"Раждането на нова парадигма в образованието", Даниел Грийнбърг | Общност за демократично образование\n07.03.2017 21.11.2020 odo Библиотека, Статии\nВинаги ми е много трудно да започна дискусия относно Съдбъри Вали училището, защото е нужна определена фундаментална промяна в начина на мислене, за да се схване какво се опитваме да направим. Не става въпрос за друго „отворено училище“, нито пък за реформа в образователната програма, нито за промяна на тази или онази страна на настоящата училищна система с цел да стане по-хуманна или по-приятна за децата в училище. Говорим за нещо, което някои хора наричат промяна на парадигмата – промяна на начина, по който гледаме на цялата идея /концепция/ за образованието. Стигнахме до концепцията на училището Съдбъри като започнахме от нулата и съзнателно преосмислихме какво е предназначението на образованието и училищата. Идеята не се роди за една нощ. Група от нас прекараха години в четене и мислене и усилена работа по очистването ни от много погрешни схващания. Този процес продължи и по време на живота в училището, когато понякога се хващахме да правим неща – остатъци от предишната ни парадигма, които са наистина неуместни от сегашна гледна точка. Но промяната в светогледа не е лесна за постигане.\nНяма липса на хора, които са убедени, че има нещо сериозно сгрешено в образователната система. Дори най-преданите привърженици на традиционните училища не могат да не забележат, че системата поглъща невероятни суми пари, но все по-рядко дава задоволителни резултати. Но е много по-трудно да преминеш от това разбиране за проблема в системата към съвсем различен светоглед, който включва убеждението, че целият традиционен начин на възприемане на образованието е грешен.\nБих искал да започна, казвайки малко за заключенията, които ние достигнахме и след това да изследвам как те се връзват с парадигмата, която преобладава в образователния свят. Има две глобални цели на всяка образователна система в едно общество – една образователна и една обществено-политическа. Образователната цел е свързана с възможността всеки един млад човек в едно общество да израстне като продуктивен възрастен. Започвате с малки деца и искате те да пораснат като възрастни, когато могат да се изхранват, които могат да се грижат за семейство, които могат да правят, каквото всеки прави в едно общество и да го правят ефективно. Обществено-политическата цел е да произвежда добри граждани в това общество, независимо какво точно е определението за „добър гражданин“, с други думи, да произвежда хора, които функционират ефективно в обществено-политическата среда, която културата иска да пропагандира.Това са две глобални цели, валидни за всяка култура, защото всяка култура би искала да пропагандира своята собствена уникална култура, каквато и да е тя. Дори и ако по-късно революционери свалят системата, те на свой ред ще я заменят с нещо друго и ще преследват целта да се произвеждат млади хора, които могат да растат в тяхната нова революционна социална система. Затова това са мета-цели, които не се отнасят до някоя конкретна обществено-политическа или икономическа система, а за общовалидни за всички такива.\nНека да погледнем на образователната цел от гледна точка на това как се прилага в Съединените американски щати. Ние обсъждахме това в края на 60-те години. Заключенията, до които стигнахме тогава, са много по-валидни днес и много по-широко осъзнати и признати. Въпросът е: кое е онова, което превръща младежите в ефективни възрастни? И още по-конкретно – какво е това ефективен възрастен? Какви са качествата и чертите, които човек трябва да притежава, за да бъде ефективен възрастен в съвременното американско общество? Нека да го кажа и малко по-различно. Ако аз бях директорът на някакъв бизнес, какво е онова, което ще гледам да притежават хората, които искам да наема? Отговорът на този въпрос днес е получил масовото одобрение на голямо разнообразие от бизнес корпорации и институции, малки и големи – те търсят креативни, творчески, будни, любопитни, мислещи хора, които са способни да поемат отговорност и да взимат решения. Те се нуждаят от хора, които могат да поемат топката и да бягат с нея, хора, които могат да вземат инициатива, които могат да мислят за себе си, които могат да проумяват нещата, да оправят нещата, които са изоставени някъде там и хора, които, изправени лице в лице срещу проблем, нямат нужда да отнесат всичко до някой висшестоящ за обяснение или решение. Нещо повече, не е нужно да бъдете радикален реформатор на образователната система, за да приемете това описание на образователната цел – то е в почти всяка декларация на училищата в цялата страна.\nСега, нека само помислим над това за минута и видим какво означава. Забравете училищата, забравете каквато и да е връзка с установената образователна система. Нека просто да се съсредоточим върху тази цел. Как я свързвам с едно дете? Как мога да направя прехода от едно дете към такъв въррастен. За да отговорим на това, ние трябва да погледнем децата и да видим суровия материал, с който трябва да работим. Колко голям е проблемът, срещу който се изправяме тук?\nИзлиза, че децата са изключително добри във всяко едно от нещата, които аз изброих! Любопитни, те със сигурност са. Те са толкова любопитни, че това не е превърнало в нещо негативно в отглеждането на дете. По мое мнение, една от най-противните фрази, които съществуват в книгите за развитие на децата е изразът „ужасните две“ – израз, отнасян към възраст, когато децата стават достатъчно мобилни, за да дадат практическо приложение на любопитството си, което означава да се уверят, че са разкрили всяко едно нещо във вашето домакинство, което евентуално сте били скрили от тях. Ясно е, че не показват недостиг по отношение на любопитството.\nСъщо така няма проблем със способността на децата да взимат решения за себе си. Те го правят през цялото време. Нямат нужда да бъдат научени как да взимат решения. Аз не мога да подчертая това достатъчно много. Те нямат нужда да бъдат учени как да са любопитни и нямат нужда да бъдат учени как да взимат решения, нито когато са на една, две или три години.\nДецата нямат нужда също така да бъдат учени как да понасят последиците от своите решения или как да се възстановяват от провал – две изключително важни страни на ученето как да бъдеш отговорен. Всъщност, в основата на ученето е процесът на натъкване на грешки и преодоляване на провали като ги изживяваме и оставаме цели, без да сме се самоунищожили. Всяко малко дете знае това. Няма по-добър пример в това отношение от начина, по който те се учат да ходят. Те са горе и после долу и падат, и родителите казват: О, той се нарани! – и бързат с притеснение, но детето подскача веднага и не ви иска наоколо, то просто иска да се изправи и да опита отново. Нямат нужда да им бъде обръщано специално внимание и не трябва да бъдат водени чрез малки стъпки положително подкрепление, за да се научат как да ходят. Представете си какво щеше да бъде, ако това беше начинът, по който се справяхме с малките деца, когато искат да проходят. „О, не се изправяй сега, може да паднеш! Нека просто го направим наполовина. Сега малко по-нататък, сега нека поставим един крак напред. Не искаме да паднеш, не искаме провал. Сега нека седнем отново и ще ти почета книжка. Сега друг крак напред…“ Провалът води до унищожаване на самочувствието? Глупости! Решителният триумф над провала е един от най-големите помощници в развитието на самочувствието.\nВажното съобщение от всичко това е следното: суровият материал е там, във всяко дете. Вижте как те живеят живота си. Едно малко дете няма нужда да бъде програмирано. Те се събуждат и са готови са действие. Това е първата стъпка към поемане на отговорност – да можеш да отговориш очи и да кажеш: „Смятам да правя нещо днес и това е, което ще правя.“ Растейки, сложността на това, което решавате да правите става все по-голяма. Но първата стъпка в поемането на отговнорност е преценяване на ситуация, самостоятелно решаване, че „смятам да правя това конкретно нещо“ и след това тръгване напред и правенето му. Вие сега може да кажете: „Е, това не е поемане на много отговорности – ставането и взимането на решение „Сега ще ям“. Но в действителност, децата не ядат през цялото време, след като се наядат, те решават какво искат да правят след това. Помислете за това. Ние не трябва да планираме деня на дете на година и половина. Може да го направим, но не защото трябва, не, защото ако оставим детето само да реши, то няма да може или ще бъде отегчено. Може би планираме деня на детето, защото искаме да контролираме как той ще премине, но със сигурност не е защото детето не е готово да поеме отговорност за своя ден.\nЗначи суровият материал е тук. Всички елементи, които искаме за ефективна зряла възраст в 21 век са вътре в детето. Това е моментът, в който идва промяната в парадигмата. Това, което тя означава за образованието и училището е, че ние просто трябва да оставим тези елементи да узреят. Най-добрата услуга, която можем да направим на едно дете, правещо прехода от детство към зрялост е да не стоим на пътя му. Всяко училище, което прави нищо друго, освен да обещае, че няма да се пречка на пътя, си заслужава, защото това е училище, което ще гарантира най-пълноценното, най-лесното и най-завършеното развитие на всички тези черти от детството към зрелостта.\nСъщността на доброто училище, образователно казано, е стоенето настрана от пътя на естествено биологично-произведените инстинкти и склонности. Еволюцията се е погрижила за процеса на съзряване. Човешката раса не е чакала системата на държавните училища, за да разбере как да съзрява. Всички добри неща, които са се случили през цялата история, са се случили без помощта на училищната система на Запада, която сега твърди, че е задължителна за прогреса.\nНека да погледнем и обществено-политическата страна на образованието. В САЩ, ние смятаме себе си за страна, която вярва в демокрацията като основна рамка за организиране на обществото. Очакваме нашата страна, всеки щат и всеки град да бъде управляван демократично. В New England все още управляваме градовете си посредством отворени градски срещи, олицетворение на масовата демокрация. Подходът на стандартните образователи към този основен факт е да говорят за необходимостта да се учи за демокрацията, да бъде представена демокрацията като част от учебната програма.\nЗа мене е очевидно, че най-ефективният начин да създадеш популация от възрастни, която може да работи удобно в демокрация е да направиш така, че всеки да е свикнал с нея още от най-ранна възраст. Изглежда доста трудно – всъщност, близо до невъзможно – хората да растат в нещо, което на практика е авторитарна среда, докато станат на 18, и след това изведнъж да ги трансформираш в ефективни граждани на демокрация. Няма логика. Човек, който е усвоил демокрацията през своето съществуване се е научил да живее с различията, да е толерантен, да слуша, да разбира, че хората има много различни гледни точки, да отстъпва и да мисли за алтернативи, да живее с поражение, да се върне отново друг ден и да се бори за победа или любезно да се откаже и да премине на друг въпрос. Това сложно поведение е истинският демократичен дух – либерализма, за който Джеферсън пише толкова красноречиво. Това е нещо, което не може да се появи внезапно за една нощ на осемнайсет години.\nНяма надежда да бъдем реално демократично общество по начина, по който повечето от нас биха искали да бъде – от хора, които наистина живеят заедно по братски и взимат решения заедно и участват и имат глас в собствената си съдба – ако не се случва от най-ранна възраст. Ние се запитахме: „Какво ще ни спре да управляваме училището демократично? Нищо!“ Ако ние не сме обременени от преобладаващата практика, ние можем да очакваме училището да бъде организирано като чиста демокрация, което означава, че всеки в училищната общност участва пълноценно и равноправно във взимането на решения.\nТрябва да подчертая, че говоря сериозно, също както говорех сериозно и с другото си изявление, че трябва да не се пречкаме на пътя на децата. Това не са просто думи. Помня много ясно адвоката, възпитаник на Йейл, който написа нашите корпоративни местни закони през далечната 1967 година. Ние му описахме какво искаме. Той беше много любезен и подкрепящ, консервативен, но отворен за новости. Но той започна да крачи напред-назад, казвайки: „Четири годишни деца да гласуват? Четири годишни деца ще гласуват? Мили боже! Не може да имате предвид това!“ Никога няма да забравя това. Той просто не можеше да го повярва. Но написа законите и четири годишните деца наистина имат същия глас, който имам и аз за всичко.\nНяма скрит умисъл или уловка. Децата са по-умни от възрастните. Казвам това сериозно и имам предвид следното: възрастните са станали толкова изтощени и толкова привикнали с носенето на маски, че много пъти можем да се заблуждаваме един друг много дълго време. Много пъти отнема дълъг период от контакти за хората да осъзнаят, че някой човек, когото са смятали за наистина добър се оказва съвсем друг. Не отнема никак толкова време за децата. Те виждат през измамата и лъжата, защото са много по-директни. Те не са развили никакви маски все още. Затова обикновено не можете да ги измамите за дълго време. Не можете да им кажете, че това е демокрация, докато имате някакво настоятелство, закътано в задната стая, което „просто взима няколко решения“ – като бюджета – или пък специален комитет, който решава за наемането на учители. Училищното събрание управлява Съдбъри Вали. То наема и уволнява. Аз се кандидатирам за избиране всяка година. Училището не е ничия собственост. Аз се кандидатирам всяка година и го приемам сериозно. Училищното събрание, заедно с the Assembly /това пък какво е!, бел. ред./, проектира и решава бюджета и как парите ще бъдат похарчени. Няма сила, която е над тези два органа, всеки от които се състои от всички ученици като пълноценно гласуващи членове.\nСъщото е и това да не се пречкаме на пътя на децата. Няма никой, който казва: „Слушай, можеш да правиш каквото поискаш цял ден, ако просто се научиш да четеш.“. Или „Ако научиш основите“ – тези прекрасни основи. Винаги влизам в спорове за тези основи, особено с академици. Те винаги поставят въпроса за математиката. Обичам, когато хората обсъждат математика, защото не мога да си представя предмет, който повече хора мразят, от математиката. Тя е някак универсално мразена, но въпреки това всички идват обратно с въпроса: „Как ще се справят в живота, ако не знаят математика?“ Моят отговор винаги е „Доколкото знам, никой не използва математика, наистина, освен ако не е в такава специфична сфера, като инженерство“. Истината е, че ако дете иска да бъде инженер, то ще разбере, че ако не знае математика, няма да бъде инженер, и ще научи математика бързо и лесно, което показва и нашият опит. Няма никакъв проблем с това, ако детето иска да го научи. Но дори няма да се опитам да уча някой, който не е заинтересуван да учи математика. Продължавам да питам хората – ако те влязат в супермаркет и отидат на касата и има касиер там с лист хартия, който започне да вади в дълга колона всички цени на нещата, които са си купили, и след това започне да ги смята по начина, по който са го учили в училище, ще пазаруват ли отново в този супермаркет? Смешно е! Никой не прави това днес. Чувам хора да казват: „Те няма да знаят как да връщат ресто, ако не знаят аритметика.“ Имаме пет-годишни, които управляват свои собствени концесии в училището – магазини, които са създали с позволението на училищното събрание. Те знаят как да връщат ресто. Може би не могат да ви кажат точно как, но не можете да ги измамите с рестото.\nВ средата, която описвам, няма как да има скрита цел на „просто основите“, то е като си малко бременна. В минутата, в която детето види, че наистина имаш цел за него, независимо колко малка е тя, че всъщност не им вярваш наистина да взимат свои собствени решения за образованието си, те разбират, че не им вярваш изобщо. Днес е „просто основите“, утре е „само малко от американската история, за да знаят какво се случва в света“ и следващият ден е „само малко сексуално образование“ и нататък със стандартната учебна програма.\nИскам да обсъдя ясно как училището стигна до това, което е сега, защо традиционната парадигма е толкова различна от новата, която коментирам тук. Трябва да разберете преобладаващата система, за да я надхвърлите. Това ни отне много време да го разберем и все пак обяснението сега е приемано в света на образованието.\nНастоящият модел на училището започва да съществува по много съзнателен начин в средата на 19 век, първо в САЩ и после в Западна Европа. Преди това, селищният модел е нормата – там децата израстват основно усвоявайки каквото се случва около тях и на доста ранна възраст се интегрират в обществото по един или друг начин. Идеята на системата за масово училище, където всяко дете трябва да бъде поставено в едни и същи условия, едни и същи преживявания и един и същи опит по определен начин е конструирана съзнателно от група изключително интелигентни образователни реформатори, чиято цел е била да въведат Съединените американски щати в индустриалната епоха. Проблемът, с който те трябва да се справят е как да създадат човешка инфраструктура за масово индустриално общество.\nПроизвеждането на индустриално-базиран просперитет – дрехи, храна, жилища, транспорт, комуникации – включва участието на човешките същества като части от машината. Днес, всичко, което може да бъде редуцирано до повтаряема формула може да бъде автоматизирано. Но преди информационната епоха, това не беше възможно. За да произведеш излишък на материални блага, трябва да създадеш човешки машини. Няма смисъл да се обсъжда добро ли е това или лошо. Случило се е и – и е приключило. Много проста сделка с дявола е сключена от нашите предци – ние ще жертваме нашата индивидуалност, нашата свобода, голяма част от нашата природа за удоволствието от наслаждаване на повече материални блага от индустриалната революция. Видяно по този начин то е разбираемо решение, особено на фона на смазващата бедност, която всъщност е съдбата на почти всички тогава.\nТова означаваше търгуване на свободата на хората като възрастни в и около фабриките, и означаваше търговия със свободата на децата с цел да се произведат работни ръце за фабриките. Ако помислите за това по този начин, всичко около училищата на индустриалната епоха има смисъл. Тяхната основна задача е да се пречупи волята и желанието на детето. Не може да се надявате да превърнете дете, което е активно и будно в автоматизиран робот, освен ако не пречупите детето. Няма приятна дума за това. Трябва да пречупите волята на детето и литературата за образованието не смекчава думите за това, особено през деветнадесети век. Те говорят свободно и открито за това – за карането на детето да приеме нуждата от дисциплина и спазване на заповеди. Училищата, които са създадени, за да постигнат тези цели, са проектирани именно според тези цели.\nДнес, ние сме в пост-индустриална епоха. Нямаме нужда от тази парадигма на образованието повече, но виждате ли колко ни е трудно да се оттървем от нея? Това е като производителите на файтони, когато се появяват колите. За тях е било изключително трудно да забравят за правенето на файтони. Реално погледнато, всички коли, правени до 1947 година са били видове файтони. Представете си колко време им е отнело да се оттърсят от тази остаряла форма. Първата модерна кола е била от 1947 година. За нея беше казано, че не можеш да различиш предницата от задницата. И наистина, ние понякога се взирахме часове в нея, чудейки се в коя посока ще отиде, това беше една изцяло нова концепция за придвижване.\nМного хора са схванали, че трябва да променим парадигмата. Пример е американската корпорация за стомана – US Steel Corporation. Тази компания осъзна рано, че правенето на стомана няма повече да бъде нейният фокус, затова смениха името си на USX, където X означаваше всичко, което те изберат да правят. Те повече не се интересуваха от това какво точно произвеждат. Те преодоляха стария модел. „Ние сме голяма компания. Ние ще правим всичко. Не ни ограничавайте само до стоманата.“ Образователният свят не е стигнал до там все още – той има свойството да реагира много бавно на историческите промени. Отне му повече от 50 години да настигне индустриалната революция и отнема ужасно дълго време да осъзнае, че индустриалната революция приключи и, че училищата на индустриалната епоха нямат нищо общо с настоящите нужди – а именно – среда, в която децата са свободни да се развиват както желаят и която управляват със своето пълно участие.\nКогато отворихме училището Съдбъри вали, реално погледнато в него нямаше нищо, освен стаите. Имахме една стая за игра, за която всички донесохме някои играчки, защото просто не можехме да се преборим със себе си и да повярваме, че няма нужда да имаме някакви играчки за децата. Всяка една играчка, която купихме или бе изхвърлена в рамките на няколко месеца или превърната в нещо друго. Но игрите, които се случват в училището са възможно най-сложните, които можете да си представите. Игрите са творения на въображението и тези деца се учат как да мислят 24 часа в денонощието. Да имаш курсове в училище, които да учат децата как да мислят са пълни глупости! Те мислят идеално без помощта на каквито и да е образователни трикове.\nНяма такова нещо като дете, което не прави нищо. Децата могат да седят със седмици и да слушат музика. Вие може би ще си помислите – ето, те не правят нищо. Ние не мислим, че не правят нищо. Толкова е странно хората да мислят така, защото с някои религиозни или източни лидери хората са щастливи да кажат – те отидоха и медитираха 40 дни. И си мислят – това е прекрасно! Ако аз вляза и видя някой да медитира 40 дни, мога много лесно да кажа – защо той си пилее времето така? Той трябва да прави нещо! Всъщност, никой не казва това на религиозните лидери, но на децата – да. Не позволяват на децата да се ползват със същото доверие и същото убеждение, че когато прекарват своето време мечтаейки и мислейки, значи нещо важно се случва в главите им.\nЗнаете ли какво децата правят най-добре? Да се концентрират. Точно обратното на това каква е установената догма. Ако сте били в образованието ще знаете, че едно от догмите на образованието е, че концентрацията на дете през училищната възраст върху който и да е специфичен обект е три минути. Всъщност децата се концентрират феноменално във всяка възраст – върху това, което им е интересно да правят. Те забравят да ядат, забравят да почиват, не искат да се прибират. Отваряме врати в 8 и половина и затваряме в 5, те могат да дойдат когато поискат и да си тръгнат когато поискат, но имаме деца, които изобщо не желаят да си тръгват, когато ги подканим за това в 5 часа. Това е редовен феномен всеки ден. „Изхвърляме“ ги навън, защото не искаме да спят там, но в идеалният вариант училището трябва да бъде отворено 24 часа на ден. Те просто не го напускат. Накратко, децата са чудесни работници. Хана Грийнбърг има едно есе със заглавието: „Какво децата не научават в Съдбъри Вали?“. Те никога не научават как да бягат от училище, което е основното нещо, което научаваш в традиционното училище – как да се измъкнеш от това да работиш, как да подмамим хората, които мислят, че работиш, когато ти не работиш. Нашите деца са горди със своята работа, каквато и да е тя. Други деца мислят, че са луди, но работодателите ги обичат.\nБих искал да завърша с ененцията на това какво всъщност е училището – че едно дете не е по-различно от възрастен по отношение на уважението, което останалите сме длъжни да му отдаваме. И най-лесният начин да се навлезе в тази парагидма, най-лесният начин да се разрушат всички останали предубеждения, е да си напомняме постоянно този прост факт. Всеки път, когато взаимодействате с дете, спрете себе си за секунда – можете да се тренирате да правите това – и се запитайте – „Ще се държа ли по този начин с възрастен?“. Ще отидете ли при възрастен да му кажете „Не стоиш ли прекалено много на едно място, зяпайки покрива? Не искаш ли да прочетеш книгата, която имам за теб?“ Ако бихте отишли, тогава аз се надявам да потърсите веднага терапия. Не е здравословно нещо в отношенията между двама възрастни, и по същата логика не е здравословно и за връзката възрастен-дете. Децата също не го правят едно с друго, когато възрастните се отнасят с уважение към тях. Когато хората ни кажат: „Е, да, но децата не са възрастни. Нямат ли нужда да…?“, имам много прост отговор. Всичко, което трябва да си спомните е какво хората преди казваха за жените. Аналогично е. Най-разпространената негативна характеризация, отнесена към жените, когато хората искаха да ги унижат, беше „Те са като деца.“. Всъщност, аз съм съгласен. Но същото се отнася и за мъжете. Точно това е въпросът. Ако помните това, е лесно да се разруши парадигмата. А ако не помните това, сте заклещени в мъжки шовинист, шовинистичен свят на възрастните, от който трябва да се измъкнете.\nНие бяхме абсолютно убедени, че секундата, в която този училищен модел бъде показан как работи, хората ще искат да го направят, както в нашата общност, така и навсякъде другаде. Излиза обаче, че разрушаването на парадигмата е много трудно, дори и за хора, които я разбират. Когато видиш нещо, което знаеш, че е правилно, ти все още продължаваш да правиш грешното нещо, заради навика. Има една интересна политическа аналогия, която мисля, че е съотносима с това. През 1945 година Обединените нации бе създадена с около 40 членове. Сега тя те са около 170. През последния половин век има над 100 нови суверенни държави, създадени по света. Всяка една от тях трябваше да реши формата на своето правителство. Сигурно бихте си помислили, че поне някои биха избрали да подражават на системата, която ние имаме/мисля че говори за онази, в която градовете се управляват от градски съвет и всеки може да се включи/. Не казвам това, защото мисля, че нашата е единствената система, или дори задължително най-добрата система, но все пак никой не прие нашата форма на управление. Защо? Мисля, че е същата история. Това е твърде голяма промяна на парадигмата. От началото на 90-те обаче, целият свят вижда новата политическа парадигма, и много превключиха на нея. Усещам подобни неща да се случват и с образованието. Мисля, че бентът ще се счупи, но хората трябва да достигнат до определена точка, когато са готови да правят наистина дълбоки културни промени. Никой не може да предскаже кога ще се случи това. Историците гледат назад във времето и казват: „о, беше неизбежно. Трябваше да се случи тогава.“. Но ако ти си го преживял, знаеш, че не си имал улика/указание/ за случването му.


