се открояват гной. Пръстите са деформирани, придобивайки цилиндрична форма. Те са трудни и болезнени за огъване и разгъване. Когато възпалителният процес завърши, има леко изтъняване на епидермиса при изригванията;\nerythematous squasome форма. В този случай засегнатите пръсти са сухи и люспести. На повърхността им има множество пукнатини.\nЗа да се оцени точно и точно вида на заболяването, специалистът трябва не само да извърши външно изследване на кожни лезии, но и да планира биопсия. Проба от пустули и съдържанието им се изпращат за анализ. Дермата и епидермисът се изследват за откриване на гъби и бактерии. Acrodermatitis Allopo има една хистологична характеристика, която го отличава от редица други дерматити, подобни на симптоматиката - наличието на спонгиоформни абсцеси.\nВ този случай големите пустулозни плаки могат да бъдат разположени един върху друг под формата на слоеве, а основата се състои от по-малки пустули. Дермата се характеризира с тежък оток и наличието на възпалителен инфилтрат.\nТъй като беше установено, че от гледна точка на хистологията няма особени разлики между акродерматит Алопо и някои дерматити, диференциален анализ се извършва с такива кожни патологии като:\nОстра бактерии на Андрюс;\nХерпетиформен импетиго Гербове.\nЛекувайте дерматит трябва да бъде предписан от лекар, като се има предвид интензивността на промените в кожата.\nТематичното лечение се състои от:\nръчни вани с разтвор на калиев перманганат или Fucorcin;\nприем на антибиотици. Може да се прилага самостоятелно или в комбинация с кортикостероиди.\nретиноиди. Например, Tigazon (в размер на 1 mg / kg тегло);\nЕтретинат и циклоспорин;\nТрябва да се каже за традиционната медицина. Нито една от нейните рецепти не може да се справи с такава трудна и сложна болест като акродерматит Алопо.\nАко все още решите да използвате народни методи, не забравяйте да се консултирате с Вашия лекар. Кожните заболявания са много деликатен въпрос и без да имате специално образование, можете бързо да влошите състоянието си.\nАко заболяването е тежко и се превръща в злокачествена форма, са възможни сериозни последствия. То може да бъде:\nнекроза на ноктите с последваща загуба;\nпоражението на цялата повърхност на пустулозните огнища на тялото;\nсмърт на фаланги на пръстите. В повечето случаи - дисталната му част. Резултатът е скъсяване на пръстите;\nрак на кожата (в редки случаи).\nAcrodermatitis Allopo не е за нищо наречен постоянен. Заболяването е изключително неохотно податливо на терапевтични ефекти.\nТози тип дерматоза е предразположен към рецидив, но не застрашава живота на пациента, а прогнозата е благоприятна.\nЗа болестите по ноктите във видеото:\nУстойчивият пустулозен акродерматит Allopo се счита за рядко заболяване. Лечението му не е лесна задача. Трябва да сте готови за продължителна и продължителна терапия. Само в този случай може да се избегне рецидив и периодът на опрощаване може да бъде удължен.\nКак се лекува акродерматит при деца и възрастни и защо се появява?\nНе може да се отървете от обрив на пръстите си? Проверете спешно за Акродерматит Аллопо. Този уникален тип пустулозен псориазис е силно диагностициран, безмилостно се повтаря и заплашва с увреждане.\nНов поглед към патогенезата на акродерматит Алопо и подхода към неговото лечение\nАкродерматит Алопо е изключително рядка и следователно само повърхностно изследвана болест, характеризираща се с образуването на пустули по фалангите на пръстите.\nДерматолозите все още не са стигнали до общо мнение за естеството на такъв процес. Някои автори го свързват с патогенезата на пустулозен псориазис, вторият с хода на импетиго Гебра, други настояват, че клиничната картина на патологията е уникална и позволява да бъде класифицирана като независима дерматоза.\nАкродерматит Алопо: пустулозна болест и причините за нея\nПовечето дерматолози насочват Акродерматит Алопо (АА) към групата на пустулозен псориазис и това решение е разумно. Първо, болестта се характеризира с образуването на пустули по фалангите на пръстите - елементи на обрив, които приличат на кухини с гноен ексудат. Второ, в кръвните изследвания и първичните клетъчни култури, взети от пациенти с АА, рядко се откриват инфекциозни частици. И двете клинични характеристики са характерни за всички видове пустулозен псориазис.\nВъпреки горещите противоречия, днес акродерматит Аллопо се счита за отделна нозологична единица. Изолацията на заболяването се основава на спецификата на локализацията, образуването, развитието и инволюцията на пустулите.