Мистерии и загадки23 май 2022\nКристиан Хюйгенс, худ. Бернар Вайлант\nКнига, написана през XVII век, която предсказва извънземен живот на Сатурн и Юпитер, бе открита в Англия и вероятно ще бъде продадена на търг прескъпо, пише IFLS.\nВ тъмните векове нещата са били много по-прости. Човечеството е знаело своето място във Вселената - в центъра й. Около пъпа на света, за който са се смятали земляните, се въртели Слънце, Луна, шест други планети. Имало и някакъв голям купол с петна от звезди, който крепял цялото нещо като гигантско снежно кълбо...\nНо настъпила научната революция и хвърлила човечеството в смут. Мястото на Земята в центъра на Слънчевата система било узурпирано от Слънцето и още по-лошо, някои хора започнали да предполагат, че Вселената всъщност може да е много по-голяма от това, което се вижда нощем на небето като вдигнем поглед. Изведнъж Земята вече не била целта на сътворението – тя станала само една малка скала в безкрайна колекция от планети.\nА това породило интересна главоблъсканица. Ако вярвате в Бог – и тъй като това е Европа през 17 в., почти сигурно го правите – идва неизменно мисълта: какъв би бил смисълът?\nТова е отправната точка на книгата, написана през 1698 г. от холандския математик, физик, астроном, на чието име бе кръстена космическата сонда, загинала на Сатурн през 2017 г., Кристиан Хюйгенс. Защо, пита той, Бог ще създаде други планети „само за да бъдат гледани“ от Земята?\nРазбира се, разсъждава той, те трябва да имат някаква цел - и тази цел трябва да е да поддържат живота. Произведението с епично заглавие Celestial World първоначално е написано на два езика - английски и латински.\n„Книгата се опитва да опише как биха изглеждали извънземните същества, как прекарват времето си, дори как звучи музиката им“, казва оценителят на книги Джим Спенсър, който открил древното томче на безплатно събитие за оценка на антики в Fosseway Garden Centre, Moreton-In-Marsh.„Изглежда почти комично, но се основава на научни разсъждения. И кой знае как нашите собствени мисли по тези въпроси ще изглеждат на хората, гледащи назад след 324 години“.\nХюйгенс смята, че извънземните имат ръце и крака: „Какво бихме могли да измислим или да си представим, че може да бъде толкова точно приспособено към всички употреби на земните форми, каквито са ръцете?“ И още: „Че имат крака, никой не може да се съмнява… Освен ако не са открили изкуството да летят в някои от тези светове.”\nУченият си представя извънземните като същества с висок интелект - астрономи и майстори навигатори, които волно прелитат до многото луни на двете планети. Те „се наслаждават не само на материалните облаги, но и на удоволствията, предоставени им от високо развитото им общество като разговор, любов, шеги и впечатления“. Според автора обожават музика и свирят на различни инструменти.\n„С музиката е същото, както и с геометрията - навсякъде е неизменно едно и също и винаги ще бъде така“, пише Хюйгенс. „Защото цялата Хармония се състои в Съгласието, а Съгласието е целият свят, фиксиран според една и съща неизменна мярка и пропорция... ако изпитват наслада от Хармонията, това е двадесет към едно, че са изобретили музикални инструменти."\nНо животът на други планети не е само някаква утопична визия, предупреди той. Жителите на Юпитер и Сатурн вероятно страдат от „нещастия, войни, страдания, бедност“, пише ученият.\n„Ако хората трябва да прекарат целия си живот в ненарушен непрекъснат мир, без страх от бедност, без опасност от война, не се съмнявам, че биха живели малко по-добре от зверовете, без да знаят или да се наслаждават на онези предимства, които карат живота ни да минава с удоволствие и облага. С други думи: няма болка, няма блаженство."\nПървото издание на книгата, се очаква да бъде продадена на търг на библиотеката Hansons в Стафордшир, Великобритания на 5 юли.\n„Любопитно е усещането, когато прелиствам тази книга. Темата принадлежи на бъдещето или научната фантастика, но писателят ни говори от миналото“, коментира Спенсър. „Темата е толкова завладяваща, защото ни кара да се смеем на това, което те не са знаели, докато взирайки се днес в небето осъзнаваме, че все още всичко е мистерия“.


Митничари хванаха над 170 л домашна ракия край Белоградчик - Последни Новини от DNES.BG\nМитничари хванаха над 170 л домашна ракия край Белоградчик\nНелегалната стока е засечена чрез интернет обява\n24 апр 2017 18:00, Василия Пейчева\nНад 170 литра нелегален алкохол откриха митнически служители от митница Лом при проверка в района на град Белоградчик, съобщиха от Агенция "Митници".\nНелегалната стока е засечена от служители от митница Лом чрез интернет обява за продажба на "домашна" ракия в района на град Белоградчик. Мобилен екип на митницата се е свързал с продавача и си е уговорил среща, на която той е пристигнал с 11 литра от стоката.\nПродавачът не е успял да покаже документи за платен акциз.\nРазследващ митнически инспектор и митнически служители от "Оперативен контрол" на митница Лом са направили проверка в дома на продавача, където той е складирал нелегалния алкохол.\nОткрити са още 163 литра етилов алкохол без документи за платен акциз. Общото задържано количество е 174 литра.\nОще по темата: митничаринелегален алкохолдомашна ракия\nбраааавооооо спасихте България евалааа хванахте престъпниците всичките и бежанци голям удар евала поредния човечец на 80+ ударен от държавата е тва е оправихме се западняци сме\nПо ме интересува с ракийката какво ще се случи от тук на сетне.в смисъл, за митничарите ли остава или ако и платя акциза ще мога да я дегустирам цяла година?\nМОЖЕ И ДА СА ПРАВИ ДА СИ Я ВАРЯТ ДА ТЯХ СИ РАЗБИРАМ!!!\nБИХ СЕ СЪГЛАСИЛ ОБАЧЕ ПРОЧЕТОХ НЕ Е ЕДНА СТАТИЯ КАК МЕТИЛА Е УБИЛ ИЛИ ОСЛЕПИЛ НЕ ЕДИН ЧОВЕК!\nАЛКОХОЛА ТРЯБВА ДА СЕ КУПУВА САМО ОТ НЯКОЙ КОЙТО РАЗБИРА КАКВО ПРАВИ!\nНа мен ми е далече да отида и да помогна на митничарите и полицаите да изпият конфискуваното. Да си я пият сами като всеки път\nКога ще прочетем,че в дома на митничар са намерени 200 бутилки уиски,придобити от "подаръци" на преминаващи през пунктовете на митницата? А какво стана с ония митничари от Лесово,нещо се замълча.Да не би да са ги пръснали по други митници за наказание,където са станали началници на пунктовете?\n30 бутилки по 10 литра = 174 И тези са учели в нашто училище\nТози ще трябва есента да е направил поне тон та да му остане толкова.\nА?, колко я даваш,ако е до 7,клиент съм,ако е 8-митничар.\nА ? преди 3 години\nАз имам в Сливен 120 литра домашна. Елате да я вземете. А да аз продавам на шефа на полицията на 5 лева литъра мускатова. И не ме пипат.\nТази "новина" много ме успокои и обнадежди. Значи властите /полиция, съд, прокуратура, митници/ в България наистина работят. Това е голям удар по организираната престъпност. Нека мафията да си продава спокойно на воля наркотици, нека си върви трафика на проститутки, нека се фалират банки, нека се източват еврофондове и хазната,нека се избиваме по пътищата на родината. Нали това се прави от правилните наши хора. Но....да му мислят производителите на домашни ракии и вина. Бой по пристъпниците.\nМи какво да работят хората в Белоградчик?\nЕдно време имаше няколко предприятия, сега всичко се закри.\nmi plashtaite si akciza be narode hem iskate da prodavate hem da ne plashtate akcizi ... kade davat taka .... gore na sever alkohola e po 200-300 evro hubavata butilka ...\nМалииии! Гоуем удар, нема що!\nАко бяха от кафявите зулуси инспекторите щяха да си затворят очите.\nА на госпожа Костова нито една пратка с наркотици не хванаха. Можеш ли си представиш! Скъпи на триците, евтини на брашното. Българска европейска евроатлантическа митница.\nС колко лева в час бягаше ракията, че производителя не можа да се договори с митническия инспектор?\nА дали са изпили част от ракията?\nАууууу, какви престъпнициииии, веднага да се обесят!!! Аз се чудя защо ежтази беднотия, съжалявам опитите на Батко Буби да ни повдигне заплати и пенсии, а тези га//дове правели ракия. И то незаконно, без да плащат акциз. Ужас!!!


Ирина Шейк, Брадли Купър и причината за раздялата им - Lifestyle.bg\nИрина Шейк, Брадли Купър и причината за раздялата им\nВ края на миналата седмица научихме от People, че Брадли Купър и Ирина Шейк вече не са заедно. Макар че нито един от двамата няма официално обръщение към медиите и феновете, за да потвърди новината, предположенията за възможните причини за раздялата им не спират.\nА изглеждаха толкова щастливи\nОтново според People, които се позовават на твърденията на близък до двойката човек, отношенията между Брадли и Ирина са "се променили", заради "Роди се звезда".\nФилмът на Брадли Купър, който тази година беше номиниран за осем награди Оскар, остана в историята на церемонията по връчването на статуетките най-вече с "любовния" музикален дует между Лейди Гага и Брадли Купър.\nЗатова и много хора предполагат, че причината за раздялата на двойката е Лейди Гага, защото нещо се е случило в интимен план между нея и Брадли извън снимачната площадка. От изданието обаче бързат да изяснят, че това далеч не е така.\nЕто каква била целта\nСпоред People основната причина се крие във факта, че заради снимките на "Роди се звезда" и многото работа, която е имал, Брадли често е отсъствал от семейното ложе. Това разбира се, се е отразило критично на отношенията му с Ирина. Двамата са охладнели един към друг и така и не са успели да събудят искрата на любовта отново.\nОчевидно двойката е имала и други проблеми, които макар да са останали далеч от полезрението на медиите, са се задълбочили, заради отсъствието на Брадли. В крайна сметка двамата не се успели да се справят и са решили да се разделят.\nЛайфстайл / Звезди / Ирина Шейк, Брадли Купър и причината за раздялата им


