Георги Марков — Задочни репортажи за България (66) — Моята библиотека\nЗадочни репортажи за България (66)\nМоже би има нещо вярно в девиза на София „Расте, но не старее“. С всяка измината година градът наистина се разрастваше и на ширина, и на височина. От прозореца на моята вила се виждаше като на длан цялото софийско поле и аз можех да наблюдавам как с времето зеленият цвят отстъпваше пред ръждивите петна на керемидите и армията от бетонни чудовища. Само в две петилетки в центъра на града и в някои от новите строителни комплекси се издигнаха гигантски „кибритени кутии“, както ги наричаше с ненавист Ламар. Тяхната височина удовлетворяваше чувството за импозантност и величие, с което живееха техните високопоставени вдъхновители. Последните явно страдаха от липса на естетически вкус и бяха жертви на най-детински комплекси за важност и помпозност. Точно в сърцето на София, срещу пощата, цъфна един от тези изроди, чието появяване приписваха криво или право на Пенчо Кубадински. Голям брой непоносимо грозни жилищни комплекси, построени за бързо задоволяване на най-насъщни квартирни нужди, придадоха униформен, казармен вид на някогашни китни квартали. Чужденци, които посещаваха София, говореха с възторг за старите сгради навред из града и особено за малките къщи из бившия Ючбунар, в които се съдържаше толкова човечност и топлота. Същевременно единодушно се казваше каква посредственост, чуждопоклонничество и грозота лъха от новите сгради. Така че, ако София наистина растеше и не старееше, повече от сигурно беше, че „грознееше“.\nВ един горещ юлски ден прекосих целия град, за да отида извън него. Далече от последните разпилени полуселски къщи, всред неочакваната тишина на самото софийско поле, в нещо като малка котловина, се намираше тази странна станция, чийто шеф беше моят колега от политехниката Дочо. Няколко седмици преди това се бяхме срещнали на т.нар. „вечер на курса“, където някогашните слабички, изпосталели студенти демонстрираха внушителните обеми на коремите и вратовете си, плюс началнически звания, награди и семейни снимки. Имаше нещо странно и уродливо в тази среща, станала след толкова много години. Човек внезапно разбираше, че цялата връзка с тия хора си беше останала там, преди 15 години, в аудиториите и лабораториите, и че той фактически нямаше нищо общо с тези деформирани лица и тела. Дори разговорите бяха изкуствени, смехът — приповдигнат и фалшив, спомените — неверни, и над всички тегнеше чувство на изпортен интерес. Все пак някои се бяха издигнали много високо и това сякаш предопределяше отношението на другите. Имаше нещо много печално и угнетяващо в тази среща на хора, които явно животът бе разделил завинаги.\nТогава видях Дочо, който не бе напълнял, не показваше снимки на жена и деца, нито се фукаше с някакви постижения. Стоеше си кротко в края на масата и пиеше поредната гроздова.\n— Все пак, началник съм! — каза ми с присмех той. — Но никога няма да ти дойде на ума на какво съм началник!\nПосле ми обясни, че е началник на станцията за изследване на отпадъчните градски води. Нещо като лаборатория към един от институтите на академията на науките.\n— Ако носът ти не е много чувствителен, ела някой ден да ме видиш! — покани ме той и ми обясни как се стига до това странно място.\nСледвайки указанията му, аз се движех по прашния полски път, когато долових първия сигнал за близостта на станцията. Лъхна ме тежка воня, която ми напомни за някои от най-смрадливите упражнения по органична химия. Стотина метра по-нататък вонята се превърна в нещо като задушлив газ. Нямах никакво желание да продължа пътя си, сякаш пред мен се бе изправила истинска бариера на смрадта.\n„Човече, носа си отрежи или се върни!“ — беше написано върху дъсчица, закована на електрически стълб.\nМалко по-нататък пътят се раздвои и дясната му част се изкачваше по каменист баир, за да изчезне отвъд. Отправих се нататък и когато стигнах до края на баира, пред мен се откри станцията и грамадното зеленчуково пространство около нея. Тук вонята беше най-непоносима. Имах чувството, че ще ми прилошеее и ще избълвам всичките си вътрешности. В това време Дочо, който ме бе видял от прозореца на лабораторията, изтича към мене и ме поведе надолу.\n— Сега разбираш защо тук никой не идва, дори милицията не желае да дойде. Идват с джипката до баира и оттам викат! — ми каза той.\n— Какво общо имате с милицията? — попитах аз.\n— Случват се от време на време разни работи… като видиш барабите, ще разбереш… Знаеш ли, че всички ние сме тук именно заради вонята… — продължи моят бивш колега.\n— Защото вонята ни пази от външния свят… Ние сме нещо като остров на прокажените… Миризмата прониква не само в дрехите ти, но и в тялото ти… Всички ние, деветимата, които сме постоянно тука, смърдим като порове… и никой не иска да дойде при нас. Поща, началници, посетители, разни куриери, транспорт… всичко свършва при баира… Разбираш ли — вонята е нашата спасителна завеса…\n— Защо ще е спасителна завеса? — питам аз. — Някой поставял ли ви е в опасност?\n— Зад всеки от нас тука е вървяла някаква опасност… Но както е вървяла, там, при баира, се е спряла… — Дочо се засмя и после ние приближихме към източника на цялата тази зловонна смрад. Това беше отклонение от около стотина метра от един от главните градски канали за отпадъчни води. Специално за целите на тази станция мръсната течност, която се влачеше по канала, идваше, така да се каже, в натурален вид, не беше нито филтрирана, нито разводнявана. Точно пред станцията беше дежурният на т.нар. „решетка“. Работата му се състоеше в това да спуска за известни периоди гъста мрежа в канала и след това да я изважда внимателно, за да види какво се е задържало върху нея. От тази ужасна течност се взимаха редовни лаборатории проби, чрез които се правеха химични и биологични анализи.\n— Като анализираме отпадъчните води на града, разбираме за живота, който се води там — иронично каза Дочо и ми посочи някои интересни заключения, свързани с различния живот през зимата и през лятото в града. — Хората ядат, пият, любят се, вършат естествените си работи, а ние тук анализираме и дишаме техния парфюм.\nНо лабораторните анализи бяха само едната част от работата. Другата се състоеше от голямата зеленчукова градина, която се простираше от двете страни на смрадливия канал и явно се напояваше с течността от него. Като минавах през градината, не вярвах на очите си. Зелето вече беше вързало големи глави, доматите, макар и още зелени, бяха избуяли високо като храсти, чушките показваха небивало плодородие, а пространството с картофите беше още по-внушително буйно зелено. Дочо ми обясни, че цялата зеленчукова градина била строго опитна и произведените зеленчуци не били за ядене. Той ми разказа за селективната способност на някои видове зеленчуци, които не допускали известни бацили, докато други ги акумулирали и били изключително опасни за ядене.\n— Ако дойдеш тука след месец — каза той, — ще видиш домати по половин кило единия, грамадна работа, но не са за ядене, въпреки че моите хора тука ги ядат и окото им не мига… И освен че ги ядат — каза той, — крадат от тях и ги носят на пазара в София. Трябва да са продали сума нещо, преди да открием… Оттогава имаме специален санитарен надзор там, на самия пазар… Като види доматите, той веднага ги познава… Миналата година даже се наложи да искаме от милицията охрана, за да пази вагабонтите да не ги изнасят оттук, че може да плъзне някоя епидемия…\n— Колко души имаш тук?\n— Няколко щатни, а другите са пришълци…\n— Как пришълци?\n— Ами такива, които никой не ги знае откъде идват и накъде отиват!\n— Е, как ги вземаш такива на работа?\n— Аз не ги вземам. Те сами си идват. Вдигнат нещо отнякъде и дойдат тука, във вонята никой не ги гони… Тука им е скривалището… е, иди ги виж…!\nСвикнал с цялата най-педантична трудово-паспортна документация, не можех да повярвам, че имаше хора, които бяха останали вън от нея. Но в този вонящ свят всичко, изглежда, беше различно. Първият, когото видях, беше при решетката. Той седеше край канала с навити крачоли и боси крака, потопени в мръсната течност, като че това беше вода от най-чист плувен басейн.\n— Това е доктор М. — каза Дочо.\n— Да, колкото и да се чудиш, човекът е доктор по химия, органик.\n— Е, какво търси тука?\n— Питай го… макар че не обича да обяснява…\nДоктор М. беше дребен на ръст, вероятно приближаваше шейсетте, с плешива мъничка глава и изпъкнали сякаш от базедова болест очи. Видях да гледа съсредоточено в канала, сякаш в мръсната вода се намираше нещо безкрайно важно или интересно.\n— Това е човекът, който се занимаваше с разработката на бургаския магнетит и предложенията му бяха много интересни — продължи Дочо. — После се върна към органичната химия и постъпи в една кооперация за пластмаси. Там обаче стана някаква беля, гръмнаха доста пари и го пратиха в затвора за пет години… И от затвора дойде тука… Не желае да има нищо общо с външния свят. Той е единственият, който почти никога не напуска станцията, живее, дето се казва, само за хляба… и работи над нещо, което държи в тайна. Хората тук го смятат за луд, а аз мисля, че може малко да е мръднал, но умът му е много бистър и интересен… Имахме някакви проблеми в лабораторията и той ги реши като едно и едно — две. Работил е в Германия и Австрия, знае няколко езика, но е скъсал всички отношения със света… Много пъти ме разпитваха за него и началници, и милицията, после, изглежда, решиха, че е луд, и го оставиха на мира. Няма абсолютно никакви близки и роднини и ако закрият станцията, не знам къде ще иде…\n— И защо смяташ, че е дошъл тук?\n— Не знам… мисля, че в затвора нещо е станало с него… нещо се е пречупило завинаги. Струва ми се, че е бил много чувствителен, и… пет годинки не са малко… Но никога не е разказвал за себе си. Всичко, което знам, съм го чул от други хора… Все пак е странно да наблюдаваш възпитаните му маниери. Той винаги казва „моля“, „благодаря ви“ и е такава кротка и незлоблива душа, че дори най-големите вагабонти тук се отнасят към него с уважение.\nСлед всичко, което Дочо каза, моето авторско любопитство бе изострено до немай-къде. Въображението ми се опитваше да намери някаква значителна идея, която стоеше зад прекъсването на връзките между този доброволен изгнаник в смрадта и обществото отвъд баира. Беше ми жал за него, защото си мислех, че той преживяваше някаква постоянна горчивина, че се измъчваше от неспирна болка. Мислех си, че той вероятно се бе опитал да накаже обществото, а всъщност бе наказал себе си. Обществото никога не се трогва от подобни жестове.\nОтидох при него и се опитах внимателно да го заговоря. Но той само отвърна на поздрава ми, усмихна се учтиво и продължи съсредоточено да разглежда черно-сивата течност, която бавно се влачеше пред него. Последва дълго мълчание.\n— Смятате ли, че тези отпадъчни води могат наистина да се оползотворят? — попитах го с надеждата, че той ще се разговори.\n— Защо не! — внезапно отговори той и после много отчетливо, със звънтящ глас добави: — В мръсотията винаги има много енергия!\nИ за да избегне нови въпроси, той стана, взе полускъсаните си сандали от тревата край канала и бавно се отдалечи по посока на градината.\n— Съвсем не мисля, че той е луд — казах на Дочо. — Но не мисля, че е и нещастен!\n— Прав си — каза моят колега. — Тука му харесва. Знаеш ли, че един ден, беше доста отдавна, реши да отиде по някаква причина до града. Обръсна се, почисти дрехите си, лъсна сандалите и полека-лека тръгна. Предполагах, че ще се върне чак следобед. Но само след два часа пристигна обратно. Попитах защо се връща толкова бързо, а той ми отговори: „Да знаеш само как вони градът! Щях да си изкарам червата! Такава смрад идва и от трамваите, и от къщите, и от хората! Много смрадлив свят!“\nДочо се засмя, толкова чиста беше алегорията на д-р М.\n— Колко странно! — казах аз, все още неспособен да приема, че наред с блестящите покривки на Руския клуб, с нашите лъскави автомобили, с хубавите ни жени, с цялото обкръжение от лъскави, скъпи и уханни неща съществуваше някакъв д-р М., който искрено смяташе, че всичко това вонеше далеч по-непоносимо от канала с отпадъчните води.\n— Чакай, ти още нищо не си видял! — предупреди ме Дочо. — Ще срещнеш и другите!\nСега отвън се разнесоха звуците на недалечна китара. И после някой запя онази невероятна песен, която по-късно един от моите режисьори щеше да използува като мотив на цяло представление:\nВесело беше мойто погребение.\nПтичките пееха: чик-чирик, чик-чирик.\nВсички приятели бяха в настроение.\nСамо на мен ми беше малко тъжничко…\nГласът беше силен и някак грозно грубоват.\n— Това е Хари — каза Дочо, — или както му казваме — „човекът без паспорт“… Ела да те представя.\nИ ние тръгнахме навън по посока на гласа.