Джаз вечер в дъждовна събота в Кърджали - Haskovo.NET\nДжаз вечер в дъждовна събота в Кърджали\n11:49, 15 ное 2018 г.\nДъждовните ноемврийски съботи са идеално време за нежен джаз. Ето защо тази събота 17/11/18 в клуб GarsONгостуват изключителната Надя Тончева и пианиста Павел Цонев, които ще представят на кърджалийци някои от най-популярните класически джаз стандарти. Точно в 21:00 часа на сцената ще затанцува един вълшебен глас в хармония с чувствено пиано, а ценителите на джаза ще могат да получат емоцията от истинското изкуство.\nНадя Тончева е вокален изпълнител, пианист, аранжор, преподавател по поп и джаз пеене в национално училище за музикални и сценични изкуства „Христина Морфова“ гр. Стара Загора.Завършва Академията за музикално, танцово и изобразително изкуство в гр. Пловдив, със специалност пиано.\nПрез 1983 г., още като студентка, приема поканата на композитора Кирил Тодоров, да се присъедини към новосформираната от него акапелна формация „ТРАЯНА“. По-късно става диригент на групата и прави някои от най-успешните вокални аранжименти на песните от техния репертоар.Нейната вокална адаптация на симфоничното произведение „Ръченица“ от Петко Стайнов е включена в учебниците по музика, като задължително за слушане произведение и влиза в репертоара на много хорови колективи в страната и в чужбина, където ( в САЩ и Канада ) има две преиздавания.\nСлед преустановяване дейността на „ТРАЯНА“ , Надя Тончева гастролира като певица и пианистка в редица страни на Европа, Азия и Африка : Швейцария, Норвегия, Гърция, Кипър, Египет, Израел, Сирия, Ливан, Канарските острови, Мароко, където взима участие в традиционните тържества на кралския двор и концертира на една сцена с местни музикални изпълнители и мегазвездатаПринс.\nУчаства в съвместни проекти с някои от най-изтъкнатите джаз-музиканти в България : Васил Пармаков, Стоян Янкулов-Стунджи, Веселин Веселинов Еко, ансамбъл „Спектрум“, Теодосий Спасов, Венцислав Благоев, Борислав Ясенов, Александър Леков, Петър Койчев, Мирослав Турийски, Любо Цанев, Емил Пехливанов и др. Със собствени музикални проекти участва на Международния джаз фестивал в Банско, Джаз фест „Жълтите павета“ - София, Джаз форум Стара Загора, Дикси джаз фестВелико Търново, Джаз фест Пловдив, джаз фестивалите в Бургас, Хасково, Маслиново и др.\nПрез2015-та година изнася самостоятелен концерт по повод откриването на българската експозиция от предмети на тракийското изкуство в Лувъра пред дипломати от цял свят, които бурно аплодираха рядката дарба на българската артистка с лекота да представя музикално-песенното наследство на различни народи, плувайки уверено в „опасните води“ на стиловото многообразие на това наследство. Година преди това Надя Тончева участва със самостоятелна програма в седмица на българската култура в българското посолство в Берн – Швейцария. Тя е инициатор и организатор на джаз фестивал в родния си град Казанлък, който вече има четири успешни издания, Младежка Джаз сцена и Конкурс за млади джаз изпълнители в Стара Загора.\nПрез 2017 –та г. издава компактдиск „Black coffee“, който е компилация от популярни джазови стандарти с участието на изтъкнати български джаз изпълнители.\nОт десет години е преподавател по „Поп и джаз пеене“ в Националното училище за музикални и сценични изкуства „Христина Морфова“- гр. Стара Загора. За този период нейните ученици са спечелили над сто награди от национални и международни конкурси.\nПавел Цонев Петков започва да свири на пиано на 5 годни при Златка Дончева от НУМСИ “Христина Морфова”. Началното си образовние завършва в СОУ “Максим Горки”, като от първи до четвърти клас взима уроци и по солфеж в гореспоменатото музикално училище. Средното си образование получава в езиковата гимназия “Ромен Ролан” в Стара Загора, след което започва свободна практика като пианист във различни формации. На 25 годишна възраст е приет със специалността Поп и джаз пиано в АМТИИ Пловдив при ас. Мирослав Турийски. Завършва с отличие през юни месец 2017-та година. Завършва магистртура Поп и джаз пеене при гл ас. Петър Салчев през следващата година. За момента работи в НУМСИ “Христина Морфова” Стара Загора. След като започва да следва в Пловдив, концертира със различни имена от българската джаз сцена. Някои от тях са ХилдаКазасян, Христо Йоцов, Веселин Веселинов - Еко, Стоян Янкулов, Александър Леков, Николай Карагеоргиев и други. Записва един от студийните албуми на племенника на Франк Синатра - Том Синатра(китара). През март 2017 пловдивската джаз певица Мирослава Кацарова го кани като гост изпълнител в новата си програма “The New Standarts”. Междувременно във Стара Загора концертира с Държавна Опера и Военен Биг Бенд Стара Загора. Лятото на 2018 участва на множество джаз фестивали между които и Банско с групата на Надя Тончева.\nКметът и Общинският съвет дадоха зелена светлина за водоснабдяването с питейна вода на Главатарци\n169 свободни работни места в общината, едва 2 са за хора с увреждания\nВ „Йовков“ отбелязаха Свети Валентин с „Ромео и Жулиета“ на английски\nОт мерак – Тинчо Севдалинов\nКакво искат жените? Жените искат всичко да е така, както те искат!


