proza | Naktineica | Page 2\ntys, kas izaver piec prozys.\npasaciņa ar Helēnu un Induli\nMuminu maaminjai kopaa ar segu veedinaashanu patika izveedinaat arii galvu,taapeec vinja nemaz ar nemaniija,ka Lielais Burkshtjis teeju jau izstreebis un meertjtieciigi virzaas uz Muminmaajas pieliekamo,itin kaa vienumeer turp buutu virziijies,itin kaa tas buutu vinja dziives virziens,itin kaa… Nu,bet,miiljais!!izsaucaas Muminu maaminja ar visu savu izveedinaato galvu.\nLielais Burkshtjis nemaz ar nebij pamaniijis godaato kundzi.Taa vinjsh meedza uzrunaat Muminmaaminju savas saeeshanaas galapunktaa,bet shobriit vinjam zobi niezeeja,kaa gribeejaas tam ne nu saules leekta,bet ko kreptiigu,ko taadu,kas apklusinaatu saplakushaa veedera burkshtjus,nu tachu!\nVinjsh izmisiigi nosprauslojaas-Es burkshtju!\nPēc tējas vēders bija sācis burkšķēt vēl briesmīgāk. Viņš apstājās pie durvīm, uz roktura uzlicis spalvaino roku un ar kāju piekārtodams paklājiņu, ko Muminu māmiņa bija pasegusi uz grīdas. Es burkšķu! – viņš vēlreiz nosprauslojās. Kas ir tēja Burkšķa vēderam – nekas tas nav! Viņš apņēmīgi vēra durvis.\n-Nu,bet,miiljais!Muminmaaminja mazliet krenjkjiiga tipinaaja uz muminmaajas pieliekamo,kur, aizdomiigi zhigli,iemetaas Lielais Burkshtjis.Saprotams,ka to nieciigo tasiiti vinjsh bija nolicis vietaa un neko nebija sapleesis,bet pieliekamajaa ir par daudz visakaa pleeshama un par maz vietas taadam centiigam sevi pabarot burkshtjim.-vaivai vaivai vaivai vai…Muminu maaminja bubinaaja,ja pa gabalu dzirdot,ka…\natskan skaļš Krakš un vēlreiz Krakš, un Krakš. Un Krakš, krakš, krakš.\nvaivaivai..un kas gan tur vareetu krakshtjeet-Maaminja pasteidzinaaja savu tipinaashanu.-pliistoshas burkas taa nekrakshtj,hm..(.tiptiptiptip….)kriitoshas desinjas taa neskan…nu,bet,miiljais,ko tu tur krakshtji!-Muminmaaminja jau staaveeja uz sliekshnja un veeraas sava pieliekamaa tumsinjaa.\nBurkšķis stāvēja pie zaptsburku plaukta ar aizkostu pankūku rokās. Viņš bija mērcējis pankūku taisni labākajā aveņu zaptē, ko Muminu māmiņa bija vārījusi taisni tajā dienā, kad no Susūrijas atbrauca Susuriņa māsīca Suse. Jau nākdama pa durvīm, Suse toreiz priecīgi šņaukājās. Nu ja ka aveņu zapti! Pašu labāko zapti! Muminu māmiņa nebija skaudīga, nē, viņa nudien katram, kas ienāca viņas mājās, novēlēja visu vislabāko un gardāko. Bet taisni to zapti, ko viņa bija taupījusi…\nUn tagad Burkšķis stāv pie plaukta ar daudzajām zaptsburkām, viņš tikko ir vandījies pa aveņu zapti, viņš ir attaisījis pašu lielāko burku, to ar sārti rūtoto aizsējumu. Un viņš saka, viņš vienkārši saka: – Man kaut kas nokrakšķēja!\n-Burkshtji!-un Maaminjai arii kaut kas nokrakshtjeeja.-man domaat,pakrakshtjeet mees vareetu iet virtuvee un liec,luudzams,to iekosto paplaati plauktaa,naac,es tevi pabaroshu ar iistaam pankuukaam,nav ko te meerceet Muminteeta meegjinaajumus galdnieciibaa,tas nav zoliidi.ejam un njem vien to zapcburku liidzi-Maaminja nudien uzreiz piedeva Burkshtjim sho ielaushanos pieliekamajaa,jo tas nu gan nav praata darbs eest koka veidojumus un veel ar zapti!-Miiljais Burkshtjiit,skrejam nu uz virtuvi aatri aatri,kameer tu neesi veel notureejis par eedamu kaadu no maajas balstiem.zhigli! un vinja iekjeeraaas Burkshtjim elkonii un…\nvilka, bet Burkšķis atspērās pret stenderi. Burkšķ, – noburkšķēja viņa vēderā. Burkšķis sarāvās. Burkšķ, – atskanēja atkal. – Nu ko lai ar tevi dara, – Muminmāmiņa, bažīgi skatīdamās uz izgrauzto caurumu plauktā, skaļi domāja. – Nu ko lai tev tādu iedod? – Viņa stāvēja Burkšķim aiz muguras un rauca pieri. Pieres raukšana gan bija Mumintēta stiprā puse, taču arī Māmiņa bija laba pieres raucēja. – Vai esi ar mieru ēst pankūkas ar kļavu sīrupu? – viņa beidzot jautāja. – Ar kļavu sīrupu? – Burkšķis cerīgi atburkšķēja pretī. – Katrā laikā! Bet vai tur klāt būs arī gana daudz skaidu?\n-jaa jaa!!-maaminja samelojaas,lai tik ceriigi atburkshtjeejushais dotos uz virtuvi pankuukaas,nevis pagrabaa krumshtjinaatu maajas balstus un Muminteeta galdnieciibas sastraadaajumus,jo par izstraadaajumiem tos taa kaa nenosauksi.\n– Būtu labi daudz skaidu, bez skaidām es neparakstos! – Burkšķis burkšķināja zem deguna, jau iziedams pa durvīm. Muminmāmiņa cerīgi aizcirta ciet pieliekamā durvis un padusē paķēra līdzi kādu no Mumintēta sastrādājumiem.\nMaaminjai domas jau cepaas skaidinjaas sariiveetas kartupelju pankuukas.vinja steidza domaat,ko taadu skaidisku lai iedot jociigajam Burkshtjim liidz tam,kad pankuukas sacepsies ne tikai domaas.-kokosa skaidinjas-saaka burkshtjeet arii maaminja.-skaidinjas skaidinjas-vinja turpinaaja burkshtjeet.Burkshtjis tikmeer atduseejaas Muminmaaminjas elkonii iekaaries.Vinjsh bija pilns paljaaviibas,ka labi daudz skaidas vinjam garamteetas,ka uz labi daudz skaidaam vinja paraksts,taa sakot.Burkshtjis bija pierimis un vairs neburkshtjeeja ne burkshtja,tik bubinaaja klusinjaam.\nToties Muminmāmiņai bija piemeties brukšķamais. – Skaidiņas, skaidiņas, skaidiņas. Burkānu skaidiņas, ēveļskaidiņas, makaronu skaidiņas. Vārītas vai ceptas? Ar parasto mērci vai ar skaidiņu mērci?\nViņi iegāja virtuvē un Muminmāmiņa apsēdināja Burkšķi uz krēsla, bet pati sāka rosīties. Burkšķis nolika galvu uz virtuves galda un ar izmisušu skatienu raudzījās ārā pa mazo, apaļo lodziņu. Virtuves galds bija viens no Mumipapa labākajiem galdniecības sastrādājumiem. Viņš to bija pagatavojis pirms daudziem gadiem, kad viņi ar Muminmammu te iekārtoja mājiņu. Muminmmama bija ilgi viņu kauninājusi un lūgusies, lai viņš pagādājot taču kādu mēbeli, jo neesot taču kur zupu pat paēst. Galds protams nedaudz ļodzījās un bija pašķībs, bet Mumipaps ar galdu ļoti lepojās. No tā laika Mumipaps bieži vien mēģināja radīt kādu galdniecības sastrādājumu, bet nekas prātīgs vel līdz šim nebija sanācis.\nKamēr Burkšķis atpūtās Muminmāmiņa ar raižpilnu galvu rosījās pa virtuvi. Viņa cilāja kastroļus, podiņu vākus, toverus un kastītes….\n, meklēdama, kur tad palikusi zupas karote. Tā bija īpaša zupas karote. Ar gravējumu, kur savijušies jocīgu puķu kāti izveidojot tādu kā tuneli, kā eju. Pa visu bija izbalojusi emalja, kur varēja redzēt seju ar lielām acīm. ja uzmnaīgi ieskatījās, varēja redzēt, ka tā ir\ntaa pati seja,kas uzmaniigi ieskataas.-Tetuesi!uzelpoja Mumimaaminja peec saspringtaas cilinaashanas,atradusi iipasho zupas karoti raatni buunot starp neiipashajaam dakshaam un karoteem.un ieskatiijaas karotee taa uzmaniigi.un ieraudziija seju ar lielaam aciim.vienbriid gan likaas..