\nТам, където лехите с лука свършваха, имаше малка зелена поляна, всред която се бе проснал полугол „човекът без паспорт“. Той, изглежда, нямаше повече от двайсет години, но светлото му лице и много бистрите, почти сини очи излъчваха сигурността на възрастен, кален в живота мъж. Докато приближавахме към него, Дочо ми обясни, че преди години в градчето на Хари изгоряла общинската архива и гражданите били задължени да отидат и попълнят някакви нови формуляри за регистриране. Но родителите на Хари, които били в развод, не записали момчето, и когато дошло време да вземе паспорт, оказало се, че той не съществувал като жител на страната. Разбира се, грешката можела да бъде поправена бързо, но Хари внезапно съзрял известна изгода от това да живее като несъществуващ гражданин на републиката, особено предвид предстоящата му военна служба. Той напуснал родното си място и започнал да скита из цяла България. Препитавал се, както намерел за добре, като напоследък се занимавал с дребни кражби. И все пак, за да бъде в тон с изискванията на властта, той разполагал не с един, а с близо две дузини паспорти, които задигал от разни места, главно от делиормански турци. По някое време свирел в естрадна група и в същото време се грижел за няколко проституиращи момичета. Ала дейността на „човека без паспорт“, изглежда, направила впечатление на властите и Хари бил принуден да бяга.\n— Една сутрин го намерихме легнал всред лехите — каза ми Дочо.\n— От колко време е тук?\n— Повече от година… Харесва му, като че тук е истинският му дом… Приближаваме към него и виждам, че той ни наблюдава с пресметливо любопитство.\n— Какво разкошно време, сър! — започна той с тона на отлично възпитан английски портиер. Дочо мълчаливо му поднесе кутията с цигари. Хари с елегантен жест предложи огънче.\n— Тази сутрин — обясни той — със сър Боньо и сър Косьо поляхме морковите и ударихме по няколко мотики за новата вада… Й сега чакаме лейди Флоранс да ни покани за обед…!\n— Хари — казах аз, — трудно ли се живее без паспорт?\n— Струва ми се, че по-трудно се живее с паспорт, сър! — отвърна той моментално и после неочаквано добави: — Аз съм човекът в повече на тази държава, което означава, че държавата може без мене и аз мога без нея.\n— Е, добре, но ти не можеш цял живот да караш така…!\n— Защо не! — Хари се засмя. — Какво ми е тука… чушки като пушки, домати като гранати… компания и половина… и никой не те закача за нищо… Тука сме нещо като независима република… И да ви кажа… вонята е нашата независимост… Напарфюмираната цивилизация никога не преминава нашите граници, нали, сър?\nДочо ме гледаше любопитно. Той следеше с някаква гордост моята изненада от плавната реч на Хари.\n— Опитвал ли си се да пишеш някога? — попитах. Лицето на „човека без паспорт“ прие присмехулен израз:\n— Защо? Хората пишат или за да се увековечават, или за да се прехранват! Аз въпроса с прехраната съм разрешил, а другото не ме интересува! Никой от нас тука няма часовник, нито календар. Нито аз, нито сър Боньо или сър Косьо знаем дали днес е понеделник или петък… Всички дни са наши, няма значение как се казват…\nХари, изглежда, се забавляваше с моето учудване на такава невероятна лекция всред вонящото пространство. Той виждаше, че ми е направил силно впечатление, и това му харесваше.\n— Тука е истински рай, сър — продължи той. — Одеве като си лежах под слънцето, си помислих: „Дано имаме късмет вонята да не се свърши. Свърши ли се тя, свършваме и ние. Ще дойдат ония с парфюмите и цялата ни свобода ще иде на кино! Най-напред ще дойде на шефа жена му… При целия й инат досега най-много е стигала до баира…!“\nПогледнах въпросително Дочо. Оказа се, че той напуснал жена си, с която не живеели добре. Но тя искала той да се върне обратно и отначало идвала по два пъти седмично тук, но никога не успяла да стигне до станцията. Смрадливата бариера успешно я спирала горе, откъдето тя с викове разговаряла с мъжа си.\n— Вонята — повтори Хари — е нашата свобода, нашият късмет, нашата привилегия и затова никога няма да изляза оттук…\n— Е, добре — пак запитах, — не те ли интересува какво става във външния свят, дали има война или атомно нападение, или пък смяна на правителството…?\n— А защо трябва да се интересувам от тия дивотии! — отвърна Хари. — Те не ни засягат… дали ще има мир или война, дали ще дойде ново правителство или не, никой няма да се по лакоми за нашата станция. Сър Косьо веднъж домъкна отнякъде транзистор… аз го счупих на парчета и му казах, ако иска да слуша радио, да си иде…\n— Хари — казах, — не си ли искал някога да станеш нещо в живота, да правиш нещо, което смяташ, че би те удовлетворявало, да служиш на хората и обществото?\n— Сър — отвърна рязко той, — досега разговаряхме сериозно, а сега разговорът става глупав… Единственото, което съм искал винаги, е да бъда свободен, и единственото, за което съжалявам, е, че не съм се родил някаква много бърза и силна птица, да си хвърча накъдето си искам и, разбира се, по-далече от аеропланчетата…!\n— Довиждане, Хари!\n— Довиждане, сър, и не се качвайте на трамвай тази вечер! — извика той подире ми.\nДочо ми обясни, че от време на време Хари, сам или заедно с някои от другите, умишлено отивали в града, когато трамваите били най-препълнени, и се качвали в някой от тях. Само след две или три спирки всички пътници напускали трамвая, тъй като миризмата била като на „11 хиляди пора“. Хари бил много щастлив от бягството на другите граждани.\n— Няма ли да си докараш някаква беля, като го държиш тук? — попитах моя някогашен колега.\n— Това не зависи от мене! — отговори той. — Първо, не мога да го изгоня. Второ, и да го изгоня, пак ще дойде. И трето, той е толкова забавен и приятен, че всички сме привързани към него. В края на краищата аз не познавам никой друг дори подобен на него. Той е нещо невероятно и аз се обзалагам, че ти би платил скъпо да можеше да слушаш разговорите му с другите. На мене понякога той ми изглежда толкова нереален в нашия униформен свят, че ми се струва, че той наистина е вън от списъците на живите хора и че липсата на документи за него не е случайна…\nСледващият обитател на смрадливия рай, който Дочо ми представи, беше личността, която Хари наричаше сър Боньо.\nКрай помпата за чиста вода видях длъгнеста полупрегърбена фигура на човек, облечен в яркозелени гащета и зелена фланела. Приближавайки, забелязах кокалесто, изпито лице на около петдесетгодишен мъж, с малки мустаци, също боядисани… зелено. Погледнах въпросително към Дочо, който се направи, че не забелязва моето недоумение.\n— Боньо — обърна се той към човека със зелените мустаци, който ритмично помпаше вода в някаква голяма тенджера, — какво готвиш днес?\n— Зелен фасул! — отвърна Боньо с малко фъфлещ глас.\n— Но ще му сложиш червен пипер, нали? — попита Дочо.\nБоньо светкавично се извърна, като че някой го беше ритнал отзад.\n— Ти луд ли си! — каза той — Да развалиш хубавия зелен фасул с червено… Ти никога няма да се научиш какво е хубаво, шефе!\n— Е, какво е хубаво? — Дочо явно задаваше този въпрос за хиляден път.\n— Всичко зелено е хубаво! — отвърна механично и ясно Боньо. — Тревата е зелена, дърветата са зелени, най-хубавите жени имат зелени очи, най-умните хора носят зелени вратовръзки и зелени шапки и имат зелени коли… Ти никога няма да се научиш какво е хубаво, шефе! — Боньо повтори това с наставнически тон. Докато говореше, той бе спрял да помпа, след което отново се зае с работата си, сякаш нямаше никакво значение какво ще кажем ние.\n— Добре, не ти ли харесва червеното? — попитах, без да подозирам, че поставям пръста си, където не трябва.\nБоньо удари помпата с ръка, ритна тенджерата и разля водата, извърна се към мене и с глас, който представляваше смесица от крясъци и вопли, започна:\n— Червеното е най-грозният, най-гадният, най-смрадливият, най-калният от всички цветове! Червеното е цветът на биковете, на отровните макове и на касапите! Това е кръв, която се плиска и после си съсирва и е краят на живота! Червеното боли, мой човек!\nЯвно Боньо беше безкрайно възмутен от моя въпрос за червения цвят, така че аз не посмях да го провокирам повече с цвета на виното например. Вместо това с желанието да го подкупя казах, че имам зелен костюм.\n— Наистина ли? — Боньо смени целия си израз и ме загледа с жив интерес. — Целият зелен? Ама истински зелен?\n— Искам да го облека! — каза той с живо вълнение.\nОбещах следващия път да го донеса. Но Боньо ме накара да повторя обещанието си дузина пъти и едва тогава се зае отново с помпата и тенджерата.\nОтивайки назад към лабораторията, Дочо ми обясни, че зеленият цвят бил единствената лудост на Боньо. Той бил много добър и съвестен работник, имал чудесни отношения с другите, стига само да не го провокират с нищо „червено“. И цялото това натрапчиво господство на зеления цвят започнало в студентските му години, когато при някакъв спор няколко души били Боньо почти до смърт. С дълги лекарски грижи и престой по болници той бавно се съвзел, тялото му се оправило, но бедното му съзнание било завладяно завинаги от любовта му към зеления цвят и омразата му към червения. Една от причините да дойде да се засели в царството на смрадта било видимото отсъствие на червения цвят. Много пъти преди това по улиците той се втурвал срещу червени плакати или червени знамена и ги късал. Но властите му прощавали, защото човекът си имал медицинско свидетелство.\n— Ами червените домати? — попитах Дочо.\n— Не ги докосва! — отвърна моят приятел и добави: — Отгоре на всичко е и поет. Разбира се, че пише със зелено мастило в зелена тетрадка… И там говори за зелена луна, за зелено слънце… И всичко е посветил на жената със зелените устни…\nНие се върнахме в лабораторията, където видях нисичка жена с дълги-черни коси, доста широки рамене и внушителен бюст. Тя се беше надвесила над микроскопа и попълваше някакъв формуляр. Когато ние влязохме, тя стана от стола и отиде към мивката, за да измие ръцете си. Забелязах, че куца. Дойде ми на ум, че това ще да е жената, която Хари бе нарекъл лейди Флоранс. В действителност тя се казваше Мария и беше чиста гъркиня, бивша партизанка от разбитата армия на Маркос. Както Дочо ми обясни, тя попаднала случайно при тях преди няколко години като временна лаборантка, но впоследствие отказала да напусне, дори когато нейните бивши другари заели важни постове и й предложили много по-добра работа.\n— Нямаш идея — каза Дочо — каква промяна стана в нея. Когато тя дойде, представляваше напомпана фанатичка и сякаш беше готова да вдигне шмайзера и да ни изтрепе всички. Може да ти е смешно, но изглежда, че вонята я разубеди. Постепенно тя се очовечи, свикна с нас и сега, ако щеш вярвай, е нещо като майката природа. Грижи се за всички вагабонти, включително за мен, гледа работата в лабораторията и се люби с един бивш криминален, Григор, който е жив Аполон. Съжалявам, че го няма, за да го видиш и него. Предполагам, че може и до сватба да се стигне.\nМария дойде при нас и тогава видях мургаво приятно лице, огряно от тъмни лъчисти очи. Дочо й каза, че съм бивш колега, че сега се занимавам с литература и че съм дошъл от любопитство. Тя ме загледа с интерес и после ме попита с бавния си алтов глас:\n— Какво мислите за нас?\n— Не зная какво да мисля — отвърнах. — Всичко е толкова странно!\n— Защо да е странно? — каза тя. — Ние просто не желаем да живеем техния живот! Виждате ли, градът — външният живот, се представя при нас единствено чрез мръсотията в канала. Вонята тук не е наша, тя е тяхна. Това е точната воня, която иде от техния живот, вземете го, ако щете, символично. Тази воня ни пази от тях и ни напомня какво става там!\nТя говореше отчетливо като учителка, която диктува трудно упражнение на учениците си.\n— Когато веднъж изхвърлили Хари от автобуса, той им извикал: „Вонята е ваша, не е моя, аз само ви я поднасям, за да видите какво сте!“ — разказа тя с чувство за гордост и за да не я разбера различно, обясни: — Аз съм толкова щастлива тук, защото може би това е единственото човешко място. Тук никой не се бори за власт, никой не се опитва да измести никого, никой не забива нож в гърба никому, никой не лъже, а всеки казва точно това, което мисли. И всеки е точно това, което е. Нито един от нас не е конформист, нито един от нас не се лакоми за пари, вили, апартаменти, леки коли, никой не доносничи или пък се прекланя пред другите… Хари се отнася с уважение към зеленото царство на Боньо, а Боньо слуша с удоволствие китарата на Хари… Вие трябва да видите и другите. Те са груби, преживели са доста, но веднъж дошли тука, не искат да напуснат… Тук човек разбира много работи, които преди това не е разбирал…!\n— Мария — каза Дочо, — не го навивай, че и той може да поиска да остане тук, пък, нямаме повече нарове!\n— Не — каза бившата гръцка партизанка, гледайки ме в очите, — той трябва да знае! И всички трябва да знаят, че това там, в канала, е тяхната мръсотия… и миризмата е тяхната миризма…!\nВръщайки се обратно към баира, видях няколко голи гърбове да се навеждат между дългите стройни редици на доматите, навред се люлееше буйна зеленина, сякаш нарисувана от фантазията на Боньо, и всред жуженето на безброй мухи чувах далечния звън на овчарски хлопатари. Спрялото над Витоша слънце се смееше в очите ми и ми се стори, че вонята магически беше изчезнала.