\nКлиничната картина на АА е уникална и не позволява тя да се дължи на други патологии. Дори напротив, това е причина за сливането на редица кожни лезии с подобна локализация в групата на акродермитите.\nЕтиологията на акродерматит Аллопо все още не е проучена. Стерилността на пустулното съдържание показва неинфекциозния характер на заболяването. В хода на редица научни изследвания е установено, че развитието на патологията се влияе от:\nНай-новата версия на етиологията на АА остава най-популярна, тъй като пораженията на АНС водят до нарушаване на трофичната тъкан, което е изпълнено с патологична промяна в тяхната структура.\nАкродерматит Алопо е хронично и постоянно рецидивиращо заболяване. По естеството на клиничните прояви, тя се разделя на три форми: типичен, абортиращ, злокачествен.\nПри типичен акродерматит, първичните пустули се образуват на върха на пръстите. Постепенно задните повърхности на краката и / или ръцете се включват в патологичния процес. Заболяването може да бъде:\nVesicular - зачервяване на кожата, появата на мехурчета с прозрачен ексудат.\nPustular - присъединяването на инфекцията, превръщането на прозрачен ексудат в гнойно.\nСухо - лющене на кожата, образуване на вторични елементи на обрива: люспи, кори и рани.\nErythematous-squamous - образуването на полиморфни лезии: пустули, везикули, еритема.\nПри несполучлив акродерматит пустулите се появяват само на палеца и показалеца. Заболяването може да бъде везикуларно и пустулозно.\nВ случай на злокачествен акродерматит на дермата и епидермиса по цялото тяло се образуват пустули и имат еритематозно-плоскоклетъчен характер.\nТази форма на заболяването е изпълнена с образуването на множество кожни дефекти, загуба на нокти, скъсяване и отхвърляне на некротични фаланги и крайници.\nОтличителната проява на алопорозен акродерматит е образуването на воднисти или гнойни пустули по фалангите и нокътните пластини на пръстите на ръцете и краката. Засегнатите участъци на дермата и епидермиса почервеняват, набъбват и се покриват от множество елементи на обрива, сливайки се в "гнойни острови" от различни очертания.\nС течение на времето, фалангите на пръстите се сгъстяват, а гребените на ноктите се напукват, гноясват, изкривяват и отхвърлят. На мястото на откритите пустули се образуват ерозии, покрити с люспести корички. Под тях има свежи пустулозни образувания. От началото до края патологичният процес е придружен от усещане за парене, болезненост.\nЗа да се диагностицира акродерматит е трудно. Практически дерматолози не са запознати с клиниката на болестта, поради рядкостта си. А патологичните признаци на пустулозната форма на дермата на пръстите и пръстите на краката са подобни на патогенезата на много форми на псориазис и дерматит, което налага използването на диференциална диагностика. И понякога вероятните заболявания се изключват не по време на диагнозата, а на етапа на лечение, по-точно, ако е неефективно.\nВъзможно е да се предположи, че пустулите се формират на фона на акродерматит Алопо по тяхната характерна локализация - върху гребените на ноктите и фалангите на пръстите. Процесът често се простира до дермата на ръцете и краката, засяга костната тъкан. Но началните етапи на заболяването винаги са ограничени: обривът се формира главно върху палеца, по-рядко върху палеца и показалеца.\nПри морфологично изследване на засегнатата дерма се открива възпалителен инфилтрат, осеян с неутрофилни гранулоцити.\nА в епидермиса има рогови и пигментирани участъци, удължени междуартрикуларни процеси и неутрофилни пуголи Kogoi, които са характерна черта на АА и още три заболявания:\nСтените на неутрофилите пресичат пуголите на Kogoi, образувайки мрежа, наподобяваща гъба. Когато се развие обривът, клетъчните им стени се разрушават в центъра - образува се кухина, чиято периферия „дълго“ украсява мрежата.\nКлиничната картина на акродерматит Алопо е подобна на патогенезата на псориазис, кандидоза на кожата, пиодермия, херпетивен импетиго, дюринг и дерматит на Андрюс. След интервюиране и изследване на пациент се съставя списък на вероятните заболявания и се провеждат редица изследвания, за да се изключи всяка от тях. Ако не се потвърди патология, първоначалната диагноза ще бъде направена.\nЛечението на акродерматит Allopo е насочено към спиране на клиничните прояви, намаляване честотата на рецидивите и намаляване на риска от развитие на спомагателни заболявания.