как да разберете дали сте урочасани само с 1 яйце! Архиви | E-Novini.bg\nTag: как да разберете дали сте урочасани само с 1 яйце!\nНаучете се да откривате злото и да се отървавате от него с помощта на яйце. Вярвате ли в урочасването? Дори и да не, никой не може да…


Пожертва ли Западът Дебалцево? | Новини и анализи от Европа | DW | 19.02.2015\nПожертва ли Западът Дебалцево?\nОт това дали ще бъде спазено споразумението от Минск зависи бъдещето на украинския президент. Някои факти около самото споразумение подсказват, че падането на Дебалцево вероятно е било договорено, смята Маджиб Сатар.\nНяма изненадани от случилото се в Дебалцево. Например в американския Конгрес във Вашингтон, където още от самото начало не харесваха последната германско-френска инициатива, защото бяха убедени, че всяко огъване пред Путин само засилва неговите апетити. Няма обаче изненадани и в Берлин и в Париж, предприели дипломатическата офанзива - и не само заради това, че в Източна Украйна сраженията се ожесточаваха все повече, а и защото по-големи загуби за украинската армия при Дебалцево щяха да поставят под въпрос бъдещето на цялото украинско правителство. Разбираемо е също така, че не беше изненадан и самият Путин, който се приближава до заветната си цел да види Украйна като провалена държава - нали в крайна сметка той е човекът, който дърпа конците. Нито пък украинският президент и главнокомандващ въоръжените сили на страната Петро Порошенко изглежда изненадан - накрая той повече не можеше да си затваря очите пред реалностите в Дебалцево.\nСтранно изглежда, че докато се водеха тежки сражения, довели до падането на Дебалцево, Съветът за сигурност на ООН прие резолюция в подкрепа на изпълнението на споразумението от Минск. И докато мотивите на "посланика на мира" от Москва са ясни, то Западът (още веднъж) демонстрира по този начин своята сплотеност. Въпреки първоначалния си скептицизъм американците остават на страната на Франция и Германия, която не е представена в СС на ООН, и не се отказват от договореностите в Минск - въпреки всичко, което се случи от неделя насам в Източна Украйна.\nТова може да изглежда наивно и накрая наистина да се окаже илюзорно. Но в него има и трезва политика, както показаха преговорите през онази дълга нощ на разговори в беларуската столица. След като по настояване на Ангела Меркел руският президент Путин се отказа от искането си украинските части да се изтеглят от Дебалцево, започна истинският пазарлък по детайлите на бъдещото примирие. Относно момента, в който то трябваше да влезе в действие, Москва и Киев се ръководеха от чисто военната логика на въпроса. И ако накрая Путин се съгласи оръжията да замлъкнат 60 часа след компромиса от Минск, то е защото го бяха уверили, че толкова време е необходимо на проруските сепаратисти да спечелят битката за Дебалцево. Но го бяха заблудили, защото на практика това отне на бунтовниците няколко дни повече - времето, през което руската страна отказваше да изпълни споразумението от Минск.\nУкраинските войници се изтеглят от Дебалцево\nНо по-голяма изглежда бе заблудата на Порошенко, защото на практика Дебалцево беше изгубено още когато преговарящите си тръгваха от Минск миналия четвъртък. Какво тогава донесе германско-френската дипломатическа инициатива? Сега Дебалцево вече е руско. Изтеглянето на украинските части от района е горчиво поражение, което обаче, ако не бяха преговорите в Минск, можеше да се превърне и в истинска военна катастрофа за Киев.\nТайни договорки и рискове\nСъс засилената си телефонна дипломация Меркел и Оланд, които осъдиха руското поведение, всъщност се борят и за политическото оцеляване на Порошенко, който все още подкрепя споразумението от Минск. След падането на Дебалцево бъдещето на украинския президент зависеше от това дали сепаратистите ще използват за пропаганда взетите в плен украински войници, защото това би било равносилно на унижение за Порошенко. Неслучайно той определи като планирано изтеглянето от Дебалцево, което след разрушенията в града и минирането на основната пътна инфраструктура в района има по-скоро символично, отколкото стратегическо значение. Освен с опасността да бъде унижен от Путин, Порошенко сега трябва да се бори и срещу плъзналата в Киев конспиративна теория, че Меркел и Оланд не само са знаели преди да отпътуват от Минск, че Дебалцево не може да бъде удържано, но че и преди преговорите са били готови да жертват Дебалцево.\nСрещу този прочит, който налива вода в мелницата на противниците на Порошенко в Киев, говори подготовката на преговорите в Минск, които бяха предшествани от съгласуване на позициите между трите правителства - германското, френското и украинското. Кой от възможните прочити накрая ще се окаже верен, ще зависи от това дали след превземането на Дебалцево Москва ще изпълни първата част от споразумението от Минск - да накара оръжията да замлъкнат, за да бъде даден ход и на другите договорености в "комплекса от мерки". При най-оптимистичния вариант сега може да започне изпълнението на това, което трябваше да се случи още в неделя. А при най-песимистичния Москва може да обърне сега поглед към Мариупол.\nБерлин и Париж използваха в Минск цялата си тежест, поемайки по този начин огромен риск. Ако техните усилия се провалят, ударът по престижа на Меркел и Оланд ще бъде само най-малкият проблем. Защото в такъв случай ЕС ще трябва да изпълни обещанието си и да затегне санкциите срещу Русия, давайки си добре сметката, че вече няма какво да спре американските оръжейни доставки за Украйна. И в този смисъл Вашингтон може да се окаже за Москва, която твърди, че не участва във войната в Украйна, онази величина, с която тя ще трябва вече да се съобразява.\nМаджид Затар (Франкфуртер Алгемайне Цайтунг)\nГраниците на дипломацията в Украйна\nМоже би споразумението от Минск все още не е окончателно провалено. Но случващото се в Дебалцево показва, че само с дипломатически усилия не е възможно постигането на мир в Украйна, пише в коментара си Бернд Йохан. (18.02.2015)\nПоследен опит, преди да заговорят оръжията\nМеркел и Оланд предприеха едно, може би, последно усилие, за да накарат Путин да се откаже от войната в Източна Украйна. Ако този опит се провали, регионалният конфликт може да прерасне в глобален, пише Бернд Йохан. (07.02.2015)\nДа не бързаме да се радваме\nСлед интензивни дипломатически усилия в Минск беше постигната договореност за прекратяване на огъня в Източна Украйна. Рано е обаче за фанфари, предупреждава в коментара си Инго Мантойфел. (12.02.2015)\nЗападът е раздвоен: редно ли е да доставя оръжия на Украйна? И какво би могло да се постигне с тяхна помощ? Ето най-важните въпроси и основните позиции в този така остър спор: (11.02.2015)\nАвтор Маджид Сатар\nКлючови думи Европа, Източна Украйна, Дебалцево, Берлин, Париж, Путин, Порошенко, Съвет за сигурност, ООН\nДовереник на Путин на (тайна) среща в Берлин 27.07.2018\nВалерий Герасимов е смятан за един от най-могъщите мъже в руската армия. На Запад шефът на руския Генерален щаб е спорна фигура. Въпреки наложената му забрана за влизане в ЕС, той бе на посещение в Берлин. Защо?