Възможно ли е коронавирусната пандемия да постави на пауза и най-голямото светско събитие?\nКакто с всичко останало в света в момента, изглежда, че и Оскарите може да изчакат своя заветен момент. Според източници, близки до организаторите на церемонията, вече се водят преговори за евентуалното изместване на провеждането на наградите поне за края на месец май или началото на юни 2021 г.\nТова е възможно стечение на обстоятелствата, тъй като коронавирусната пандемия спря снимките на редица филми и отложи премиерите на още толкова вече завършени ленти, които всички очакват с нетърпение. Вече стана ясно, че "годни" за кандидатстване ще бъдат и филми, направени от популярните стрийминг платформи, но дори те не биха били достатъчни, за да запълнят нужния брой номинирани във всяка категория.\n"Ще има бунт, ако не бъдат направени промени и индустрията би могла да бъде напълно опустошена, ако филмовите студия задържат своите предложения до церемонията през 2022 г., за да бъдат приемливи", коментира член на Академията.\nПредстои да видим дали Оскарите ще се проведат в началото на лятото - нещо, което не се е случвало в 93-годишната история на наградите. А може би съществува и вариант, в който най-голямото холивудско събитие ще се случи във виртуалното пространство? Съмняваме се, но все пак...


Щур купон, детска глъч, много смях и танци в "Забавно лято" | Ловеч днес - новини и коментари\n46-годишен мъж от Ловеч се е удавил спасявайки детето си\n12 август – Международния ден на младежта с доброволците на Библиотеката и БЧК\nЩур купон, детска глъч, много смях и танци в „Забавно лято”\nМоже би това е най-краткото определение за продължаващата цяло лято инициатива на младежите от Центъра за работа с доброволци към Регионална библиотека „Проф. Беню Цонев” . Трудно е да се пресъздаде еуфорията от този детски празник.\nПоредният четвъртък в село Слатина детският празник премина динамично. И тук доброволците бяха подготвили различни работилнички и спортни игри. С рисуването или изработването на различни интересни предмети децата и младежите успяха да обменят своите художествени и естетически идеи, изразяваха мисли и емоции, пречупени през призмата на необятната детска фантазия. Последва истинско надиграване. Над час продължи и фолклорната фиеста, която „Слънчогледите” и доброволците сътвориха. С много вълнение децата показаха какво са научили. Имаше настроение и усмивки, щастливи деца и горди родители. Заредени с много сили и енергия, хванати за ръце тропнаха „Дойчевото”,Джангурица, „Ситно влашко”, „Граовско”, „Каракачанско хоро” и още много от необятното народно творчество. „Слънчогледите” доказаха, че наградите,които получават са съвсем заслужени, а настроението, което придават –страхотно.\nВълнуващ бе детският празник „Забавно лято“ в ловешкото село Чавдарци. Инициативата премина в музика, танци, забавления и много подаръци за малчуганите. Часове преди пристигането на доброволците, те се бяха събрали и търпеливо чакаха гостите от Ловеч. Най-малката участничка – чаровната Тейлър активно се включваше във всички игри. С помощта на каките и батковците тя смело преборваше дори и мъжките игри като стреляне с водни помпи и водните балони. А в танцувалните игри овладя стъпките на най-новите танци, които доброволците показваха. Голяма веселба се получи и в играта мокърбол. Разделени на отбори момчетата и момичетата трябваше да задържат най-дълго балона, прехвърляйки го един на друг.\nРадостно е, че в инициативата „Забавно лято” всяка година участието и подкрепата на родителите и бабите и дядовците се увеличава все повече. С желание са помощници в игрите, подпомагат своите малчугани, вдъхват им смелост и кураж. „Познай детето” със завързани очи . Родители и баби имаха „тежката” задача да позная своето внуче или дете от заобиколилите ги мъничета. Баби и внуци заедно се забавляваха и в музикалната игра. В танцува стъпка малки и големи обикаляха в кръг около столове. Когато музиката спираше всеки трябваше да намери стол и да седне. Който не е успяваше, отпадаше от играта. Накрая остава един победител.\nНа 13 август „Забавно лято” ще гостува на близкото село Умаревци. Очакваме малки и големи, изпълнени с желание за игри и веселие.\nПостоянен линк към тази тема: http://lovechtoday.eu/%d1%89%d1%83%d1%80-%d0%ba%d1%83%d0%bf%d0%be%d0%bd-%d0%b4%d0%b5%d1%82%d1%81%d0%ba%d0%b0-%d0%b3%d0%bb%d1%8a%d1%87-%d0%bc%d0%bd%d0%be%d0%b3%d0%be-%d1%81%d0%bc%d1%8f%d1%85-%d0%b8-%d1%82%d0%b0%d0%bd/


"Desafinado", честито! / Галерия / Jazz FM\nЗа няколко часа Бразилия бе в България за осмия рожден ден на предаването на Джаз ФМ за латино музика "Desafinado" с водещ Мирослава Кацарова. Празникът ни събра с бразилската музика и дух в Sofia Live Club на 1 декември 2009 г. Мирослава Кацарова, Хилда Казасян и Петър Салчев сами и в дуети изпълниха най-прекрасните бразилски песни в съпровода на Румен Тосков, Веселин Веселинов-Еко и Христо Йоцов. Концертът завърши със създадената от Рупето и Мира българска боса нова "Като в картина на Шагал", за да покаже колко уютно се чувстват у нас бразилските традиции. Красива, вдъхновяваща и незабравима беше музикалната празнична вечер, която сподели публиката в препълнения клуб. В залата бе и посланикът на Бразилия Негово превъзходителство г-н Пауло Воловски, който изрази възхищението си от изяществото на Мира.\nЧестит рожден ден, "Desafinado"!\nСнимките са на агенция "Булфото".\nПредишна "Мат Бианко" на живо в София! Следваща Фънк експлозия на "Mezzoforte" в Sofia Live Club