\nТрудно е да се постигне ремисия на пустулозни лезии на епидермиса, което се обяснява с недостатъчното изследване на клиниката на патологията и редки публикации за ефективността на различните методи за лечението му.\nАнтибиотиците и сулфонамидите, показани с пустулозен псориазис, с АА, са неефективни и при липса на вторична инфекция са изпълнени с генерализация на гноен процес. И терапия, основана на използването на глюкокортикостероиди, води до обостряне на заболяването. Такива лекарства се показват само в ранните стадии на заболяването и обикновено се използват в тандем с продукти, съдържащи калципотриол.\nУпотребата на преднизолон се дължи на противовъзпалителни и антиалергични ефекти. Прилага се интрамускулно в продължение на 7 дни. След това се намалява дневната доза на лекарството, продължавайки терапията до 10 дни. В бъдеще глюкокортикоидът се използва изключително под формата на мехлеми, нанасяни върху засегнатата кожа.\nМедицинската литература описва много случаи на ефективно използване на системна ретиноидна ацитретин при акне дерматит Алопо в тандем с външен комбиниран препарат на базата на локален стероид и калципотриол.\nНо децата имат висок риск от странични ефекти от това лекарство поради по-голямата стойност на съотношението на кожата към телесното тегло. Ако рискът от странични ефекти от терапията е по-нисък от ползата, то лекарството е включено в програмата за лечение.\nЛечението на възрастните се основава на същите принципи като децата. Но поради минималния риск от усложнения от употребата на ретиноид ацитретин, именно той обикновено води курс на медикаменти.\nПрограмата за лечение може да включва фотохимиотерапия, HCF и PUVA терапия. Фотохимиотерапията се предписва само след оценка на съотношението между очакваната полза и риска от развитие на усложнения.\nПрофилактиката на акродерматит Алопо е да се изключат фактори, които допринасят за нарушаване на трофизма и промени в структурата на тъканите. Трябва да се отървете от лошите навици, да нормализирате храната, да се движите повече и да поддържате имунитет.\nПрогнозата за акродерматит Allopo е благоприятна. Въпреки това пустулозната лезия непрекъснато се повтаря. А агресивният курс на патологията е изпълнен с увреждания: скъсяване на пръстите, загуба на нокътни плочи, отхвърляне на некротични фаланги. Ето защо качеството на живот на пациента е значително намалено.\nАкродерматитът е патология, причинена от вроден дефицит на цинк.\nАкродерматитът е разделен на 3 вида:\nпустулозен акродерматит Allopo;\nВсеки тип заболяване има характерни симптоми и механизми на развитие. Лечението се избира индивидуално: лекарят отчита характеристиките на организма, вида и стадия на акродерматит. Основният симптом на патологията е атрофията на епидермиса. Пустуларните изригвания се разпространяват по цялото тяло или покриват крайниците.\nКакво е ентеропатичен акродерматит?\nТова е рядка генетична патология. Причините за ентеропатичния акродерматит се дължат на факта, че тялото не абсорбира цинка.\nСимптомите на това заболяване влияят върху качеството на живот, сред които:\nобрив по ръцете, често на лакътя;\nдецата имат фотофобия.\nдистрофия на нокътната пластина;\nкосопад върху главата и загуба на миглите.\nЕкспертите твърдят, че атрофията на епидермиса при ентеропатичен акродерматит е подобна на кожна кандидоза и себореен дерматит. За да идентифицирате болестта, трябва да извършите цялостна диагноза.\nЛекарят изследва кръвта и прави биопсия. Важно е да се изследва състоянието на тънките черва. Заслужава да се отбележи, че при възрастни и деца заболяването се развива поради наследствени тенденции. Вроден дефицит на цинк трябва да се разграничава от придобития. Вродената е причина за развитието на акродерматоза.\nПридобит дефицит на цинк се развива поради факта, че тялото не получава микроелемент от храната. Симптомите и лечението на акродерматит зависят от неговата степен.\nЕнтеропатичен акродерматит при бебета се проявява както следва:\nзабавя физическото развитие;\nатрофичната кожа изсъхва силно, на повърхността му се образуват плаки, люспести петна.\nСлучва се, че ентеропатичният акродерматит води до вторична инфекция. Тялото започва да прогресира Staphylococcus aureus.\nЛечение на патология - пожизнено попълване на дефицита на цинк. Лекарят предписва оксидни препарати (орални). Хроничният ентеропатичен акродерматит преминава в ремисия 50 дни след началото на терапията. Въпреки това, пациентът постоянно се наблюдава от лекаря.