Анкара забрани предаванията за запознанства и Уикипедия : Chronicle.bg\nАнкара забрани предаванията за запознанства и Уикипедия\n30 април, 2017\t08:57\t | от\tchronicle.bg | Живот\nТурското правителство забрани снощи популярно телевизионно предаване за запознанства, съобщава БНТ.\nТази мярка бе обсъждана от месеци. „Не се разрешават радио и телевизионни програми, в които хората могат да намират приятели“, казва се в правителствения указ.\nПрез март вицепремиерът Нуман Куртулмуш каза, че забраната е на дневен ред, защото тези предавания не съответстват на турските традиции и обичаи.\n„Има странни програми, които отхвърлят семейството като институция, притъпяват благородството и святостта му“, каза тогава Куртулмуш.\nСъщо вчера турските власти блокираха достъпа на гражданите до онлайн енциклопедията Уикипедия.\nТова се случва не за първи път. Властите в южната ни съседка временно са блокирали достъпа и до други популярни сайтове като Фейсбук и Туитър с аргумента, че такива мерки са необходими за гарантиране на сигурността в страната. Критиците възприемат тези действия като ограничение на гражданските свободи от страна на президента Реджеп Ердоган.


Hello My Name Is: we are fun racers\nPeaches партито беше едно от най-добрите, да не кажа най-доброто поради късопаметност. Не беше яко по онзи начин, когато виждаш познати и е social, и е разнообразно, и friendly. Не. Не беше нужно да е такова. Peaches изпълни сцената и целия клуб без да остави място за никакви разсейващи фактори. Водеше се DJ Set, но вместо да пуска своите парчета, тя ги изпя. Вика ни bitches в добрия смисъл на думата и си слага микрофона наместо хуй, пада зад сцената, въртя синджири около врата си и пусна един турски гей от публиката да се качи да танцува на сантиметри от миксера, ... лека, абсолютно професионална, уникална. Обичам я от първия момент когато я чух, а след като я видях вече си имам житейски role model. Искам да знам what else is in the teaches of Peaches (besides sex on the beaches). Истанбул е невероятен град, но за мен тя си остана highlight-а на пътуването. Накрая си поисках плакат от услужливите турци, на които сякаш културата не позволява да отказват. Сега виси на стената ми в златиста рамка.\nТъкмо когато животът ми се върна към нормално, ми гръмна харда. Нямаше експлозия, нито искри или дим. Информацията ми бе затрита съвсем без зрелището, което заслужаваше. Подобни неща се приемат философски - нали съм здрав, имам и по-големи ценности... А и липсата на лаптоп има редица положителни страни. Да си го кажем, интернета е една от основните причини за затлъстяване на най-удобните части на тялото. През седмиците без компютър ми остана време да почета, да се видя с приятели, да погледам телевизия. Дори имах неблагоразумието да изгледам шибаната Евровизия, което нямаше да си простя ако не беше една единствена песен насред всичката скръб - френската. Разбира се, тя дори не влезе в първите десет. Не беше за тоя топ тен. Хората са нещастници.\nВ натовареният ми график на self-admiration се наложи да вместя някои от безмилостните удари на реалността. Оперираха майка ми. Камъни в жлъчката. Диабета и бил подарък от тати, камъните от мен. Не се разбираме много и това добавя допълнителен драматизъм. Преди операцията ми беше предадено семейното злато, няколко стотин лева и подарък, който да предам на нейна приятелка. Сбогувахме се един вид. Взеха я в операционната в 9:00. Принципно 45 минути е процедурата. Мина час,... два... два и половина... В такива моменти едни особени мисли нахлуват в съзнанието. Мисли, които по принцип си стоят закътани и не допускам да превземат и вилнеят. Всеки гущер иска да бъде дракон. Всеки иска да е силен, хладнокръвен, а подобни ситуации определят човека. Аз се предадох на страха. За някакви часове всичко, което правя изгуби смисъл. Пуфф - изчезна. Върнаха я бледа, разпрана, с висящи дренажи от стомаха и оповръщана.\nОще на следващия ден нещата придобиха по-светли оттенъци. Семейно преживяхме катарзис в първия, аристотеловия смисъл на думата.\nИ без тези три дни прекарани в хирургията, съм обсебена от мисълта за старост и болести, от изгубване на разсъдъка, на способности... Виждам го да се случва наоколо и как единственият начин да се приеме е със смирение от обречеността. Нещата просто не отиват на добре... В този ред на мисли едно интервю на Terry Pratchett от вчера.\nЕтикети: interview, party, personal, travel\nposted by nickolette @ 9:38 сл.об.\nAt 5:17 сл.об., jazziniana said…\nда ти напомня ли, че границите на човешките възможности са нещо, което самите хора определят в главите си или вече сама си се сетила? май е трябвало един друг хард диск да изгърми за да се затрият малко граници. този под къдриците :) болестите идват, когато отклоним вниманието си от важните неща. така ни помагат да го насочим обратно в правилната посока. дано си успяла да насочиш твоето. much luv.\nAt 10:23 сл.об., Empress said…\nAt 5:58 сл.об., gani said…\nmnogo zdrawe w cqlata familiq! wsichko e dobre, kogato swyrshwa dobre\nAt 10:03 пр.об., Анонимен said…\n:) http://www.yukoart.com/images/news/peaches1.jpg ot yuko shimizu\njestoka http://www.yukoart.com/images/drawings/x.jpg :)


БИЗНЕС КЛУБ Привлекателен ли е семейният бизнес в България :\nВИЕ СТЕ ТУК ► Списание "Бизнес Клуб" - АРХИВ 2015 - 2019 Пилотен брой Викай силно! - Ало, държавата Привлекателен ли е семейният бизнес в България\nПривлекателен ли е семейният бизнес в България?\nСРЕЩА С НЕГОВИ ПРЕДСТАВИТЕЛИ У НАС\n„АКТИВНОТО УЧАСТИЕ ВЪВ ФИРМЕНИТЕ ДЕЛА НА ВСЕКИ ЧЛЕН ОТ СЕМЕЙСТВОТО, В СЪЧЕТАНИЕ С ПО-ВИСОКАТА ЗАИНТЕРЕСОВАНОСТ, ЗАГРИЖЕНОСТ И МОТИВАЦИЯ ЗА ПРОДЪЛЖАВАНЕ НА ДЕЙНОСТТА, СА КЛЮЧА ЗА ПРЕОДОЛЯВАНЕТО НА ТРУДНИТЕ МОМЕНТИ.”\nФирма ЕТ „Лоти-3” е собственост на Иво и Латинка Йорданови, които през 1991 г. решават да отворят един от първите малки магазини за хранителни стоки в гр. Нови Искър. След 23 години, без прекъсване на дейността си, те все още са на пазара и грижливо поддържат семейнaта си фирма.\nКак успяхте да оцелеете по време на кризата и след това? Вярно ли е твърдението, че фамилните фирми са по-устойчиви по време на криза от несемейните фирми?\nИво Йорданов: Кризата засегна всеки вид бизнес у нас, но се усети най-силно от малките и средни предприятия, повечето от които фалираха. Активното участие във фирмените дела на всеки член от семейството, в съчетание с по-високата заинтересованост, загриженост и мотивация за продължаване на дейността, са ключа за преодоляването на трудните моменти. Ние носим и по-голяма отговорност към благодентвието на семейството, ето защо удвоихме усилията си. Наред с това въведохме многожество икономии, с цел да минимизираме разходите си. Но добрата ни репутация на пазара, заедно с лоялните ни клиенти, също изиграха решаваща роля при справянето с кризата. Семейният бизнес все още се радва на местна подкрепа и огромно доверие от страна на хората. Той е по-адаптивен и гъвкав от несемейния бизнес, предлага непрестанни възможности за иновация и смяна на полето за изява, поради липсата на необходимост от огромни вложения.\nПри вземането на важни за фирмата ви решения смесвате ли рационалното с емоционалното?\nИво Йорданов: Когато работиш с партньора в живота си е по-трудно да разграничаваш двете състояния, все пак връзката между хората се базира на емоциите, а за бизнеса са важни добре премислените решения. Но при дълго съжителство и трудов опит с даден човек, рационалното взема връх. Необходимо е да се направи адекватна оценка на риска, да се претеглят плюсовете и минусите в дадено начинание и да се намери най-сигурното решение, за да не се изложи на опасност семейството. Мога да заявя, че емоционалната връзка в семейството диктува рационалните действия в бизнеса.\nПриемате ли партньора в живота си като равностоен бизнес партньор?\nЛатинка Йорданова: Несъмнено! Както в семейната среда, така и в бизнес средата ние сме равнопоставени. Всеки от нас се съобразява с желанията и намеренията на другия. Споделяме идеите си, допълваме ги и ги доразвиваме. Приветствам инициативността на партньора си и го подкрепям безусловно. Едно от необходимите условия за поддържане на качествена лична и работна връзка е приемствеността.\nНедостатък ли е постоянният контакт с партньора ви в личен и бизнес план?\nЛатинка Йорданова: Съвместната работа с партньора в живота има както предимства, така и недостатъци. Негативите са свързани с липсата на многообразие, преобладаващи разговори на бизнес тематика, липса на определено лично пространство, ограничени контакти в специфичната бизнес среда и застой в комфортната зона. Обнадеждаващо е, че все пак позитивите преобладават. Партньорът ти дава сигурност на работното място, подкрепа и постоянна защита; създава ти приятелска среда и лични удобства; успешно игнорира външни дразнители и притеснения; вярва в теб и твоите качества и непрестанно те мотивира да даваш най-доброто от себе си. Той най-добре знае на какво си способна, тъй като те познава по-добре от всеки друг!\nПредимство ли е да работиш за себе си?\nЛатинка Йорданова: Да управляваш свой собствен бизнес крие известни рискове, но се отличава и с някои преимущества. Той ти дава така желаната лична и финансова независимост, свобода на действие, неограничено работно време, множество контакти с различни клиенти, дистрибутори и други бизнесмени. Отдалечава те от проблемите на обикновения служител, свързани с напрежение и постоянен контрол на работното място, завист от страна на колеги, съдружници и подчинени, и непримирими конфликти. По този начин ти сам създаваш здравословна и благотворна работна среда.\nНепосилно ли е да просъществува малкият и среден бизнес в България?\nИво Йорданов: В България има огромни ресурси за развитие на семейния бизнес. Здравото българско семейство, вековните ни традиции и обичаи, специфичните качества на българите и благоприятното разположение на страната ни са предпоставка за силно и перспективно семейно предприемачество. Както отлично знаем, малките и средни предприятия и семейни фирми са гръбнакът на икономиката. Необходими са мерки от страна на държавата за насърчаване създаването и развитието на такива предприятия, специално законодателство, даващо закрила и сигурност и облекчена данъчна тежест. Ние храним надежда за по-добро бъдеще, в което няма да има незаинтересованост на държавните органи и липса на стимул и подпомагане от страна на институциите. Надяваме се на бъдеще, в което проблемите с нелоялната конкуренция ще се уреждат действително и в което ограниченията и изискванията към малкия и среден бизнес ще бъдат значително по-малко!\nИНТЕРВЮ НА СОФИЯ ЙОРДАНОВА


От 3 март македонците могат да гледат Канал 4 на БНТ - Свят - БНР Новини\nпубликувано на 05.03.21 в 09:35\nОт 3 март македонските граждани, които са в мрежата на "Телеком", могат да гледат четвъртия канал на БНТ, който излъчва предимно новини и дебати, съобщава в. "Република". Вестникът отблязва, че представянето на българската телевизия се е случило на националния празник на България, когато е провъзгласена Санстефанска България, в която е влизала и територията на Македония.\nМакар специалният пратеник в спора с България Владо Бучковски да обяви, че договорът ще бъде двустранен, че и в двете страни ще се гледат националните програми, все пак това не се случи, пише "Република".\nБНР Новини Свят БНТ 4 българска телевизия Северна Македония "Телеком"