Botevgrad.com :: Забивките – отчаяната красота на баскетбола: кой ги е измислил, доколко са опасни и наистина ли са ги забранявали заради расизъм? /Част 1/ (Новини, Спорт)\nЗабивките – отчаяната красота на баскетбола: кой ги е измислил, доколко са опасни и наистина ли са ги забранявали заради расизъм? /Част 1/\nОткъде са се появили забивките?\nКогато Джеймс Нейсмит е изобретил баскетбола, той не е могъл и да си помисли как идеята му може така да се изврати: въобще не се е предполагало, че някой може да постави топката в коша, като го докосва с ръка. Дефектът станал възможен заради наличната инфраструктура. В спортните зали от онази епоха пътеката за бягане се намирала на балкона, на височина 10 фута (3.048 метра), и именно там било решено да се окачи кошница за праскови.\nНейсмит смятал, че баскетболът ще бъде спорт за хора със стандартно телосложение и по тази причина никой няма да може да докосне кошницата с ръка.\nПогрешността на тези сметки била разкрита достатъчно бързо\nОще в първите десет години на миналия век в регионалните лиги на източна Америка се появили хора, които можели да забиват. За тази цел не винаги е било необходимо да притежават висок ръст и отскок. Например, знае се за непочтения гражданин с лукав поглед на име Джек Интрис от Ню Йорк. По онова време някои мачове се провеждали на площадки, оградени с мрежи. Както пише в книгата „Историята на „Микс“ от 1970 година Бил Гатмън, споменатият джентълмен „се покачвал по мрежата, стигал до височината на коша и докато защитниците безпомощно наблюдавали това, той получавал топката от своите съиграчи и я поставял в коша“.\nОфициално първата забивка била зафиксирана на Олимпиадата през 1936 година и, естествено, станала причина за скандал. Изпълнителят бил Джо Фортънбъри, двуметровият капитан на САЩ. Поради смятаното за неспортсменско действие в неговата държава, той решил, че може да забие топката в коша на но състезание, и чрез това искал да демонстрира своето физическо превъзходство над японските играчи, използвайки дори такъв недопустим прийом. Фортънбъри – както написал New York Times в онова време – „показал поразително умение да спусне топката направо в коша по начин, по който посетителят на кафене потапя своята кифла в кафето“.\nСлед този случай японците излезли с идеята в баскетболните мачове да участват играчи, не по-високи от 187 см. Не стига, че Фортънбъри ги деморализирал с невижданите досега забивания в коша, но и останалите американци си подавали топката на височина, която била недостъпна за азиатците.\nБелите могат да скачат. Най-добрите забивачи в историята на НБА\nФортънбъри останал в историята, но винаги е казвал, че не е бил първият, направил забиване в коша. Има редица указания, че в 30-те години забивките вече били наричани с устойчивото словосъчетание „dunk shots“. Например изданието Woodland Daily Democrat съобщава през 1933 година за подвига на звездата на университета на Калифорния Барни Добас, който в мача срещу джентълмените от Чико Стейт вкарал 27 точки от общо 42 на отбора, а също така „се врязвал през защитата, преминавал с дрибъл цялата площадка и направил dunk-shot.“\nНай-общо, и самите забивки, и тяхното наименование, са присъствали в баскетбола практически от самото начало. Проблемът е в това, че този вариант за атака на коша оставал полуразрешен и затова се възприемал от баскетболния свят като „грозно пате“, като нещо непотребно, нарушаващо спортните принципи, дори аморално.\nЗащо забивките били забранявани?\nПрез 40-тегодини и по-късно баскетболът все по-малко напомнял онази игра, която предизвикала интерес в началото на века. В отборите все повече се появявали играчи около два метра, които си подавали топката с по-малък ентусиазъм /а първоначално смисълът на играта бил именно в изненадващите и дори хазартни пасове/. Впрочем, и при забивките имало много вътрешни ограничения.\nЕтичната стигма при тях не изчезнала чак до 70-те години\n„Аз умеех да забивам, да подавам пас зад гърба и много други неща – разказва Оскар Робъртсън. – Веднъж забих в коша още в училище, но треньорът ми се скара никога повече да не правя това. Забивките – това са глупост, игра за публиката. Всички звезди от моето поколение можеха да забиват, но не разбирали защо им е нужно това. Ние се уважавахме твърде много, за да го правим. Забиването, пасовете зад гърба и други подобни – за тази цел не беше необходима никаква техника. В училище ме научиха какво е това добра стрелба, че трябва да се приближа до коша колкото се може по-близо“.\nА освен това забиването в коша просто бе опасно за здравето. Човекът, който забивал, бил считан за провокатор и се опитвали да го накажат още на паркета – например с подлагане под него при приземяването му. В епохата, когато стълкновенията, юмручните сблъсъци, ударите с лакти не бяха често срещани, малцина прибягваха до риск. Известно е, че Уилт Чембърлейн можеше да вкарва в обръч, поставен на височина 3.5 метра, но в НБА свръхрезултатните центрове се славили съвсем не със забивки, а с елегантно пускане на топката над обръча. Обяснението за всичко това било,че гигантът се притеснявал от своята сила и се притеснявал, че ще го сметнат за обикновен хулиган, а не за изкусен играч.\n„В онези години правилото бе, че играчите с голям отскок трябваше да бъдат изолирани от играта“, обяснява Съч Сендърс.\nНо все пак забивките си пробивали път тихомълком. Започнало епизодично, с цел забавление на феновете преди мачовете, или като показни актове на отмъщение (например, разяреният Чембърлейн засегнал няколко свои съперници – Джони Кер уверяваше, че забил топката с такава сила, че му счупил палеца на крака).\nПървият, който започнал да забива в коша регулярно, e Бил Ръсел. На легенда от такъв мащаб, освен това и доста раздразнителен (центърът се славел с неприятен характер, винаги бил недоволен от всичко и собственоръчно се разправял с онези, които го обиждат) забивките били прощавани.\n„Ръсел вкарваше над кожа след пасове на Боб Кузи, но това не било шокиращо – обяснява Слейтър Мартин. – Той просто хващал топката във въздуха и я насочвал в обръча. Нищо особено. Ние се примирявахме с това. Той не парадираше с това, не казваше нищо, не размахвал ръце. Ние не считахме забивката за нещо, което изисква особени умения. Ако можете да скачате високо, можете да забиете. Но какво от това?“\nИ, естествено, естетичността на забивките просто отсъствала. Даже обратно: те се считали за въплъщение на грозотата на променилата се игра, още от 40-те години тръгна движение кошът да бъде оставен на по-голяма височина и да лиши гигантите да забиват (а тогава забивали само най-високите, на които това било по-удобно, отколкото да измислят някакъв друг вид стрелба).\nФот Алън, ученик на Джеймс Нейсмит, обединил група треньори и журналисти, които в продължение на няколко десетилетия изразявала безпокойство по повод деградиращата техника на баскетболистите и разобличавала великаните, опитващи се да отнемат баскетбола от по-ниските.\n„В баскетбола не трябва да има никакви забивки. Тя не е демонстрация на баскетболни умения, а само демонстрация на ръста – написал Алън през 1937-ма в книгата „За по-добър баскетбол“. – Все някога ще се появи цял отбор гиганти, едновременно бързи и умни, и те ще пускат топката в коша с една ръка, като деца, които пускат монета в автомат за дъвка… Но нека те потърсят за себе си някакъв друг вид спорт“.\nАктивистите около Алън се оплаквали, че вместо стрелба от разстояние топката просто се доставяла под коша, където само я поставяли в обръча. Не им харесвало и това, че високите играчи просто отплесват падащата в обръча топка. (Тогава още не съществувало правилото за забрана на това). Не им харесвало и повишаването на резултатността. По тяхно мнение, това обезценявало важността на отбелязаните точки.\nИзходът от всичко това, според тях, бил прост: обръчът трябвало да се издигне с още половин метър. Такива експерименти са били провеждане нееднократно: през 1934-та, още когато Нейсмит бил жив, в университета Канзас, през 40-те години – в университета Вашингтон, а през 1954-та – вече в НБА, в мача между Лейкърс и Милуоки.\nИ макар отзивите на всички участници да били положителни, на никого не му стискало да оформи всичко това на хартия.\nПравилата, естествено, се променяха съвсем не така, както му се искало на Алън и неговите поддръжници. Обръчът си останал на мястото и ролята на „дългучите“ била ограничена за сметка на въвеждане на ограничения на цветното поле пред коша и забраната „голтендинг“, т.е. чадър не може да се прави след като топката е преминала връхната точка на параболата на своята траектория.\nА NCAA дори приела до директна забрана на забиването в коша. В студентската лига това било забранено от 1967 до 1976-та.\nЗабивките в NCAA се появили благодарение на Боб Кърланд от Оклахома: един от първите хора с височина над 7 фута (над 213 см) в баскетбола „съвършено случайно“ забил през 1944-та, след което такива не набиващи се в очи „случайности“ станали допустими.\nВъвеждайки забраната, лигата все пак аргументирала това така: голям брой травми под кошовете (около 1500 годишно), повредено имущество (уж играчите на Хюстън по някакъв начин изкривили ринговете), а също така и стандартният довод, че „забивката – това е стрелба, която не изисква никакво умение“…\nНо ето че времето за тази забрана било подбрано крайно неудачно\nПърво, през 1966 година шампион на NCAA станал отборът на Дон Хъскинс от Западен Тексас, този същият отбор, в който за първи път стартовата петица била от тъмнокожи момчета.\nВторо, през 1967-ма младият Лу Алсиндор (бъдещият Карийм Абдул Джабар)разпалил в NCAA пожар: рекордът на UCLA още в първия мач, игра без загуба, шампионска титла и куп други неща.\nЗабраната да се забива в коша получила известност като „правилото на Лу Алсиндор“. А самият той разпознал истинските причини даже не в желанието да го спрат, а в по-широк смисъл – фактора расизъм.\n„Според мен правилото, забраняващо забиването – това е очевидна дискриминация - казваше той тогава. – Ако вие анализирате ситуацията ще разберете, че онези, които могат да забиват топката, това са основно чернокожите. Забивката – това е един от основните начини за развличане на публиката и няма нито една причина да се откажеш от нея, освен една: да не позволиш на този и други негри да властват в този спорт“.\nНай-смешното е, че след доста години се изяснило, че един от инициаторите на забраната бил Джон Уудън, треньора на Джабар в UCLA.\n„Тренер, как можахте да гласувате тази забрана?“- преразказва техните обяснения центърът в своята автобиография. – „Мислех, че това ще бъде за доброто на играта“. „За чия игра? Та това затрудни живота на UCLA повече, отколкото от каквото и да било друго“. „Това е уродлив шут, Карим, в него няма нищо, освен една груба сила“. Изумих се: самият аз не се славех с груба сила. „Баскетболът – това е отборна игра. А забивката е само способ да унижиш съперника“.\nЗабивката не престанала да бъде източник на скандали. Но освен това вече придобила и ярко изразени културни асоциации. Треньорът Робърт Баунсоще повече ожесточил формулировката на Джабар: „Те се опитват да попречат на 190-сантиметровите братлета да изтръгнат възгласи от публиката, които чрез забивките се подиграват с огромните бели момчета… Всички прекрасно знаят, че забивките – това са фирмената черта на уличния баскетбол на черните“.\nСледват Част 2 и Част 3\nДата: 07.08.2020, 13:57\nМанчестер Юнайтед с екип от 1909 година 18.01.2009, 20:37\nУЕФА махна емблемата и историята на ЦСКА от страницата на ЦСКА-София 29.07.2016, 16:36\nЦСКА пада в ранглистата, Левски аут от първите 350 02.06.2008, 16:45\nБербатов разби рекордите на Юнайтед 02.09.2008, 11:23


Несправедливата съдба на една мравка - гений\nНесправедливата съдба на една мравка-гений\nЗдравейте, приятели. Аз съм мравката Тоби. Предполагам, че не знаете много за нас - прелестните и митични създания. Сега ще ви изясня някои основни факти за вида ни, за да разберете сериозността на драмата ми. Ние мравките живеем на колонии с най-близките си 200-300 хиляди роднини. Би трябвало всяка от нас да има някаква функция за да е полезна за останалите в обществото ни. Аз например съм мравка работник. Не звучи престижно, но върша много неща. Бих се определил още като мравка-архитект, мравка-интериорен дизайнер, мравка-ловец, мравка - мастър шеф.\nЩе ви кажа още нещо за нашия вид – наложена ни е много несправедлива йерархия. Например има само една царица, която получава всички готини мравешки неща. Не ходи да търси храна, не влачи съчки и зрънца по цял ден. Не че аз го правя, но и да се скатавам постоянно е изморително. А тази хубостница не прави нищо, грижи се само за някаква размножителна функция. Ами и без теб сме си много, стига си се размножавала, госпожичке!!! Не мога да понасям овчите погледи на останалите мравки - гледат я все едно е някой велик монарх, че даже и правят каквото нареди. Ало, мравешки мозъци, аз съм вашето спасение.\nБорба с мравки от Пест Кеър\nА аз, мили приятели, съм един на милион. Мравка - гений. Аз съм велик архитект - доказателство за това е изборът на локация за мравуняка ни. Аз бях геният, който предложи домът ни да бъде на полянка, а не на някакъв си склон, който трябва да изкачваме всеки ден, потейки се. Разбира се пак имаше недоволни. Царицата на нашия мравуняк започна да мрънка, че тук сме били уязвими бла бла. Истината е, че тя се страхува от мен. Аз съм младо, снажно и прекрасно насекомо, което е достоен претендент за трона. Идват избори, а аз й дишам във врата.\nПрепарати срещу мравки в Пест Кеър Магазин\nВсичко, което правя е за благото на братята и сестрите ми от мравуняка. Споменах, че съм отличен кулинар и ловец. Моя беше перфектната идея да крадем зрънцата, които птиците събират за малките си в гнездата, вместо да се трудим да си намираме наши. Разбира се, царицата пак се разпени. Какво като сме дали малко жертви, те тези птици са същински птеродактили. А и няма страшно, аз никога не ходя на мисия в гнездата, само давам идеи и стоя на безопасно разстояние.\nАз съм Леонардо Да Винчи на нашия вид. Подобрих живота ни и с още една идея. Крадем сандвичите и сладките на хората, които идват на пикник. Според царицата така сме привличали внимание - не можело да не забележиш как сандвича ти се движи и се вмъква в мравуняк. Ами да, няколко пъти любопитни обрани от нас хора, разравят укрепленията ни, но нали затова са се пръкнали толкова мравки тук - да строят. Каква друга работа имат.\nОбщо взето тази т. нар. царица ми проваля всички гениални идеи, с които исках да изпъкна и да я детронирам. Тя си мисли, че никой не може да я бутне. Какво като имало някакъв глупав мравешки закон, че само женските могат да управляват. Това ме амбицира още повече. Роден съм да разруша статуквото.\nТа така скъпи приятели, ще очаквам вашите писма с идеи за това как да я отстраня тая самозвана царица и да седна на трона... да престана да работя и да се потя. Ох, и ще имам достъп до необятните ни запаси от храна. Хмм, исках да кажа, че единственото ми желание да се раздавам за народа си.