\nka seja, kas uzmanīgi ieskatās ir pazudusi, bet Mumimamma paberzēja karoti pret priekšauta malu un ieskatīdamās tajā iepleta acis un pasmaidīja. Viņa iesvieda karoti tukšā kastrolī, pielēja to ar ūdeni un uzlika uz nokūpējušās māla plīts. Attaisījusi sērkoku kārbu viņa dziļi nopūtās un paskatījas uz Burkšķi;\n-Atkal visus nograuzis, viņa klusu noteica un nogrozīja galvu.Muminmamma izņēma no savas copes tur paslēpto sērkociņu un aizdedzināja plīti. Bet Burkšķis\npatamaam skrubinaaja loga ruuti.-lai jau skrubina-nopuutaas Muminmamma,-ka tik negrauzh ar Joni.ar Joni Burkshtjis bij iepazinies Lietuvaa,kad piedaliijaas trako skrubinaataaju saciikstees.Jonis..\nbija viens no labākajiem skrubinātājiem.\nUz sacīkstēm Jonis bija atminies no pašiem Grigiškiem ar tēva divriteni, kam bija dzelteni dubļusargi un bagažnieks. Uz bagažnieka Jonis bija uzlicis mazu ķeblīti, kam no vecuma kājas bija izļodzījušās un apaļais caurums pa vidu izurbināts kā margrietiņas zieds. Tas bija Joņa mīļākais ķeblītis, ko viņš ņēma līdzi uz katrām sacīkstēm. Nemaz nevajadzēja daudz – tikai zināt, ka ķeblītis ir turpat blakus. Līdz šim Jonis bija uzvarējis visās skrubinātāju sacīkstēs, jo patiešām bija Lietuvas labākais skrubinātājs.\nThis entry was posted in stuosti and tagged atrodumi, literatura, proza, puosokys on 04.10.2008 by saprge.\nKur sauleitei sāta\nPīters dzeivoj pi Juosmera azara. Juo dzedam ar babu tī ir sāta. Jim ir ustoba, klāvs, pyune i pierts. Vēļ sātā ir div pašelis. Pi klāva i pi pyunis. Tī vysaida monta gona. Kuo tik tī nav.\nPi pyunis dzedam stuov molka i lītyskūki. Pašelei ir caurys sīnys, i viejs skrīn vydā i uorā. Dzeds soka, ka tai i vajag – kab na vieja, vysa molka propultu. I lītyskūki tože. Zam jumta jis ir sasits kūka kārtenis i salics tī gruobekļu kuotus, egliskūka mītus i vēļ vysaidus kūka gobolus. Nikod nazyni, kur nūderēs šlivys, kur paeglis stymbyns. A ka gadīnī lizeikys juotaisa?\nDzeds to pats lizeiku nataisa, nav bejs okuots. Da i kam jam tuos baileiguos nūsajimšonys. Vysaida cyta dorba gona. Tok vysi štrumenti ir salykti ūtrā pašelē pi klāva. Tī jam ir skaps ar vysaidim dzeļžim, noglom, skryuvem, bankom i baņceņom.\nNazkod palejis sābrūs dzeivuojs taids Kvāpānu Ontons. Lobs meisters bejs. Kur jau tī godi. Vysu besu pats muociejs sastrojēt – skapam durovys īlikt voi teļvīzeram kuoju daskryuvēt, syvānam sili sasist voi jumtam dieleišus nūmaineit. Da i pats škūrstynu sapruoviejs, pats i sev grobu sataisiejs, piertei greidu īlics i, eku, spraunūs vuorteņus stulpūs īkuors. Nu juo dzedam i palykuši itī lizeiku štrumenti i vysa zynuošona.\nA ūtrā pašelē pi klāva dzeds tur teiklus, makšeris i vysaidys saimisteibys lītys. Nikod nazyni, kur kuo aizavajadzēs. Ēst naprosa, lai stuov. Ka aizavajadzēs, nabyus pa dzerauni juoskrīn kai taidam durakam. Dzeds nikod i naskrīn. Jam vyss ir. Skrīn cyti – to ēvelis, to vasara. Tod tik dzonoj, cikom sadzeņ atpakaļ. Pruota jau tim ļaudim nav – kur līk, tī i pamat. Lai propulst ar propuļšonu!\nTī stuov i Pītera ritiņs. Baba soka, ka taidā bardakā nikuo navar atrast, a dzeds vys nūryuc, ka jam sova znaja i nav kuo leist svešā maņteibā. Tī gon stuov i babys puču pūdi, skalinis i spani, tok jei vys soka, ka dzeda montam nav nikaida parāda.\nKotru sastdīni iz vokora pusi baba rauš ustobu. Jei saceļ bruņčus, apsprauda aiz jūstys i tusdama ruopoj pa greidu. Rūkā slapņa lupota, baba mozgoj greidu. A da tuo jei saber iz greidys dieļu žvyru i rikteigi tryn ar slūtys stymbynu. Až mute sorkona sasamat. Skrapst vīņ! Nateireiba lāc pa gaisu. Piec tam tik saslauka ar slapņu lupotu, a greida bolta, bolta.\nPiec žvyra iz azarmali vysod juoīt Pīteram. Kai babai aizavajag, tai par reizis i juoskrīn ar bļaka bļūdeņu. Napatruopsi laikā aizskrīt, jau baba aizasyrda – i kur taidi jemās, kur taidi līkās. Īsarokuši sovuos dzeluos, dagunu gruomotā ībuozuši. Ūtram a ni paleigā napaīs!\nA paraugi otkon par ustobu puorguojs. Par reizis baba syrduos, ka vysu pasauli pīluočoj – pa slapņu greidu ar nateirom kuojom. Ej tī saprūti tūs sīvīšu. Nikod jom nav labi.\n– Pi dorba juosavuica jau nu bārna kuojis, – baba vys skandynoj reitā i vokorā. – I namaneisi, kai bārns par puisi paliks. A bez dorba tī pyrdyns byus, na veirs. Meitom tik prūtu grūzeit, na pi dzelys. Eistam veirīšam vyss juozyna. Vysi dorbi juomuok i juozyna. Kai ta cytaiž lai dzeivi nūdzeivoj. Tik pasauļam par apsmīkli.\nDzeds taidā reizē nūtuš vīn, tok bolsā nikuo nasoka. Kab jis na rikteigs veirs, voi ta baba juo sātā pacīstu. Veirīšam vyss juopatruop laikā. Vajag laikā patruopt i žvyra atnest, i slūtys padūt, i sova monta nūbirēt, kab babai zam kuoju nasasvaideitu.\n– Jimšu i sasvīsšu gunī! – Baba vys soka, ka iz greidys palykuši kaidi Pītera papeiri. Bruoļa vastī žurnali, kaidi modeli voi izgraizeituos avīzis. Pīters kruoj mašynu biļdeitis. Jam vasala klade jau pylna. Mozuoks beja, lepēja vysys piec kuortys. Niu jis gudruoks. Kotrai markai sova lopa. Tī Audi, tī Renault, tī otkon Mazda. Pīters juos pazeist jau piec lukturu viņ.\nBruoļs vad avīzis i žurnalus nu sova dorba, jim tī slimneicā pasyuta iz vasala goda i cytaiž svīstu eļnē. Tok bruoļs salosa vysu i vad iz sātu. Pakurim. Kur ta cytaiž tūs papeiru pīsajimtu, vyss naudu moksoj. Paraugi pīpliess tuošu i skolu. Ar avīzi vys vīgļuok aizkūrt.\nCytaiž to jī nikuo postā napasyuta, naudys žāl. Pīters zyna, ka līkys naudys jim nikod nav. Dzeds tik tai soka, ka žāl. Lai nivīns napadūmuotu, ka jī bednai dzeivoj. Gona i pošim, i bārnim. Vysa gona. Ka jau kara laikus puordzeivuoja i sovetskūs godus, to kas ta niule. Tik ka tuos valna veseleibys a ni. A kuo ta jim cytaiž daudz vajag – sova gūteņa, syvāns, cuoleits. Ka tī i līku gruovmali naapkausteisi – vys jau vaci. Pasauļa vaira naapjuosi!\nKoč napļauts nikas vysleidza napalīk. Baba pa vokorim jem guņku i īt papļautu gūvei zuolis iz nakts. Tod tuš, ka sirds trypastoj kai dūrna.\n– Kai jei tev natrypastuos, itaidu gobolu nostu nasuse. Izataisa kai jauna mārga! Dūmuot, godu divdesmit. Zuolis jei pļaus! – dzeds purp i nūlīk izkapti vītā.\nNu reita to jis pats pīsacieļs vēļ zam saulis lākta i izpļuovs vysu garū gruovi da poša leluo ceļa. Lai mīrs. Lai baba nasavolkoj pa pasauli. Lai lobuok sīnā kolst, na tuos nostu volkuošonys pa puspasauli.