Image:© Dash / Fotolia\nЧесто жените отлагат лечението на целулита, позовавайки се на липсата на време. И докато много от тях си мислят как да отслабнат без да прекъсват ежедневните си дейности, портокаловата кожа продължава да се развива и да забавя възвръщането след това към класическите форми. Главното, мили дами, е да не мързелувате. Поставете си за цел да атакувате този омразен целулит и резултатите няма да закъснеят.\nМежду другото, премахването му у дома не е толкова невъзможна задача. Едновременно с това трябва да се каже, че отслабването и борбата с целулита са различни процеси. Килограмите може да коригирате с диета, но с целулита трябва да се борите комплексно, което включва балансирана диета, физическа активност, козметични процедури, което може да постигнете и у дома.\nДа започнем с храненето. Здравословното меню е първото оръжие, с което се атакува целулита. Балансирайте менюто си. Включете в него храни, които подпомагат храносмилането. Сведете до минимум консумацията на мазни, солени, сладки, консервирани храни. Пийте прясно изцедени сокове от моркови, ябълки, портокал, цвекло и други плодове и зеленчуци. Яжте маруля, зеле, зеленчуци, овесени ядки, пълнозърнест хляб. Балансираното и умерено хранене намалява интензивността на растежа на целулитните натрупвания.\nНа второ място е физическата активност. Упражнения с треньор или подбрани от вас самите, изпълнявани с постоянство, ще стимулират мускулния тонус и ще активират метаболизма на вашето тяло.Физическите упражнения, изпълнявани в удобно за вас време, скоро ще се превърнат в навик и в необходимост, която ви осигурява настроение , здраве и стройна фигура. Едновременно с теглото ще започнете да губите и целулита. Не забравяйте, че активният живот е ключът към здраве и добро настроение.\nТретият фронт за работа е изборът на антицелулитна козметика, например на основата на водорасли, с която и сами у дома , можете да направите необходимите процедури, които предпазват от прекомерното образуване на мастни клетки. Най-напред направете пилинг на тялото чрез активно масажиране на проблемните области. Така ще премахнете мъртвите клетки, ще почистите кожата и ще я приготвите за същинските манипулации, които се разделят на топли и студени. Топлите се фокусират върху подобряване циркулацията в нацепената кожа, като токсините лесно се отделят през разширените пори. Ако имате проблеми със сърцето – не ги прилагайте. Студените процедури се прилагат при умора, подуване на краката и при чувството за тежест в тях.\nАко се храните балансирано, ако сте физически активни и прилагате правилно необходимата козметика, излишните килограми ще си отидат, а заедно с тях и целулита. Главното е да не се мързелува и да се отлага във времето.\nЕтикети » Грижа за кожата, Диети, Здравословно хранене, Отслабване, целулит


Нашите цели и задачи - Детска градина Росица\nНашите цели и задачи\nСъздадохме двата филиала на частна детска градина "Росица" с много любов, желание и труд!\nСтремежът ни е в детската градина да се създрават условия и предпоставки не за усвояване на готови знания, а за прилагане на различни стратегии, които да стимулират личните и социалните компетентности на децата Ви. Използваме методи, които предизвикват любопитството на детето, провокират, ангажират.\nРазвитие на интересите, способностите и таланта на детето, съобразявайки се с индивидуалната динамика в неговото развитие.\nРазвитие на способност за концентрация, устойчивост на вниманието, съхраняване на информация и способност за възпроизвеждане.\nИзграждане на комплекс от дейности, осигуряващи оптимални педагогически условия за ранна социализация на децата, за тяхното здравословно, интелектуално и личностно развитие.\nСъздаване на комфортна и топла атмосфера, в която децата се чувстват обичани, ценени и уверени в своите възможности.\nЗа обучението и възпитанието на децата във всяка от групите са на разположение учител, помощник - учител и медицинска сестра. Детето Ви е в сигурни ръце, защото за него се грижат истински професионалисти с дългогодишен опит. Всеки петък ще получавате електронна поща с информация за живота в градината и предстоящите събития, отчет на учебната работа, меню и снимки. Всички родители са добре дошли на нашите празници и открити занимани.\nИмаме много идеи и предложения как детето Ви да открие своите интереси и таланти и да ги развива в създадените специализирани кътове. Залите ни за обучение са оборудвани с различна аудио, видео и мултимедийна техника, музикални инструменти.\nЗалагаме на работата в малки групи.\nI група - 2 – 4 годишни\nII група - 4 – 5 годишни\nIII група - 5 – 7 годишни /предучилищна група/\nДецата, успешно завършили предучилищна група, получават удостоверение, в съответствие с изискванията на Министерство на образованието и науката.\nВсяка група разполага със самостоятелни занималня, спалня и санитарен възел.\nВремето, прекарано в детската градина е време на радост, игри и безброй забавления.\nФилиалите на ЧДГ "Росица" работят целогодишно.\nРаботното време на детскате градини е от 8.00 до 18.00 часа.\nЛиценз на Министерство на образованието и науката, публикуван в Държавен вестник № 68 със ЗАПОВЕД № РД-14-72\nот 31 юли 2014 г. на МОН за откриване на Частна целодневна детска градина „Росица“ – София.\nЧастна детска градина „Росица“ разполага с два чудесни филиала в кв. Бояна и кв. Иваняне в София. Детските…


„65 светулки” в центъра на София :: Fibank Блог\nДанира Доспевска-Шаренкапова 2016-08-12 1 2 3 4 5 0\n- Как се роди идеята за създаването на бар „65 светулки”?\n- Галя Петкова: Всъщност много дълго време преследвахме мястото. Ние го бяхме харесали много преди да го наемем. Цялата организация по наемането отне 9 месеца. Собственикът е имал лош опит с предишни наематели и не беше склонен да го даде под наем отново за заведение. Тогава аз започнах да му звъня 2 пъти в месеца и да настоявам, докато накрая той каза „Да”. Това, което наклони везната в наша полза, беше другото ни заведение – „Колибри”, което се намира съвсем наблизо – на „Цар Борис”. Там той видя каква е нашата целева група клиенти и разбра, че искаме да направим нещо хубаво.\n- С какво Ви мястото впечатли?\n- Зара Цонева: Най-много ни грабна великолепната градина. Също и локацията - ние реално сме на гърба на Ботев. Често минавахме от тук, за да стигнем до „Колибри” и винаги гледахме към този двор. Аз поне никъде в центъра на София не съм виждала такава градина. Вечер имаме щурци, атмосферата е невероятна.\n- Г.: „65” е от номера – намираме се на „Солунска” 65. Една приятелка измисли „светулките”.\n- З.: А пък ние обичаме да казваме, че първият път, когато дойдохме, преброихме на това място точно 65 светулки. Това е една бъдеща градска легенда, може би.\n- Как се роди идеята за интересния интериор?\n- Г.: В началото концепцията за визията на мястото ни беше съвсем различно. Истината е, че видяхме този фото тапет, който в последствие залепихме на стената зад бара, влюбихме се в него . На него е изобразен истински немски вагон от 70-те години. Цялата концепция на заведението всъщност се роди именно от него – дизайн, мебели, цветове и т.н. Дори един клиент беше видял снимка на заведението в едно списание и дойде специално, за да разгледа тапета.\n- З.: Почти съборихме старото място, беше ужасна дупка. Вдигнахме доста тавана, след това започнахме малко по-малко. Първата година отворихме без навеса, като тогава хванахме дъждовното лято на 2014 г. Градушката съсипа градината, включително и жасмина.\n- Каква е историята на интересни маси – като сандъци от стар пиратски кораб?\n- З.: Пътувахме с колата по „Цар Самуил” и в един момент видяхме до кофата за боклук 2 сандъка. Едновременно, без въобще да си кажем нищо, се спогледахме, спряхме, натоварихме ги в колата и не знаехме какво да ги правим. После ги превърнахме в ниски столчета. Първата зима – след като направихме навеса и го затворихме, вкарахме вътре високите мебели. И всъщност се получи много по-добре. И тогава вдигнахме всичко –от ниските мебели направихме високи. И тези мебели ги направихме аз, Зара и Иван – който е брат на Зара и работи при нас. Всичко е по наш проект.\n- Разкажете ни за екипа, с който работите?\n- Г.: Работим с разкошни хора. Всички сме едно голямо семейство. Отношенията ни не са като шеф-подчинен, а като в едно семейство. Много отдадени са, лоялни. Всички сме общо 10 човека, заедно с нас двете.\n- Коя беше най-голямата трудност? Да се преборите за мястото, финансовата страна, разрешителните или др.?\n- Г.: Не бихме нарекли нищо трудно. Когато имаш търпение и знаеш какво правиш и какви цели си поставил, не можеш да кажеш, че има трудни неща. Те просто са част от процеса.\n- З. Ние и за 1 секунда не сме се съмнявали, че това място ще стане успешно.\n- Най-важното, за да е успешен бизнеса?\n- Г.: Ние непрестанно реинвестираме. Всяка година надграждаме, правим ремонт и добавяме нови и нови неща.\n- От кога сте клиенти на Банката\n- Какви са предимствата, заради които избрахте Fibank за обслужваща банка?\n- Г.: Комбинацията от: бързо и лесно обслужване, усмихнати и услужливи служители, добра локация на офисите.