NAtural Factors, Витамин K2, 60 капсули - Zona Natura\nNAtural Factors, Витамин K2, 60 капсули\nВитамин К2 на Natural Factors представлява менаквинон-7 (МК-7), мастноразтворима форма на витамин К, която има множество функции в организма. Само витамин К2 под формата на МК-7 осигурява 24-часова защита при единичен прием. Други форми на витамин К като МК-4 остават в организма само 4-6 часа и са необходими много по-големи дози от тях, за да се усети ефективността им.\n22,48 лв. В наличност\nВитамин К2 се съдържа в нато – типична за Япония ферментирала соя, както и в маслото, месото, жълтъка на яйцето и органното месо от животни хранени с трева вместо с фураж. В наши дни продуктите от пасищни животни се намират трудно, затова витамин К2 е най-сигурният начин да си осигурите оптимална дневна доза от това важно хранително вещество. Дефицитът на витамин К2 е скритият фактор при развитие на диабет и рак на черния дроб. Освен това витамин К2 играе важна роля в метаболизма на костите и осигуряването на здрави зъби. За повечето хора е невъзможно набавянето на необходимата дневна доза витамин К2 от храната. Ежедневната употреба на витамин К2 улеснява набавянето на оптимални нива от това важно хранително вещество.\nподпомага здравите кости\nполезно лечебно средство при разширени вени, бръчки, кариеси, заболявания на бъбреците\nполезен при остеоартрит и остеопороза\nдефицитът на витамин К2 може да причини увеличен риск от рак на гърдата, простатата и черния дроб\nВитамин К2 (като Менахинон-7) 100 µg 100 µg


От понеделник спира плановият прием в болниците в червените зони – Radio Xtreme\nСофия е в червената зона\nОт понеделник спират плановия прием и плановите операции във всички болници в червените зони в страната. София попада в тази зона. Това заяви в „Денят започва“ по БНТ директорът на „Александровска“ болница проф. Борис Богов.\nОт понеделник (8 март), за да се ограничи разпространението на COVID-19 в болница „Пирогов“ се спира плановият прием и плановите операции. Забраняват се свижданията, съобщиха от лечебното заведение на страницата си в социалните мрежи.\nПродължава ваксинацията на приоритетните групи в страната, посочват от болницата. Днес в „Пирогов“ ще бъдат имунизирани с първа доза ваксина срещу COVID-19 членове на Секционните избирателни комисия. Ще бъдат ваксинирани и всички, на които трябва да се постави втора доза.


СПАСЯВАМЕ ЧОВЕШКИ ЖИВОТ, ТОВА Е ГОЛЯМА РАБОТА - БЕБЕ - 2021\nСпасяваме човешкия живот, това е голяма работа\n- Ходим с мобилни телефони и пейджъри, за да реагираме по всяко време на камбаната, която звучи, когато се отвори прозорецът на живота. Отвън, от улицата, това място прилича на обикновен прозорец на вратата. Вътре има малка стая, снабдена с отопляемо легло, ние го наричаме топло гнездо - разговаряме с Барбара Крул от Конгрегацията на сестрите францисканки от семейството на Мария за децата, намерили пътя си до прозореца на живота.\nWP родителство: В продължение на 9 години сестра ми е на служба на прозореца на живота. Колко деца са спасени до момента?\nСестра Барбара Крул: За 9 години 15 деца са посетили нашия прозорец на живота. Помня ги всички. Първото дете, момче, беше доведено след две седмици след отварянето. Нарекохме го Zygmuś. Ние не кръщаваме, но не искаме детето да бъде анонимно - NN, затова му даваме име. По този начин тя остава в нашата памет и молитва. Разбира се, осиновителите сменят името си по-късно.\nСлед Зигмунт бяха Марисия, Франьо, Еуния, Йозио, Павелек, Пиотруш, Паулинка, Каролек, Ания, Марселинка, Зосия, Стас, Наталка и Матилда. Имаше някои от тези деца. Най-малкото беше на 2-3 дни, най-старото на около 7 месеца, беше момиче. Когато я посетих в болницата, беше очевидно, че тя много преживява раздялата с майка си. Тя отказа да яде и когато видя родителите на други деца през прозореца, протегна ръце и заплака. Беше свикнала да я гушка и носи някой.\nПрозорецът на живота се намира в нашата къща на Конгрегацията на сестрите францисканки от семейството на Мария във Варшава на ул. Hoża 53. Гледаме го денонощно. Ходим с мобилни телефони или пейджъри, за да реагираме по всяко време на сигнал, звънец, който се включва, когато прозорецът се отвори. Отвън, от улицата, това място прилича на обикновен прозорец на вратата. Вътре има малка стая с отопляемо легло, ние го наричаме топло гнездо.\nКогато чуем камбаната, тичаме да проверяваме дали детето е живо или не и понякога го превъртаме. Веднъж се случи бебето да беше увито само с пелена, така че имаме бебешки дрехи за всеки случай. Не можем да нахраним детето, дори ако има бутилка със себе си, или можем да му дадем да пие вода. Викаме линейка и полиция, а след това детето отива в болницата за преглед. След това го карат в малък детски дом или интервенционен център.\nДецата, които дойдоха на нашия прозорец, се родиха в болницата, тъй като пъпната връв беше правилно закрепена, но ние имахме бебе с редовна ластична лента. Това може да означава, че раждането е могло да се случи у дома и не е било оповестено в записите.\nСигурно изпитвате силни емоции, когато чуете камбаната и видите безпомощно бебе в креватчето.\nДа. Спомням си първото си дете, Зигмунт. Когато сестра ми изтича и го видя, тя помисли, че това е кукла, само след като размота одеялото, видяхме малко дете. Емоциите са невероятни. Случва се да плачем, когато осъзнаем, че вкъщи няма място за тях, че не е намерен никой, който да помогне на тези жени. Трогнати сме, че тук е дошла такава малка трохичка. В нашия прозорец тя е в безопасност и има шанс за по-добър живот.\nПо кое време децата ви идват при вас, денем или нощем?\nНяма правило. Веднъж някой го донесе през юни по обяд. Спомням си, че се подготвяхме за Корпус Кристи и някой неусетно, посред бял ден, почти пред минувачите, до дамата, продаваща ягоди, остави бебето. Никой нищо не забеляза.\nМайките се връщат за децата си?\nДа, има различни ситуации. След раждането жените са в различни психични състояния. Не всички от тях могат да се справят добре с емоциите. Имахме два или три пъти, когато майката се връщаше за бебето. Жената, която ни доведе малчугана, беше в лошо психическо състояние. След това партньорът й работеше през нощта, детето беше болно и тя реши, че няма да се справи и реши да предприеме тази стъпка. Тя донесе бебето, но след два часа се върна за него със съпруга си. Те докладвали на болницата и полицията.\nПо-късно разбрах, че на това семейство е помогнал психолог. Добре е, че жената ни доведе детето при нас и не го остави на улицата, както се случва, и не го изложи на загуба на живот или здраве.\nДецата се осиновяват. Имате ли контакт с тях?\nОставяме на решението на осиновителите. Ние не осъществяваме контакт с тях. Преди година родителите ни дойдоха при двегодишно момиченце, което беше останало тук. Те дойдоха на годишнината от този ден, за да ни благодарят. Те оставиха букет от бели рози в параклиса.\nРодителите добавят писма, играчки, дрехи?\nИма деца, които са красиво облечени, добре поддържани и добре поддържани. Понякога до детето има броеница или бележка с информацията, че майката дава всички права на осиновителите. След като родителите ми оставиха писмо, в което обясниха, че са млади, те искат да завършат училище и че прозорецът на живота е единственият изход за тях. Те помолиха да не променят името, което са дали на детето. Човек винаги се чуди как би се държал в такава трудна, дори невъобразима ситуация.\nТези хора трябва да се изправят пред големи морални дилеми. Страшното е, че нямаше кой да им помогне. Веднъж при нас дойде бременна девойка и разговаря с нас, консултира ни се, чуди се дали да не даде бебето или не. За щастие в живота й се появи някой - добър приятел, който й помогна и тя можеше да се грижи за бебето.\nВсеки случай е трогателен, но има ли някакъв специален?\nВсъщност всяко появяване на дете на прозореца на живота е емоция. Обаче първият път, когато се появи Зигъм, беше особено запомнящ се за мен. Тогава беше 20 декември и се готвехме за Коледа. Чухме камбаната и хукнахме към прозореца на живота и там видяхме малко момче в креватчето. Извикахме линейка.\nСпомням си такава невероятна сцена. Целият медицински екип, воден от педиатър, се надвеси над това бебе. Лекарят имаше брада и ми напомни за Св. Йосиф. Всички стояха мълчаливо и гледаха детето. Мислех, че е съвременен Витлеем, където Христос се преражда и идва в това дете. Усещаше се атмосферата на Витлеемската нощ, беше ням наслада и размисъл над кошарата на първото дете в този прозорец.\nНапоследък се говори за затваряне на прозорците на живота.\nБях шокиран от този случай, когато полицията задържа 17-годишно момиче, което беше оставило детето си в прозореца на живота. Поне досега, ако майката признае, че е настанила детето там, тя няма да се сблъска с последствия.\nКой е прозорецът на живота на пътя? Ако няма такова място, жените ще оставят децата си на различни опасни места, в кофи за боклук, на улицата. Спасяваме човешкия живот, това е голяма работа и сме щастливи с тези петнадесет деца. Сега техните осиновители са щастливи, докато ние се молим за тях, веднъж месечно се нарежда света литургия, в която ние даваме своите биологични и осиновители на Бог. Това е нашият малък принос за спасяването на човешкия живот.\nТагове: Rossne Бебе Бебе\nСтоислав– име. Произход, значение, именни дни, известни хора\nНачин да се отървем от удебеления епидермис от краката (ВИДЕО)\nМагнезий и памет и концентрация\nКак изглежда раждането - училище за раждане, ход на раждането, съвети\nZiętław - собствено име. Произход, значение, именни дни, известни хора\nЗимни празници 2021 г. Премиерът Матеуш Моравецки даде датата\nУдивителната снимка с ЯМР е много рядко заболяване\nCopyright 2021 https://cbmhealthcare.org Спасяваме човешкия живот, това е голяма работа