\nПо време на лечението трябва да се оцени нивото на цинк и алкална фосфатаза. При бременни жени заболяването се задълбочава. За да се избегнат рецидиви, също така е важно да се предпазите от стрес. Ако е необходимо, лекарят увеличава дозата на лекарствата. Децата трябва да бъдат кърмени по-дълго.\nТази патология изисква симптоматично лечение. Лекарят предписва витамини от група А, ензими, пробиотици, фунгицидни лекарства. Ако се присъедини вторична инфекция, лекарят предписва антибиотици. Не съществува специална диета, но по време на живота трябва да компенсирате дефицита на цинк.\nраци (при липса на алергии);\nМного хора се интересуват от дефицит на цинк: какво е това? Всъщност, това е проблем, който може да доведе до различни заболявания.\nЛипсата на цинк засяга кожата, храносмилателния тракт. За децата е необходимо пожизнено попълване на дефицита на цинк. Само лечението ще им помогне да се развиват нормално. Енторопатичният акродерматит изисква комплексна терапия.\nАко на пациента не се предоставя професионална помощ, болестта ще бъде фатална. С навременно лечение, тревожните симптоми са обратими.\nСледващият тип патология е пустулозен акродерматит Allopo. При това заболяване атрофията на епидермиса се появява на пръстите на ръцете и краката. Отличителна черта на акродерматит Алопо е пустулозен обрив. Повечето лекари сравняват тази патология с псориазис.\nПричините за пустулозен акродерматит не са идентифицирани. Лекарите предполагат, че инфекциозните агенти участват в развитието на патологията. Поради проникването на инфекция в пациента, кожата е засегната. На пръстите се образуват пустулозни обриви.\nАкродерматит Алопо е често срещан сред по-възрастните жени. Заболяването започва да се развива след нараняване или пренесена инфекциозна патология.\nИма остър и хроничен тип акродерматит Allopo.\nОстрият тип се характеризира с образуването на малки пустули. След като се отворят, кожата става червена. На мястото на пустули се образуват пустули.\nС развитието на патологията кожата изсъхва, се покрива с пукнатини.\nАко Acrodermatitis Allopo премине към пренебрегван (хроничен) етап, ноктите стават по-тънки.\nАтрофията на кожата води до увреждане на дисталната част на фалангата. Интерфаланговите стави участват в патологичния процес.\nПустулозният акродерматит на Allopo се разпространява до върховете на пръстите. Има проксимално разпространение, когато лезията улавя ръцете, краката, предмишницата, ступите.\nОпасността от патология е, че лезията засяга лигавиците.\nАкродерматит Алопо може да причини рак на кожата. За да се установи диагнозата, трябва да прекарате хистология. Важно е да се идентифицира гъбична инфекция. Трудно е да се постигне стабилна ремисия.\nТерапията включва използването на системни антибиотици, противовъзпалителни средства (кортикостероиди). Използва се също за лечение на имуносупресори, лекарства с витамин D3, ретиноиди. Фототерапията е полезна.\nАко правилно лекувате болестта, тя няма да застраши здравето и живота. Но си струва да се отбележи, че Acrodermatitis Allopo води до увреждане.\nАтрофичният акродерматит е късен етап от лаймската болест. Патологията възниква поради факта, че спирохетните бактерии прогресират в организма. Ако Лаймската болест не се лекува в ранните му стадии, ще се развие атрофичен акродерматит.\nАкродерматит Алопо - рецидивиращ поток, който се основава на възпаление на кожата. Някои дерматолози са склонни да смятат болестта за специален вид пустулозен псориазис или Dühring дерматит. Основата за това е общият първичен елемент на кожен обрив - пустула. През 1879 г., Аллопо, обобщавайки седем години клинични наблюдения, описва пустули на крайниците, като го считат за „близнак” на херпетичния импетиго Гебра. През 1884 г. Л. Дюринг публикува данни за различна форма на пустус, последвани от П. Крокър и Р. Саттън, които считат болестта за клони на едно общо дърво.\nВъпреки това, от гледна точка на съвременната дерматология, акродерматитът Аллопо има право да се нарича независима нозологична единица. Това се потвърждава не само от специфичната локализация на пустулозни лезии, предполагаемия генезис на дерматозата, инволюцията на първичните елементи. Това е описанието на клиниката на патологията с дистални лезии на кожата на крайниците, което дава на името на една група различни кожни заболявания с подобна локализация на процеса.\nТипична форма - започва с върховете на пръстите на крайниците, характеризиращи се с постепенно разпространение на обрив по задната част на ръцете, краката:\nАбортна форма - локален обрив само на първия и втория пръст, без да се разпространява процесът:\nЗлокачествена форма - общо разпръскване по кожата и лигавиците с естествено скъсяване на дисталните крайници, онихолиза:\n2,204 прегледа общо, 6 днес\nКомплексно лечение на хидраденит