Болка в ставите и слабост - Разтягане January\nБолката значително влошава качеството на нашия живот, което го прави по-нисък. Неприятните, монотонни, често изтощителни, болки в ставите постоянно напомнят за себе си. В зависимост от формата на протичане на заболяването те могат да имат различна степен на интензивност, а ефектът от упойващите лекарства е краткотраен и не дава желания резултат. Защо болят всички стави на тялото, причините за това състояние, какво трябва да направи страдащият - всички тези въпроси са от значение и изискват отговори от лекарите.\nПричините за развитието на болестите\nАко преди четвърт век болките в ставите са тревожили предимно възрастни хора, сега представители на младите хора - хора, чиято възраст едва е достигнала 35-40-годишна възраст - са започнали да страдат от тази патология. Най-честата локализация на болката е коленете, лактите, раменете и глезена. Ако ставите болят, причините за това състояние са неясни и се дължат на влиянието върху тялото на различни отрицателни външни фактори:\nинфекциите са една от популярните причини за развитието на болестта. Болещите болки могат да се появят както в една, така и в няколко зони на хрущялните стави на костите;\nалергии и автоимунни здравословни проблеми. Организмът синтезира специфични форми на протеинови съединения, което само влошава общото състояние на човек. Понякога изглежда, че ставите по цялото тяло болят. Тази категория фактори включва ревматизъм, полиартрит, остеоартрит и други заболявания, които се появяват на фона на автоимунни реакции;\nнарушение на дейността на жлезите с вътрешна секреция;\nпроблемите с кръвоносните съдове стават основната причина за развитието на възпаление в ставите. Нарушаването на кръвообращението в тъканите нарушава тяхното хранене и причинява дегенеративни промени в тяхната структура;\nнаранявания, механични повреди, системни прекомерни натоварвания също са фактор, провокиращ патологията;\nгенетично предразположение към някои форми на артрит;\nнаднорменото тегло поставя допълнителен стрес върху краката, а хрущялът и сухожилията се износват по-бързо;\nОбикновено тези причини обясняват появата на болка в определено място на тялото. Понякога те се разпространяват по цялото тяло, причинявайки на човек големи страдания. Защо всички стави болят едновременно, каква е причината - подобни въпроси изискват изясняване.\nинфекции, възникващи на фона на висока температура. Треската се характеризира с болки по цялото тяло, например при сезонен грип;\nизтощителни тренировки, твърде интензивни спортове;\nдруги ставни заболявания, протичащи в остър стадий (артрит, артроза, ревматизъм).\nВ повечето случаи причините за проблеми с хрущялите и връзките са от възпалителен характер. На второ място са автоимунните процеси и наранявания. По-рядко болката в коляното и лакътя се появява поради интоксикация.\nСистемни симптоми на заболяването\nОсновният симптом на ставни проблеми е болката. Интензивността и характерът му зависят от много неща: това е формата на патологията (остра или хронична), локализацията на възпалителния процес, степента на увреждане на костната връзка.\nВ медицината има периартикуларни и полиартикуларни източници на болка, възникващи вътре в ставата. Първите възникват в структури, заобикалящи костната артикулация (бурса, връзки, сухожилия). Последните са резултат от възпалителни процеси, механични травми, невъзпалителни нарушения.\nзачервяване, подуване на меките тъкани в областта на увреждането;\nкуцота, ако ставите на костите на крака са наранени;\nвлошаване на мобилността в проблемната зона;\nКогато всички стави на тялото болят, независимо от причината, лечението се извършва амбулаторно. Наличието на следните симптоми обаче изисква спешна консултация със специалист, понякога с хоспитализация на пациента:\nАко след първоначалната консултация и следвайки заповедите на лекаря, болката не изчезне в продължение на една седмица, жертвата трябва да се покаже отново на лекаря.\nПрепоръчваме ви да гледате видеоклипа внимателно:\nНезависимо от естеството на дискомфорта (тотален или локализиран), за да се разбере какво да се прави, ако ставите болят, е необходимо да се проведе диагностичен преглед.\nЛекарят ще прегледа пациента, ще изслуша оплакванията му и ще зададе необходимите въпроси относно семейната история. Анализът на урината и кръвта е неразделна част от диагнозата. Пациентът ще трябва да вземе проби за общи и специални тестове (биохимични, ревматични тестове, култури и др.). Ако е необходимо, може да се предпише MRI, ултразвук, CT, рентгеново изследване.\nАко пациентът е имал анамнеза за соматични заболявания, тогава изброените видове диагностика може да не дадат ясен отговор защо болят ставите по цялото тяло. След това лекарят предписва терапевтична терапия въз основа на резултатите от изследването и я коригира вече в процеса, разчитайки на реакцията на тялото.\nРазновидности на патологии\nКогато всички стави в тялото болят, лечението зависи от причината за проблема. Например, ако болките са причинени от инфекциозни заболявания, тогава терапията трябва да бъде насочена към унищожаване на патогена. При обща интоксикация на тялото с болезнени усещания в костите е необходимо да се отървете от токсините. Има по-сериозни патологии, свързани с болки в ставите.\nАртритът се характеризира с възпалителен процес, в резултат на което лимфата и кръвта застояват вътре в костните стави. Поради това човек изпитва пръсващи усещания и тогава болката става по-интензивна, непоносима. Този тип заболяване има разновидности: ревматоиден, псориатичен, синдром на Reiter, подагра.\nПризнаци на артрит: болка с различна степен на интензивност, скованост в артикулацията на костите, подуване и зачервяване на кожата в засегнатата област. Ако заболяването започне, се отбелязва обща слабост и повишаване на телесната температура..\nАртритът може да бъде диагностициран чрез клиничен кръвен тест. Болестта се характеризира с повишаване нивото на левкоцитите, повишена СУЕ и наличие на с-реактивен протеин. Ако диагнозата се потвърди, в никакъв случай не можете да се лекувате с народни средства, тъй като терапията изисква постоянно наблюдение.\nВъншно и по отношение на симптомите изглежда като артрит, поради което често непрофесионалистите объркват тези диагнози. Само лекар ще ги различи след щателен преглед. Подобно на предишното заболяване, бурситът не може да бъде лекуван с алтернативни методи, тъй като тази терапия е неефективна.\nИма ревматичен характер, причинява остра силна болка. Общите признаци на патология са подобни на бурсит и артрит, следователно, за да се постави точна и правилна диагноза, пациентът се преглежда внимателно.\nПо-често се среща при хора над 40 години, може да засегне едно или две колена наведнъж. Болестта е коварна, тъй като в ранните етапи може да протече без характерни симптоми. Болезнените усещания се появяват по-късно, те са придружени от хрущене при движение, скованост на ставата след събуждане, когато краката са били в покой дълго време, скованост при движение.\nПричини за гонартроза: механична травма, свързани с възрастта промени в структурата на хрущяла и сухожилията, туморни образувания, други заболявания на опорно-двигателния апарат. При напреднали форми болката може да се появи дори през нощта по време на сън.\nХарактеризира се с разрушителен ефект върху хрущяла на коляното и сухожилията, в резултат на което те се деформират. Болезнени усещания възникват при ходене дори на къси разстояния, при ставане от стол след дълго седене. В покой те изчезват. Диагностика на артроза на колянната става се извършва чрез рентгеново изследване, артроскопия, ултразвуково изследване на костните структури на долните крайници.\nАко има проблеми със ставите, тогава лечението трябва да бъде цялостно: прием на лекарства, физиотерапия, компреси, вани. Ако консервативните методи са неефективни, е показана хирургическа интервенция.\nАко се появят характерни симптоми, трябва да се консултирате с лекар, а не да се самолекувате. Докато се изясни причината за болките в ставите, той трябва да осигури спокойствие, недвижими имоти. Позволено е да се приема някое от нестероидните противовъзпалителни лекарства. Те действат върху увредените тъкани, облекчавайки възпалението и подуването и облекчавайки болката.\nМанталитетът на средностатистическия руснак е такъв, че при здравословни проблеми той не ходи на лекар, а търси помощ от приятели и познати, което може значително да влоши състоянието му. Какви грешки допускат хората, които се самолекуват от болки в ставите:\nИзползване на мехлеми със затоплящ ефект. Независимо от естеството на болката (тотална или локална), използването на такива средства е погрешната тактика. Основната причина за симптома е възпаление и подуване на тъканите. Когато се използват затоплящи средства, се получава вазодилатация, увеличаване на притока на кръв в проблемната област, което причинява влошаване на състоянието на пациента: отокът и възпалението по време на термично излагане стават още по-големи.\nИзползването на хондропротектори като независимо средство за терапия. Преди това тези лекарства се използват активно в медицината. Те съдържат глюкозамин и хондроитин сулфат - химични съединения, които възстановяват хрущялната тъкан и междуклетъчното смазване. Но след проучванията беше доказано, че употребата на тези лекарства като независим терапевтичен метод е неефективна и е подходяща само за началните етапи на заболяването или като профилактика.\nКогато причината, поради която всички стави на тялото болят, лечението ще бъде насочено към намаляване на дискомфорта, премахване на възпалението в областта на увреждане на костните структури, подобряване на микроциркулацията и изтичането на течност. За тази цел на пациента се предписват кортикостероиди, нестероидни противовъзпалителни лекарства, мехлеми, гелове.\nПри лечение на заболявания на ставите е необходимо да се спазва нежен режим, да не се натоварва увредената област. Най-добре е да го държите неподвижен с еластични бинтове или гипсова отливка. Ако причината за патологията е травма, тогава трябва да се приложи студ в зоната на възпаление. Това ще помогне за намаляване на отока, забавяне на възпалителните реакции в засегнатите тъкани. Но ако болките са причинени от разрушителни промени в хрущяла и сухожилията, тогава не можете да въздействате на ставата със студ.\nАко всички стави на тялото болят и причината за болката е свързана с възпаление, оток на тъканите, тогава на пациента се предписват нестероидни противовъзпалителни лекарства (НСПВС). Популярни ибупрофен, диклофенак, индометацин. Лекарят може да предпише тези лекарства като таблетки, мехлеми или интрамускулни инжекции. Тяхното действие е насочено към премахване на огнището на възпаление в увредената област, намаляване на подуването на тъканите, облекчаване на болката.\nНевъзможно е да се използват НСПВС дълго време, тъй като те могат да предизвикат пристрастяване, дискомфорт в стомаха и червата, възпаление на стомашно-чревния тракт, поява на други странични реакции.\nИзползването на тези средства дава добър терапевтичен ефект, ако към терапията се подходи разумно. Ако приемът на нестероидни противовъзпалителни лекарства не дава необходимата анестезия, тогава в комбинация с тях на пациента се предписват мускулни релаксанти, антидепресанти или антиконвулсанти.\nНазначаването на хондропротектори за болка в артикулацията на костите е доста ефективно в началните етапи на заболяването. Максималният терапевтичен ефект се постига с интегриран подход към проблема. Най-често срещаните лекарства от тази група включват Teraflex, Artra, Don, Chondroitin sulfate и други. При заболявания на големи стави могат успешно да се използват локални манипулации и инжекции с противовъзпалителни лекарства. Този тип лечение има бърз, но дълготраен ефект..\nСелективните инхибитори са ново поколение анестетици. Те бързо подобряват състоянието на пациента, свързано с болки в коленете, лактите. Но не можете да ги приемате без разрешението на лекар, тъй като те имат отрицателни странични реакции от сърдечно-съдов характер. Celebrex се счита за най-малко опасен. Препоръчва се използването на тиленол или ацетаминофен за намаляване на дискомфорта. Основата на тези средства е обичайният парацетамол, който има аналгетичен, антипиретичен ефект, но има лош ефект върху черния дроб..\nПри силни, продължителни болки в ставите, причините за които са свързани с възпаление на тъканите, когато НСПВС не дават желания резултат, пациентът се нуждае от по-силни аналгетици. Невъзможно е да ги закупите без специална рецепта от лекар, както и да ги използвате твърде дълго. Неконтролираната употреба на опиоидни лекарства причинява пристрастяване, сънливост и проблеми с изпражненията. Следователно, за пациенти, изпитващи силна болка и използващи такива групи лекарства за облекчаване на състоянието, е необходимо наблюдение от специалист..\nКогато лекарствата не носят облекчение, всички стави все още болят и не знаете какво да правите, лекарят предписва физиотерапия. В комбинация с консервативно лечение те помагат за възстановяване на подвижността на крайниците, укрепват мускулната и хрущялната тъкан и стабилизират функционалността на ставата..\nултразвукова и електрическа стимулация;\nПри артроза най-често се използва лазерна терапия. Под въздействието на инфрачервен лъч в засегнатата става кръвообращението се подобрява, храненето на тъканите се нормализира, чувствителността на нервните окончания намалява и възпалителният процес се елиминира. Процедурите могат да се извършват ежедневно, продължителността е 8-10 минути. Един курс включва до 15 сесии, в зависимост от тежестта на патологията.\nСъщността на магнитотерапията е въздействието на електромагнитните вълни върху възпаленото място, които осигуряват локално нагряване на хрущялите, връзките, мускулите. Това помага бързо да се отървете от подуването на възпалителния фокус, да нормализирате структурата на хрущялните стави.\nАко трябва да подобрите храненето и кръвоснабдяването на увредените връзки, хрущялите, тогава ултразвуковата терапия ще ви помогне. Благодарение на този вид физиотерапия в тъканите, метаболитните процеси и изтичането на течности се ускоряват, регенерацията протича по-бързо и клетъчното дишане се увеличава. Курсът на терапия е 10-12 процедури, които могат да се получават ежедневно, с продължителност 10 минути.\nАко знаете диагнозата си точно, тогава използването на алтернативна медицина може да бъде напълно оправдано. Можете да се борите с патологията с помощта на билкови отвари, компреси, триене и вани. Подходящи са физиологични разтвори, дафинови листа, кестени, ябълков оцет, керосин, мед и други полезни съставки..\nЗа да използвате на практика рецептите на лечители и лечители, е необходимо да ги съгласувате с Вашия лекар. Той ще оцени съвместимостта на "бабините" методи с лекарства, ще елиминира рисковете от усложнения и ефективността на народните средства.\nПо-лесно е да се предотврати дадено заболяване, отколкото да се справите с него по-късно. Предпазни мерки:\nФизическата активност ще позволи на мускулите и сухожилията винаги да останат в добра форма, да нормализират телесното тегло и да избегнат прекомерно напрежение върху костните стави. Ако добавите към това правилно хранене, отхвърляне на лоши навици, тогава е малко вероятно болката в коленете да се почувства.\nУкрепване на имунната система като част от профилактиката на възпалението. Избягването на болки в гърлото или респираторни заболявания ще намали риска от развитие на ревматизъм или ревматоиден артрит.\nПри генетично предразположение към дегенеративни промени в структурата на хрущялната тъкан е необходимо редовно да се подлагат на планови прегледи от специалисти. Това ще ви позволи да идентифицирате проблема в ранните етапи и да започнете лечението навреме..\nВажно е да следите диетата си, за да не напълнеете. Необходимо е ежедневно да се пие достатъчно количество чиста вода, за да може ставната течност да се поднови и да се предотврати триенето на костните структури. Ако внимателно следите здравето си, тогава няма да има проблеми със ставите..\nФакт е, че болките са субективно усещане, което възниква, когато всяко увреждане на скелетните тъкани (мускули, стави или кости) не е критично за функционирането. Тоест, ако малка част от тъканите са повредени, но като цяло те могат нормално да изпълняват своите физиологични функции, тогава човекът има усещане за болки в съответния орган или цялото тяло. По същество увреждането на тъканите и болките са израз на микро и макро интоксикация..\nБолките обаче наистина са болезнено усещане, но невъзприемането му като явление и вариант на болка е свързано с особеностите на функционирането на мозъка. Тъй като болката е тъпа, дифузна и нелокализирана в един момент, тя се анализира и определя от мозъка като усещане за счупване, разкъсване, бавно издърпване на тъканите на парчета, което се изразява с понятието „болки“. Тоест в мозъка има несъответствие между преживяното усещане и записаните преди това признаци и характеристики на това, което е болка.\nБолката е най-точно описана от глагола ReiBen, използван от немскоговорящите физиолози и лекари. Значението и преводът на този глагол могат да бъдат различни в зависимост от това към коя част на тялото се прилага. Така че, ако глаголът ReiBen описва усещанията в корема, тогава той ще преведе и ще обозначава остра, свирепа, разкъсваща и резки болка. Но ако глаголът ReiBen описва усещане в мускулите, костите или ставите, това ще означава някакво пробождане и блъскане с тъп предмет, тоест просто болки. Предвид тази лингвистична характеристика, както и широкото използване на немския език в основните трудове и изследвания по физиология на човека, които са преведени на руски език, терминът „болки“ може да се счита за отражение на варианта на болка, присъщ на мускулите, костите и ставите.\nВ допълнение, терминът "болки в тялото" обикновено се отнася до дискомфортно усещане в мускулите, ставите и костите в различни части на тялото. Следователно, описвайки причините за болки в тялото, ще имаме предвид присъствието му не само в мускулите, но и в костите и ставите..\nБолките и слабостите в тялото или мускулите често са симптоми на физическа и психическа умора, която се проявява с цял комплекс от разнородни оплаквания, по един или друг начин, свързани с чувство на умора, слабост, слабост, болки, изтръпване на мускулите, влошаване на паметта и вниманието и т.н. Обикновено такива състояния се наричат астено-невротичен синдром..\nВ допълнение, болки в тялото и слабост могат да се развият с имунодефицит - намаляване на активността на имунната система. Освен това причината за развитието на имунодефицит няма значение. В допълнение към болки и слабости по тялото, имунодефицитът може да се прояви като сънливост, умора, нарушения на съня и болки в ставите..\nДиарията, треската и болките в тялото са признаци на инфекциозно заболяване, при което патогенът се размножава в червата на човека. Освен това наличието на температура в симптомокомплекса показва точно тежка инфекция (например салмонелоза, холера, коремен тиф и др.), А не за хранително отравяне, при което втрисане почти никога не се развива. При деца диарията, треската и болките в тялото могат да придружават инфекции не само на червата, но и на други органи, например грип, бронхит и др..\nТемпература, кашлица, болки в тялото се развиват при тежки респираторни инфекции, причинени от патогенни или опортюнистични микроорганизми. Също така, треска, кашлица и болки в тялото могат да бъдат признаци на настинка, остри респираторни инфекции или остри респираторни вирусни инфекции, протичащи с възпалителни лезии на фаринкса, трахеята или бронхите.\nБолките в тазобедрените стави могат допълнително да бъдат предизвикани от наследствена болест на Legg-Calvet-Perthes, асептична некроза на главата на бедрената кост или костна туберкулоза.\nСиндром на фибринозен филм (удебеляване и набръчкване на връзки вътре в ставата);\nЦелулит на коляното.\nБолки в ставите при жени, които раждат дете, могат да бъдат причинени от общи причини, характерни за хора от всяка възраст и пол, или фактори, специфични за бременността. И така, по време на бременност в тялото на жената започва да се синтезира голямо количество релаксин - хормон, който разхлабва връзките на ставите, като им дава възможност да се разтягат. Основната посока на действие на релаксина са връзките и ставите на таза, които трябва да бъдат разтегнати, за да се увеличи неговият обем, който е необходим за последващо нормално раждане. Релаксинът обаче не действа селективно - само върху тазовите връзки, той разтяга лигаментните елементи на всички стави. И точно заради навяхванията бременните жени често имат чувство на болки в ставите..\nПредназначение Т - инструкции за употреба, рецензии, аналози и форми на освобождаване (хомеопатични резорбционни таблетки, мехлем, инжекции в ампули за инжекции) на лекарство за лечение на артроза, остеохондроза и спондилоза при възрастни, деца и бременност. Състав\nФизикална терапия и масаж при подагра\nЗаседналият начин на живот води до различни заболявания на гръбначния стълб и гърба. За поддържане на здрав гръб е необходимо да се правят терапевтични комплекси от гимнастически упражнения за гръбначния стълб.\nКой лекар лекува остеопороза?