\n– Kur čorts i dzonoj pa pasauli slaisteitūs. Ka jau taida pļuovieja, pļauņ auzaitē! Poša lobuo bareiba propulst, a itei skraida pa gruovmalim sakoltušūs smylgu kausteidama! – dzeds pi brūkašku dūd babai suta. A tei nikuo. Tik gordūs blīņu izcapuse. Ar skrouksteigū maleņu. Taidi laikam tik babai saīt. I dzeds ād nu sirds, Pīteram tože rūka stīpās i stīpās iz bļūdys pusi. Cikom jau aizamat i gona.\nPar tū mašynu lepeišonu baba to syrduos. Dzelu byutu dariejs, na bakstiejīs. Tok daudz nikuo nasoka. Puikam puika znaja. Lobuok lai mašynu verās, na skraida kur bez dzelys. Vys kū vaira izavuicēs. Baba sasvīž puorskaiteituos avīzis pečorkā pi plitys, a pyrma tuo ļaun Pīteram izgraizēt tū, kuo jam vajag.\nBāda tik, ka ūtrā lopys pusē ir kaidi iedīņu recepti. Tūs to gon baba sorgoj kai nu guņs i līk skaudzē. Jei to nikod nikuo svežņa ēst nataisa – buļbys da buļbys, kaida cyukys voi kod teļa galeite, kuopusti, sieņs, bīzpīns. Baba vysakuo muok. Jei pat mozūs sīreņus taisa – satryn ar cukru i ūlys dzaltonumu. Lai jau bārnam teik. Tik nu tūs receptu to nikuo nataisa, līk tik sovā etažerkā. A nudi var nūderēt. Nikod nazyni, kuo dzeivē aizavajag. Aizavajadzēs kaidu peirāgu, a kur ta tod rausi?\nUstobā nikuo cīši interesna nav. Tī vīnā koktā ir skaps, pi skapa dzeda i babys gulta, Pītera guļteņa i vēļ vīna gulta, kur guļ bruoļs Jurs, ka atbrauc iz sātu. Aiz zaborkys stuov teļvīzers i babys adekli. Pi teļvīzera Kvāpānu Ontona, lai jam vīgla smiļts, taiseituo etažerka. Stuov jau cik godu, ni švuorbojās, ni kuo. Ka jau dzelu cylvāks muok, to jam i saīt. Varēja jau vēļ padzeivuot, a kū padareisi – Dīvam tože lobu cylvāku vajag.\nGruomotu etažerkā Pīteram ir sovs plaukts, tī jis tur sovys mašynu kladis, kruosojamuos i vysaidys puosoku gruomotys. Vēļ jam ir albums ar karteņom, kur jis i Jurs ir mozeni. Juram karteņu ir vaira, vacuokuo bruoļa karteņuos ir i paps, i mama. Tī jī dora vysakū interesnu, smejās i braukoj nazkur pa pasauli. Ir kartenis, kur mama stuov pi nazkaida lela akmiņa, a Jurs mozeņš jai kliepī. Paps bejs pi aparata. Pītera tī nav, tik jī treis. I tod Pīters mozeņš, a mamys nav. Paps ar buordu. Tod tikai dzeds i baba.\nBaba karteņuos izaver pavysam cytaiž. Jei nav tik rasna i tik leika. Jai karteņuos nav briļļu, a dzedam nav buordys. Albumūs vēļ ir pylns vysaidu svešu ļaužu, Pīters jūs napazeist. Baba nikod nasoka, kas jī taidi ir. Glaunī rodi i cauri. Jei palīk sirdeiga, ka Pīters verās tūs karteņu, partū lobuok nimoz nataiseit vaļā albuma. Nikuo šmuka tok tī taipat nav.\nUstobai pa vydu ir ceplis. Jū kurynoj zīmā, a cytureiz i pa vosoru, ka ilgi lejs leits i ustobā palics mitrys gaiss. Kuknē otkon ir leluo kruosne, kur baba cap maizi i ratu reizi buļbu i galis dasys. Vēļ kuknē ir plita, iz kurys jei vuorej ēst.\nLelajā ustobā poša golvonuo ir babys i dzeda gulta ar augstū golvysgali. Jam obejuos moluos ir rasnys i drupeit cyrmuļu apāstys kūka bumbys i kūkā grīzta sauleite pa vydu. Sauleite ir izkruosuota ar dzaltonu kruosu, rīvēs sasakruojuši putekli i nazkaidi malnumi. Juos stori suocās pi pošu spylvynu i īt iz vysom pusem.\nKoktā pi lūga ir Pītera guļteņa. Tī sēd luocs Pecka ar vysu sovu saimi – ružovū Peckīni i mozajim Peckalānim. Baba soka, ka puikam pošam tī dreiži nabyus vītys, a lelais bruoļs Jurs vys vad i vad montys. Jis ir cīši lobs, tik reši brauc iz sātu.\nPīteram ir tik dzeds ar babu i Jurs. Mamys i papa jis naatguodoj, varbyut jūs nimoz nav i bejs. Jurs stuosta, kai ogruok jī vysi guojuši iz Juosmeri mauduotūs, ka atbraukuši gostūs, a Pīteram nasatic. Jī tok vysod ir dzeivuojuši ite. Deļkuo jim byutu juobrauc gostūs?\nVīnu gon Pīters atguodoj. Jis guļ iz deča, valk taida kai vēsme, a cytaiž ir cīši sylts, partū ka vysapleik speid sauleite. Mama, tei laikam ir mama, nūsalīc pi juo i nazkū soka, a vaira nav nikuo. Tik tei sauleite pruotā.\nKletkā pi guļtenis dzeivoj Pītera žurka Piška. Piškai ir bolta spolva i ružovs daguns. Vēļ jai ir breineigi gara aste, kas žurceņai paleidz nūturēt leidzsvoru, ka jei kuopelej kur naviņ i raušās Pīteram pa pīdurkni iz placa. Piška nivīnam nagryb ļauna, jei ir loba žurka. Tū zyna i Murka, babys kačs. Jis Piškys naaiztīk, koč cytaiž žurkys klāvā grīž tai, ka nasamat. Baba poša gon soka, ka žurka sātā ir nateireiba, tok nu reita, cikom Pīters vēļ guļ, Piškys kletkā īlīk iedīņa.\nBaba ir cīši loba. Jai ir krunkaina mute i daguns ar taidu kai kupri, a iz tuo kupra aug spolvaina kuorpa. Mugurā babai vysod ir vylnys brunči i adeita kopka. Pošā korstajā vosorys laikā jei valk pučainuos kleitys, a vokorūs vysleidza apmauc kopku. Kopkys kabatā jai ir šņukauts i kompetys. Na daudz, a ir. Ka Pīters nav izdariejs nikuo švaka, baba jam īdūd kompetu. Ka jai ir nauda, nav nimoz juorauga byut cīši lobam. Ka gadiejīs kas na tai, baba tik nūsapyuš i soka, ka Dīveņš redz vysu. Lobu i ļaunu. Na cylvākam tuo sprīst, kū Dīvs struopēs voi aizmoksuos.\nVysa jis naredz vys. Kai ta Dīvs reizē radzātu, kai baba klāvā slauc Zīdali i lomojās par juos syudainū asti, a dzeds pi Juosmera skoloj pārnejūs kuopustu bucu i sviļpoj tuos našmukuos dzīsmis, par kū baba cīši syrduos? Jam tok byutu juoredz i Jurs, kas piļsātā vuicuos par dokturi, i sābru Pedze, kas ak jau guļ pīsadziers voi otkon merkavoj kū nūzagt i puordūt. Juoredz, kai aiz meža Kapustu Mare pliešās ar sovu vadaklu. Juoredz, kai Murka rauga nūgiut bezdeleigu, kai Piška grauž sovu bļūdu. Nā, tai navar byut, ka Dīvs radzātu tuo vysa i vēļ īsavārtu, kū kurs dora na pa jam. Da i vēļ atrostu laika nūstruopēt vysus nakryškuonus i slaistus.\nDzeds soka, ka cylvākim nav tī kuo jauktīs vydā, vys jau Dīvs pats zyna, kū dora, nav tok mozais bārns. A par Pedzi, kod jis mežā beja salics cylpys i tī tyka vydā vacuo Kucjka, jis beja cīši sirdeigs. Dzeds sunīni aproka tīpat mežmalī, kur nabeja taidu kūku sakņu kai mežā, i pi vakareņu golda ryuce, ka vys nazkod Dīvs taidu Pedzi struopēs – agri voi vieli. Baba atsacēja, ka nav kuo dabasūs leist. Ka tī i iz bez dzeda runuošonys gona kuorteibys. Ka kotrys vecs gribēs Dīva školēt, kas tī beiguos vaira parāda pastateis.\nParāda nav nikaida. To Raibalis kēde svaiduos iz pogolma vyds, to Murkys bļūdā īskuobs pīns, to klāvam aiztaiseitys durovys i bezdeleigys nateik pi bārnāku. Piška juovad staiguotu zuolē i juosaver, kab jei naaizbāgtu. Pīteram ir kuo jimtīs, cikom padora vysus dorbus.