Моето Дете - На път с деца Моето Дете\nНачало Статии и интервюта На път с деца 28 10 2020\nПревърнете мъчението в удоволствие.\nНяма дете, което да обича да бъде затворено дълго време в автомобил, без да има какво да прави. Със сигурност, няма и родител, който да обича да бъде затворен дълго време в автомобил с дете, което е отегчено и през 10 секунди пита: “Минаха ли вече 2 часа?” и “Кога ще стигнем?”. Пътуването на дълго разстояние с дете, обаче, е мъчително само, ако вие решите да е такова. Защото, ако използвате малко въображение и планиране, може да направите от домашното возило зона за забавления. ТЯ ви предлага някои идеи как да превърнете “мъчението” в удоволствие, независимо дали сте на път с бебе или тийнейджър.\n1. Използвайте детската любознателност!\nНаправете си труда, преди да тръгнете, да набавите информация за мястото, където отивате: ако е в планина – с какво е известна, кои са най-високите върхове в нея; ако е град – колко е голям, има ли забележителности в него и край него, с какво е известен и т.н. Накарайте децата да прочетат за мястото, към което сте тръгнали, а по време на пътуването проведете своеобразен “изпит”, играйте на въпроси и отговори или каквото роди въображението ви за пълноценно (и продължително) използване на информацията.\n2. Правете почивки!\nМоже да ви изглежда очевидно, но често възрастните, увлечени в пътуването и в желанието да стигнат по-бързо, където са тръгнали, забравят, че пътуването, всъщност, е едно приключение. Ако сте на дълъг път, планирайте пикник или обяд в крайпътен ресторант, посещение на манастир или някоя природна забележителност, покрай които минавате. В България поне има изобилие от всичко това – поляни за пикници, ресторанти край пътя, манастири и природни забележителности.\n3. Снабдете се със «занимавки» за децата!\nПреди да отпътувате, попитайте детето кои са любимите му играчки и предмети и се погрижете да са в колата по време на пътуването. Още по-добре би било, ако може да го изненадате и да осигурите за пътуването нова «занимавка» - нещо, с което то не е свикнало и ще се занимава по-продължително време. Това може да са кубчета, магнитни рибки, цветни книжки или някаква класическа детска игра – изборът зависи от възрастта на детето.\n4. Осигурете му комфорт!\nАко детето се чувства комфортно, то ще е по-малко капризно. Плюшени играчки, възглавничка, меко одеялце и пр. – не само, че тези неща ще накарат детето да се чувство по-спокойно и като у дома, но те са особено важни за малките, които спят под определен график.\n5. Направете пътепис!\nАко децата ви са по-големи, може да се въодушевят от идеята да водят записки от пътуването. Вземете една специална тетрадка или бележник, купете цветни моливи и ги поощрете да записват това, което ги впечатлява – как сте пътували, къде сте спрели, къде вас са ви спрели пътните полицаи, край/през кои градове сте минали, имало ли е узрели череши край пътя...- всичко, което може да се сетите и използвате. Подсказването разрешено – може от време на време да подадете «ключова дума» на детето, за да поддържате интереса му жив. Окуражете го да нарисува, също така, картините, които са го впечатлили.\n6. Играйте с него!\nРазбира се, не федербал в колата, но има достатъчно известни игри и още толкова може да измислите, които да са подходящи, дори и ако шофирате. Например: на градове, на села, на географски имена, на футболисти, на филми, на животни и още, и още.\n7. Възползвайте се от дългото пътуване!\nОсобено ако имате тийнейджър, с когото знаете, че трябва, много искате, но вечно нямате време да поговорите. Сега е подходящ момент да подхраните отношенията си – пуснете музика, която обичате и двамат, споделете някоя ваша младежка история от пътешествие, преминете от пътуването към други теми, по които всъщност искате да се информирате от детето си, да го накарате да сподели преживяванията и мислите си. Придържайте се обаче към следното правило: никакви негативни теми, никакви уроци, оценки, домашни, забележки, критики, натяквания и прочее «набиване на канчето». Отпуснете се и дайте на детето възможност да ви покаже колко , всъщност, е добро, а на себе си – подарете не само едно приятно пътуване, а безценна възможност да прекарате пълноценно време с вашето дете.\nНедоносените бебета и ретинопатията Всяко десето дете в България е преждевреме...\nБременност и вредни навици\nБременност и вредни навици Пушенето на майката - основна причина за смърт на детето! «Смърт в...


Вход за приятели | решения\nВход за приятели\nFriendster е стара услуга за социални мрежи, която беше създадена през 2002 г. Тя бързо се превърна в една от най-популярните мрежи, въпреки че собствениците решиха да откажат офертите за изкупуване от интернет тежка категория като Google.\nПовече от 60 милиона потребители посещават сайта на Friendster на месец, което го прави един от най-посещаваните уебсайтове в Интернет в наши дни.\nВходът в Friendster се показва директно на началната страница. Просто кликнете върху вход там и въведете информацията за вашия акаунт, за да влезете в акаунта си.\nПотребителите, които искат да влязат, трябва да предоставят имейл адреса, с който са регистрирали акаунта на Friendster, и паролата си. Възможно е да използвате функция за възстановяване на парола, ако паролата вече не е приета от услугата или ако не можете да я запомните.\nСтраницата за вход на Old Friendster\nНалична е и мобилна версия на Friendster, която също може да се използва от потребителите на Friendster с бавни интернет връзки за влизане и използване на сървъра по-бързо, тъй като е оптимизиран за бавни връзки.\nТова може също да бъде валидна опция, ако вече не можете да получите достъп до нормалния уебсайт на Friendster, тъй като много организации и компании блокират социалните мрежи от техните компютърни мрежи.\nЕдинствената друга възможност за достъп до Friendster е да използвате уеб прокси или VPN. Може да искате да разгледате нашия уеб сайт за прокси за указатели. Проблемите с влизането в Friendster също могат да бъдат решени чрез използване на мениджър на пароли като Last Pass, който предлага възможност за генериране на сигурни пропуски, които се съхраняват в неговата база данни. Last Pass може автоматично да регистрира потребителя в Friendster без никакво взаимодействие с потребителя.\nАктуализация : Последната версия на Friendster поддържа Facebook като друга форма за вход в допълнение към собствените опции за удостоверяване на сайта.\nПредлагам ви да разгледате Помощта за услугата, свързана на всяка страница на сайта, ако срещнете проблеми с влизането. Ако не можете да си спомните имейл адреса си, в който влизате, можете например да изпратите имейл директно, за да получите помощ при извличането на информацията.\nАко не можете да си спомняте паролата си за приятели, можете да отидете на този URL адрес, за да я нулирате. На регистрирания имейл адрес се изпращат потвърждение и новата парола.\nДопълнителна поддръжка е налична на уебсайта за поддръжка на Friendster.\nАктуализация 2 : Изглежда, Friendster се фокусира върху игрите в наши дни, включващи както браузър, така и PC игри на началната си страница.\nИзбягвайте Google Maps с GNOME Maps в GNU / Linux\nSuperAntiSpyware Онлайн безопасно сканиране, преносим скенер за злонамерен софтуер\nНастройки на Firefox: Управление на разрешения входящи\nAdobearm.exe и Reader_sl.exe\nКак да спрете възпроизвеждането на видеоклипове\nИзползвайте имейл, за да сканирате файлове на Virustotal


Защо Русия не даде кредит на Гърция за „Турски поток“? - Russia Beyond България\nЗащо Русия не даде кредит на Гърция за „Турски поток“?\n„Газпром“ предложи на Гърция алтернативен сценарий за финансирането на строителството на нейния участък от бъдещия газопровод „Турски поток“. Вместо кредита, на който Атина разчиташе, руският газов монополист предложи да се прилекат 2 милиарда евро от западни банки. Експертите смятат, че „Газпром“ проявява предпазливост, която рискува да затрудни осъществяването на проекта.\nПарите за строителството на гръцкия участък от „Турски поток“ ще бъдат привлечени в рамките на руско-европейския консорциум, заяви председателят на управителния съвет на „Газпром“ Алексей Милер, в резултат на състоялите се преговори в Атина, съобщава информационната агенция „Интерфакс“. До този момент Атина разчиташе да получи от Русия държавен кредит за собствени нужди, който имаше намерение да връща за сметка на транзитните плащания, след като бъде построено продължението на „Турски поток“ на територията на Гърция.\nНа 15 април министърът на енергетиката на Гърция Панайотис Лафазанис направи съответното изявление. В чуждестранните медии (Spiegel-Online) даже се посочваше сумата на възможния аванс – 3-5 милиарда евро.\n„Турски поток“ е газопровод с мощност 63 милиарда кубически метра газ, който трябва да стане алтернатива на транзита през Украйна. Магистралата ще тръгне по дъното на Черно море в Турция и след това по суша до границата с Гърция, където ще бъде построен газоразпределителен център. Съгласно предложението на „Газпром“ самите европейски страни трябва да строят продължението на газопровода на своите територии.\nЗапитаните от „Руски дневник“ експерти смятат, че предпазливото решение на „Газпром“ е продиктувано от икономически и политически фактори.\n„Опитът от „Южен поток“ научи всички страни на предпазливост. Преждевременен аванс още в ранните стадии на преговорите би бил неразумен разкош за проекта“ – казва Александър Курдин от Атлантическия център при правителството на Руската федерация. Според неговите думи, засега няма публични данни за участниците в проекта и за бъдещите клиенти от страна на европейските компании. „Вероятно се водят интензивни преговори, но докато не бъдат завършени, предоставянето на финансови средства е преждевременно“, пояснява Курдин.\nПри това шансовете да се привлекат 2 милиарда евро в рамките на руско-европейския консорциум са големи, смята Елизавета Белугина, анализатор на брокерската компания FBS. Стойността на проекта е равна примерно на 1% от БВП на Гърция, което означава нелоша помощ за икономиката на страната. А обещаните транспортни обеми (47 милиарда кубически метра годишно – бел. ред.) ще носят на Гърция стотици милиони долари ежегодно, напомня Александър Курдин. Общото задължение на Гърция по отношение на БВП възлиза на 174% (по данни на МВФ за 2014 г.).\nЩе се затегне ли ситуацията с осъществяването на „Турски поток“?\nВпрочем засега преговорите по „Турски поток“ вървят на равнището на декларации на намеренията. От една страна, това, че Гърция потвърди заинтересоваността си от строителството на тръбопровода, може да се оцени като добър сигнал за инвеститорите, в това число и за възможните партньори от редиците на европейските компании, смята Курдин.\nОт друга страна, за да бъде построен газопроводът, е необходимо съгласието на Турция и на ЕС. „Съгласно коментарите на представителите на европейското ръководство проектът се нуждае от детайлно обсъждане. Що се отнася до Турция, то засега между турската и руската страна текат преговори за цените. В резултат на това осъществяването на проекта през тази година е малко вероятно“, смята Елизавета Белугина.\nЕкспертите обръщат внимание и на възможното понижаване на активността на Гърция в проекта. „Това, че Гърция няма да получи кредит с гаранция на базата на бъдещите си транзитни плащания, означава, че страната няма да може да облекчи настоящото си положение. В резултат на това, като се вземе предвид тежестта на текущите проблеми, заинтересоваността на Гърция от проекта може да се понижи“ – предполага Белугина. Министърът на енергетиката на Гърция Панайотис Лафазанис, заявявайки на 15 април, че съществуват възможности да се сключи договор за газопровода в рамките на седмицата, след преговорите с Милер говореше вече само за „близките седмици“.