Жените на мафиотите - Криминални новини - Crimes.bg\nНачало | Криминални досиета | Жените на мафиотите\n2015-04-23 10:23:00 Криминални досиета 1 Прочетено: 905688 Кратка връзка\nТе са всеотдайни майки и съпруги и не се месят в гешефтите на мафията. Поне така си мислехме досега. Жените на италианските мафиоти все по-често застават начело на мафиотските кланове. И се справят не по-лошо от мъжете.\n"До гуша ни дойде от тези процеси", казва една възрастна жена, протестираща пред сградата на съда в Косенца. Тук, в полите на планината Сила в южноиталианския регион Калабрия, бяха арестувани всички членове на един от мощните кланове на Ндрангета. Сега те са изправени пред съда. Жените на мафиотите обаче демонстрират срещу процесите и самоуверено дават интервюта.\n"Протестираме срещу тези преднамерени процеси, които всъщност са решени още преди да са започнали. Който бъде заловен, автоматично бива осъден. Къде остава презумпцията за невиновност, която правосъдието би трябвало да гарантира?!"\nДойде часът на съпругите\nНдрангета е мафия, организирана на партриархален принцип. Сега, когато всичките мъже от един от най-мощните й кланове са изправени пред съда, настъпва часът на съпругите. Жените защитават мъжете си - мафиоти, които вече са били осъждани. Дали те им помагат и да продължат престъпния си бизнес? Да, твърдо убеден е социологът Нандо дала Киеза, който добре познава властовите структури на организираната престъпност в Италия:\n"Преди мафиотите рядко и само за кратко време влизаха в затвора, затова и не им се налагаше да въвличат жените си в престъпния бизнес. Преди съпругите не биваше да знаят нищо за сделките, това беше един вид вътрешен закон на мафията. Само че когато босът попадне в затвора, после и синът му, а след него и братът, и братовчедът, мафиотският клан започва да се оглавява от съпругата."\nА жените сякаш това и чакат. Така за кратко време невзрачни домакини изведнъж се превръщат в босове на престъпни групировки. Те организират търговия с наркотици, контрабанда на оръжие, изнудване и рекет. Не по-малко брутално от своите съпрузи. За тях това е детска игра - след като години наред мълчаливо са наблюдавали как протичат процесите в мафията. А и все пак носят фамилно име, което всява страх.\nВ мафията сега се случва точно това, което наблюдаваме и в останалата част на обществото - жените си проправят път към властта, те поемат все повече отговорности. Правосъдието неволно поощрява това развитие, като преследва и наказва само мъжете, а не и жените мафиоти, смята социологът. Преди в Италия не е имало жени начело на мафиотските групировки, затова и правосъдието не предвижда наказания за съпруги, сестри и дъщери на мафиоти, които откажат да дадат показания срещу роднината си. Доскоро просто се смяташе, че жените и без друго не знаят нищо за "бизнеса". Само че днес нещата изглеждат по друг начин.\nСвобода и справедливост за мафиотите?\nВ Италия жените все по-често поемат ролята на мъжете мафиоти, макар да не го показват открито, казва социологът Дала Чиеза. Те настояват за по-дълги свиждания с арестуваните си мъже и братя, уж защото сърцето им се късало от мъка, а на свижданията те всъщност обсъждат "бизнес въпроси" и планират престъпления.\n"Синът ми е осъден на доживотен затвор без доказателства", гневи се възрастната сеньора в Калабрия и вдига плаката, на който пише: "Свобода и справедливост".\nАГ, ДПА, ДР, Б. Рачева, Редактор: М. Илчева\n●мафия; италианска мафия\nUtimb 2020-05-13 15:41:49\nhttps://lipmebel.su/products/stoleshnitsa-shokoladnyj-opal-184o-matovaya-25-mm#comment_243 - Высокотехнологичные инструменты для заработка на криптовалютных активах https://kemerovo.podarki-market.ru/catalog/product-395311/?MID=518&result=reply#message518 - Высокотехнологичные инструменты для заработка на криптовалютных активах http://www.stm35.ru/blog/my-rabotaem-s-06-marta-2020-goda#comment_225710 - Высокотехнологичные инструменты для заработка на криптовалютных активах c8648a2


Holiday home Ibsvej Solrød Strand XI - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\n-, Vestegnen, Копенхаген, Дания, 2680 - Покажи на картата\nПри посещение в Хавдруп, в Holiday home Ibsvej Solrød Strand XI ще се почувствате като у дома си, защото предлага квалитетно настаняване и отлично обслужване. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nВ Holiday home Ibsvej Solrød Strand XI отличното обслужване и достъпните съоръжения допринасят за Вашия незабравим престой. Най-важните съоръженията на хотела са безплатен WiFi достъп във всички стаи, Wi-Fi връзка в общите части, допускане на домашни любимци.\nВсички стаи се отличават с грижливо замислени удобства, което гарантира неповторимо усещане за комфорт. Освен това в хотела можете да се възползвате от множество предложения за приятно прекарване на свободното време. С превъзходните си удобства и отличното си местоположение Holiday home Ibsvej Solrød Strand XI е идеално място, в което можете да се насладите на престоя си в Хавдруп.


Голем | Игри онлайн - flashigri.org\nИгри онлайн Приключенски Голем Играй и помогни на голема да разреши загадките и да намери човека вътре в себе си. Използвай мишката за игра. посочване и щракване\tприключенски\nПодобни игри на Голем / Golem\tПет нощи във Фреди 2\nУпътване за Голем / Golem\tИзпрати на приятел\nГолем / Golem\tТвоето име:\nИграй онлайн Голем (Golem). Голем (Golem) е онлайн флаш игра от категория Приключенски.\nРегистрирай се безплатно или влез в профила си, за да можеш да добавиш играта Голем (Golem) в Любими игри чрез бутон "Любима игра", за да я намериш по-бързо в личната си страница с Любими игри, ако искаш да я играеш отново.


Навлизането в музикалната индустрия поставя много предизвикателства и сред основните е, че основната информация на артиста циркулира свободно и достига до заинтересованите своевременно, ясно и практично. Музикалното портфолио е най-добрият инструмент за организиране на тази информация.\nГЛАВА 15 - ПОРТФОЛИО\nТова е глава 15 от поредицата Уеб наръчник за музиканти , продукт на Министерството на културата на Ню Мексико , с първоначалната идея и разработка на Poliedro .\nЗащо трябва да имам музикално портфолио?\nНавлизането в музикалната индустрия поставя много предизвикателства, основните от които са, че основната информация на артиста циркулира и достига до ръцете на заинтересованите професионалисти по ясен и практичен начин.\nМузикалното портфолио е най-добрият инструмент за организиране на тази информация, като основно трябва да има три силни страни:\nКонцепция и идентичност:\nДемонстрирайте концепцията и идентичността на групата на напълно ясен и дешифрируем език за всеки, който може да я разбере, от потребител, който влиза в уеб страницата, ако е EPK или мултимедия или ако е печатна брошура, програмист на международен или национален фестивал, който ясно показва, че това е пънк предложение с алтернативни рок сливания или е психеделична кумбия.\nВалидността на лентата:\nТрябва да говорите много за валидността на лентата, тоест да разберете важността на актуализирането на текущите продукти.\nНе е достатъчно да разполагам с портфолиото си отпреди 10 години, когато бях номер едно в такава станция, а да говорим за скорошни цифри, надяваме се миналата година, не само да говорим за онези велики слави от миналото.\nТрябва да имате много специфична и ясна таксономия, няма стандартен модел, но има серия от минимални компоненти, които портфолиото трябва да има.\nВ основното портфолио трябва да имате много кратка биография, не е нужно да поставяте всички спектакли или всички фестивали, където сте свирили, много конкретно много кратко нещо, където е ясно посочено коя е вашата група, три или четири много важни неща, които те са направили и какво музиката го прави.\nПоставете и снимки на живо на групата, където всеки, който ви наема, гледа там 500 или 200 или 100 души, които следват групата.\nВидеоклиповете на живо са от съществено значение и тук трябва да имате предвид, че инвестицията в наемането на някой, който да отиде и запише концерта ви, е много важна, с това наистина можете да продавате и да казвате „вижте какво успява да направи моята група“.\nВъпреки че звучи очевидно, не можете да пропуснете имейл контактите, телефонните номера и местоживеенето. Вярвате или не, често се срещат музикални портфолио, които пропускат тази информация.\nСъществува основна структура, която Poliedro съвместно с Министерството на културата на Ню Мексико разработи Наръчник за създаване на музикални портфейли (CPM) , много добре проектирано ръководство, което има много ясни и много конкретни съвети, които ще ви помогнат да организирате своето портфолио и ще ви даде някои елементи на успеха.\nОбработка на текстове\n✅ Мултимедиен материал\nАудио: препоръчваме ви да имате пет песни, които представят разнообразието, репертоара и силата на вашето предложение.\n✅ Висококачествени видеоклипове и снимки\nDetails Данни за контакт\n✅ Статистика: където ще говорим за броя последователи в мрежите, фен клуб, брой предавания с четири или пет клипа.\n✅ Съобщения за пресата: важни новини, взети от вас\n📌 Прикрепете резюме на техническото ездач.\n📌 Покажете, че музикалният проект е актуален .\n📌 Списък на страници или платформи, където споделяте музиката си\n📌 Най- впечатляващите цифри, които имате в мрежите.\nОригинална идея и разработка ( Poliedro ), проектиране, производство, реализация и монтаж на сериали (Chucky García, Nicolás Méndez) Locuration (Edson Velandia) С участието на ( Electric Mistakes ) Music by ( Electric Mistakes , Frente Cumbiero , Mitú , Romperayo ) Поддръжка на място (Irene Maldonado), сътрудничество (El Cisne, Rhayuela Films , Tambora Records )\nСимбиотично отношение, проект на BurningStar.Co