\nA kur vēļ azarmalī juosalosa malnī akmisteni, kū Jurs gribēja deļ jaunuos podmarovkys ustobys golā. Ka sātai taiseis verandu, tī liks pundamentu. Jurs sacēja, ka car molu vajadzātu malnūs azara akmisteņu, kab byutu dekoraceja. Vaira jis natyka nikuo saciejs, a lai tik aizrunoj vēļ. Pīters tod izviļks sovu kuli, i bruoļs tod byus cīši prīceigs. Kai ta nā! Paraugi itūs akmiņu pīlasiejs, a Pīteram jau pruova kule. Dreiži navarēs paceļt. Dzedam ar babu jis nikuo nasoka. Jī taipat nasaprass i akmiņus ak jau sabērs ceļa dūbēs, kur piec leita sasastuoj iudiņs. Voi ta pyrmuo reize, ka jī nikuo nasaprūt.\nTai jau nabyutu nikaida vaine. Dzeds muok cīši skali sviļpt – tai, ka aizkreit auss. Jis īvuicēja Pīteram sviļpuot vysaidys dzīsmis. Nimoz navajag dzīduot – pasviļp i gotovs. Vēļ jam ir nazs ar trejim asminim. Pavasarūs jis pītaisēja vysaidu sviļpu, rasnu i tīvu. Cyta skanēja tai rešni, až treisēja lyupys, ka jū pyute. Cyta otkon spīdze kai ūds i nikuo pruoteiga tī navarēja dzierdēt. Lobuokuos beja tuos parupuos, kas vaira guoja iz smolkūs pusi. Tik kuorklu sviļpis mudri sakolta, koč Pīters juos globuoja pakrieslī iz zemis, kai dzeds beja vuiciejs. Kai kūkim tyka lopys, kuorklym uodys nūmaukt vaira navarēja i ar sviļpem beja cauri – globoj voi nagloboj. Niu juogaida da cytagods, kod kūkim otkon īs sulys.\nItymā pavasarī beja daudzi dorba. Iz pogolma izataisēja pruova pļančka – ni apleik apīt, ni puori brist. Baba vys gaidēja, kod atsalaiss zeme i sasyuks iudini vydā, a dīnys guoja i nikuo. Pa nakti vys dasola, i iudiņs stuovēja iz vītys. Dzeds sacēja, ka varātu parakt gruoveiti voi kū, kab laika bejs. Baba tik nūryuce, ka tam nakryškuonam kab tik atsabaksteit cauru dīnu i dorba napadareit. Kai pi pruoteiga dorba, tai stateidams nadastateisi, a vysaidu peņcekļušku i uoveišonūs – pyrmais par vysu dzerauni! Vuškai statiņa sapruovēt nasagaideisi, a strodam skvarešnīku vysod īguoduos pastateit. Kab tik kas čudnuoks, tys jau pa jam!\nTai baba ūrce, ūrce, cikom dzeds nūsaspļuove par itū iudiņa i dubļu dzelu i aizguoja iz klāvu cierptu vušku. Ka nav buobai pruota, to sova i naīliksi – poša luopuos pa dublim reits, vokors, tok pruota i rūkys nadaliks. Cik ta tī dorba gruoveiša parakt, tok nā – jai klāvā nazkas dag. Ot, valna buobys!\nĪraudziejs Pītera, dzeds apsaruove i suoce sviļpuot. Otkon tuos bezkauneiguos dzīsmis. Labi, ka baba nadzierd. Jei aizguoja iz klāvu dacierpt pādejūs vušku. Jī obeji jēmēs pa klāvu kaidys treis dīnys, cikom tyka ar vysom vuškom golā. Kur ta tī zam vacuma vaira spāka pīsajimsi – itūs antakrytsus pi zemis nūturēt. Sporduos kai trokys, īt kai zivs pa gaisu!\nPa azarmali lelajā duorzā vuškom lobu lobuo dzeive, tik ka iz zīmys juopīpļaun sīna. I vēļ tei cierpšona, a kab juos bess! Baba nūsašpļuove dubļūs, nasdama vylnys maisu iz čulanu. Tiks vosora, otkon juolīk baļvā i juomozgoj – i rudiņa, i pavasara cierpums. Taipat vys kaida dzejteņa tiks, vys tim puikim voi puordūt. Zeču navar viņ pīsajimt – plieš kai troki. Da i kū tī besu nu pensejis izdzeivuotu, kab nabejs tuos vušku naudys. Taipat jau nūsajimšona, a sova kapeika teik. Kab na tuos, i dūmoj, kai mieneša beigu sagaideit, kai bārna izaudzēt. Itys vysā mozs, da i ūtram kaida tī iztikšona – syuda aļdzeņa da stipendeja.\nKab na vušku i Raibalis, zam pensejis dīnys skrītu pa pasauli kai Kapustīne. I kas tai luovai maiseitu kaida kustūņa paturēt – aiz Juosmera taida poša zeme kai ite. Tī poši muoli iz kolna i palejā dzeiva smiļkts, tik ka jai tī līknē zeme tukluoka i buļba lobuok augtu. A kas tev, dīveni, deve. Tik tuos prācys i saprasšonys, ka iz mēlis louka. Pi dorba jau nadasagius a ni. Tik ka ar vadaklu izalomuot i pa pasauli puorskrīt ar spletnem. Izabaruojuse kai gūvs. Ni jei dorba zyna, ni dorbs juos. Da kū tī! Baba aizcierta kliets durovys i aizguoja pi dzeda iz klāvu. Dubli nūpļuokšēja viņ zam kuoju.\nCikom baba ar dzedu pi vušku, Pīters roka gruovi. Beja juorauga naizrakt ni par dzili, ni sekli. Cytaiž iudiņs sasastuoja taidūs kai ezereņūs i nikur iz prīšku naguoja. Tī, kur iudiņa ceļā sasataisēja aizsprūsti i sasakruoja dubļu pyki i solmi, Pīters paroka vēļ. Iudiņs skrēja prūm, tik līknē aiz statiņa sasakruoja i tuoļuok natyka, a tī jau tiuleņ i pļova. Kas tī vaira kuo bāduot.\nPļaņčkā iz pogolma vyds iudiņa palyka kai cuoļam da vādara. Tys jau vaira nikuo namaisēja. Tys var gaideit i syltuoka laika, taipat prūm naaiztecēs.\nDzeds ar babu nūsaprīcuoja vīn. Tod jau puiss eims pruota godūs, ka muoks ar melioraceju tikt golā. Dzeds tik nūsacēja luopstys nūlikt vītā. Juosaradynoj pi parāda – sovi instrumenti puišam vysod juotur vītā. Baba až podlēce. Parāds jam! Pīdziņs pašelis ar vysaidu hlamu, ni tī gola, ni molys. Verīs vīn, pošam nūgrauduos iz golvys. Atsarads parāda vuiceituojs! Pošam sāta kai baile. Vysi kokti ar hlamu pīgryusti! Byutu sovu bagadzeļņu sakuortuojs, a to bais i vydā īt.\n– Bagadzeļne! – dzeds nasalyka mīrā. – Kaida tī valna bagadzeļne! Bezparāda tu dzeivē redziejuse naesi, ka te runoj. Poša sovu hlamu pībuozuse, niu gudra runuot. Varātu sovys skalinis i veikšus kur cytur likt, nā, buožās pi lītyskūku! Bagadzeļne! – dzeds navarēja apsamīrēt. – Vys to tuo, to ituo īsavajag. To gruobekļa kuota, to kaidys reicenis kur dasist. I nikod nazyni, kur nūderēs. Vei, viņugod Kapustīne izsvīde brangū velismašynu, motors saputiejs. A tī vydā tok tik peina muceņa. Saber gryudus, vuoku viersā – a nivīna zmirka kluot natiks! Lai žurkys slaistuos voi grauž, vydā natiks. Až kai bankā!\nPīters daudz nasaklausēja. Tai jī vysod bļaukoj, kai tik aizīt runa par parādu i bezparādu. A piec šaļts jau otkon obeji runoj vīnā bolsā. Līleigs jis paleidzēja nest sacierptū vylnu iz tymsū čulanu, kur lelā skaudzē jau beja sakrauti maisi mozguošonai. Viņā koktā beja mozguotuo dzejs spriesšonai i sauceišonai. Tik ka pa zīmu vysa nabeja veikta – to tei sirds, to otkon mīgs apjem. Nav jau vaira pi vacuma tuos struoduošonys kai nazkod. Kai napaguleisi iz dīnys vyds sovys šaļts, tok dūmuot kai izvuoreits. Nazyni vaira, kai i vokora sagaideit.\nKuknē jī ar babu satyna lupateņā dzirklis. Lai stuov da cytys reizis. Baba nikuo nasacēja par Pītera sabrystajom kuojom, tik lyka izkarsēt korstā iudinī i apviļkt vylnys zečis. Tai nimoz nabeja tik švaki, Pīters dabuoja pat pīnu ar madu. I jei nikuo nasacēja, ka iz bikšu golu dzeivi dubli. Ka cylvāks ir struoduojs, jam nikuo nasoka daža par savuoļuotom drēbem. Paraugi cytaiž nateirs atīt – uodu par acim nūmauks!