15 новогодишни традиции от цял свят да звънят през 2021 година - Вашият Най-Добър Живот\nВ зависимост от това как го виждате, навечерието на Нова Година е или случайна нощ, в която всички се съгласяват да празнуват според съвременния григориански календар, ИЛИ това е празнична възможност да организирайте парти , напечете любимите си и се сбогувайте с изминалата година, за да приветствате обещанието за ново начало. Като се има предвид, че 2020 г. е предизвикателна година за почти всички, вероятно ще искате да позвъните през 2021 г. по един или друг начин - като имате предвид, разбира се, мерките за безопасност, свързани с пандемията на коронавируса, което почти сигурно ще промени обичайните ви планове за партита.\nДобрата новина е, че всички новогодишни традиции, които сме закръглили напред, остават празнични, забавни и изпълними, дори ако вашият тост с шампанско се провежда главно на Zoom този път. И докато целуването на напълно непознати в полунощ също се отменя тази година, превръщайки нощта в незабравима определено не е така. Докато гледате предстоящото [виртуално] Капка топка на Таймс Скуеър , изглаждането на този, с когото сте силно препоръчително. В края на краищата, приключването на една година като тази си заслужава известна веселба.\nТрадициите са чудесен начин да отбележите весело края на един период и проявяват нашите надежди за началото на друг (вижте тези Новогодишни суеверия за да поканите още повече късмет и в живота си). Тук, обобщение на новогодишните традиции в Испания, Великобритания и по целия свят - нека те помогнат да донесем на всички нас просперитет през 2021 година.\nПреглед на галерията петнадесетСнимки Westend61Яжте 12 грозде в полунощ.\nТова е повече от вкусен начин да получите антиоксидантното си решение. В Испания традиционна суеверие които се разпространиха и в други испаноезични страни през Централна и Южна Америка е наречен късмет грозде (гроздето на късмета. Поглъщането на дванадесет зелени грозде - всяко стоящо за различен месец - избягва лошия късмет през следващата година. Но това е само ако успеете да завършите всичките дванадесет по време на ударите на часовника в полунощ. Както можете да си представите, тази храна играта е причина за много смях сред участниците (може би се уверете, че някой от вас знае маневрата на Хаймлих).\nМарсел тер БекеУкрасете новогодишно дърво.\nТрадицията на новогодишно дърво, или коледна елха както е известно в Русия, е често срещано в народите, принадлежали към бившия Съветски съюз и възникнали години след Руската революция от 1917г (светският статус на дървото се дължи на периода, когато действителните коледни елхи са били забранени там). Оставяйки си подрязано коледно дърво up не се брои, но декорирането с нови светлини Е ЕКОЛОГИЧЕН начин да освежите празничното настроение след 25 декември.\nИзточник на изображениетоПейте „Auld Lang Syne“ в шотландски стил.\nВероятно сте чували „Auld Lang Syne“ на новогодишно парти (или поне във филми като Когато Хари срещна Сали ) , но знаете ли произхода му? Стихотворение, написано от шотландски поет Робърт Бърнс през 1788 г. „Auld Lang Syne“ в крайна сметка е настроен на мелодия на народна песен. Въпреки че може да се стори на някои като меланхолия със своето подобно на дирдж темпо и приказки за стари познати, този шотландски обичай звучи забавно: Когато всички пеят в кръг, хванати за ръце, те сменят ръцете си по телата си в началото на последния стих . След това в края всички се втурват към средата на кръга, докато все още се опитват да се хванат за ръце в кръстосан стил.\nLina Bruins / EyeEmРазкарайте се.\nИма ли дори нещо като прекалено облекло за новогодишната нощ? Бюст най-блестящите си празнични тоалети ! Носете най-нелепата шапка, която можете да намерите! Това е специален повод и хората са склонни да засилят празничния нюх - с какъвто и поглед сте решили да отидете, ще бъдете в добра компания.\nФотография на Нора КаролЗадайте своето намерение за Нова година.\nДокато мнозина твърдят, че практиката на вземане на резолюция е непрактична и просто ви настройва за неуспех, вместо това можете да опитате да зададете намерение, това е по-малко за конкретна цел и повече за визия.\nКарол дрънкаДайте тост за запомняне.\nДори когато пропуснете купоните, вероятно ще бъдете с любим човек на 31 декември - защо не вдигнете чаша и не споделите няколко думи, за да почетете момента? Разгледайте тези идеи за тост за Нова година за вдъхновение.\nTawatchai Prakobkit / EyeEmЗапалете тези искри.\nСъздайте свой собствен малък фойерверк, като осветявате тъмната декемврийска нощ с бенгальмани. И да, ще го кажем: Златните им искри изглеждат страхотно на снимки (такова ласкателно осветление също!)\nTetra ImagesНаправете го с шумопроизводители.\nСветовната традиция да се клакате и да духате с рог през 1 януари е очевидно вкоренени в вяра, че шумът ще задържи лошия късмет и злите духове.\nКАРОЛ ДАНе забравяйте конфетите.\nПресъздайте празничното усещане от гледането на падането на топката на Таймс Скуеър (минус тълпите и минусовите темпове) с блестящо хвърляне на конфети.\nЕдуардо Муньос Алварес изображение на резервоарСтрахотна е новата година с целувка.\nКогато се получи перфектно, все още е вдъхновен от ол 'след отброяването старата поговорка, „В навечерието на Нова година целувайте човека, когото се надявате да продължите да целувате“ през цялата година. Ето една далеч по-малко популярна, но много мъдра поговорка: Когато се съмнявате, придържайте се да ги целувате по бузата, а не по устата.\nballyscanlonГети изображенияНосете червено бельо\nДА СЕ суеверие, произлизащо от Латинска Америка казва, че носенето на червено бельо в навечерието на Нова година ще покани романтична страст във вашия живот. Освен това винаги е добра идея да се обличате за успех, нали?\naimy27feb... Или, дайте малко жълти чекмеджета.\nДокато се смята, че червеното бельо носи любов по твоя начин, Латиноамериканската легенда го има че жълтото бельо привлича финансов успех.\nmphillips007Празник на боб и царевичен хляб.\nЯденето на черноок грах - особено в уютно ястие наречен Хопин Джон —Първото нещо на 1 януари е, че призовава късмет и богатство в американския юг. Царевичен хляб, цветът на златото също е да каните пари в живота си (по диво стечение на обстоятелствата е и вкусен спътник на черноокия грах).\nИзточник на изображениетоКажете го с една дума.\nМисълта да се придържате към новогодишната резолюция повече предизвиква ли безпокойство, отколкото забавление? Помислете да обобщите това, което искате най-много за следващата година, с една дума, като например „изобилие“ или „свободно време“, както предлага Една дума 365 . Това е отворен начин да обмислите как искате да прекарате следващите си 52 седмици - и е забавно да чуете каква е и една дума на приятели и членове на семейството.\nAyanava Sil / EyeEmЗапишете какво искате да оставите след себе си.\nАвтор Елизабет Гилбърт има сподели личния ритуал тя използва в последната вечер на всяка година, за да приветства нови благословии и да остави това, от което се нуждае, зад себе си. „Записвам какво искам да изхвърля от старата година и какво искам да приветствам в новата година. След това изгарям хартията и донасям пепелта до най-близкото водно тяло и я пускам. Тя добавя: „Струва си да си направим труда да измислим малка церемония в този момент на преход, защото това е голям момент“.


Mentos Shakies Дъвчащи бонбони с вкус на ягода, банан и праскова х37.5 грама\nВие сте тук:Mentos Shakies Дъвчащи бонбони с вкус на ягода, банан и праскова х37.5 грама/Mentos/\nВсички продукти от Mentos\nMentos Shakies са дъвчащи бонбони в вкус на ягода, банан и праскова,които осигурят дълготрайно усещане за свежест. Бонбоните имат отличителен и динамичен дизайн на опаковката, с който се разпознават лесно. Практичната опаковка е удобна за носене и не заема излишно пространство, като по този начин можете да ги използвате по всяко време и на всяко място. Продуктът Ви дарява с неустоима свежест, комфорт и увереност.\nРазгледайте останалите предложения от Mentos. В случай, че се колебаете кой е най-подходящия за Вас продукт във всяка аптека Ремедиум на Ваше разположение е опитен магистър-фармацевт, който може да Ви консултира и помогне да направите най-добрия избор на продукти. Онлайн аптека Remedium.bg предлага на своите клиенти специална "Програма Лоялност" за регистрирани потребители чрез която могат да се акумулират точки и с тях да се купуват продукти от богатата номенклатура на аптечната верига както онлайн така и във физическите обекти. Направете своята регистрация днес и започнете да печелите бонус точки след всяка Ваша поръчка. Не забравяйте да следите нашите атрактивни Промоционални предложения, които се актуализират ежемесечно, и да посещавате секцията Новини, където се публикува информация и статии на актуални здравни теми. Запознайте се с цените и условията за Доставка.\nСъстав на Mentos Shakies Дъвчащи бонбони с вкус на ягода, банан и праскова х37.5 грама\nSugar, Glucose Syrup, Fruit Juices from Concentrate (Strawberry, Peach, Banana) (2%), Fully Hydrogenated Coconut Oil, Acid (Citric Acid), Flavourings, Starch, Maltodextrin, Thickeners (Gellan Gum, Cellulose Gum, Gum Arabic), Emulsifier (Sucrose Esters of Fatty Acids), Glazing Agents (Carnauba Wax, Beeswax), Colours (Plain Caramel, Bet-Carotene, Carmines, Beetroot Red)\nНачин на употреба на Mentos Shakies Дъвчащи бонбони с вкус на ягода, банан и праскова х37.5 грама\nВсичко от Mentos\nMentos Pure Fresh Bubble Fresh Дъвки с плодов вкус x8 броя\nMentos Pure Fresh Дъвки с вкус на мента x8 броя\nMentos Pure Fresh Дъвки с вкус на мента - класически х30 грама\nMentos Pure Fresh Дъвки с вкус на лимон х30 грама\nMentos Pure Fresh Дъвки с вкус на мента х30 грама\nMentos Pure Fresh Дъвки с плодов вкус х30 грама\nMentos Strong Mint Дъвчащи бонбони с вкус на мента х38 грама\nMentos Rainbow Дъвчащи бонбони с различни плодови вкусове х37,5 грама\nMentos Fruit Дъвчащи бонбони с вкус на плодове х38 грама\nMentos Grape Дъвчащи бонбони с вкус на грозде х38 грама\nMentos Mint Дъвчащи бонбони с вкус на мента х38 грама


Шоковата доктрина | ANONYMOUS BULGARIA\nANONYMOUS BULGARIA / 30/04/2014\nМакар и излязла за пръв път през 2007 година, книгата на Наоми Клайн „Шоковата доктрина“ (Naomi Klein, „The shock doctrine“) ми попадна едва сега и макар и да не съм я дочел до края определено бих я препоръчал на всеки, който иска поне малко да се ориентира в съвременните политика и икономика. Книгата прави именно това. Тя свързва политиката с икономиката и представя света по един доста по-различен от тиражирания в медиите начин. Със своите 1210 цитата книгата е едно солидно изследване.\nЗа какво обаче става дума? Ще преразкажа бегло, без да споменавам детайли и да спазвам стриктно хронологията. След „Голямата депресия“ Кейнсианството става доминираща икономическа теория. Тя обаче не е удобна на корпорациите. В един момент (1934) те дори организират заговор за убийството на Рузвелт (1,2). Превратът не успява, но едрият американски бизнес успява да роди и храни „змия“ в пазвата на американските университети и по-точно в Чикагския университет. Милтън Фридмън, финансиран от големите корпорации, развива своята фанатична религия на свободния пазар във времена, в които такива възгледи са крайно непопулярни. Всъщност, като се изключат големите корпорации и свързаните с тях икономисти политици и медии, такива идеи никога и никъде не са били популярни. Целенасоченото „обучаване“ (всъщност е индоктриниране) на латиноамерикански студенти ни най-малко не помага за популяризиране на идеите на „свободния пазар“. По това време в Латинска Америка е популярен девелопментализмът – смесица от протекционизъм, социализъм и капитализъм. Тогава на помощ идват военните хунти. Най-популярна с жестокостта си става чилийската хунта на Пиночет. В деня на преврата, възпитаниците на „Чикагската шайка“ отпечатват книга, наричана „тухлата“, която съдържа икономическата програма, която бива предлагана на Пиночет. Той я приема, какво разбира военен превратаджия от икономика, а морал или патриотизъм очевидно не му пречат. Програмата включва „светата троица“ на Чикагската шайка – приватизация, дерегулация на цените, свиване на социалните разходи. Тя е приложена в условията на военен режим и жесток терор. Прилагането на тази програма води до масово обедняване на населението и баснословно забогатяване на местни и чужди спекуланти. Икономиката изпада в криза, инфлацията надминава 3 пъти тази при Алиенде. Но това се представя в западната преса като „голям успех“. Същата схема се прилага в Аржентина, Уругвай, Бразилия, Боливия. Резултатът навсякъде е същият – обедняване, мизерия, корупция. Боливия е краен случай. Там действува икономическият „Индиана Джоунс“ – Джефри Сакс. Инфлацията е овладяна – огромен успех според западните медии, университети и според книгата на Сакс (3). Само дето не се споменава, че и в Боливия не е минало без насилие и че за да оцелеят, боливийците се връщат към кокаиновите плантации и че доходът от коката е надхвърлил БВП на страната (Не случайно Ево Моралес е бивш плантатор на кокаин.).\nПосле идва оръжейната баба Тачър. Британските миньори са победени с доста недемократични средства – с бой. Рейтингът на бабата пада до нулата и за да се спаси, организира войната за фолкландските острови.След това се описва Южна Африка и как белите предават власта, но успяват да наложат икономически условия, при които властта е безполезна. Партията на Мандела се оказва принудена да следва диктата на „международния пазар“.\nОписват се още Полша и разпадането на СССР. Полската „Солидарност“ не е смятала да строи капитализъм. Джефри Сакс ги изнудва с мерки (шокова терапия), с които да спрели инфлацията. Резултатите са плачевни. След отварянето на СССР от Горбачов веднага изникват предложения да се приложи „светата троица“. Той не е особено навит, но Елцин се оказва по-податлив. Като подкупен, безсъвестен и безкрупулен той получава подкрепата на САЩ, включително финансова, и то в момента, когато разстрелва Руския парламент с танкове. След това налага диктатура за около година, през която става разграбването на СССР. Това става под съветничеството на Принстънски икономисти. Някой от тях не пропускат да се облажат лично и незаконно наред с изникналите от нищото руски олигарси. Аналогията между Елцин и Пиночет е направена още тогава. В следващите глави, които още не съм прочел се говори за САЩ, Ирак и Израел.\nЦентралната идея е следната. Необходимостта от насилие при налагането на „светата троица“ на чикагската шайка е недостатък (отбелязан от Тачър), който води до развиването на шоковата доктрина. Според нея, когато се случи някакво нещастие, обикновено голямо, хората се оказват в шок. Идеята на нобелиста Фридмън е да се използува момента, в който хората са дезориентирани, за да се прокарват непопулярни и нежелани мерки, които в последствие да се окажат необратими. Мерките, разбира се, са „светата троица“, но са съпътствувани от разрушаването на настоящите обществени структури, за да се наутрализира изцяло съпротивата на обществото. Двете страни, които се оказват напълно разрушени от този подход, са СССР и Ирак. Този подход, разбира се, е лишен от всякаква човещина и етичност. Както самата Клайн казва в едно интервю, шоковата доктрина е нещо като да дебнеш на улицата и като катастрофира кола да пребъркаш джобовете на пътниците, преди да са дошли в съзнание. Книгата е пълна с много подробности и пикантни цитати от висши западни държавници, които издават нескрито задоволство от разрушаването на чужди страни и дори не прикриват злобата и цинизма си. Навсякъде, където е приложена „светата троица“ на Чикагската шайка, резултатът за по-кратък или по-дълъг период е плачевен.\nМакар и в книгата да не става дума за България, всички помним, че „шоковата терапия“ бе обсъждана и у нас. Само дето тогава не ни казаха, че ни я прилагат. Шоковият терапевт е Иван Костов, а злосторникът Джефри Сакс беше икономически съветник на Петър Стоянов.\nПо-маловажен, но не по-малко пикантен и показателен елемент са експериментите по изтриване на паметта, които д-р Юън Камерън прави и които стават основа на съвременните методи за изтезание в американските затвори. Клайн прави методологична и етична аналогия между тях и шоковите терапии, които западния корпоративизъм прилага в страните по света. Така тя очертава един доста черен стълб на западния корпоративен и олигархичен манталитет. (То човек като погледне историята … от великите географски открития насам западът постоянно бие и ограбва практически целия свят. Само Соц страните се оттърваха за известно време. Така че предпоставките за такъв манталитет са налице.)\nКнигата е един чудесен анализ на това как западните корпорации и банкери водят икономическа война срещу целия свят. (Това всъщност си е старата класова борба , само че „буржоазията“ е минала в настъпление.) Тя е задължително четиво за всеки, който иска да се ориентира за това какво става в света, който иска да има правилна гражданска позици и да разбере каква е съдбата и бъдещето на собствената му страна. Сред тоновете дезинформация „Шоковата доктрина“ е една „отваряща очите книга“. Наоми Клайн е надминала с много предишната си творба „Без лого“ (4). Ако трябва да сравня с Чомски, книгите на Клайн се четат доста по-лесно и увлекателно и не отстъпват по доказателствен материал. Да се надяваме, че „Шоковата доктрина“ скоро ще бъде преведена и на български език.\n1. „The Business plot“\n2. „The plot to overthrow FDR“, А&E Television Networks (1999), google видео\n3. Джeфри Сaкс „Крaят нa бeднoсттa“ ИК „Кръгозор“ (2006)\n4. Наоми Клайн, „Без Лого“, изд. „Елементи“, (2005).“\n30/04/2014 in Анти-Пропаганда, think tanks. Етикети:СССР, бвп, книга, наоми клейн, пиночет, полша, шокова доктрина\n← Може ли България да излезе от валутния борд\nСело Розово – едно нормално и автентично българско село →\n2 thoughts on “Шоковата доктрина”\n06/05/2014 at 17:53\nПотемата: „Изповедта на един икономически килър“ на Джон Пъркинс, бивш „икономически убиец“, в света на международните финанси, има я на български, на ангкийски може да я намерите тук: Confessions of an Economic Hit Man\nСхемата, по която „работят“ той и неговите колеги, е проста: те убеждават дадено правителство да започне някой мащабен инфраструктурен проект (огромен язовир, летище, автострада), който уж ще осигури на страната голям икономически растеж и благоденствие. Пак килърите уреждат милиардните кредити. С условието обаче проектът да се изпълнява от определени американски фирми. Когато след някоя и друга година става ясно, че правителството не може да върне заемите, „измамената държава вече е изпаднала в тежка икономическа и политическа зависимост от САЩ“. По този начин американските концерни стават господари на нейните петролни находища и други богатства, Пентагонът придобива военни бази, а Вашингтон установява пълен контрол над важни геополитически обекти (напр. Панамския канал). Убеждаването разбира се става с многомилионни подкупи.\nЗа десетте си години в занаята Пъркинс се е нагледал на подкупни политици, които лесно откликват на офертите му. Изключенията са само две: панамският президент Омар Торихос и еквадорският му колега Хайме Ролдос. Първият не се съгласява да предаде контрола над Панамския канал, вторият не отстъпва пред американските нефтени концерни. В крайна сметка и двамата загиват при загадъчни самолетни катастрофи през 1981 г.\n30/04/2014 at 14:52\nДобра ретроспекция на иначе толкова обемист труд. Книгата вече я има в превод на български както по книжарниците, така и в повечето големи библиотеки.