как наистина да избегнем живота на тих отчаяние | изкуството на мъжествеността"\nКак НАИСТИНА да избягвате да живеете живот на тихо отчаяние\nПреди няколко години видях снимка в Instagram, на която гуру на начин на живот на плейбой седеше на частен самолет, заобиколен от секси жени в бикини, купища пари, бутилки шампанско и кеш полуавтоматични пушки.\nНадписът под снимката?\nПовечето мъже живеят живот на тихо отчаяние.\nАфоризмът е перифраза на онова, за което Хенри Дейвид Торо пише Уолдън (действителният цитат започва „Масата на мъжете живее ...“).\nВсеки, който дори има доста бегло разбиране за живота и философията на Торо, знае, че такъв хедонистичен, материалистичен, настройващ начин на живот не е точно това, което той е имал предвид с тази линия.\nИ все пак, въпреки че често цитираното му наблюдение обикновено не се използва в толкова несъвместими контексти, то все още се хвърля много по начини, които не съвпадат със собственото намерение на философа.\nИ какво от това Направих Торо означава, все пак? И ако частен самолет не е необходим за бягство, как наистина мъжете могат да избегнат живота на тих отчаяние?\nОтчаяната пътека на желанието\nИзвестният цитат на Торо - „Масата от мъже живее живот на тихо отчаяние“ - най-често се използва като причина за следване на нечия страст и постигане на живот, който избягва посредствеността да се играе малко и постига извънреден успех. И наистина, още един от най-често цитираните редове на Торо е следният:\n„Ако някой напредва уверено в посоката на мечтите си и се стреми да живее живота, който си е представял, ще срещне неочакван успех в общите часове.“\nПо-малко цитиран обаче е начинът, по който Торо определя „успеха“:\n„Ако денят и нощта са такива, че ги приветствате с радост, а животът излъчва аромат като цветя и билки със сладък аромат, е по-еластичен, по-звезден, по-безсмъртен - това е вашият успех.“\nПо този начин истинският успех в гледната точка на Торо не може да бъде разбран от гледна точка на парични или конвенционални стойности, нито дори като епични приключения, които се показват добре в Instagram.\nОтдаден домашен човек, той рядко пътуваше далеч от дома. Той отказа да се посвети на пълен работен ден на бизнеса на баща си по производство на моливи, въпреки че притежаваше механичната проницателност и изобретателност, които можеха да го превърнат в нещо като индустриален магнат. Вместо това той структурира живота си така, че да позволява възможно най-малко работа и възможно най-много писане и медитативно отдих. И дори когато ставаше въпрос за това писане, макар да се грижеше за неговите произведения да бъдат четени и възхвалявани (поне от онези, които уважаваше), той не искаше да ги променя, за да ухажва по-широка аудитория. Всъщност приятелят и наставникът на Торо, Ралф Уолдо Емерсън, смяташе, че ако неговото протеже има един недостатък, това е липса на амбиция.\nИ все пак по някакъв начин тази критика пропуска марката. Защото докато Торо не беше амбициозен за традиционните маркери на статуса, поддържани от обществото, той беше амбициозен за нещо друго: живот. Животът в самата му същност. Животът в най-пълната му форма.\nПриближавайки се към света с въображаема откритост, Торо живееше за интензивно прозрение и за пряк опит; животът не трябваше да се изживява втора ръка. Той винаги е бил на лов за възвишеното и трансцендентното и за див които се криеха не само под цивилизацията, но и в собствения дух на човека. Целта му беше да опознае себе си и да запази този суверен в лицето на натиска да се съобрази със смъртоносните конвенционалности.\nТова по същество беше вътрешно, а не външно пътуване и всъщност външните често можеха да попречат на търсенето.\nОтчаянието, помисли си Торо, идва от твърде много желания. Проблемът с желанието за външни фактори е, че те някога се умножават и никога не стигат до край; изпълнението на един просто поражда сърбеж за друго. Това поставя мъжете на това, което съвременните учени наричат „хедонистична пътека“; след като спечелите повече пари, или получите ново притежание, или постигнете цел, първоначално ви прави по-щастливи, но след това се адаптирате към новите обстоятелства. Повишили сте ниво, но вашите очаквания също, така че вашето щастие да падне точно там, където е било на първо място. След това търсите друг „удар“ на удоволствието, само за да станете по същия начин десенсибилизирани към него. И на цикъла върви; изглежда винаги тичаш след нещо, но всъщност просто тичаш на място, забит в хамстерско колело на желанието. Социалният теоретик Грег Истърбрук остро нарече този процес на получаване на това, което искаме, но никога не се чувства, че имаме достатъчно, „отричане на изобилието“.\nСъчетаването на този цикъл на недоволство - и отчаянието, което той поражда - е фактът, че постигането на външни желания често струва пари. Пари, които могат да бъдат набавени в търговията само за едно време и труд. И това често не е единственото задължително плащане: работата, която човек трябва да извършва често, изисква компромиси с индивидуалните ценности, принципи и мечти. Изисква загуба на независимост; дори предприемачът трябва да се придържа към капризите на пазара.\nПо този начин, колкото повече искате, толкова повече трябва да работите, за да платите за това, толкова по-малко автономни ставате и колкото по-далеч получавате от биещото сърце на живота.\nПо този начин Торо с основание твърди, че „цената на едно нещо“ не е просто въпрос на цената му, а „количеството на това, което ще нарека живот, което се изисква да бъде заменено за него, веднага или в дългосрочен план“.\nРешението за безкрайните, безплодни стремежи след това, което не удовлетворява, постулира Торо, е да опростите вашите желания - да отделите удобствата и удобствата от необходимостта и да се придържате към основните положения. Този проект беше, разбира се, самата цел на експеримента на философа в езерото Уолдън:\n„Отидох в гората, защото исках да живея умишлено, да изложа само съществените факти от живота и да видя дали не мога да науча на какво трябва да научи, а не, когато дойда да умра, открия, че не съм живял . '\nТака че, ако отчаянието се ражда от някога търсенето на повече и решението е да се научите да се задоволявате с по-малко, тогава остава един въпрос:\nКак правиш ли това?\nИзкуството да издигаш малкото към голямото\n„Исках да живея дълбоко и да изсмуквам целия мозък на живота, да живея толкова здраво и подобно на спартанец, че да унищожа всичко, което не е живот, да изрежа широк участък и да се обръсна наблизо, да забия живота в ъгъла, и го намалете до най-ниските нива. '\nГорното е още един от най-известните цитати на Торо. И друго, където ядрото на неговото значение често се пропуска.\nИзсмукването на костния мозък от живота често предизвиква образ на външно епични стремежи - далечни приключения и екстравагантни начинания на големи смелости.\nИ все пак костният мозък е това, което е в рамките на то - животът вътре външната структура на нещата.\nКостният мозък е препитанието, което остава след като костта е избрана чиста от очевидното си месо и хвърлена настрана от онези, които не желаят да положат усилия да извлекат това, което все още остава.\nАнгажиментът да стигнем до мозъка на живота беше тайната на Торо да се задоволява с простотата; той се задълбочи в това, което вече беше там, но обикновено се пренебрегва. Той открил съкровища в това, което изобщо не струва нищо, заявявайки, че „Всички добри неща са диви и безплатни“.\nДокато други търсеха необикновеното извън обикновеното, Торо го откри в обикновеното. Той имаше способността да направи ежедневния епос.\nИли както каза на приятел, то е гениалното изкуство да издигаш малкото в голямото.\nЕто три начина, по които Торо практикува това съкрушително изкуство:\nИзползвайте сетивата си, за да откривате светове в световете\n„Колко добродетел има в простото виждане.“\n„Ние намираме само света, който търсим.“\nЗапочвайки от времето, когато е бил в колеж, и продължавайки през целия си живот, Торо изискваше дълга разходка сред природата всеки ден за да поддържа физическото и емоционалното си равновесие. Докато той често правеше тези разходки по познати маршрути, те оставаха вечно свежи. Торо не само излезе оборудван, както отбелязва Емерсън, със „стара музикална книга за пресоване на растения“ под мишница и „в джоба си, дневника и молива си, шпионска чаша за птици, микроскоп, нож и канап“ той винаги носеше и своите изключително будни, напълно будни сетива. Чрез тях той стана внимателен към околната среда, успя да вземе всичко около себе си и да забележи подробности, които останалите граждани на Конкорд, Масачузетс пропуснаха.\nТоро беше много визуален и не прие дарбата на зрението за даденост; заявявайки, че „в пълния, ясен смисъл на думата не виждаме“, той вярва, че за да станем истински наблюдателни, е необходимо да се премине отвъд пасивния поглед към култивирането на „отделно намерение на окото“:\n„Обектите са скрити от нашата гледна точка, не толкова защото са извън хода на зрителния ни лъч, колкото защото ние не насочваме умовете и очите си към тях. . . Ние не осъзнаваме колко далеч и широко, нито колко близо и тясно трябва да изглеждаме. По-голямата част от явленията на Природата са скрити от нас през целия ни живот. ”\nЧрез умишлената откритост на своята визия Торо щеше да наблюдава блясъка на лунен сняг през зимата, най-слабото цъфтене на цветя и листата на дърветата през пролетта, светлите залези на лятото и „есенните оттенъци“ на есента. Той имаше екстрасензорно усещане кога един сезон започва да преминава в друг и кога следващият наистина „пристига“ - отбелязвайки на 18 майти от една година, например, как пейзажът изведнъж е получил „нов живот и в него се влива светлина“, и че е отнел „но един летен ден да донесе лятото“.\nТоро беше очарован не само от начина, по който пейзажът се променяше от сезона, но дори и от седмицата и деня, наблюдавайки, че „различните състояния на нашите ливади“ винаги имат нещо малко ново, което да се покаже на зоркото око. Всеки момент беше непрекъснато динамичен и жив, очаквайки да бъде заловен от онзи, който познава изкуството да вижда.\nПримитивно-ценният поглед на философа не беше единственото от неговите сетива, което беше повишено. Той обичаше да усеща миризми от диво грозде на вятъра и можеше да проследи лисицата само по аромата му. Неговите силно настроени уши произвеждаха какво биограф Робърт Д. Ричардсън описва като „необичайно внимание към звуци от всякакъв вид, звук на буря, пиано, свирещо„ битката при Прага “, шумове, издавани от лед, църковни камбани, щурци, вечерни веселби, пеене на петли.“\nТази чувственост се разпростира върху усещането за допир на Торо, върху тяло, което той „обитава. . . с неизразимо удовлетворение. ' Торо обичаше да изстисква покери и да оставя лилавия им сок да тече по пръстите му. Той се радваше на пързаляне с кънки, дори в средата на снежна буря, заради усещането за хладен въздух, който подпира лицето му, и усещането за грациозно ципиране в пространството „като ново същество, елен може би“. При дългите си преходи в гората той често събличаше дрехите си, за да усети чистия въздух и слънчевата светлина по кожата си, и щеше да се разхожда надлъжно през реки в подобно състояние на събличане, наполовина разхождайки се и наполовина плувайки по брега. Той смяташе подобни излети за луксозни, както всичко, на което известните декадентски древни римляни биха могли да се отдадат.\nСпособността на Торо да намира вечно интересното си „обикновено“ обкръжение се движеше от факта, че той беше, както се изрази приятел, „жив от върха до петите с любопитство“. Неговият ум винаги е бил настроен да „открива“ и той непрекъснато се стреми да намери светове в световете - сфери, които се разкриват само на пациента и са постоянни. Например, когато разбра, че жабите, които първоначално се разпръснаха при приближаване към езерото, ще се появят отново, ако тихо изчака достатъчно дълго, той справедливо се разположи на брега му, за да наблюдава повече за тяхното поведение. Съсед си спомни сцената с пълна недоумение:\n„Защо, една сутрин излязох на полето си оттам до реката, а там, до малкото старо езеро с кал, стоеше Да-а-вид Хенри и той не правеше„ нищо “, а просто стоеше там - гледаше към това езерце и когато се върнах по обяд, той стоеше с ръце зад себе си и просто гледаше надолу към езерото и след вечеря, когато се върна, ако нямаше Да-а- vid standin 'там точно като че ли е бил там цял ден, гледайки надолу в езерото, аз спрях и го погледнах и казвам: 'Da-a-vid Henry, какъв въздух правиш?' И той не обърна глава и не ме погледна. Продължаваше да гледа надолу към езерото и казваше, сякаш мисли за звездите на небесата, „Господин Мъри, аз съм изучавал - навиците - на жаба бик! ’И там този проклет глупак беше стоял - най-добрият ден - изучаване - навиците - на жабата бик!“\nРадостта на Торо от обикновеното се подхранва и от момчешкото чувство на учудване, което той никога не е надраснал - убеждението, че нищо не е наистина обичайно, че „Нищо не е евтино и грубо, нито капки роса или снежинки.“ Всеки човек беше заобиколен от божественото; както той ликуваше след ледена буря: „Бог се показва на прохождащия в замръзнал храст днес, колкото и в горящ на Моисей от древността.“\nИстинска радост и вълнение може да има, твърди той, за тези, които желаят да положат малко усилия, за да достигнат до ежедневния си пейзаж по малко по-различен начин и по този начин да издигнат малките детайли в околната среда в големи шпори на задоволителна възвишеност:\n„Необходимо е само да се види най-малкото факт или явление, колкото и да е познато, от точка на косъм встрани от обичайния ни път или рутина, които да бъдат преодолени, очаровани от неговата красота и значение. . . Да възприемаш прясно, със свеж усет, означава да бъдеш вдъхновен. . . Цялото ми тяло е усетено. Докато отивам тук или там, ме гъделичка това или онова, с което влизам в контакт, сякаш съм докоснал проводниците на батерия. Като цяло мога да си припомня - имам свежо в съзнанието си - няколко получени драскотини последно. Те непрекъснато ги припомням, преиздавам и арфирам. Възрастта на чудесата се връща всеки момент по този начин. . .\nПолучаваме само преходни и частични погледи на красотата на света. Стоейки под прав ъгъл, ние сме заслепени от цветовете на дъгата в безцветен лед. От дясната гледна точка всяка буря и всяка капка в нея са дъга. . . Виждал съм атрибут на друг свят и състояние на нещата. Прекрасен факт е, че трябва да бъда засегнат, и по този начин дълбоко и мощно, повече от нищо друго в целия си опит. '\nНамерете приключение в задния си двор\n„Пътник! Обичам това заглавие. Пътешественикът трябва да бъде почитан като такъв. Професията му е най-добрият символ на живота ни. Преминавайки от ________ до _______; е историята на всеки един от нас. '\nДокато Торо празнуваше титлата пътешественик, пътуванията, които той имаше предвид, нямаха много общо с покриването на физическо разстояние.\nПодобно на друг писател, J.R.R. Толкин, Торо изпитваше оскъдно желание за традиционни пътувания навън, защото богатството на вътрешния му живот осигури пейзаж за неизчерпаемо интересни проучвания. Пътешествията за самооткриване и самозавоевание, смята той, са най-интересните пътешествия, които човек може да предприеме, и по този начин той определя „пътуването“ и откриването на нови земи като онези времена, в които „мислите нови мисли и имате нови въображения“. . В пространствата на мисълта са пространствата на сушата и водата, над които хората отиват и идват. ' Както той обясни по-нататък, „тъй като измервам разстоянието навътре, а не навън. В компаса на ребрата на човек има достатъчно място и сцена за всяка биография. '\nНай-важната миграция, която човек може да направи, помисли Торо, беше към „Запада“. С това той не е имал предвид действителното пътуване, направено тогава от съвременните пионери; по-скоро „Западът, за който говоря, е само друго име за Дивата природа.“ Примитивната дивотия, която Торо търсеше, представляваше онези качества на душата, необуздани от цивилизацията; оригиналните идеи на мъжа и вида самочувствие, което му позволи да се придържа към тези убеждения.\nПодобна дивост, вярваше Торо, би могла да бъде открита толкова лесно в близост до дома, колкото в отдалечени земи, с аргумента, че „Напразно е да мечтаем за дива природа, отдалечена от нас самите. . . Никога няма да намеря в пустинята на Лабрадор по-голяма пустиня, отколкото в някаква вдлъбнатина в Конкорд. '\nПо този начин Торо рядко пътуваше далеч от дома си, споменатият му ежедневно бръмча достатъчно, за да се отърси от селото, така че „всяка разходка е нещо като кръстоносен поход. . . да излезе и да завладее тази Свещена земя от ръцете на неверниците. ' Поради отвореността на очите му и склонността му да намира нови детайли в околната среда, тези „квартални“ разходки никога не са остарявали:\n„Всъщност има някаква хармония, която може да се открие между възможностите на пейзажа в кръг от радиус от десет мили или границите на следобедна разходка и шестдесетте години и десет от човешкия живот. Никога няма да ви стане много познато. “\nТоро посещаваше от време на време съседни щати, предприемаше пътувания с кану и походи в истинската пустиня на места като Ню Хемпшир и Мейн. И докато тези екскурзии бяха скромни предизвикателни приключения сами по себе си, въображението му, способността му да открие възвишеното и загадъчно дори в обикновеното, му позволиха да издигне подобни пътувания до още по-екзотични и вълнуващи. За Торо карането на кану по река Конкорд би могло искрено да се сравни с гребане на Нил, пътуването до съседен град може да се почувства като влизане „непозната земя,' и всички пътувания, независимо от разстоянието от дома, можеха да се чувстват като полярни експедиции и удоволствие от героичното.\nТоро не беше заблуда; той не беше жалък тип Уолтър Мити, представящ живота му да бъде по-епичен, отколкото беше. Просто сетивата му бяха толкова запалени, въображението му толкова лесно се разпалваше, превключвателят за тръпката беше толкова лесно задействан, че проучване на собствения си двор наистина Направих почувствайте се като епично, вълнуващо душата приключение. Походът наблизо беше достатъчен, за да поднови чувството му за самочувствие; едно пътуване на къмпинг в една държава беше достатъчно за пътуване в дивата природа. Не е бил необходим паспортен печат, за да продължи централното му пътешествие към основните природни сили и безкрайните тайни на духа.\nПравете по-малки символични движения, които стоят за нещо по-голямо\n„Въпреки че съм достатъчно възрастен, за да открия, че мечтите на младостта не трябва да се реализират в това състояние на съществуване, мисля, че следващото най-голямо щастие винаги ще бъде да имаме възможност да погледнем под клепачите на времето и да съзерцаваме идеално с ясното разбиране, че не го постигам. '\nПриключенията на Торо не трябваше да бъдат големи, за да бъдат задоволителни, защото тяхната сила произтичаше от тяхната символично качество. Те отстояваха нещо по-голямо и генерираха смисъл, извън и извън действителните им части.\nТова никога не беше толкова вярно, както когато ставаше въпрос за престоя на Торо във Уолдън.\nЗа нас, съвременните, пребиваването на Торо по бреговете на езерото Уолдън изглежда като един голям, драматичен ход, който много мъже биха искали да предприемат, но който изглежда невъзможно извън обсега. В крайна сметка, дори по времето на Торо, рядко се случваше човек да се откъсне от нормалния си живот, за да съсипе притежанията си и да прекара две години, живеейки в малка каюта, наслаждавайки се на уединението, отглеждайки собствената си храна и общувайки с природата.\nИ все пак всъщност Уолдън на Торо не беше толкова изолиран, примитивен или див, както обикновено си представяме. В сравнение с пионерите по суша, с други писатели, които всъщност са седяли на запад или са плавали през океаните, начинанието на философа е било доста кротко. Кабината му се виждаше от добре изминат път, на 500 ярда от голяма железопътна линия и само на две мили от Конкорд. Нито съществуването на Торо беше толкова самотно; той често приемаше посетители, като тридесет души се тъпчеха едновременно в каютата му. Това дори не беше упражнение с пълна самостоятелност: Емерсън притежаваше земята, върху която седеше кабината на Торо, майка му и сестрите му често му носеха храна и той редовно се прибираше у дома, за да вечеря със семейството си.\nКритиците биха посочили такива „разпуснатост“ като доказателство, че отстъплението на Торо от обществото не е „чисто“ или „автентично“ и че самият философ е нещо като позер.\nИ все пак умереният характер на неговото начинание през цялото време беше част от неговия смисъл. Торо видя своя експеримент в Уолдън като един вид микрокосмос, симулация, а лаборатория, което би показало, че възстановяването на малко дивотия е нещо, което всеки може да направи навсякъде - че не изисква пълно отстъпление и отделяне от обществото. Той искаше да демонстрира „да бъде някакво предимство да се води примитивен и граничен живот - макар и в средата на външна цивилизация”[Акцент мой].\nКакто обяснява Ричардсън:\n„Всеки аспект от преминаването към Уолдън беше символичен и представителен. Самото преместване беше еманципация от града и семейството, изграждането на хижата беше доказателство за способността му да се приюти, отглеждането на боб показваше, че може да се храни и да му остане нещо. '\nУолдън беше символ, който показваше на 28-годишния Торо, който се е отклонил след колежа и все още не е живял изцяло сам, че той бих могъл живеят по-самостоятелно; той може да не е станал 100% самостоятелен в процеса, но успехът на начинанието в крайна сметка се е свел до значителна част от собствените му усилия и ангажираност.\nУолдън също беше символ, че начинът на мислене на човека има значение повече от географското му местоположение и че дивотия и несъответствие може да има, където и да сте. Ричардсън твърди, че „най-важният момент на Торо“ е, че примитивният и граничен живот е вътрешно, лично отношение към живота, отношение, което не изисква примитивна физическа настройка на действителната граница. . . Не е важно това, което гледате, а това, което виждате. ' Торо показа, че независимо от обстоятелствата, можете да намерите всичко, което искате да намерите; „В по-голямата си част е толкова самотно, където живея, колкото и в прериите“, пише той за Уолдън. „Това е толкова Азия или Африка, колкото Нова Англия. Имам, като че ли, моето собствено слънце и луна и звезди, и един малък свят за себе си. '\nИ накрая, Уолдън беше символ, който показа, че експеримент, който не е напълно „чист“, всъщност може да бъде по-плодотворен от нещо неподправено. Докато беше в Уолдън, Торо успя да живее живот, който беше едновременно много открит и много медитативен; комбинацията от сигурност и уединение, природа и комфорт, изолация и социализация, се оказа изключително полезна за писането му; единствените две пълни книги, които той публикува приживе, са оформени през този период.\nСимволичният експеримент на Уолдън не само доказа нещо на самия Торо, но и показа на другите, че начин на живот, който, ако не изцяло див, е по-близо до природата и по-близо до костта на простотата, е възможен. Това беше частен експеримент, който имаше както лични, така и обществени последици.\nТоро умишлено създава мит от своя опит с Уолдън - разказ, в който подробностите за това кой, какво, къде и защо имат по-малко значение от общите уроци, които историята дава. „Някои инциденти в живота ми изглеждат много по-алегорични, отколкото действителни“, каза той. И това не е лошо нещо. Силата, която резонира от малките символи, наистина може да бъде много голяма.\n„Във всеки има семена на героична пламенност, които трябва само да бъдат разбъркани с пръст, където лежат. '\n„Не искам да се чувствам така, сякаш животът ми е пребиваване повече. Сега е време да започна да живея. '\nИзбягването на живот на тихо отчаяние не означава да живеете точно като Торо. Той не само е работил в символи, целият му живот е бил символ - а Тип от които мъжете могат да извличат общи уроци.\nНай-големият от тези уроци е да научиш изкуството да издигаш малкото в голямото. Това не означава непременно отказ от големи, обърнати навън цели, или любов към далечни пътувания или работа на пълен работен ден, за да се задоволите с много тихо, изпълнено със свободно време съществуване сред природата и близо до У дома. Но това означава да се научим да бъдем доволни от това, което е „диво и свободно“, така че всичко, което е отвъд простите основи на живота, може да бъде преследвано от автономен избор, а не от компулсивна жажда.\nКогато искрено чувствате, че нещата във вашия собствен дух и в собствения ви двор са достатъчни, за да ви донесат безгранична радост и вълнение, когато сте в състояние да бъдете сами, без да ви е скучно, тогава имате силата да преследвате амбициозни цели без да се изкушавате да компрометирате вашите принципи, за да ги получите. Ще имате силата да работите само за покриване на потребности и / или защото ви харесва, а не като път към повече притежания или светски статус. Ще имате силата да излезете от бягащата пътека на желанието и да почувствате богатото по същество изобилие, с което вече сте заобиколени.\nТази сила започва от изучаването на изкуството да виждаш и отварянето на сетивата ти, за да изпиташ повече в съществуващата си среда. Имате чувството, че сте видели всичко, но не сте го направили. Следващият път, когато стоите до дърво, стегнете зрението си, за да изучите наистина кората. Или ако седите в тревата, вижте в то. Ще разберете, че не можете да си спомните последния път, когато всъщност сте гледали нещо подобно. Ще разберете, че вероятно не забелязвате половината от детайлите в пейзаж. Има още много неща, които можете да откриете там.\nИ това не важи само за природата. Вероятно е минало много време, откакто сте се настроили на емоционалните съкровища, които могат да бъдат намерени в приятелството. Или спрял, за да съзерцава пълната дълбочина на любовта си към жена си и децата. Поставянето на пауза за съзерцаване и потапяне в такива „малки“ неща ги прераства в достатъчно и пълноценно препитание за сърцето.\nСлед като научите отново езика на страхопочитание и учудване, можете да започнете да намирате приключения в собствения си двор. Ще откриете, че поход в близост до дома или плуване в местно езеро може да се почувства далеч по-изследователски, подмладяващ и дори трансцендентен, отколкото някога сте подозирали.\nНадяваме се, че това ще ви подтикне да експериментирате с други малки ходове, които се оказват с огромни ефекти. Всяко вътрешно убеждение трябва да намери начин да бъде изразено отвън и то има по-малко значение как правиш го, отколкото факта, че го правиш, точка. Не се закачайте дали нещо е чисто или перфектно, просто го направете нещо. Вместо да изисквате експериментът да обхваща всичко за стойност, която искате да изразите, позволете му просто да бъде Представител на тази стойност; действия под каквато и да е форма са по-добри от намеренията, запазени инертни, защото „искаме не пълнота, а интензивност на живота.“ Ще разберете, че малките неща могат да имат голяма символична стойност - както за себе си, така и за другите.\nПрисъединяването към нещо като CrossFit клас вероятно ще ви направи по-здрави, но неговата представителна сила, начинът, по който ще ви демонстрира, че приемате сериозно физичността и сте готови да предприемете действия по дадено намерение, ще бъде още по-важно. Това ще покаже на децата ви, че и вие се отнасяте сериозно към упражненията. Да не кажеш само веднъж на неразумните изисквания на шефа си, може да не е съкрушително решение, но ще се превърне в символ за себе си, че твоят напорист мускул все още може да се огъне. Един колега може да ви види как действате и да бъде смел, за да направи своя собствена позиция.\nЕфектите от символично движение винаги излъчват; когато човек действа по убежденията си, дори и по най-малкия начин, „заразата от неговия пример обезсмисля Вселената“. Пример: два века по-късно все още говорим за времето, когато някой човек е живял в малка каюта до малко езерце няколко години.\nТака че, преди да започнете да търсите големи цели, нови притежания и екзотични места за пътуване - вижте какво можете да извлечете, като се потопите по-дълбоко в съществуващата структура на живота си. Докоснете мозъка, който всички останали игнорират.\n„Правете това, което обичате“, често се цитира Торо. Но това, което следва, е също толкова важно:\n„Познайте собствената си кост; грижете го все още. '\nХенри Торо: Животът на ума от Робърт Д. Ричардсън\nДните на Хенри Торо от Уолтър Хардинг\nистория на барбекю\nдекларация за семейната мисия\nкак да се свържете по-добре\nразбиране на кредита\nприческа за форма на лицето мъж\nкакво е да си учител в гимназията