\nPīters pavaicuoja, parkū dzirklis taidys taukainys. Voi ta pyrms nūst likšonys juos juosazīž ar taukim? Baba saceja, ka nā. Tai jau ir, tauki aiztur ryusi i naļaun dzirklem par vosoru da cytys cierpšonys aizīt pūstā, a tei monta nu pošu vuškeņu. Baba īnese vydā puļči vylnys i īdeve Pīteram rūkā. Rūka palyka vysā taukaina! Dūmuot, ka jei byutu taukūs pamārcāta.\n– Tys kab vuškys leitā napīmierktu i kab jom nabyutu solts, – baba muocēja gudrai pastuosteit.\n– I kab nikaida kustūne jūs naāstu, – dzeds sacēja, plitys prīškā tāsdams kūka meņti putrys apmaiseišonai. – Kab zmeji nu taidys tauku smokys pa gobolu bāgtu.\n– Tu namaisi puikam golvu ar sovim zmejim! Pošam cikom kuojā īcierss! – baba vys saklīdze. – Kaidi tev zmeji voi tuorpi nu tauku nūsabeis. Ka viersā izmeisi, to i īkūss. Na jau tys zmejs vuškai voi cylvākam viersā lēks voi pakaļ skrīs!\n– Puika pats gona gudrys, – dzeds pasasmēja pi seve. – Pats zyna taisneibu i pats muok atškiert pļurksteišonu nu skaidrys volūdys.\nPīters zyna vysakuo, cytu godu jis jau īs školā. Tei nabyus taida rikteiga škola, tikai sagataveišonys klase, a tys jau nav nu svora. Vuiceibys ir nūpītna dzela. Školā cylvāks teik pi gudreibys.\nVysi soka, ka Pīteram ir gudra golva. I dzeds ar babu, i pīna mašynys Guste, i sovkoza prīkšnīks, ka jis atbrauc iz itū Juosmera pusi ar sovu autolauku i atvad maizi i kompetys.\nPīters pats muok nūpierkt vysu. Baba tik stuov pi autobusa durovu i sauc, a Pīteram vyss juosalīk kulē i juopadūd nauda – baba bez briļļu ni besa naredz. Da i kaida tī redzeišona, ka steiga voi kas. Sātā pi teļvīzera to nikuo, a ļaudīs nikaidys lelys redzeišonys navajag. Kur vēļ tys puika taids aceigs pasadevs. Propultu, propultu ar vysu penseju, kab Pītereits nasaviers leidza!\nBruoļs Jurs to vys smejās, ka tei vysa byušona ar redzeišonu i naredzeišonu aiz motu davylkta. Kai Kapustīnis suknis apsavērt, tai i acs vītā, i redzeišona. Kai nauda juoskaita, tai vyss propuļs beigts. Baba puktoj viņ, tok nikuo nasoka. Sova taisneiba tī ir. Kai īsavērt, ka kas na tai, jei redz vysu. I Pītera nasukuotū golvu, i malnū muti, i dzeda saplāstuos biksis.\nJurs tik vys īguodoj pavuiceit, ka bez školu tei Pītera gudruo golva kai začam slidys. Braukt varātu, a voi vajag. Da i kas začam slidu dūs.\nPa sprostam dzeivi nūdzeivuot var i bez školu, dzeds vys dasoka. A jaunim vajag izasist iz augšu. Tod i večus īguoduos, i sova Juosmera naaizmierss. Kas ta nu tūs dzāruoju ir, kas palykuši dzeraunē pakšus stateit. Dzeds vys purp par sābru puišim, kas ni sīvys meklej, ni par dzeivi guodoj. Tāvuzemis ļūbeituoji. Par krutkys pudeli kotram pyrmajam atdūs.\nPīters klausuos i zyna vysaidu dzelu. Kai seņ atpakaļ nu Latgolys padzyna krīvus i nūdybynuoja Latvejis vaļsti, kai mīsta ļauds dzīduoja pakaļ sorkonajim agitatorim, a piečuok skrēja pakaļ čiulim. Kai Uļmana laikā guoja, kai beja juoaudzej cukrabītis. Kai dzeds ar bruolim i tāvu iz muola kolna plēsēs ar tom bītem – jom tok saknis na taidys kai runkulim, a īt zemē vydā. Paraugi izpliess! Da i vēļ ar mašynku lopys juoapcierš, kab cakuleņa nasamaituotu i bīte byutu dereiga nūdūšonai. Tei mašynka stuov pašelē i niule. Nikod nazyni, kod aizavajadzēs.\nPar vysaidim karim tože Pīters zyna – krīvim, vuocīšim, žydim, krīvim i poļakim. Kai vīni guoja i ūtri. Kai vysim maizis i špeka vajadzēja. Kai vīni suove ūtrus, a ūtrī trešūs, a pa tū vydu latvīšam vajadzēja palikt dzeivam. Pīters zyna, ka ite ir sovi krīvi, kas audzej garys buordys i dzeivoj sovuos dzeraunēs jau symtim godu, i ka ir cyti krīvi, kas atbraukuši ite piec kara i braukoj glaunuos mašynuos. Kai jī vysi pliešās kai valni i gryb nazyn kuo. A latvīša natur nikimā. I kur ta vēļ tī čiuli, kas nasās iz lela. Kaidu besu nav.\nPīters zyna, kai baba runoj, ka ir sirdeiga, i kai jei jūkojās, ka lobs pruots. Jis zyna, kod dzedam var ticēt, a kod juosasmej leidza. Tei zynuošona naatguoja par reizis. Cik saguoja, ka lelī par jū tik apsasmēja. Kod jis skrēja pi lūga vārtūs, kai Jaunais gods atīt, voi trušu butkā meklēja Leldīņu ūlu.\nPīters zyna vieja i iudiņa bolsu, kod viejs krosta smiļktī dzan viļņus i ar jim sanas kūka gabaleņus i putys. Jis muok atškiert bezdeleigu sirdeigū bolsu, kod juos dzonoj Murku, nu bezdeleigu prīceiguo bolsa, kod juos ustobys prīškā sasāst vodūs i dzīd par tū muoti, kas voda gostus, i bārnim, kas cap gali i kam vysi tauki satak gunī – vidžu-vidžu-čurks!\nVīna gon Pīters nazyna. Kur sauleitei sāta, kur jei pa nakti guļ, cikom naspeid pi dabasu. Kur sauleite nūsagloboj leita laikā, kab naizmierktu. Jis vaicuoja dzedam, a gudrys natyka. Dzeds tik nūsmēja, ka dabasūs, a vaira nikuo nastuostēja. Baba nimoz nasaklausēja, a lyka attaisēt vystu klieveņa durovys, kab juos piec diešonys tyktu uorā i da vokora pīlaseitu pylnys māgys zuolis i slīku.\nKab Pīteram bejuse mama, jei gon pastuosteitu, kur sauleite dzeivoj. Jei zynuotu vysa, i jai vysod byut gona laika parunuot ar Pīteri. Na tai kai dzedam ar babu, kas vysu laiku skrīn dorbūs, vokorūs žālojās par sirdi i kuojom, kreit gultā i guļ kruokdami da reita.\nKod jī obeji ir aizmyguši i Piška apsamīriejuse sovā kletkā i vaira naknīb ar zūbim Pītera pastīptajā pierstā, jis dūmoj par vysakū. Kai sauleite dzeivoj tī augšā. Kai jei nu reita pīsaceļ, mozgoj muti i ād brūkašku. Kai piečuok, kod jau ir nūkaļtiejuse rosu i sasiļdiejuse gaisu, sāst pi golda i paād tai pa rikteigam, kab da vokora byutu gona.\nSauleitei ak jau ir šmuks golds. Na taids kai sātā – pīdzeits ar taukim i apkluots ar voskadruonu, kas mudri sasagrīž i tarčej taidom našmukom ausim – tai, ka cauri var redzēt bryunū, rūbainū kūku. I gulta jei ak jau tože ir. Ar taidu lelu zalta sauli golvysgalī i zalta bumbulim suonūs. Taids pats šmuks kūka krāslys i skaps, kur stuov juos zalta kleitys.\nMama zynuotu, kur sauleite dzeivoj. Jei tok ari ir dabasūs. Varbyut jei īt da sauleitis gostūs, gastiņčam nas peirāgus i tod kūpā dzer čaju. Redzēt to navar. Cik Pīters ir dabasūs vierīs, nikuo nav redziejs. Acs apžylbst tai, ka vēļ lobu šaļti redzīs tik malns, a nikuo pruoteiga radzāts to gon nav nikod.