Лука Визентини е новият лидер на 50 млн. работници в Европа - Конфедерация на независимите синдикати в България (КНСБ)\nЗаместници на Визентини ще бъдат Естер Линч и Пер Хилмерсон. Конфедеративни сскретари ще бъдат Лина Кар, Изабел Шманн и Людовик Вое. Президент на организацията ще бъде Лоран Берже, а негови заместници – Хосе Мария (Пепе) Алварес, Миранда Уленс, Бенте Соргенфри и Йозеф Стредула.\nКонгресът прие още манифест, който ще бъде основният инструмент за натиск върху новия Европарламент и Комисия.\nОсновните моменти в него включват:\nРеформа на икономическата политика на ЕС, бюджета и паричния съюз за насърчаване на социалната справедливост, инвестициите, благоприятстващи заетостта, устойчивия растеж и справедливото, прогресивно данъчно облагане;\nПълно прилагане на 20-те принципа на Европейския социален стълб, включително равенство между половете, право на справедливо заплащане и право на обучение през целия живот.\nДействия на ЕС в подкрепа на по-силно колективно договаряне – преговори между работодатели и синдикати относно заплащането и условията на труд във всички страни от ЕС.\nСоциално справедлив преход към нисковъглеродна, цифрова и глобална икономика, обезпечена със законодателство, политики и фондове на ЕС;\nЯсен преход към бъдещето на труда, опакован с нормативни документи и с основни цели намаляване на несигурната заетост, права на работещите в нови форми на труд, спиране на социалния дъмпинг, изграждане на справедлива мобилност за работниците и равно третиране;\nРеформа на правото на ЕС за засилване на информираността и консултирането на работниците, представителството на работниците в управителните съвети на дружествата и европейските работнически съвети.\n“Мисията на следващия мандат ще бъде да се бори с атаките срещу демокрацията и толерантността. Нека надминем това, което остави Комисията на Юнкер за насърчаване на социалната справедливост, качествените работни места и по-високите заплати в целия ЕС.””, каза Лука Визентини,\n“Ще настояваме ЕС да се справи неотложно с климатичните промени, да направи повече за дигитализацията и влиянието й върху пазара на труда, но така че нито един работник да бъде изоставен на произвола на съдбата“, заяви новият лидер на ЕКП.\n9 конгрес на КНСБ Международна дейност\nПредишна статия Главният икономист на КНСБ Любен Томев: Всеки трети у нас живее в бедност\nСледваща статия КНСБ иска международни критерии за работоспособността


"Зеленият коридор" в "Пирогов" без почивен ден - Добри практики - econ.bg\n"Зеленият коридор" в "Пирогов" без почивен ден 0\nСпешната болница разполага с количества от препаратите на Pfizer/BioNTech, Moderna и Oxford/AstraZeneca, за да продължи имунизацията на всеки, който пожелае\nЗеленият коридор в „Пирогов“ продължава без почивен ден. Спешната болница разполага с количества от препаратите на Pfizer/BioNTech, Moderna и Oxford/AstraZeneca, за да продължи имунизацията на всеки, който пожелае, съобщиха от лечебното заведение.\nЗа „Зелен коридор” са обособени ваксинационните зони във фургона пред главния вход на „Пирогов” и Медицински център „Н.И.Пирогов” .\nВаксинационният пункт в Директората ще очаква всички, които имат записани часове за първа и втора доза в електронната система на Министерството на здравеопазването. Мобилните ни екипи също са в готовност да имунизират колективи на място.\nИмунизацията продължава съгласно Националния ваксинационен план. Желаещите се приемат между 08:30 и 17:30 часа. 11 076 души се имунизираха в “Пирогов” по Великден и Гергьовден. 70% от тях се възползваха от “Зелените коридори” и си поставиха първа ваксина по техен избор. По-голямата част избраха Pfizer/BioNTech.\nPfizer Пирогов Зелен коридор AstraZeneca BioNTech Moderna


Как да изберем електрически бойлер за отопление на къща и апартамент\nИзборът на електрически бойлер не е труден. Просто трябва да знаете как да изберете мощността на оборудването, вида нагревателен елемент и, което е също толкова важно, надеждна компания. На следващо място, ние ще разгледаме всички основни нюанси, така че да знаете как да изберете електрически бойлер за отопление на къща, вила или дори апартамент. Кой електрически бойлер е по-добър, определете само вие сами въз основа на предоставените данни и отличителните характеристики на видовете нагреватели, които се сравняват.\nПървият и най-важен критерий за избор е мощността на оборудването. Този параметър се определя в зависимост от площта на частна къща или апартамент. Обикновено изчисленията използват следната формула:\nW = (40 * Vroom + Qwindow + Qdv) * k,\nW е номиналната мощност на електрическия котел;\n40 - средната стойност на необходимата мощност на оборудването на 1 m3 помещения, W;\nV пространство - общото количество отопляемо пространство (всички стаи в къщата или апартамента), изчислено като общата площ на жилището, умножено по височината на таваните;\nQ прозорец - загуба на топлина на прозорците (100 W всеки);\nQdv - загуба на топлина на вратата (200 W всяка);\nk е коефициентът на местоположение на региона (южната ивица е 0,7–0,9; европейската и централната част са 1,2–1,4; северната и източната са 1,8–2).\nТази формула е подходяща, ако трябва да изберете електрически бойлер за захранване за отопление на апартамент. Що се отнася до частна къща или лятна резиденция, тогава в изчисленията трябва да умножите крайната стойност по 1,5. Допълнителен фактор взема предвид загубите на топлина през тавана и пода.\nВторият, не по-малко важен критерий за избора на електрически бойлер е според метода на загряване на вода за отопление. Днес има TENOV, индукционни и електродни котли.\nПървите най-често се срещат на витрини. Те могат да бъдат както подови, така и стенни (монтирани). Оборудването с нагревателен елемент вътре е най-евтино и може да се използва както в частни къщи, така и в апартаменти с напрежение 220v или 380v. Недостатъкът на този тип електрически котли е образуването на котлен камък върху тръбните нагреватели. В допълнение, мощността на един електрически котел може да не е достатъчна за двуетажна къща, а инсталирането на няколко нагревателя не винаги е възможно поради техния размер.\nВ тази връзка изборът на индукционен котел е по-разумно решение. Поради малките си размери (вижда се на снимката по-долу), такива нагреватели могат да бъдат свързани към една отоплителна система, което ще увеличи мощността му до необходимата стойност. Единствената пречка е по-високата цена на оборудването. Може да бъде избран индукционен електрически котел за отопление на къщичка с внушителна площ. Много важно предимство на индукционните устройства е, че те са най-икономичните, което е особено важно кога отоплителна инсталация в просторни къщи.\nЕ, последният тип нагревател е електрод.Такива устройства се считат за най-безопасните, но в същото време най-бързите за охлаждащата течност - водата. С цената на определена разлика не можете да почувствате разликата, но все пак най-често изборът на електрически бойлер с йонно отопление се извършва за частни къщи и летни къщи.\nВидео инструкция как да изберете електрически бойлер и кой е по-добър за основните индикатори:\nМного ще зависи от правилния избор на марката на устройството - издръжливостта на отоплителната система, качеството на работа, безопасността и, разбира се, цената на електрическия бойлер. Сега ще ви кажем коя компания за електрически бойлери е най-добре да изберете през 2017 г., за да не преплащате и да сте спокойни за покупката.\nДнес най-добрите производители на котли се считат за Bosch, Vaillant и Dakon. Оборудването на Kospel и Protherm е малко по-евтино, но все пак с добро качество. Домашният лидер в производството на стенни електрически котли е RusNit, който е специализиран в производството както на домашни, така и на промишлени модели.\nОт моя собствен опит бих искал да кажа, че преди 4 години ме посъветваха да избера двуконтурни електрически бойлери от Protherm. През това време устройството никога не се е провалило и в същото време е било едно от най-евтините в магазина за цената, затова моят преглед - „Proterm“ е най-добрият производител на битови отоплителни уреди.\nАко решите да изберете добър електрически бойлер за отопление на частна къща или апартамент, тогава обърнете внимание на наличието на няколко много важни функции:\nНаличието на многофункционална система за управление, която визуално се показва на дисплея. Вашият уред трябва да бъде оборудван със сензори за температура и налягане, както и възможност за непрекъснато регулиране на температурата на водата. Ако налягането в системата спадне, можете да го забележите своевременно и да коригирате ситуацията възможно най-скоро.\nВъзможност за автоматичен избор на мощност за работа с отопление. За да спести енергия, котелът ще може независимо да променя мощността на отопление по време на работа.\nВъзможността за използване на електрически бойлер за подаване на топла вода у дома. Повечето съвременни модели на технологии могат да се използват не само като отоплително оборудване, но и като бойлер. Много удобно, но консумацията на енергия, както знаете, се увеличава.\nПреглед на основните видове устройства\nТук, според тези параметри, се извършва независим избор на електрически котли. Надяваме се, че сега знаете как да изберете правилния електрически бойлер за отопление на вашия дом, апартамент или лятна вила и също толкова важно, на кои компании е по-добре да дадете предпочитание през 2017 г.!\nКак да изберем отопление за кърпа за банята\nРазглеждане на основните видове устройства\nПубликуван: 24.06.2015 Обновено: 30.06.2017 няма коментари