Средновековната крепост “Хоталич” край Севлиево става арена на варвари • © Мустак\nМустак 10.09.2019 14.11.2019\nИ тази година разнообразна програма и много изненади за малки и големи очакват всички, дошли край крепостта „Хоталич“ на Варварския събор между 13 и 15 септември.\nДобре дошли са и всички, желаещи да се включат активно в събитията. Ако сте млад боец и желаете да се включите в обучение за легионери, ако имате богато въображение и желаете да се включите във варварския конкурс за красота, ако митичните олимпийски дисциплини са ваша слабост или желаете да продадете запазената си половинка (съпруг/съпруга само с волеизявление на собственика, тъщи и свекърви – обезпаразитени и хранени през последните 24 часа) или да си закупите такава, значи мястото ви е на Варварски събор 2019.\nВ събота в 10:00 часа лагерите ще бъдат вече построени край стените на крепостта „Хоталич“ и всички присъстващи ще могат да се насладят на лагерните дейности, да влязат в работилници, да изпробват уменията си на стрелбищата или да се пазарят с търговците. Атракции и интерактивни модули ще бъдат отворени за посетителите, а в същия час е и регистрацията за лотарията.\nОфициалното откриване на програмата е в 11:00 часа, когато ще бъдат представени културите, етносите и периодите. Следва варварска битка и обявяване на олимпийско примирие. Ще бъдат обявени олимпийските дисциплини, в които всички желаещи ще могат да се запишат за участие.\nМежду 12:00 и 15:00 часа са дейностите по лагери и модули и обучение на деца – легионери. Първата част от лотарията ще се тегли в 15:00 часа. До 18:00 присъстващите ще станат свидетели на битка на детски легиони с варварите, варварска олимпиада, награждаване на победителите и конкурс “Мистър и мис варварин”. Разбира се, че ще има робски пазар и варварски игри на късмета. С голямата битка на варварите ще бъда поставен краят на първия фестивален ден.\nОт 10:00 часа в неделния ден посетителите на Варварския събор могат да се насладят на лагерните дейности, а всички атракции на събора ще бъдат готови да ги посрещнат. Час по-късно е откриването на програмата с представяне на култури, етноси и периоди. По пладне, в 12:00 часа ще бъде изтеглена и последната част от лотарията. Следват дейности по лагери и модули и закриване на фестивала в неделния следобед.\nСвързани: варвари забавление история Севлиево\tShare


Тестват масово за COVID ромите в Ямбол (ВИДЕО) - Novinite.bg - Новините от България и света\nТестват масово за COVID ромите в Ямбол (ВИДЕО)\n21 октомври 2020, сряда / 15:36; Коментари: 0\nОт 6:00 ч всяка сутрин пред кооперацията ни под терасите си виждаме ето това. Пред медицинската лаборатория се струпват към 100 човека от квартал Бенковски. Това пишат разтревожени граждани от Ямбол.\nСпоред разкази на очевидци това се прави от няколко дни. Още по тъмно жителите на махалата се карат организирано пред лабораториите с бусове със сливенска регистрация, за да се тестват. През деня пък се образува опашка, тъй като медиците не могат да обработят целия поток от мераклии да се проверят, пишат от Фрогнюз.\nОсновните въпроси, които хората задават са: “Защо се правят тестове на хора без симптоми, кой плаща тестовете, източва ли се НЗОК и дали властта не организира масовката, за да се помпа статистиката?”. От видеото се вижда, че хората са скупчени пред лабораторията без маски и чакат да им мине реда, което е риск от заразяване. Местни жители допускат, че на ромите може дори да е платено, за да се тестват. "Сами няма да отидат", категорични са те. Странно е защо се прави това на фона на призивите на лекарите да не не се тестват хората, ако нямат симптоми за коронавирус.


Дълго вълнено палто в наситено тъмен меланж. Връхна дреха с права линия, която дава свобода на движение. С голяма яка, което преминава в ревер. С едноредно закопчаване. С два функционални джоба.\nДълго палто от вълна и кашмир в бонбонено розово. Връхна дреха с права линия, за повече свобода на движение. С голяма яка тип ревер. С два функционални джоба. Едноредно закопчаване. Платът е с релефна структура.