\nNaz, kur mama niule dzeivoj, ka naīt gostūs i da Pītera. Baba soka, ka vadaklys sapynā nav redziejuse ni reizi. Jau godi pīci apleik, a vys nikuo. Vys radzātu, vys vīgļuok tyktu. Deds tik saryuc iz juos. Kuo kairynojūte seve. Ni tī kas vaira leidzams, ni gluobams. Kas guojs, aizguojs. Unuki iz kuoju juopastota. Tū vīnu car augstškolu juoizvalk, a mozū koč školā palaist, koč tuos devenis klasis lai pabeidz, cikom sovi vēļ iz pasauļa i nav vīns kai piersts. Cikom bruoļs spākā sasajem i teik pi vītys.\nVīns jis tev, baba vys atcierš. Kur ta tī glaunī rodi, ka mozu bārnu večim atdeve. Tik i beja kai kuozuos ar smolkom suknem izalīleit i mašynys iz pogolma vyds kai paradā pastateit. Pylnu azarmali pībrauce, div dīnys dzeivuoja iz vysa gotova, vieļuok i radzāts natyka. Tik ka iz bieru rūkys padeve, a kas jūs tī vysu vaira īsavērt varēja. Mozū vēļ sūlēja pi seve jimt, jau tai kai aizrunuoja, kai nazkū sepinēja, a Juri gryud koč eļnē.\nI īgryuduši byutu, – dzeds vys ryuc. – Kaidā bārnunomā prūm nu ocu. Cik nūsajimt vajadzēja, kab sātā pamastu. To taidi papeiri nakuorteibā, to cytaidi. Par vacim jī asūši, par naspieceigim. Kur tok tūreiz vēļ vaļsts dorbā obeji skaitējēs. Cikom jau kombinats naaizguoja par burbuli da gola.\nBaba vys tuš nazkū zam daguna, neidama svīkstu. Karūte īt car kukšyna molom kloudzādama. Dzeds klausuos, klausuos. Tryn nazi voi dzenej kaidus skolus. To ciervam kuots juoīlīk, to gūvs apaušus puorruovuse. To tys, to itys. Taidā lelā saimisteibā gona dorba. Varātu jau nadareit. A kai dzeivuosi. Ka ni pošim vaira, to unukim juoredz vīgluokys dīnys.\nPīteram cīši napateik taida runuošona, jis rauga nasaklauseit, a bolsi vys īt cauri. Tys nav tai kai ar azara bolsu, kū var nadzierdēt, ka klausuos vieja. Voi kai ar bezdeleigys bolsu, kū var nasaklauseit, ka skaņ motori nu ceļa. Azars naklīdz tik stypri kai baba, ka ir aizasirdiejuse. Babys i dzeds navar aizrunuot, koč rauga vysaiž. Jī obeji pliešās i pliešās, a tod otkon sasarunoj tai mīleigai. Jurs vys smejās, ka tei pliesšonuos asūte sportam, kab dzeive interesnuoka.\nJūceigi gon. Sātā nivīns tūs sportu pa teļvīzeri nasaver. Dzedam napateik, ka leli puiši spāka godūs pa teirumu dzonoj nazkaidu syuda bumbeņu. Guojuši sīna pļautu, na vysaidus futbolus spieliejuši. Kurs jau ir struoduotuojs, tam nikaidu sportu navajag, a kurs nu dobys slaists, tam i masīra, i uorsta vajag.\nTaipat nu tūs latvīšu sportistu nikuo nav – nav tī tolka i vārtūs, i laika kavātu, jis soka. Kai jau ruodīs – niu jau byus kaida vīta voi kas, kai jau pa prīšku skrīn voi sliepoj, tai, spruodzini taidi, to kuoju sagryuž, to izastuoj. Pruoteigi cylvāki jau tī naītu vysa pasauļa prīškā pa teļvīzeri uoveitūs. Nav jau breinums, ka vysaidi lubraki iz laukuma teik i tik tierej vaļsts naudu sovim sportim. Byutu peņsionerim īdavuši voi mozim bārnim.\nPīteram taida runuošona pavysam napateik. Dūmuot, ka jim byutu nazkam iz kokla juodzeivoj. Baba tože vysod soka, ka nav kuo žāluotūs. Divejis rūkys ir, veseleiba, paļdis Dīvam, turīs. Kū tī vaira. Voi ta dzeivs dabasūs izskrīsi voi eļnē pi smutu tiksi. Taipat juodzeivoj. Sova gūvs, vuška, ciuceņa juopatur. Bārni juoizvuica. Tod jau varēs i slymuot, i nazyn kū. Koč grobā i leist.\nBaba taisuos iz nazkaidu lelū slymuošonu, a vys rauga nasaslimt. Vosor jei īt iz azara pļovom laseit čaja. Pīters par sorgu leidza – skalini panest, stuņdinīkā pasavērt. Tik Piškys navar jimt leidza – ka naaizbāg. Kur vaira pļovā i zuolēs atrassi. Propuļs ar vysu kaklinīku.\nOt jau mūdis atroduši – žurkai apaušus iz mugurys likt. Nu suoku baba čortuojuos viņ par taidu kustūni, koč i Jura duovynuotu. Byutu koč kačalāna atness, i to vaira poļzis byutu. A tod sasamīrēja. Dzeiveiba viņ ir, koč i rībeiga. Rūkā jimt nagribēja ni parkū. To jau vardive iz pļovys lobuoka. A ēst to padeve. Dīvam vysaidu kustūņu vajag. Kam tik taidu bīdāklu kletkā juotur – atroduši breinuma. Klāvs pylns ar žurkom, navar veikt i travēt, a ite žurka kletkā ībuozta i vēļ ar vitaminim baroj.\nVylks ruovs tūs vitaminus – ogruok cylvāks izauga i nūmyra bez vysaidu vitaminu. I pats bess juo naruove. Niu jau vysim mūde pajimta – to zuolis, to vitamini. Kas ta ogruok beja – aizguoja iz pūru piec dzierviņu, peisā pīlauze avīšu. Pīvuorēja keiseļa i čaja i vysi dzeivi palyka. A kam jau beja mierstamais, tys i damyra. Niu izdūmuojuši i operacejis, i sazyn kaidu besu. Dokturu pylns pasauļs pīsaplidiejs, vysi nu ļaužu slimeibu dzeivoj.\nBaba vys čortojās, ka da doktura baileigi gara braukšona. Vysa dīna propuluse, skaiti kai čūkstā ībuozta. Cikom aizbrauc, rynduos izasiedi, cikom jau atsakroti iz sātu. Šeilaiks slymuot var tik vasals cylvāks. Kuram kotram kriekļam nav kuo tī i merkavuot – esi vacs, tok i miersti zemē. Na pasauļam par apsmīkli pa slimneicom vuoļojīs.\nTok Jura jei podčavoj kai nazyn kuo – pa sovom školom i dorbim nūsaskriejs kūds kai nabogs. Ni taidam mīra, ni kuorteigys paiesšonys – kū tī nu sātys pīsajimsi leidza, a vys jaunam vysakuo vajag. Pošūs spāka godūs puiss īt, a caurom dīnom pi gruomotu juosēd. Kas tī saīs, kas nā. Tok jau zam vacuma mož īraudzeisi. Jei tai runoj i var dzierdēt, ka nu napacīteibys nazyna i, kur liktīs, kur byut. Byus Jurs dokturs, byus saimē sova byušona. Vysys sābru buobys tod redzēs – i izvylka, i izaudzēja, i iz kuoju pastatēja, i vēļ kai izškoluoja. Cyts bagaturu dāls pa sātu slaistuos, a Jurs pošā leluokajā školā vydā tics i dreiži jau veiks. Kas tī palics – eksameni da suņa aste!\nDzedam dasamat kuoss i jis tieš tai, ka buordys gols treis. – Nasaun zvierbuļa, kas vēļ nav izparāts. Cikom nav veics školys, pa pasauli nasaploti!\nBaba aizacierš. – Es tev plotūs voi kū? Ka sātā kū pasoku, vysa i plateišonuos!\n– Kū ta pa sātu. Ak jau i pi autolaukys pļurksti, i pi dokturu. Kurs bess teve nazyna! – dzeds burkš zam daguna.\n– Apsaaudziejs kai sābru uozs – par staraveri taisuos voi kas, ka buordys naveižoj nūskiut. – Baba jau palykuse sirdeiga i runoj čārkdama. – Cikom jau vēļ dorbā guoja, koč seve pīpasēja, vys ar odekolonim lējēs i koč nedelī reizi nūsaskiva piec cylvāka. Niu kai vacs bīdāklys – apaudzs i slaistuos pa sātu.\n– Da kū tu, buoba, zyni nu buordys. Zīmā syltuoks. Da i mozuok nūsajimšonys. Paraugi poša skivusēs dīn dīnā, tod valna radzātu!\n– Es tev skivusēs! Sasaviers pa teļvīzeri iz jaunūs mārgu izskiutūs vuoveru, niu maņ te skiusīs. Es teve naaiztīku, tu munys skiušonuos mīrā līc! Valna tu redziejs naesi! Īraudzeitu i pats nūsabeitu. Da kuo tī beitīs. Pasaver spīgelī, da ni taidu čortu īraudzeisi! Apaudzs kai sābru uozs i slaistuos apleik!