Столичани недоволни от обезщетенията за парно – Труд\nАвария на „Топлофикация София”. Снимка: Пламен Стоименов/Архив\n28.02.2017 • 20:06\nХаос с дните без отопление и изчисляването на неустойките\nКолко ще ни приспаднат от сметката, ясно през март\nНа бележката обаче не фигурира сумата, която ще се приспадне, а само недоставената топлинна енергия в абонатната станция. Според Павлова всеки сам може да си изчисли парите, като умножи енергията за обезщетение по действащата в момента цена на парното.\nДа, но се оказва, че не всеки вход се захранва от една абонатна станция. В някои случаи два входа са на една станция. Всеки клиент ще получи различно обезщетение в зависимост от дела му в общото потребление. Така например по-малка ще е сумата за хора, които ползват само сградна инсталация, уточни Павлова.\nИ посъветва, ако не сме доволни от броя дни, за които ще ни компенсират, да се обадим на енергетика на абонатната станция или на колцентъра на „Топлофикация”.\nА при по-сериозни възражения да потърсим и омбудсманите на дружеството.\nРеално колко ще ни върнат за неползвано парно, ще стане ясно в сметките за февруари, които ще дойдат след 15 март. Едва тогава можем да направим рекламация на сметката пред „Топлофикация София”. Според омбудсмана Мая Манолова обаче тогава ще е прекалено късно, защото данните за това подавана ли е в една сграда топлинна енергия се съхраняват само 30 дни.\nТези неустойки са пълна заблуда, коментира Емил Георгиев. По думите му сумите няма да компенсират високите сметки за ток, които столичани ще платя за февруари, защото са били принудени да се отопляват на ток.