5 начина за възстановяване на надраскан диск или диск\nПо-голямата част от времето, драскотина може лесно да се фиксира с кърпа. Прахът винаги намира път към повърхността на диска, причинявайки прекъсване, когато лазерът на играча иска да прочете тази част. Вземете мека кърпа и започнете от центъра до периферията, като премахнете замърсяванията. Като алтернатива, можете да раздухвате повърхността, за да отстраните външни предмети.\nПочистване с дъх\nГорната тактика може да стане по-ефективна чрез добавяне на насърчение. Прекарайте го над повърхността на диска и прекарайте кърпа. Това ще го навлажни, което ще улесни почистването.\nАко простото почистване не работи, изборът на нещо професионално може да бъде най-добрият вариант; Разбира се, трябва да го разгледате като дългосрочно решение, тъй като комплектът за почистване може да струва повече от диска. Средствата за почистване се състоят от течност и кърпа за ремонт на повърхностните драскотини.\nПаста за зъби и фъстъчено масло\nПо-евтино решение е хазарт. Въпреки че звучи странно, уебсайтове като Howtocleanstuff.net представляват паста за зъби като основно решение, изглаждат повърхността на диска и премахват драскотините. Алтернативно, фъстъчено масло се препоръчва заради масла, които също действат като почистващи препарати. Използвайте фъстъчено масло "меко" вместо хрупкаво.\nКомбинирани средства за защита\nМного решения включват повече от един продукт. Според super-ways.com, специфична комбинация включва разпространение на паста за зъби по повърхността на диска. След това добавете Brasso, многофункционална машина за полиране, предназначена за метали. Почиствайте сместа, за да премахнете драскотините.\nКак да направите бутон за макрос в Excel\nКак да свържете безжично Mac към телевизор\nКак да изпращате масови текстови съобщения безплатно\nКак да актуализирате ASUS BIOS\nКак да свържете USB модем към PS3\nЗначението на Microsoft Excel\nПредимствата на използването на електронни таблици


Николета отива при Ники Михайлов след развода, той бил голямата й любов\tНиколета няма търпение да се разведе и да се върне в обятията на Ники Михайлов, издала самата тя пред екипа на „Папараци“. Бракът на Николета и Валери вече приключи и двамата са си намерили стабилни адвокати за развода, призна пък Божинов във Фейсбук.\nНиколета: Признавам, че сме разделениЕмилия призна: Не мога без Коко!Стойко Сакалиев влага хонорара в кръчмарски бизнесШок! Багата помлял от бой Орлин в къщата!Георги Мамалев тормози колегите си с психо атаки!Райна върти любов с танцьор от Куба\nЕдин коментар за Николета отива при Ники Михайлов след развода, той бил голямата й любов\tХънкова Отговор\n19.03.2015 в 9:44\tБе направо да се вземат четиримата. И децата им общи и жените общи


Публикувано от alekcandras в 13:20 ч. Няма коментари:\nЧестит първи рожден ден на клуб Нещото\nХубавите неща в живота се случват,\nкогато им позволиш\nКлуб Нещото е място за споделяне на емоции, мисли, умения, вещи, и въобще всичко, което някой би дал, а друг би приел. Клуб Нещото е солидарният център на Пловдив, който на днешната дата - 12.12.2014г смело навършва една година!\nКлуб Нещото се издържа изцяло от дарения и разчита единствено на помощта на съмишленици и поддръжници за своята кауза, а тя е стимулиране на споделянето... Нееее, не фейсбук споделянето... сякаш откакто се появи фейсбук, тази дума доби коренно различен смисъл. Ние в Нещото все още споделяме и по стария начин.\nИ тъй, измина една година, откакто това място същестува, а все още има хора, които дори не знаят за него ??? ?!?!?!\nКойто се интересува от въпроса какво е Нещото, може да ни посети, за да усети сам - гр. Пловдив ул. Драган Цанков 49 (зад МОЛ Марково Тепе), в социалната мрежа се подвизаваме като Клуб Нещото .\nНещото за мен е...\nЗа мен Нещото е мястото, където срещнах много нови хора. И всички са от яки по-яки и от вдъхновяващи по-вдъхновяващи. И това започва с Мая най-вече :)\nХубавото на Нещото е, че то спомага тези хора да се множат...\nКоето ми напомня за това, че в Нещото никой не е попаднал случайно. Който е идвал там, знае какво имам предвид! :)\nВ Нещото намерих перфектния начин да се освобождавам от неизполозваемите си вещи (и напълно "без да искам" да се сдобивам с още нови за мен такива), но и практически разбрах, че изобилието се постига чрез даване! Не зная дали е защото аз давам, или защото всички при нас са склонни да го правят, но все пак се случва!\nВ Нещото се запознах с деца любопитни, ентусиазирани, щастливи, дарявани с много любов, грижа и внимание! Деца, които вярват в себе си, които не използват израза "не мога", защото наистина не са наясно със значението му в 1во лице! Деца, които не вървят, а летят!\nНещото ми помага да вярвам, че светът е едно чудесно място, където живеем, и е изцяло наша отговорност да правим това възможно, защото то е!\nНещото е място, което вдъхновява! Там събирам и поръсвам вдъхновение. Нещото е полет! :) Това е място, където протягам ръка за помощ и я получавам винаги!\nНещото вдъхновява социалните експерименти, и най-щастливото събитие е, че самият клуб е един успешен социален експеримент, благодарение на всички негови благодетели!\nКое е най-важното нещо в Нещото - хората. Без тях не би съществувало Нещото. И то точно тези хора, защото всеки човек дава от себе си на Нещото, както и Нещото на него! И така се получава това, което е :) Любимо място на много хора, и най-вече на децата!\nОбичам Нещото, защото стимулира споделянето, и подпомага осъзнаването!\nДълго време мислих какъв подарък да направя на Нещото по случай този пръв (много важен) рожден ден... и реших, че да го споделям е най-добрия подарък!\nМного съм благодарна, че Нещото съществува и вярвам, че ще продължи ! :) Честит рожден ден! Обичам Нещото :) :) :)\nПубликувано от alekcandras в 0:02 ч. Няма коментари:\nЕтикети: Аз обичам\nКогато създавате и отглеждате своите скъпи отрочета, моля замислете се над някои въпроси, които касаят отглеждането на ВАШЕТО дете.\nВсички деца, които се раждат в днешно време са коренно различни от децата, които са се раждали преди 20, 30, 40, 50 и т.н. години. Днешните деца са много по-сензитивни и имащи нужда от внимание и любов. Нямам намерение да давам дефиниции на деца-индиго, кристални или звездни - навсякъде има достатъчно литература по темата.\nДнешните деца имат много енергия и реагират на агресия, когато се изправят срещу нея.\nДнешните деца не идват на този свят, за да бъдат подчинявани, те имат нуждата от свобода.\nДнешните деца най-много имат нужда от любов и разбиране!\nЗа това, родители, които затварят детето си на тъмно, с очакване детето да се е уплашило от наказанието, и да си е взело поука за постъпката си;\nродители, които карат детето си да стои върху орехови черупки с голите си колена - пак поради същата причина - наказание;\nродители, които заставят детето си да стои с часове с ръце, вдигнати във въздуха;\nродители, които връзват детето, защото не могат да го кротят по друг начин (без детето да има хиперактивност);\nродители, които манипулират и изнудват децата си емоционално,\nродители, които все още бият децата си, за да млъкнат, за да се спрат, за да слушат... причините могат да бъдат многобройни... (текстът стана като описание на филм на ужасите, но всъщност са случки, които се случват на деца на 5-6 годишна възраст! И то не преди 30 години!)\nе хубаво да се огледат! Да погледнат календара - 2014 година е! Това е 21 век!\nДа се поинтересуват какъв индивид имат щастието да отглеждат в домовете си!\nАко ги карате да изживяват подобен стрес, не се чудете защо децата ви "от дума не разбират", "не чуват какво им се говори", "правят каквото си искат" "хич не слушат" и темподобни. Разберете, че това не е начина! Разберете, че не е редно това да бъде правилно! Разберете, че ако детето ви реши, че това, което му се случва е нормално, тази "любов" в един или друг момент ще се върне към вас като бумеранг. Ако вече можете да кажете за детето си, че е неконтролируемо, честито - бумерангът вече се връща. И ще продължава да се връща!\nСкъпи родители, всички вие имате прекрасни деца! Единственото, което можете да направите с тях, за да ги накажете е да ги прегърнете, да им обясните къде и защо според вас те са сбъркали, защо постъпката им не е правилна пак според вас, да ги попитате каква е тяхната гледна точка... И да ги обичате! Много да ги обичате и те да го знаят, да го усещат и да го чуват от вас!\nСкъпи родители, вашите деца са чудесни! Позволете им да разцъфнат пред вас като цветя, чиито цвят сте чакали тъй дълго, и с такава надежда... И те ще цъфтят, поливайте ги с любовта си, и те ще ви даряват със своята най-чиста истинска безкрайна обич! Повярвайте в добротата им, защото друго освен добро те не носят със себе си от там, откъдето идват!\nОписаните случки не са измислица, не съм ги преписала отнякъде, а са по действителни случаи, знам ги благодарение на родителите, които ги споделят!\nПубликувано от alekcandras в 17:40 ч. Няма коментари:\nДецата, които не са като останалите деца...\nАз съм Томи и съм на 5 години.\nСпоред възрастните аз съм болен. Диагнозата, която те са ми поставили е аутизъм, който според тях се изразява чрез хиперактивност. Аз имам много енергия - обичам да играя, да се катеря и съм много палав. Но аз мога да чета добре, да пиша и да решавам задачи, които за другите деца са невъзможни. А в нашата група има много умни деца!\n"Диагнозата ми" за мен не означава нищо особено, но според възрастните това е лошо, защото съм различен - не съм като другите деца. Може би това за моето семейство е много тъжно, може би на тях им се иска детето им да е като всички останали, но аз съм такъв. Но все пак и аз имам нещо като другите деца - имам нужда да бъда обичан!\nЗа да ми помогнат да съм като другите деца, моите родители ме записаха на детска градина още откакто станах 3 годишен. В моята група има още 29 деца. Вече трета година сме заедно, а аз не зная името на нито едно от тях, никога не съм играл с никой от тях.\nДецата често са доста шумни, а мен шумът ме изнервя и понякога се чувствам зле от това. Аз не искам те да вдигат шум. Искам да си играят тихо.\nАз обичам да играя, както всички и други деца. Но моите игри не включват други деца. Обичам да играя сам. Моите игри са по-различни от тези на децата в групата, защото аз правя сложни асансьори и неща, които те не са си и помисляли как да направят. Понякога се случва да дойде някой и да ми пипне или премести играчката, тогава аз съм много ядосан. Възрастните наричат това истеричен пристъп. Казвали са ми, че като правя така, много плаша децата и те плачат. Аз не искам да ги стряскам, искам просто да не ми пипат нещата.\nВкъщи съшо ми помагат да свикна с децата в детската градина - мама ми казва да слушам, иначе тя ще е тъжна. Татко и баба също ми казват да слушам. Казват ми да ям каквото ядат и другите деца, за това аз ходя и гледам по техните масички дали има същото на мен, каквото и на тях. Казват ми да правя, каквото правят другите деца. Казват ми ако някой ме удари, и аз да го удрям.\nСпоред госпожите най-големият ми проблем е, че аз не спя на обяд. Те казват, че аз викам, разхождам се и стряскам останалите деца. Понякога даже се разхождам по креватчетата им, докато те спят. Според госпожите децата плачат и не искат да ходят на детска градина.\nАз просто не искам да спя, не ми се спи. Но баба не иска да ме взима от градината на обяд, защото според нея не си заслужава за четири часа въобще да ходя.\nНо пък госпожите са много ядосани, защото казват, че преча на децата да си почиват.\nЗатова наскоро започнаха да ми дават хапчета - за да съм спокоен, и послушен и да спя на обяд. И сега аз наистина спя. Когато ме взимат от градината, и госпожата каже на мама, че съм спал на обяд, мама е щастлива!\nТова е в общи линии историята на едно дете, което познавам от 2 месеца. Това, е което съм видяла в него за този период. Вчера разбрах, че за да е детето угодно на възрастните, са решили да му дават успокоителни. Бях потресена, защото за мен това въобще не е правилно! Все пак е на пет! Ако сега се започнат медикаментите, как би се научило то само да се справя с всичката енергия, която бушува в него? Но родителите искат да е като останалите... Не съм родител и не знам наистина какво е детето ти да не е като другите, да е различно, но все пак да му дават успокоителни си е принуда от тяхна страна - да е детето им такова, каквото не е, но на тях им се иска!?\nНе знам дали заради лекарставата, или заради нещо друго, но това дете почти всеки ден изпада в истерични пристъпи, когато му бъде нарушена комфортната среда - т.е. неговия собствен ред. Свидетели на тези пристъпи са още 29 други деца. Две от тях плакаха, когато това се случи, но забелязвам, че някои вдигат температура само, за да дойдат да ги вземат на обяд, защото се страхуват от Томи. Те казват, че не искат той да пищи, страх ги е от това.\nАко някой ме попита какво аз правя в тези ситуации - не се стряскам, а гушкам Томи и го изнасям от групата, за да се успокои, в този момент лелята ходи да вика ресурсния учител, а останалите 29 броя стоят сами!\nНикого не съдя за така създалата се ситуация, аз просто питам - Защо? Осъзнава ли някой въобще, че това е мъчение за всички - деца, учители, лели... (става въпрос за броя на децата, а не за това дали да има или да няма деца със СОП в групите). И най-важния за мен въпрос - Колко е важно детето ТИ да е като останалите? И защо?\nГоляма част от нещата, които съм написала от името на детето, самият той ми ги е споделял.\nПубликувано от alekcandras в 17:05 ч. Няма коментари:\nЕтикети: Учим се\nДнес двама приятели ми честитиха празника на народните будители. Когато ги попитах защо ми честитят, казаха че съм будителка... ? ? ? ? ?\nСтранно, защото аз смятам, че не съм такава. Поне не и в ролята си на учител в детската градина. Аз не мисля, че учителите в системата на българското държавно образование са будители! Не само в градините, в цялата образователна система - от предучилищна възраст, през училищна, до ниво университет!\nНе може да се нарече будител човек, който едва ли не насила те кара да влезеш в неговата рамка на мислене! По-скоро будителят е този, който ти помага да се събудиш, но в никакъв случай не го прави без съгласието ти.\nПо случай празника Деня на българските будители, деца от последна група в детската градина, в която работя бяха подготвени със стихотворения и песнички. Всичко беше много патриотично и много добре отрепетирано. Самите деца представиха тържеството си три пъти пред публика - веднъж ги снимаха за телевизията. На следващия ден специално, за да гледа програмата дойде зам.кмета на района, в който е градината, както и гости от инспектората по образованието, а следобяд децата се представиха и пред родителите си. Тези деца са на 6 години.\nПразникът беше много хубав! Децата бяха много артистични! И прекрасни! Липсваха им само белите ризи с червени или сини шалчета под якичката.\nЗамислям само дали им бяха ясни нещата, които говореха. Хубаво е да умреш за България, но за един 6-годишен човек какво означава това? Кой за тях е Ботев? Кой е Левски? Как можеш да обясниш на 3, 4 или 5 годишен кой е Паисий Хилендарски и какво означава история Славянобългарска? Все пак според мен начинът да възпиташ някой в дух на патриотизъм съвсем не е да го заставиш да слуша или казва стихотворения, които са му далечни. Държа да отбележа, че нямам нищо против авторите или произведенията, според мен предучилищна възраст не е поле за изявата им. Не че не познавам деца, които се вълнуват от всичко това, но тук говоря за всички.\nСъщо вмятам, че задължението на зрителя е "сядаш, млъкваш, мируваш и слушаш". Иначе не си послушен. Иначе кмета или заместник кмета на район "Хикс" може да не чуе, да не разбере нещо, може и да не остане доволен от посещението си. Същото важи и за гостите от инспектората. А те са важни гости, пред които ние всички трябва да изглеждаме добри, послушни ... (Също както децата трябва да са послушни пред учителите, които са наречени будители).\nВ този ред на мисли относно дечицата, които бяха публика на празника, за тях ли беше предназначено всичко, което слушаха и гледаха, или бяха използвани за да изглежда градината .... (даже не знам каква) по-партиотична? (послушна)??????\nА аз си мислех, че този маниер на поведение е приключил в годината, в която съм се родила (1989). Призовавам това подлизурстване да приключва, защото не желая по подобен начин да възпитавам или въобще да работя с деца и точно поради тази причина не съм съгласна, че съм будителка!\nНе е честно да използваме децата, за да си достигнем целите. Това се нарича експлоатация.\nЧестно е да ги обичаме такива, каквито са, а не каквито на нас са ни удобни да бъдат. Честно е да им даваме това, от което имат нужда - игра и свобода. Същата свобода, за която са се борили въпросните будители. Свободата да бъдат себе си!\nПубликувано от alekcandras в 16:33 ч. Няма коментари:\nДа приемеш с ясно съзнание, че САМ създаваш своя свят, своята собствена действителност, е много по-отговорно от това да си мислиш, че някой друг е отговорен за живота, който ТИ живееш.\nОбърни внимание на мислите си, те са много важни. Ако мислите ти са тъмни и негативни, как очакваш да ти се случват само хубави неща?!\nОбърни внимание на думите си - те са могъщ фактор, не ги пилей безразборно и просто, за да кажеш нещо!\nОбърни внимание на реакциите си, на това как възприемаш света. Ако често се ядосваш, без значение за дребни или големи неща; ако за теб светът е неприятно място - работата ти, семейството ти, съседите ти и всички останали са fucked up, какъв според теб си ти, щом те са част от твоя живот.\nОбърни внимание на нещата, които ти се случват - те са последица от всичко, което ти си създал, и да мрънкаш недоволно от това... ти не предприемаш оздравително решение.\nОздравителното решение е: да вдигнеш ръкави и да се впуснеш в решаването на проблемите си, чрез действие, защото това е твоя живот!!!\nНе приемай нищо лично! Нищо не е адресирано към теб, колкото и да ти се струва така. По-скоро е изблик на нечий комплекс.\nДа мислиш, че някой друг е отговорен за живота ти, за нещата които ти се случват е СЯКАШ да имаш развалена мивка вкъщи, да имаш инструменти да я поправиш, но да твърдиш, че не си отговорен за това, че се е развалила.\nНапротив, ти си отговорен, и е твоя задача да я поправиш! Колкото по-рано осъзнаеш това, толкова по-добре, защото може да се развали печката, пералнята... и накрая цялата ти къща да се сгромоляса върху главата ти, защото си мислиш, че не е твоя отговорност.\nАко си мислиш, че околните са виновни за твоето нещастие, пак си помисли! Върни лентата назад. Не ги ли повика ти чрез своите нагласи, мисли, думи и действия? Околните са само отражение на теб самия. А кой е отговорен, че ти си такъв? Не са родителите ти, не околните, не правителството или учителите ти, а ти! Ти имаш възможността да промениш това, стига да искаш!\nОсъзнай се! Събуди се!\nАко някой твърди, че не е така, не му вярвай. Не вярвай и на мен, направи си експеримент и сам прецени! Но направи нещо!\nПоеми тази отговорност. Обърни внимание на мислите си, на думите си! Погледни навътре в себе си!\nПриятно вглеждане и успех!\nПубликувано от alekcandras в 10:28 ч. Няма коментари:\nКоя съм аз!?\nКазвам се Александра Костова. Родена съм през 1989 година и съм зодия Водолей. Живея в Пловдив. (Вече съм Костова :)\nПовечето хора, които познавам смятат, че е важно с какво се занимаваш, каква е професията ти, защото едва ли не могат да съдят за теб по тези неща. Аз не съм на същото мнение, но за тези, които са - ще споделя, че настоящата ми професия е учител в детска градина в Пловдив. Занимавам се и с други неща - например всякакви идеи от рода на Направи си сам, обичам творчеството под всякаква форма!\nТова е личният ми блог, където публикувам всичко, което ме вдъхнови! Идеята е споделяне - споделяне на мнение, което всеки човек е добре да има, и да умее да го изразява. За мен е радост, когато моите мнения, и вашите съвпадат, но за да има и някакъв обмен на идеи е хубаво все пак понякога мненията ни да се разминават. Най-хубаво е, когато те са в посоката Да направим света по-добро място за живеене!\nУпотребата на постове от блога или части от тях за каквато и да е цел, е позволена с посочване на автора (Александра Стоянова) и линк към блога (http://alekcandras.blogspot.com/).\nВсеки, който желае да сподели мнение, има пълното право да го направи в мястото за коментари под всеки пост, или на e-mail адрес alekcandras@gmail.com\nПубликувано от alekcandras в 18:11 ч. Няма коментари:


Изолационен калъф за хамак Robens Trace Underquilt 2021 | Аксесоари | CampingRocks.bg - специализиран магазин за къмпинг, туристическа и зимна екипировка\nИзолационен калъф за хамак Robens Trace Underquilt 2021\nИзолационният калъф за хамак Trace Underquilt на немския производител Robens е страхотно решение, когато нощувате в хамака си в по-студените нощи през годината. Калъфът е универсален и може да бъде използван с повечето модели единични хамаци, предлагани на пазара за туристическа екипировка.\nИзолационният калъф за хамак Trace Underquilt на Robens е допълнителен аксесоар за хамак, който засилва чувството за комфорт и по-важно - осигурява допълнителна изолация, така че да може да ползвате хамака и в студено време.\nTrace Underquilt предлага фин пълнеж от 200 грама полиестер, който улавя и задържа отделената от тялото топлина в хамака. Външната му материя е изработена в комбинация от изключително здрав найлон с 40D плътност и 20D полиестер от долната страна. Калъфът може да се използва и самостоятелно като мекичко топло одеало. Благодарение на олекотената си изолация, Trace Underquilt тежи едва 800 гр, а за ваше улеснение е включен и калъф за съхранение и транспортиране. Дизайнът на Trace гарантира много лесно закачане и разкачане от хамака, което става бързо без да губите излишно време.\nTrace е универсален и може да бъде използван с повечето модели единични хамаци, предлагани на пазара за туристическа екипировка.\nОлекотен и универсален изолационен калъф за хамак\nУниверсален аксесоар, съвместим с разлини модели хамаци\nМоже да се използва и като одеяло\nЛесно закачане и разкачане\nПълнеж: 200 гр полиестер, 100 % полиестер\nВъншна Материя: Горна част: 40D Ripstop найлон, 100 % найлон; Долна част: 20D 290T Ripstop полиестер, 100 % полиестер\nРазмери: 237 см. (дължина) х 120 см. (ширина)\nКаиши за окачване на хамак Sea to Summit Suspension Straps


Outrage Beyond / Отвъд яростта (2012) » Филми Онлайн от Muvibg\n112 мин. 6.8\nЖанр: Филми, Екшън, Криминален, Драма, Азиатски, Европейски\nУчастват: Такеши Китано, Тошиюки Нишида, Томоказу Миура, Рьо Касе, Хидео Накано, Ютака Мацушиге, Фумийо Кохината\nIMDB Рейтинг: 6.8 /10 , http://www.imdb.com/title/tt1724962/\nМафиотското семейство Sanno увеличава влиянието си все повече и вече контролира голям брой политически фигури. Всичко това е засенчено от легалния бизнес на организацията и на практика тя не може да бъде разследвана от властите. Заради това полицейските служби подготвят мащабна операция, чиято цел е веднъж завинаги да бъде сложен край на престъпното семейство, детектив Kataoka (Fumiyo Kohinata) е част от екипа подготвящ операцията. Той възнамерява да използва един от бившите членове на семейството, Otomo (Takeshi Kitano) който е смятан за мъртъв. Докато полицията се подготвя за операцията Kataoka прави всичко възможно за да накара Otomo да му помогне...