\nDzeds tik atmat ar rūku i dora sovu dorbu. Kū tī vysa pasauļa atsaviersi voi buobu runuošonys pīsaklauseisi. Taids jom i dorbs – tēst i tēst. Parunuos i aizmierss.\nTai jau saīt. Par šaļts baba jau runoj par cytu. Nej svīkstu i navar saprast, kas kust mudruok – lizeika kastrulī voi mēle pa muti\n– Kapustīnis vadakla, dzie, laikam otkon stuovūklī. A ni iz teiruma naredz. Vyss aizaudzs, otkon rudiņ usnis viņ putēs, – baba jau sakiuluse svīkstu, lizeika vaira nakloudz pi pastruļa molu, ka šļakst viņ. – Pīdzemdēs bārna, puordzers naudu. Par laika i jauns jau kluot. I kur buobai spāka jemās. Bārnu, bārnu. Jau cik jūs vaļdeiba jai pajāmuse, a vys otkon. Pasauļs īt propuļšonā. Izkastrēt taidys, lai nazyna lobuma. To skrīn kai kucis.\nBaba apsaraun pusbolsā i ar ļundurku dalej jaunajam svīkstam solta iudiņa. Juoizskoloj div treis reizis, tod lobuok stuov. Panejis jei jau saliejuse kruškuos i nūsmolsta ar svīsta nejamū kūka lizeiku dzaltanuos svīksta pickenis.\n– Bārns otkon sasaklausēs vysaidu breinumu, otkon nazynuosi, kai mutis aizbuost. Kū dzierd, tys vyss iz mēlis. – Baba verās iz Pītera i soka, tok navar saprast – jam voi dzedam. Mož poša sev.\n– Kū tī – bārnam bārna saprasšona. Tik taids izdzierss, tik jau piec šaļts naatguoduos! – dzeds vys rauga apmīrēt. Jis trīp iz maizis svīkstu, grīž škēli kubiceņūs i līk mutē. Protezi na prīca, kū ta sakūdēt var, tok nasajūdeisi to jau nikuo lela.\n– Kab tik večim napalikt bārna pruotā, – baba nūpurp zam daguna, līdama cyuku spanī svīksta sulys. – Cikom jau itī obeji pi pruota īs. Jurs to, skait, jau dokturs, tik ka škola juoveic i lobuoka dorba juodaboj.\nJei salīk svīkstu bļūdā i sataisa ar lūka lizeikys molu viersā iz juo sauleiti. Iznas siņcēs, viersā izlykuse škīvi. Pīteram nuosīs īsasyt paneju smoka – drupeit skuoba, drupeit solkona. Panejuos juomozgoj mute, paliks boltuoka. Nikaidi raibumi viersā nasamess. A dzeds soka, ka lobuma navar maituot – juodzer vydā i cauri.\n– A kas vēļ nu ituo saīs? – baba ir īguojuse kuknē. Dzeds verās iz juos i dzer sovu kopeju. – Golva to gudra, a vys iz kuoju vēļ juopastota. – Dzedam jau laikam aizamets. Pādejū maizis riceņu nūlīk naapāstu. Ar acim otkon vaira kai ar vādaru.\n– Nui, elnis byušona. Vuicīs i vuicīs. Cik tūs školu juopuorīt, cik bikšu juonūplieš! – jis soka i pīsaceļ nu golda.\nBaba aplej i sev kopeju i aplīk ar spotkeņu, kab lobuok īsavylktu. Reita dorbi apdareiti, īdzers kopejis i liksīs kaidu strēčeiti atstīpt kuoju.\n– Da i otkon nūsadauziejs pa uorīni kai čapāslys. Otkon drēbis ar plemem. Cik merkavoj īstuostēt, tik jau otkon kur īlein. I kur tī dubli i nateireiba jemās. To nazkaida eļļa, to kvāpi.\n– Da kū tī. Cikom jau mozs, cikom i bārna byušona. Vysa juoredz, vysur juoīlīn. Tiks leluok, i namaneisi, kai izaugs. Te puika, te jau puiss. – dzeds daīt da golda i pasaver sovā kopeja kruškā. Vaira nav ni lasis. Jis nūlīk krušku iz plitys molys i verās uorā pa lūgu. – Taisuos tai kai iz leita. Nikuo nasamierks?\n– Vyss, dūmuot, sanasts ustobā. Nasaleis to jau. Kuo tī vaira pīskrīsi. Kuo tī besa pīgluobsi. Ka par varis īsi, vysa prāca propuļs!\nKod dzeds aizguojs iz gultu, baba vys maisa sovu kopeju, verās pa lūgu i nasoka nikuo. Juos mute vysa vīnuos grumbuos. Byudi meiksti i spolvaini, ar taidu kai seiku spaļveņu. Jei verās pa lūgu. Gaisma kreit iz juos byudu, iz daguna, iz skusta.\n– Byus, byus leits. Vys iz mīga valk. – Jei runoj kai pi seve, a verās iz Pītera. – Paesi kaidu šaļteņu vīns. Ka gadīnī gulātu īsi, to damet durovys. Lai vysaidi dzāruoji i zagli naīpluovoj. Esi tok mets, dasnīgsi? – baba vaicoj, koč zyna, ka Pīters muok vysu. I durovys aizmest, i lūgu dataisēt, i cepļam zasauku aizsaut i duravenis dataisēt, ka guņs izakuriejuse i vaira nasagailej zyluos čada līsmis.\nVydā nav nikaidys siedeišonys. Juoredz, voi vyss sanasts zam jumta. Pīters losa pa pogolmu izsvaideituos reikys i dieļa golus – dzeds taisa vystom dātivis i pīnosuojs materiala. Ka saleis, nabyus labi. Dodzs ar acim verās jam pakaļ, atsasieds pi sovys butkys. Suņam korsts.\nCikom kas, jis jau pīlāc kuojuos i skrīn vysā kēdis garumā. Nu suokuma ryuc, sabūzs spolvu, tod aizarej. Tod jau rej aizavylkdams, kēdē kuordamīs. Pīters īt vārtūs, kas par byušonu, a nu klāva gola jau atsaslīn Pedze. Jis īt nadrūsai, kai tauksteidamīs. Otkon pīdziers. Baba lomuosīs, dzeds dzeis paceļu. Cikom jau cyta gola nabyus – dūs čarku, vērsīs, kai izdzer, nūsaklauseis juo glupuos runys i gaideis, cikom aizaslīs prūm. Lobuma tī nikaida. Tik kur tūs ļaužu pīsajimsi. Īs sīna laiks, vajadzēs i Pedzis paleigā. Puordzartom īkšom, steivs i nūkūdiejs. Tok vys jau puiša cylvāks – ar sokumim sīna padūt voi daturēt.\nPedze leigojās pīdziers i murmulej zam daguna. Dodzs rej vīnā rīšonā.\n– Ak tu, kryumu bārns. Kur tovi veči, ka pasaulī palaiduši i nasaver. Ak tu, kryumu bārns. Pa pasauli pīlaseits.\nPīters klausuos saulē damīgtom acim. Juo moti juņa saulē jau paspiejuši izdegt. Mīsa vieja i saulis aprauta. Acs lelys. Puorīt vēsme par pogolmu, īsašveikst lopys i saule jau raunās aiz muokūņu. Mīsu puorjem kai šārpys. Solts. Eistyn byus leits.\nPedze verās i smejās sovu dūrnū dzāruma smīklu, – Kryumu bārns, kryumu bārns. Kur tovs tieteņš, kur tovs tieteņš. Pa pasauli pluovoj. Ni saimis zyna, ni bārna. Pasaulī tieteņš!\nPedze atsasieds iz ustobys gaņku i dzenej sova. Jis verās iz Pītera, i juo bolsā ir nazkas rībeigs. Pīters bāgtu, tok iz kurīni. Klāvā nav nikuo, vyss tukšs. Raibale gonūs aiz vacuo muorka, vuškys sadzeitys tuolejā duorzā. Syvāni saguojuši klāva golā zam šlivu i ūrc zam leita. Namīreigai trynās. Bezdeleigys nosojās iz prīšku i atpakaļ, pa šaļtei aizaklīdz. Nav ni Murkys, ni Piškys. Dodzs rej vysā bolsā. Pīters daītu da juo, a bais. Kas tī suņa zyna. Dodzs to lobs, Pītera nakūstu. A var kēdē īraut. Da i jis nasavārtu. Laksteitu i skrītu. Ka suņs rej, jis Pītera naredz.\nPedze pīsacieļs i rauga tikt ustobā. Gruobstuos ap kļamku i vys atsaver iz Pītera.\n– Kryumu bārns, kryumu bārns. Kur tovs tieteņš, kur tovs tieteņš.\nPīteram žāl dzeda ar babu. Jī niu tik aizguojuši gulēt. Tok viersā izguojs nazkas taids, ka jis navar ni pakustēt. Navar aizīt Pedzem prīškā, aizcierst jam durovys zam daguna, aizmest kļamkys i tod lai jis dauozuos aiz aizmastūs durovu.