Привърженици на Интер поискаха оставката на старши треньора на отбора Антонио Конте. В Туитър набират популярност групи с хаштаг "Конте вън" след последните неубедителни изяви на "нерадзурите" този сезон. Интер отстъпи на Реал Мадрид с 0:2 в Шампионска лига и с 2 точки от 4 мача в групите рискува да остане извън Европа напролет.\nРъководството на миланския гранд на този етап няма намерение да уволнява Конте, но ситуацията може да се промени, ако Интер продължава с колебливите изяви. Интер не се слави с голяма търпимост към своите старши треньори, като в последните 43 години само трима треньори са се задържали на поста два поредни сезона - Еудженио Берселини, Джовани Трапатони и Роберто Манчини.\nИнтер е отбор за Лига Европа не за ШЛ там са само големи пишки. Рейтинг: 0 6\nНезависим (Гост) 3 отговор\n27 ноември 2020 | 20:25\nВ милан с много по малко пари от конте имат по фобри резултати и по добър футбол. Рейтинг: 11 1\nКантона (Гост) 2 отговор\n27 ноември 2020 | 18:56\nА Жозето...? Рейтинг: 16 0\nНа феновете все треньорът им е виновен. И не виждам подобрения след смяната на поредния. Остсвете човекът да работи! В първия си сезон ги изведе до 2 място в Италия и финал в ЛЕ - неща, които отдавна не бяха постигали. Сега още не е презполовило първенстовто и вече ще го сменят. Така, който и да дойде, резултати няма д авидят. Рейтинг: 5 4\n28 ноември 2020 | 11:52\nПървият сезон - ОК. Но е нормално след това да се очаква прогрес, а не регрес. 5 точки зад Милан са и много и малко. Но кое гарантира, че тази разлика ще бъде стопена, а не увеличена. В Европа се очертава отборът през пролетта да гледа дори и Лига Европа по ТВ. Нещата не са добре. Рейтинг: 3 0


posted 2019/04/09 / No Comments\nС комплексна тренировка започна седмицата за отбора на Черно море. След вчерашния почивен ден днес “моряците” проведоха своето занимание на стадион “Младост”, с което бе поставено и началото на подготовката на тима за гостуването на Ботев Пловдив.\nПропусналите заради контузия мача с Левски Георги Илиев и Цветомир Панов продължават да се готвят на облекчен режим. Лекарският щаб на варненци прави всичко възможно капитанът на Черно море и крайният бранител да се завърнат за срещата под Тепетата.\nВсички останали футболисти се включиха пълноценно в заниманието.\nУтре “моряците” тренират следобед, а в четвъртък ще се готвят сутринта. В петък отборът тръгва за Пловдив, където ще проведе последното си занимание преди двубоя с пловдивчани.


СИБанк спаси жертва на огромна измама с блокиране на сметките - Вестник Утро\nСИБанк спаси жертва на огромна измама с блокиране на сметките\nБългария | 13 февруари 2014, 18:56 | коментара\nБдителни банкови служители на "Сибанк" се усъмнили за измама, виждайки в клона на ул. "Раковска" да влиза възрастна, видимо разстроена жена днес. Апаши я накарали да отиде и да им изтегли 10 хиляди евро от сметката си. Банковите чиновници са алармирали веднага на 112 и на отдел "Вътрешна сигурност" на банката, откъдето веднага реагирали.\nБабата влязла в салона в края на работния ден. Малко преди това пред дома й я сгащили двамата измамници, на които тя дала малка сума от около 1000 лева. Това обясни Даниела Боянова, pъководител «Корпоративни комуникации на "Сибанк".\nСлужителите са действали много адекватно и именно такива реакции могат да предотвратят доста измами, каза тя . И сподели, че нейната майка също станала жертва на подобна измама и вече две години тече дело. Ако и в нейния случай са реагирали така, нямаше да се стигне до тук, каза още Боянова.\nВсе още не е ясно дали измамниците са били заловени. Знае се само, че те са взели на жената личните данни, заради което банковите чиновници са блокирали сметките й с условие единствено тя да се разпорежда с парите си.\nОт СДВР съобщиха, че нямат информация за случая.


Арабските партии препоръчват Бени Ганц за премиер - По света и у нас - БНТ Новини\nАрабските партии препоръчват Бени Ганц за премиер\n„Обединен арабски списък” препоръчва Бени Ганц за министър-председател на Израел, съобщава РИА Новости. Президентът Реувен Ривлин започна серия от консултации с представителите на партиите, избрани в Кнесета, след чието приключване държавният глава ще възложи на един от депутатите да сформира ново коалиционно правителство.\nПредставителите на арабските партии категорично подкрепят Ганц за премиерския пост. В социалните мрежи беше качено послание, в което се казва, че те (арабските партии) „днес ще сътворят история и ще направят всичко необходимо, за да свалят Нетаняху”.\nХарактерно за арабските партии е, че те обикновено са в опозиция и не подкрепят никого след 1992 г., когато Ицхак Рабин сформира правителство.\nЛидерът на спечелилата най-много гласове партия „Синьо и бяло” вече има подкрепата на 44 депутати. Медиите в Израел прогнозираха, че „Обединен арабски списък” може да подкрепят Ганц при определени условия, което ще увеличи броя на изказалите се в негова полза на 57.\nДействащият министър-председател Бенямин Нетаняху си осигури подкрепата на 55 депутати от дясно-религиозния блок. Религиозните партии „Яадут а-Тора” (Обединен Тора-юдаизъм) и ШАС и дясната „Ямина” вече декларираха подкрепата си за Нетаняху и взеха решение да водят преговори за сформиране на общ коалиционен блок.\n#Бени Ганц #Израел\nОбщонационална стачка в Гърция е обявена на 24 септември