Веско Стамболов представя нов албум с музика на Стравински и Прокофиев\nСъвсем нов албум на клавирното дуо Амѝли Бругаля и Веско Стамболов излезе на музикалния пазар точно преди Коледа - като подарък за меломаните не само в Каталуния, но и по света. Благодарение на забележителния наш пианист Веско Стамболов, който от доста години вече живее и работи в Барселона, имаме шанса да научим за него премиерно в радиоефира.\nКакто се оказа, българските връзки в проекта и осъществяването му не са една и две: Записите са направени в София с тонрежисьорката Кремена Ангелова - професор в Националната музикална академия "Проф. Панчо Владигеров". Анотациите към диска са на диригента и композитор Драгомир Йосифов и са преведени на три езика - английски, испански и каталунски. А за визуалното оформление е използвана снимка на габровския скулптор и майстор резбар Климент Генчев.\n„Високата, тръстикоподобна балетна фигура на Сергей Прокофиев и късият характерен силует на Игор Стравински се отдалечават заедно във времето в смешно и трогателно pas-de-deux. Единият руши класиката и я ражда с лекота; другият поражда варварство и го опитомява неуморно... А ние – ние щастливи слушаме.“\nПовече за клавирното дуо Бругаля - Стамболов и за осъществяването на този нов звукозаписен проект с марката на Columna Musica, както и откъси от него, чуйте в звуковия файл.


Апаш заглуши СОТ, отмъкна джинси за 12 бона - Haskovo.NET\nАпаш заглуши СОТ, отмъкна джинси за 12 бона\n10:26, 07 юни 2010 г.\nСтока за около 12 000 лева е била открадната през почивните дни, информират от ОДП Хасково. Кражбата е станала от павилион на Неделен пазар в Димитровград. Неизвестното лице е демонтирало ламарина и е заглушило датчика на общинския СОТ, след което е проникнало в обекта, собственост на 47-годишен пловдивчанин, откъдето е извършило кражба на 640 броя джинси от различни марки. Образувано е досъдебно производство.\nФиат отне предимство на опел, баба в болница\nПожарникарите на нокти от Ивайловград до Симеоновград


6 събития и хора, забравени от историята - Искам да знам\nКахокия – забравеният Рим в Америка\nИсторическата местност Кахокия е област, разположена в близост до Колинсвил, Илинойс. Това е най-големият археологически обект, свързан с културата на Мисисипи, където са живели напреднали общества. Макар че първоначално е била дом на само 1000 души, след 1050 година населението започва да нараства главоломно. Според историците в разцвета на селището, то е било обитавано от около 40 000 души. През 1250 година населението в областта е по-голямо от това на Лондон.\n„Султана“ – забравеният инцидент\nПараходът „Султана“ е унищожен при експлозия на 27.04.1865 година. Разрушаването му се превръща в едно от най-големите морски бедствия в историята на САЩ. Между 1800 и 2400 пътници загиват, след като един от четирите котела на кораба експлодира и „Султана“ потъва недалеч от бреговете на Мемфис, Тенеси. Причината, поради която инцидентът е забравен в историята е, че той се случва скоро след убийството на президента Ейбрахам Линкълн и през последните седмици на Гражданската война.\nЗиряб – робът, който променя обществото\nЗиряб (789 – 857) е персийски полимат (от гръцки: „който е научил много“). Той бил поет, музикант, козметолог, певец, моден дизайнер, стратег, астроном, ботанист, географ и… бивш роб. Повечето хора дори не са чували неговото име, а най-малко две от неговите нововъведения са запазени и до днес – идеята за три ястия (супа, основно ястие и десерт), както и употребата на стъкло (или кристал) за производство на чаши за пиене (преди това са се използвали главно метални чаши). Зиряб запознава обществото с аспержи и някои други зеленчуци. Той има много деца, всяко от които става музикант и по-късно разпространява наследството му в цяла Европа. Списъкът с промени, които Зиряб прави в обществото, е огромен – той популяризира носенето на къса коса и бръсненето сред мъжете, носел различни дрехи в зависимост от сезоните, създал паста за миене на зъби и дезодорант против изпотяване. Освен това, Зиряб поощрявал къпането два пъти дневно.\nПещиго – огън в горите\nМного хора са запознати с Големия пожар в Чикаго от 1871 година, при който загиват стотици хора и са унищожени 4 квадратни мили от града. Въпреки това, мнозина не знаят, че в деня на Големия пожар в Чикаго се случва много по-опасен и жесток пожар – този в Пещиго, Уисконсин. Огънят в Пещиго убива толкова много хора, че остава най-смъртоносния пожар в историята на Америка. В същия ден – на 8.10.1871, освен в Чикаго и Пещиго, пожари възникват и в Холланд и Порт Хюрън, Мичиган. Когато всичко свършва, се оказва, че 1875 квадратни мили гори са били „погълнати“ от огъня, а живота си изгубват между 1200 и 2500 души.\nЖорж дьо Ла Тур – забравеният живописец\nЖорж дьо Ла Тур ( 1593 – 1652) е френски живописец, който рисувал най-често под светлина от запалена свещ. Едва през 20 век той е признат за един от най-видните френски художници. Докато бил жив, Жорж дьо Ла Тур бил известен като „Художника на краля“. Много малко от творчеството му е оцеляло именно заради неговата неизвестност, но благодарение на усилията на немския историк Херман Фос през 1915 година произведенията на Жорж дьо Ла Тур са преоткрити.\n„Домът на мъдростта“ – изгубен във времето\n„Домът на мъдростта“ е библиотека и преводачески институт в Багдад, Ирак. Смятана е за главен интелектуален център на ислямската златна епоха. В нея са се изучавали математика, астрономия, медицина, алхимия, химия, зоология и география. Въз основа на персийски, индийски и гръцки текстове, включително тези на Питагор, Платон, Аристотел, Хипократ, Евклид, Гален, Чарака, Арябхата и Брахмагупта, учениците са придобивали огромни знания. Заедно с много други библиотеки в Багдад, „Домът на мъдростта“ е унищожен по време на монголската инвазия през 1258 година. Легендите разказват, че река Тигър била оцветена в черно в продължение на 6 месеца заради мастилото от книгите, които били изхвърлени във водите ѝ.\nбиблиотека · библиотеки · забравени · изкуство · инциденти · истории · история · минало · общество · пожари · роб · роби · художници


Бойният портал » Истината за допинг – контрола на Александър Поветкин и Дейвид Прайс\nСпоред треньора на Дейвид Прайс, Джо Макнили, неговият боксьор и съперника му Александър Поветкин не са дали нито една допинг – проба преди днешния им двубой на “ Принсипалити стейдиъм “ в Кардиф, Уелс.\n“ Чувството е неприятно, каза треньорът. – Без допинг – контрол, двубоят не би трябвало да се проведе. Не беше направена нито една проба. Наистина. Дейвид спокойно можеше да изяде тонове от мексиканското месо с кленбутерол на Канело Алварес. Поветкин не е бил тестван нито веднъж. Обадих се в Британската Антидопингова Агенция (UKAD), но те не пожелаха да разкрият дали са извършили допинг – контрол или не. Всичко, което Поветкин е направил, е да подпише документ, че ще се подложи на допинг – контрол.\nКакво значи всичко това? Според мен, абсолютно нищо. Ако зависеше от мен, този човек щеше да бъде проверен от VADA. И трябваше да започнат да го проверява много преди битката, “ каза треньорът, намеквайки за двете положителни допинг – проби на Поветкин.\nПрайс е съгласен с треньора си: “ Нямаше допинг – контрол. Поемам голям риск, когато говоря за това. Защото в началото на кариерата си, вече признах, че не съм провел нито един тест след 3 години в професионалния бокс. Тогава бях притиснат за тези думи. Оказва се, че трябва да стоя тихо, и не да говоря. И сега тази история с Поветкин. Мога да се направя на наивен и да повярвам, че той е научил урока си и няма да го направи отново. Но кой знае? За него в тази битка залогът е голям. „\nСитуацията беше коментира и от президента на WBA Хилберто Мендоса: “ Допингът е сериозен проблем. Понякога има такива случаи. Ние сме длъжни да си сътрудничим с местните организации. Във Великобритания това е UKAD и ние сме длъжни да работим с тях. В този случай, има твърде много емоции, тъй като Поветкин беше дал положителна проба. Но оттогава неговите тестове са чисти. Поветкин трябваше да бъде тестван от VADA. Доколкото ми е известно, той е бил проверен в навечерието на битката с Прайс. “\nКоментарът на самия Поветкин: “ Подписах договор, че ще бъде подложен на допинг – контрол. Вчера преминах един тест, а друг – след битката. Не знам какво става с Дейвид, но вече преминах допинг – контрол. Участвам в програмата за “ Чист бокс “ , но VADA не са ме проверявали за тази битка. Бях проверен само веднъж, вчера. „\n“ Парите говорят, “ каза треньорът на Прайс. – “ В спорта това се случва, особено в Русия. Всичко е пълен ташак. Въпреки че в спорта, допингът е универсално използван. Ако не го виждате, изглежда, сте твърде наивни. Нека да бъдем честни. Поветкин е мошеник. Той беше хванат не един, а два пъти. Той трябваше да бъде дисквалифициран до живот. Допинга няма място в бокса, защото боксьорите рискуват живота си. “\nИстината за допинг – контрола на Александър Поветкин и Дейвид Прайс was last modified: март 31st, 2018 by ludmil\nludmil март 31, 2018 1:01 pm Отговор\nНяма какво да се лъжем, бокса не е чист. Щом Мейуедър може да използва интравенозна терапия. Щом Тайсън Фюри може да печели титли, когато реално би трябвало да бъде наказан, Щом Канело използва допиинг. Няма за какво да говорим. Най- добре е да разрешат допинг и това е. Иначе всичко е майтап:)) Аз лично не мисля, че Поветкин трябва да използва допинг за да бие Прайс.\nМитко март 31, 2018 3:37 pm Отговор\nТреньора на Прайс много добре е описал ситуацията. Трябва по сериозни наказания за тия мошеници, иначе като им се разминава по леко те си продължат по друга система, иначе явно тоя мач никой него взема на сериозно, щом и допинг тест не правят.


Продава 2-СТАЕН, гр. Поморие, област Бургас в Aпартаменти в гр. Поморие - ID17902697 — Bazar.bg\nЗа повече информация свържете се с нас и цитирайте референтния номер на имота. Моля, кажете, че сте видeли обявата в този сайт. Референтен номер: Snb 52609 Тел: 0882 817 478, 02 425 68 40 Отговорен брокер: Стилиян Георгиев Представяме на вашето внимание двустаен апартамент в комплекс 'Феста Поморие Ризорт', разположен на самия южен плаж на Поморие, едно от най-старите курортни селища на българското Черноморие. Луксозният комплекс разполага с хотелска и апартаментна част и предлага много възможности за отдих. Предлаганият имот заема обща площ от 81 кв.м. разпределени между просторна дневна с малка кухня, една спалня, баня с тоалетна и вана и тераса. Всекидневната и спалнята имат мокет. От терасата се открива гледка към морето и външния басейн. Пълното оборудване може да видите на снимките. Напълно завършен и обзаведен с вкус, апартаментът е готов за живеене или отдаване под наем. Разположен е на 2-ри етаж. Годишната такса за поддръжка на комплекса е 5 Евро на кв.м. Феста Поморие Ризорт предлага всички удобства за приятна почивка на море съчетана с услуги на високо ниво. Разполага с 2 басейна с детска секция, магазини, спортен център, ресторант и бар на плажа. В сградата на хотел Феста Поморие Ризорт се намира и отлично оборудван СПА център, в който гостите могат да се възползват от сауна, парна баня, закрит басейн и редица процедури. За забавлението на гостите се грижат професионални аниматори, които организират забавни програми и спортни активности, както за деца, така и за възрастни. Оглед на имота Можем да организираме оглед на имота в удобно за вас време. За целта, свържете се с отговорния за офертата брокер и му кажете кога бихте искали да направите оглед. Резервация на имота Имотът може да бъде резервиран и свален от продажба със заплащане на депозит, след което се прекратява провеждането на огледи с други купувачи и започва подготовка на документите за сключване на предварителен и окончателен договор. Свържете се с отговорния брокер за този имот за подробна информация относно процедурата на покупка и начините за плащане. Допълнителни услуги и следпродажбено обслужване Ние сме реномирана компания и ще бъдем с вас не само по време на покупката, но и след това, осигурявайки ви допълнителни услуги по ваше изискване с цел пълноценно и безпроблемно ползване на новозакупения имот. Услугите, които можем да предложим, включват застраховка на движимо и ...\nПродава 2-СТАЕН, гр. Поморие, област Бургас 28 500 €\nПродава 2-СТАЕН, гр. Поморие, област Бургас 54 999 €