Vico Stazione Apartment - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nВиж всички 6 места за настаняване в Ута.\nVico V Stazione 5, Uta, Ута, Италия, 09010 - Покажи на картата\nVico Stazione Apartment, който се намира в Uta, Ута, е популярно място за туристи. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nVico Stazione Apartment предлага безупречно обслужване и необходимите удобства, за да удовлетвори гостите си. Хотелът предлага достъп до широк спектър от услуги като паркинг, семейна стая.\nНасладете се на висококачествените удобства по време на престоя си тук. В някои стаи са на разположение климатик, отопление, балкон/тераса, телевизор с LCD/плазмен екран, DVD/CD плейър, които ще помогнат на гостите да релаксират след дългия ден. Освен това в хотела можете да се възползвате от множество предложения за приятно прекарване на свободното време. Каквито и да са поводите за Вашето пътуване,Vico Stazione Apartment е най-доброто място за престой, което можете да изберете в Ута.


Кога отрицателната частица НЕ се пише отделно от думата, за която се отнася и кога – слято?\nОтделяме внимание на този уместен въпрос, защото погрешното слято изписване на НЕ е често явление. В пресата и другите информационни издания такава грешка рядко се допуска, но почти всеки интернетен форум изобилства с “незнам”, “немога”, “неразбирам”. Среща се и отделянето на НЕ, когато трябва да се изпише слято, но общо взето тази грешка се допуска доста по-рядко.\nДори да е изписана неправилно слято или пък разделено отрицателната частица НЕ, общият контекст обикновено подсказва смисъла, който е искал да вложи авторът на написаното. Затова такива грешки не са фатални, но е по-добре да не се допускат. Не само защото показват пропуски в езиковата култура на пишещия, а преди всичко защото изморяват читателя, който трябва да гадае какво е искал да каже авторът на текста.\nОсновните случаи на употреба на отрицателната частица НЕ са четири.\n1. Ако с НЕ се образува нова дума, в която основната част не съществува като самостоятелна лексикална единица, тогава НЕ се пише слято.\nКазано по просто - ако махнем НЕ и остава безсмислица, НЕ се пише слято, например негодувам (няма годувам, затова думата се пише слято). Други такива думи са:\nнебивалица, небрежен, неведение, неведом, невежа, невеста, невзрачен, невинен, невръстен, невъзмутим, негативен, неглижирам, негодяй, недей, незабавно, неизбежен, нелепо, немарлив, немотия, ненавиждам, непоколебим, неутрален, нехаен, нехранимайко,\n2. Ако отрицателната частица НЕ се отнася за дума със сказуемна функция, тя се пише отделно от думата. Към този случай се отнасят глаголите и деепричастията.\nС други думи, ако с НЕ искаме да посочим отрицание на действие, частицата се пише отделно от това действие. Примери:\nНе мога да реша тази задача.\nИмаше задръстване и не успях да пристигна навреме.\nНе гледайки в краката си, детето се спъна и изтърва чантата.\nУчениците не разбрали урока и не написали домашните си работи.\n3. Когато отрицателната частица НЕ се отнася до дума, която е съществително, прилагателно, наречие или определение, са възможни и двата случая – НЕ да се пише както слято, така и разделено. Зависи от смисъла, който искаме да вложим.\nА) Ако искаме да изразим противоположното значение на думата, тогава НЕ се пише слято.\nБ) Ако с НЕ искаме да посочим отрицание на смисъла на думата, но без да се позоваваме точно на нейното противоположно значение, тогава НЕ се пише отделно от думата.\nМакар и некрасиво (А), лицето й е миловидно.\nНе красива (Б) жена търси, а умна.\nНеведнъж (А) сме обсъждали този въпрос.\nТози ден се срещнахме не веднъж (Б), а три пъти.\nТой е некадърен (А) да върши работата си.\nИскат не кадърен (Б) човек, а послушен.\nНе пълнотата (Б) й е причина да не я одобрят, а неумението (А) да се облича подходящо.\nНепълнотата (А) на събраните доказателства ги прави неизползваеми (А) в съдебното производство.\nГлобяват не явилите (Б) се навреме, а неявилите (А) се в определения час.\nУчениците, неразбрали (А) урока, дошли с ненаписани (А) домашни работи.\nСпециално внимание трябва да се обърне на една група глаголи, които се образуват с представката НЕДО-, като недовиждам, недочувам, недоглеждам, недоспивам (си), недояждам (си), недоумявам. При тях представката НЕДО- е неделима, сричката НЕ е част от представката, а не е отрицателната частица НЕ. Образуваните по този начин думи имат самостоятелно значение.\nСъщевременно съществуват сходни по звучене и буквен състав съчетания, в които НЕ е отрицателна частица и при тях тя се пише отделно от основната дума, която започва с представката ДО-. Затова ако проблемната дума започва с НЕДО-, трябва внимателно да вникнем в смисъла, който желаем да вложим. Ето няколко примера:\nПовторете, моля, че недочувам (слухът ми е слаб)\nНе дочувам никакъв звук (слухът ми е нормален, но в момента не долавям нищо; основната дума е дочувам)\nРазбира се, че ще го уволнят, щом системно недоглежда (работи немарливо, през куп за грош).\nБъди спокоен, не доглеждам филма, а си пиша домашното (не довършвам гледането, а правя друго нещо)\nSee related: правопис, Езикова култура, Отрицателна частица НЕ, отрицание


Вечер в памет на великата Елена Образцова | Вестник "ДУМА"\n13 Април 2021вторник18:49 ч.\nВ Московската държавна картинна галерия на народния художник на СССР Александър Шилов се състоя концерт в памет на Елена Образцова. Всички участници в него са били ученици на знаменитата певица. В концерта участва и дъщерята на Елена Образцова - мецосопраното Елена Макарова. Сред участниците беше и първата ученичка на оперната прима - мецосопраното Лариса Курдюмова, народна артистка на Русия, сопраното Елена Школникова, народна артистка на Русия, мецосопраното Ирина Брежнева, баритонът Бадран Чулуунбаатар и др.\nИмал съм няколко срещи с Елена Образцова. Тя винаги с голяма нежност и топлота споделяше за гостуването си в България с Болшой театър: "В България имам приятели и винаги, когато идвах у вас, се виждахме с моята приятелка Божана Продева." На една от нашите срещи, когато я помолих да ми разкаже за Николай Гяуров, с когото са участвали в оперни спектакли, Елена Образцова ми написа свой спомен, който предлагам на читателите на ДУМА в нейния ръкопис.\nАлександър Шилов, Портрет на Елена Образцова\nДъщерята на Елена Образцова - Елена Макарова


Картофи соте на фурна | Изпробвана рецепта от Веселият Готвач\nКартофите се сваряват и се обелват. Нарязват се на едри кубчета. В тава се слагат олиото и маслото. Слага се тавата с мазнината да се загрее и през това време се омесват картофите със солта, червеният пипер и чубрицата. След като мазнината е достатъчно загрята се слагат обърканите с подправките картофи. Запичат се във фурната докато хванат лека коричка.\nСложих и малко мащерка и след като се опекоха, поръсих с пресен копър! Без червен пипер. Станаха перфектни картофи!\nПолучиха се о вкусни картофки! Благодаря за рецептата


Пещера Дракула - Разбоище | Опознай.bg\nGPS Координати: 43.00465900, 22.94724600\nСливница~19км Брезе (Област София)~22км Алдомировци~17км Гинци~15км Гургулят~25км Зимевица~28км Драгоман~10км Бърложница~17км Василовци (Област София)~13км Гърло~28км\nХотел Драгоман Драгоман ~10км.\nпещера Д Драку разбоищ Дракула разбоиш връх бог връх бог разбоишк разбо разбоище пещера др Разбоишки Пещера дра.. Връх дра Пещера Ман Разбоишки .. Въведение .. Въведение .. Манастир в.. Peshtera dr\nпреглеждания за целия период 5066\nПещера Дракула се намира на около километър югозападно от село Разбоище от южната страна на връх Тупаник, там където започва стръмното скално спускане към дерето на река Дракул. Удобно място за паркиране е в западния край на селото, от където е и изходният пункт за Разбоишки манастир "Въведение Богородично". Преходът до пещерата от там е около 1,5км, почти само по хоризонтални пътеки през ливади.\nНа около километър нагоре срещу течението на реката е и красивият каскаден водопад Котлите.\nПещерата е суха, хоризонтална/възходяща (дълж. 42м) и се намира в горната част на скален венец на масива, изграден от триаски варовици. Навътре пещерата е с висока основна галерия, завършваща с наклонен възходящ комин. Има едно късо и тясно разклонение вляво. Подът е покрит с пръст и дребни скални късове. В края на пещерата подът е глина, като от комина се стичат капки вода и стените и подът му са кални. Няма вторични карстови образувания. Няма следи от силно мразово изветряне и срутвания във вътрешността на пещерата.\nzlatko преди 1 година\nИзобщо не е там трябвало да се върви още поне 30 минути\nDani преди 5 дни\nВидяхме пещерата отдалеч, но нямаше откъде да стигнем до входа й. Спускахме се на няколко пъти в опит да проверим различни маршрути, но е много опасно и така и не успяхме.\n84\tпреглеждания за последните 30 дни 3\t3 снимки за обекта 13.05.2020г.\nДобави в любими 9 Искам да посетя 35 Бил съм тук 6\n75\tпреглеждания за последните 30 дни 4\t4 снимки за обекта 13.05.2016г.\nДобави в любими 15 Искам да посетя 61 Бил съм тук 5\nПропаст "Ямата" - Гара Лакатник\n37\tпреглеждания за последните 30 дни 3\t3 снимки за обекта 10.05.2016г.\nДобави в любими 6 Искам да посетя 37 Бил съм тук 5\nКозарска пещера - Гара Лакатник\n32\tпреглеждания за последните 30 дни 1\t1 снимка за обекта 10.05.2016г.\nДобави в любими 10 Искам да посетя 43 Бил съм тук 16\nПещера "Свинската дупка" - Гара Лакатник\n52\tпреглеждания за последните 30 дни 4\t4 снимки за обекта 12.08.2015г.\nДобави в любими 4 Искам да посетя 32 Бил съм тук 9\n37\tпреглеждания за последните 30 дни 4\t4 снимки за обекта 11.08.2015г.\nДобави в любими 7 Искам да посетя 41 Бил съм тук 1\n47\tпреглеждания за последните 30 дни 3\t3 снимки за обекта 06.08.2015г.\nДобави в любими 15 Искам да посетя 46 Бил съм тук 3\n51\tпреглеждания за последните 30 дни 3\t3 снимки за обекта 05.08.2015г.\n1 141\tпреглеждания за последните 30 дни 10\t10 снимки за обекта 02.09.2014г.\nсело Разбоище ~1км.\nдо Драгоман ~2км.\nдо Годеч ~2км.\n1 30\tпреглеждания за последните 30 дни 4\t4 снимки за обекта 09.02.2016г.\nсело Беренде (Област София) ~2км.\n0.392 сек. на 18.09.2020 09:34