Защита за вас и за вашето бебе Кръвни тестове при първото ви пренатално посещение Bulgarian (Protecting you and your baby) - PDF Free Download\nDownload "Защита за вас и за вашето бебе Кръвни тестове при първото ви пренатално посещение Bulgarian (Protecting you and your baby)"\n1 Защита за вас и за вашето бебе Кръвни тестове при първото ви пренатално посещение Bulgarian (Protecting you and your baby)\n2 В тази брошура се дава информация за кръвните тестове, които обикновено се предлагат и препоръчват при първото ви пренатално посещение. С тези тестове се изследват вероятни здравословни проблеми, които могат да засегнат вашето здраве и здравето на бебето ви. Резултатите от тестовете ще ви помогнат да вземете решение за предродилната и следродилната грижа, за да се защити здравето и на вас и на бебето. Необходимо е само едно вземане на кръв, за да се направят и шестте теста. Преди вземането на кръв, ще бъдете попитана дали сте съгласна да ви се направи този тест. Може да не дадете съгласие за всеки един от тестовете. Ако не желаете да ви се направи някой от тестовете, стандартна практика е този тест да ви се предложи отново, на по-късен етап от бременността. Ако имате въпроси за тези тестове, моля обсъдете ги с един от лекарите или акушерките в клиниката за пренатални грижи.\n3 Какви кръвни тестове се предлагат? Пълна кръвна картина/ниво на хемоглобина Основната цел на този кръвен тест е да се провери дали нямате анемия (ниски кръвни показатели). Анемията причинява умора и влияе на способността ви да се справите с потенцилна загуба на кръв при раждане. Ако имате анемия това може лесно и безопасно да се лекува с таблетки желязо или по друг начин. Кръвна група С този тест се изследва кръвната ви група. Това е важно ако се нуждаете от преливане на кръв. Също показва дали кръвта ви е резус фактор отрицателна или положителна. Около една на шест майки има отрицателен резус фактор. На майките с отрицателен резус фактор ще трябва да се постави анти-д инжекция, ако при тях има опасност от спонтанен аборт или имат нараняване на корема по време на бременността.\n4 На майките с отрицателен резус фактор ще бъде предложена анти-д инжекция около 29-тата седмица от бременността. Майките с отрицателен резус фактор също ще имат нужда от анти-д след раждането на бебето, ако то е с положителен резус фактор. Това предпазва следващото бебе от анемия и жълтеница.\n5 Рубеола Този тест проверява дали имате изграден имунитет към вируса на Рубеола. Повечето хора в Северна Ирландия имат имунитет, но ако вие нямате, ще трябва да избягвате контакт с всеки болен от рубеола. Ако влезете в контакт с някой, който има вируса, трябва незабавно да обсъдите това с лекаря ви. С кръвни тестове ще се установи дали сте заразена или не. Заразата с рубеола в началните стадии на бременността може сериозно да навреди на нероденото ви бебе. Ако бъдете заразена с рубеола в началните стадии на бременността, лекарят ви ще обсъди това с вас. Ако нямате имунитет към рубеола, след раждането на бебето ще ви бъдат предложени две дози MMR (ваксина срещу морбили (дребна шарка), паротит (заушка) и рубеола). Между тях ще има срок от наймалко четири седмици. Тази васкина ще ви защити от зараза при бъдещи бременности. Важно е един месец след поставянето на васкината да не забременявате. Сифилис Този тест изследва дали имате сифилис, от който може да се заразите основно в резултат от незащитен секс с някой инфектиран. Възможно е да имате сифилис без да знаете, тъй като повечето хора боледуват много кратко.\n6 Сифилис евентуално води до сериозни здравословни проблеми като увреждане на мозъка. Ако не се лекува, сифилисът ще причини спонтанен аборт или мъртво родено дете, или детето ще бъде родено преждевременно и тежко болно. Ако резултатът от този тест е положителен, на разположение е безопасно и ефективно лечение с антибиотици. Това няма да навреди на бебето. Хепатит Б С този тест се проверява дали имате хепатит Б, това е вирус, който може да причини заболяване на черния дроб. Ако сте носител на вируса или ако сте инфектирана по време на бременността, бебето ви е изложено на риск от инфекция. Ако бебето ви се зарази с хепатит Б, има голяма вероятност то да развие дългосрочна инфекция и заболяване на черния дроб. Всички бебета се ваксинират срещу хепатит Б, но ако резултатът ви от теста е положителен, на вашето бебе ще се предложи специален курс от ваксинации, за да се намали риска от инфекция. На вас също ще ви бъде даден час за преглед при чернодробен специалист по време на бременността, за да се провери вашето здраве, защото това може да повлияе върху здравето на бебето ви.\n7 Хепатит Б не се среща често в Северна Ирландия, но е често срещан извън Европа и особено в югоизточна Азия и Далечния Изток. Хора живели в тези района е по-вероятно да са носители на заболяването, от което може да\n8 са се заразили по всяко време, включително и при раждане. Този вирус също може да бъде предаван по полов път и чрез инжектиране на наркотици. ХИВ С този тест се проверява дали носите вируса причиняващ СПИН. Много жени не знаят, че са заразени докато не им се направи тест. Ако сте заразен с ХИВ, може да предадете вируса на вашето бебе по време на бременността, раждането и чрез кърмене. Ако имате ХИВ и вие и бебето ви може да получите лечение и грижа, включително специални лекарства, които много ще намалят риска от предаване на инфекцията на вашето бебе. Това лечение помага да се защити вашето здраве, както и здравето на вашето бебе. Може ли да съм изложена на риск от заразяване с някоя от тези инфекции? Много хора са били изложени на риск от заразяване с вируси като ХИВ, сифилис или хепатит Б, без дори да знаят. Рискът от това да носите тези вируси се увеличава, ако вие или ваш сексуален партньор: сте имали незащитен секс; сте имали няколко сексуални партньора; сте имали хомосексуален секс; сте били жертва на изнасилване; сте използвали интравенозни наркотици;\n9 сте имали секс с някой от страна, където ХИВ или хепатит Б са много по-често срещани отколкото в Обединеното кралство или в Северна Ирландия; сте подлагани на медицинско лечение включващо кръвни продукти в държава с висок процент на инфекции с ХИВ или хепатит Б. сте ходили на зъболекар в чужбина. Ако се притеснявате за конкретен риск, моля обсъдете това с лекаря си или с акушерката. Те могат да ви посъветват за други тестове, които могат да са необходими. Фактът, че приемате да ви изследват за хепатит Б или ХИВ като част от пренаталната ви грижа, не засяга способността ви да получите застраховка. Положителен резултат от всеки от тези тестове може да повлияе на бъдещи здравни застраховки или застраховки живот. Поверително ли е всичко? Всички тези тестове и резултати са поверителни. Професионалистите предоставящи ви пред и следродилни грижи обикновено ще ви дадат резултатите при следващото ви пренатално посещение. Ако не го направят, моля попитайте. Резултатите се записват в папката ви с бележки за пред и следродилни грижи за майката, която остава у вас, и в електронната ви клинична карта, която има ограничен достъп и е защитена с парола.\n10 Ако някои от тестовете са положителни, ще ви бъде предоставен допълнителен съвет и консултации заедно с подходящото последващо лечение. Всяко лечение, което ви се предложи ще има за цел да предпазва вашето здраве и здравето на вашето бебе. Какво се случва с кръвната проба след като е изследвана? В Лабораторния наръчник на НЗС за инфекциозни заболявания в програмата за скрининг на бременността 2016 до 2017 се посочва, че кръвните проби трябва да се съхраняват при температура -20 o C за най-малко две години с цел гарантиране на качеството. След това пробите се унищожават безопасно. Възможно ли е моята съхранена проба да бъде използвана за нещо друго? По време на бременността една жена може да влезе в контакт с други инфекции, някои от които могат да създадат проблеми на нея или на нейното бебе. В тези случаи кръвната проба за пренатален скрининг може да бъде изтеглена от съхранение и проверена, за да се установи дали жената е изложена на риск от тази инфекция. Ако съществува риск, могат да се предприемат действия за намаляването на вероятността от сериозни ефекти от инфекцията. Варицела и парвовирус (синдром на зашлевената буза) са две такива инфекции. Жената трябва да даде съгласието си преди да могат да бъдат направени допълнителни тестове.\nСъщност Ваксината е биологичен препарат, който усилва способността на имунната система да противодейства на определено заразно заболяване. Те са вещества, които предотвратяват разпространението на болести.\nПТИЧИЯТ ГРИП СЕ ЗАВРЪЩА!\nНа 26.01.2015 г. е потвърден лабораторно случай на високопатогенна Инфлуенца А (грип) по птиците, субтип H5N1 при намерен умрял къдроглав пеликан в защитена зона Пода, област Бургас. На 02.02.2015 г. е\nMicrosoft Word - Patient_Brochure Verifi NIPT Финален.docx\nсигурността да знаете Ръководство за бъдещи родители за неинвазивно пренатално тестиране. Ясни отговори за здравето на Вашето бебе лесно, безопасно, бързо. Какво представлява Verifi пренатален тест? Пренаталният\nДЕЙНОСТИ НА ЛЕКАРЯ СПЕЦИАЛИСТ ПО ПЕДИАТРИЯ ПО ПРОГРАМА ДЕТСКО ЗДРАВЕОПАЗВАНЕ, НА ЛЕКАРЯ СПЕЦИАЛИСТ ПО АКУШЕРСТВО И ГИНЕКОЛОГИЯ ПО ПРОГРАМА МАЙЧИНО ЗДРАВЕОПАЗВАНЕ" И НА ЛЕКАРЯ СПЕЦИАЛИСТ ПО ПРОФИЛАКТИКА\nАНАЛИЗ НА ИНФЕКЦИОЗНИТЕ ЗАБОЛЯВАНИЯ ПРЕЗ 2018 Г. Общата инфекциозна заболяемост за Разградска област през 2018 г. 1022,74%000 (1163 болни) е по - висо\nАНАЛИЗ НА ИНФЕКЦИОЗНИТЕ ЗАБОЛЯВАНИЯ ПРЕЗ 2018 Г. Общата инфекциозна заболяемост за Разградска област през 2018 г. 1022,74%000 (1163 болни) е по - висока спрямо предходната година 667,46%000 (759 болни)\nЗагадката хепатит Е и нашият опит\nЗагадката хепатит Е и нашият опит в изучаването му Мария Пишмишева - Пелева, Елица Голгочева Маркова, Емилия Насева, Тенчо Тенев, Радка Аргирова Авторски колектив д-р Мария Пишмишева-Пелева инфекциозно\nБременност и свързаните с нея въпроси Един от първите въпроси, които ми задават момичета с диабет и техните семейства, е дали могат да имат деца. Брем\nБременност и свързаните с нея въпроси Един от първите въпроси, които ми задават момичета с диабет и техните семейства, е дали могат да имат деца. Бременността изисква особено внимание при всяка жена, но\nНАЦИОНАЛНА НАУЧНА ПРОГРАМА „РАЗРАБОТВАНЕ НА МЕТОДОЛОГИЯ ЗА ВЪВЕЖДАНЕ НА NAT ТЕХНОЛОГИЯ ЗА ДИАГНОСТИКА НА ДАРЕНАТА КРЪВ В ТРАНСФУЗИОННАТА СИСТЕМА НА РЕ\nНАЦИОНАЛНА НАУЧНА ПРОГРАМА РАЗРАБОТВАНЕ НА МЕТОДОЛОГИЯ ЗА ВЪВЕЖДАНЕ НА NAT ТЕХНОЛОГИЯ ЗА ДИАГНОСТИКА НА ДАРЕНАТА КРЪВ В ТРАНСФУЗИОННАТА СИСТЕМА НА РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ 1. НЕОБХОДИМОСТ ОТ ПРОГРАМАТА Трансфузионната\nАНАЛИЗ НА ИНФЕКЦИОЗНИТЕ ЗАБОЛЯВАНИЯ ПРЕЗ 2017 Г. Общата инфекциозна заболяемост за Разградска област през 2017 г. 657,70%000 (759 болни) е по - ниска\nАНАЛИЗ НА ИНФЕКЦИОЗНИТЕ ЗАБОЛЯВАНИЯ ПРЕЗ 2017 Г. Общата инфекциозна заболяемост за Разградска област през 2017 г. 657,70%000 (759 болни) е по - ниска спрямо предходната година 986,12%000 (1138 болни) и\nКУЧЕШКИ КЪРЛЕЖИ Кучешките кърлежи (Dermacentor variabilis) са най-често отговорни за предаването Rickettsia rickettsii, което причинява Треската на скалистите планини при хора. Тези кърлежи могат също\nНадзор на Хепатит Е вирусната инфекция не сме ли закъсняли? Елица Голкочева-Маркова 1, Тенчо Тенев 1, Мария Пелева-Пишмишева 2, Надя Владимирова 3, Радка Аргирова 4 1-НРЛ Хепатитни вируси, НЦЗПБ, София;