Сгответе си вкусен Никулденски шаран | Зоо Свят - Всичко за животните\nHome Други животни Рибки Сгответе си вкусен Никулденски шаран\nСгответе си вкусен Никулденски шаран\nБългария остава на едно от последните места по консумация на риба в Европа. Докато на запад се консумира по 20 кг риба годишно на глава от населението, ние изяждаме едва 4 кг за година, обобщава ТВ Европа. Това е така понеже много българи не харесват вкуса на рибата, която се продава у нас.\nВ навечерието на Никулден специалисти от Института по рибарство и аквакурлтури в Пловдив съветват когато купуваме традиционния шаран да се интересуваме с какво е хранен. Най-вкусна е рибата, отглеждана в изворна вода.\nШаранът е традиционна риба за Никулден. Въпреки това много българи не го харесват заради лошият понякога вкус на месото.\nЕксперти съветват, когато купувате празничната риба, да се интересувате в какви води той е отгледан и с какво е хранен. Защото в някои водоеми рибите се хранят с хранителни отпадъци и нискокачествени фуражи.\nШаранът, отглеждан в чиста изворна вода, има добър вкус.\nУчените от единствения у нас Институт по рибарство и аквакултури, който се намира в Пловдив, започват нов проект. Той има за цел да анализира влиянието на водоемите, в които шарана живее и храната, която консумира с неговите вкусови качества и мастно-киселинен състав.\nУчените се надяват с отглеждането на качествена и вкусна риба да променят и статитистиката, която подрежда страната ни на едно от последните места по консумация на риба в Европа. В България се консумира едва 4 кг риба годишно на глава от населението, докато в европейските страни е 20 кг риба за година.\nГарваните са умни\nKoтарак е собственик на имоти за 10 млн. евро


Продава 1-СТАЕН, гр. София, Манастирски ливади в Aпартаменти в гр. София - ID22715021 — Bazar.bg\nМода, 466 401 Авто, 326 940 Спорт, Хоби, Книги, 223 811 Електроника, 177 066 Детски и бебешки, 157 844 Дом и градина, 139 594 Бизнес, Машини, Инструменти, 34 661 Виж всички Животни, 14 375 Услуги, 11 978 Работа, 3 444 Туризъм и Екскурзии, 1 689\nПарцели, земя, 38 048 Къщи, вили, 33 885 Бизнес имоти, 30 663 Гаражи и паркоместа, 2 258 Стаи под наем, 1 020 Съквартиранти, 27\nгр. София, Манастирски ливади Публикувана/обновена на 13 септември в 17:50 ч.\nПредлагам за продажба нов, напълно обзаведен, едностаен апартамент 40 м2 РЗП в сграда 'Санара' на бул. Тодор Каблешков и Боянски водопад с Акт 16 от 2017г. Апартаментът се състои от антре, дневна с кухненски бокс и баня с тоалетна. Елегантно обзаведен с кухня и вградени мебели по поръчка с всички необходими уреди, хладилник, пералня, фурна и керамични котлони, както и бойлер в банята. Намира се на 2 жилищен етаж, среден апартамент с източно изложение. Отоплението е на ток. Има възможност за инсталиране на газово котле, блокът е газифициран. Възможност за закупуване на подземно паркомясто. Районът е изключително комуникативен, спирки на градски транспорт-автобус, тролей, трамвай и до бъдеща метростанция. В близост са Била, Кауфланд, ЛИДЛ и МОЛ 'България'.За контакт и огледи:Водещ брокер:Илиан Илиев 0899931938\nОбяви на потребителя БЪЛГАРО-ГРЪЦКИ ИМОТИ (ОАНИТ) Виж всички 55 обяви\nДава под наем 2-СТАЕН, гр. София, Слатина 330 €\nДава под наем 1-СТАЕН, гр. София, Лозенец 380 €\nДава под наем 1-СТАЕН, гр. София, Лозенец 379 €\nПродава 1-СТАЕН, гр. София, Манастирски ливади 32 000 €\nПродава 1-СТАЕН, гр. София, Манастирски ливади 31 042 €\nПродава 1-СТАЕН, гр. София, Манастирски ливади 65 000 €\nПродава 1-СТАЕН, гр. София, Манастирски ливади 62 000 €\nПродава 1-СТАЕН, гр. София, Манастирски ливади 61 999 €