\nKam Pīters uorā guoja. Byutu palics ustobā, aizmets durovys, kai baba lyka, nikaids Pedze natyktu kluot. Pīters stuov i verās. Niu jis navar nikuo. Niu vyss ir cauri. Kab kurs nu lelūs izītu paliegā. Jam žāl babys i dzeda, tok mīrā jau tys dzāruojs nasaliks, cikom byus kū salauzs.\n– Kryumu bārns, kryumu bārns. Kur tovs tieteņš, kur tovs tieteņš? – Pedze ņūrd zam daguna. Jis tū na Pīteram soka. Jis nazkū runoj, jis runoj pats sev. Pats deļ seve soka. Murmulej pa dzārumam i nikuo cyta.\nBaba, pasamūduse nu mīga, izīt pa durovom i nūsastuoj iz slīkšņa. Nu suoku nikuo, jei tik verās iz Pedzis.\n– Kur volkojīs, susātive taids! Jau pīsaliejs pylns, vys nav gona! – baba lomoj Pedzi, salykuse rūkys suonūs. Pučainuo kleita saburzeita, jei atsalaiduse gultā taipat ar vysom suknem. – Nikuo nadūšu! Ni čarkys, ni pusčarkys. Ej iz sātu! – jei bolsā gamanej i dzan Pedzis prūm.\n– Kryumu bārns, kryumu bārns, – Pedze tūrkš zam daguna. – Kryumu bārns… – Jis navar viņ veikt atkuortuot.\n– Naškeista dzāruojs, smyrdaklys taids! Voi īsi iz sātu! Bārnam te vysaidys glupeibys runuos. – baba niu ir aizasirdiejuse i jau bļaun bolsā. – Ej iz sātu, valna susātive!\nNiu i dzeds ir izguojs uorā, tok Pedze vaira nasaver ni iz kuo. Īt prūm tīpat car klāva golu, kur pirmeņ atguojs. Nūnosuotī gumejnīki šliuc pa saulis izdadzynuotū zuoli, biksis izleidušys nu kaļovu.\nDodzs niu rej vēļ skaļuok. Pīteram ruodīs, ka suņs atsaraus nu kēdis. Kai dzeds pogolmā, suņs rej vīnā rīšonā. Jis Pedzis gotovs apēst, koč tys jau seņ aizguojs nu pogolma.\n– Kas bejs, bejs. Kū tī ļaužu runuošonys zynuosi. – dzeds rauga apmīrēt babu. – Zam ocu Dīva cylvāki, a pa pasauli taidys spletnis nosoj, ka ni tu, ni es taidu myušam nazynuotu. Kas ir bejs i kuo nav bejs – vysa īguoduos! Koč ir i sova taisneiba jim. Taipat ir i acs, i auss. I redz, i dzierd. Taisneibys nanūglobuosi. Taipat gaismā tiks.\nDzeds nūsaver pakaļ Pedzei. Pi klāva saaugušys ņuotris, byus juoapkopoj ar izkapti. Ji daīt pi suņa. Juoparauga kaklinīks. Itai vīnu reizi jims i atsaraus. Tod zynuosi kai škodis moksuot.\n– I kur taida dusme rūnās. Syuda suņs i tys zyna, kurs lobs cylvāks, kurs jau nalīta! – baba vys būrkš pi seve.\nPīters verās, kai Dodzs mīdzās pi dzeda kuoju, kai jis syt ar asti. Kai dzeds gluosta suni, kaidys jam vacys rūkys.\nBaba stuov iz gaņku i brauka partukā rūkys. – Vys tī ļauds kuo zyna. Cik godu jau puorguojs, vys runoj, – baba soka dzedam i iz Pītera i nasaver. Bejs jis tī voi nabejs. Stuov iz pogolma vyds, a nivīns juo naredz.\n– Da kū tī, malns, dzāruoja runys! Pīpļurkstēs vysa besa! Volkojās apleik i pliesnej. Pīsagruobsta pa pasauli nateireibys i bļuznej. Nateirs pats, nateira i volūda! – dzeds vysā sirdeigs. Plyukoj gūvs apaušus. – Tei, zmirka taida, ar vysu saraun. Kur taidys gūvs rūnās, tiņ koč ar druoti ap rogim!\n– Paraugi tik aptiņs! Gūvs kai gūvs! Ka naveižoj apaušu sataiseit, ta kas tī vaineigs! Saregž nazkaidys pliutinis, tod breinojās, ka tryukst. Piņs nu lobūs striču, to i turēs, na ituos sovetskuos duraceibys. Puorpyvuši i puorbejuši tī šņūrki jau, a jam kab tik ībuozt!\n– Da pa tevim vysu jaunu! Kur tuo jaunuo pīsajimsi! Itai iz lelceļa izvessi par vīnys vosorys!\n– Lelceļa jam! Desmit reižu puorsaisteit to dzela. Ot jau gudreiba! Pīpyn nazkaidu pynaklu, ni jī tur, ni kuo! Gūvs, tik verīs viņ, otkon duorzā i duorzā. Nūēss vysu plyku, tod to byus. Taupeituosj atsarads!\n– Da kuo tu, buoba, zyni! – dzeds jau vysā sirdeigs, meistej rūkā apaušus.\nNiu Pīters vaira nasaklausa, skrīn iz azarmali. Smylgys cierš pa kuojom, nazkas īsadur kuojā. Pa besim vysu! Parkū jam nivīns nikuo nasoka.\nAzarā atspeid saule, smiļktīs dag kuojis. Pīters stuov i verās. Parkū jam nikuo nasoka. Kur juo mama. Iudiņs ir solts i sytās pi saulē sakorsušūs kuoju.\nPīters nūtupst i cauri pierstim byrdynoj slapņuos smiļkts. Juos saleipst taidom kai plēksnem, byrzt rūkuos, saulē speid, sasalej kūpā. Pīters gruob slapņūs smiļkšu sauvi i svīž azarā. Lai teik!\nParkū nivīns nikod nikuo nasoka. Jis ir vīns pats iz pasauļa. Jis vaicoj viejam, iudiņam, saulei. Kur mama. Pīters ir nasaprasšonā, parkū vyss ir tai. Tai nazkai na tai. Ni tai i ni itai, a nazkai tai.\nBruoļs tuoli i atbrauc par daudz reši, jis struodoj Reigā par sanitaru slimneicā. Dzeds ar babu ir meili, a svareigūs lītu jī taipat nasaprūt. Jī vys runoj tik kotrys par sovu i ūtra nasaklausa a ni.\nJis sēd laipys golā i verās iudinī. Matās tymss, nu Juosmera vinis pusis atīt leita padebeši. Te saule, te vyss sasamets jau vysā malns. Pīters verās tymsajā azara iudinī, dybyna i naredz.\nPīters zyna, ka bruoļam ite dziļums da kryušu. Ka jis ir izamauoduojs da seita, atsaspīž iz laipys gola i ar spāku izlāc nu iudiņa, vyss slapnis. Bruoļam ir bolta uoda, iz uodys zūsuoda i laseitis. Piec mauduošonuos jis ir solts. Sēd iz laipys i kaļtej motus.\nIudinī skraida nazkaidi ziernūkli, taidi kai iudiņa miereituoji, tik mozuoki. Zib viņ. Kai jūs iudiņs naaprej. Ka itai mīreigi sēd, var īsavērt vysa kuo. Tī maudoj mozuos zivtenis, tī vardive izbuozuse golvu i aizkūrc. Jai smīkleigi byudi – tai gludi, a tai jau ar boltim pyušlim. Ka vardivi nūgiun, jai vaira nav tūs pyušļu.\nLaivā škeļvinejās iudiņs. Apglumiejuši dieli, nazkaida zaļa žuļkts staipuos gar laivys molom. Iz beņča tuorpu banka, laikam palykuse nu nedelis suoku. Tuorpi ak jau saulē sakoltuši. Nav pasaulī nikuo šmuka.\nPīters verās azarā i dūmoj. Nu kam vysam vajadzēja tai saīt. Baba otkon lomojās ar dzedu, i nav nivīna cyta. Jī ak jau i naredz, ka Pītera nav sātā. Pliešās sovā storpā i cauri.\nVoi mama tože tai plēsēs at tāvu. I kur jī niule, ka jūs nav.\nLaipa nūsaleigoj, Pīters sasaraun i atsaver. Ak jau dzeds atguojs vastu iz sātu. Leis, ruodīs, aizīt suonim, ak jau nikuo nabyus. Tok voi ta lelūs nazyni – kab tik pa jūs pruotam. Pa sovam nikod nikuo navar byut.\nIz lapys ir Jurs! Puorsamaucs dzeraunis drēbēs, mugurā vacī šorti. Jau sātā nu Reigys! Bruoļs, juo bruoļs ir sātā!\nPīters kauneigai pīsaceļ. Kū niu. Pīktdīne. Kai jis tai aizmersa. Gaidēja jau cik nedeļu, a šudiņ aizmiersa.\nJis nazyna, kur liktīs, i stuov laipys golā. Grybātūs dasaglaust, a kai jis tai. Jurs padūmuos, ka mozais bārns. Da i kam vajadzeigs. Jurs padūmuos, ka kas nūtics. A nikuo tok nav bejs. Nikuo taida.\nJurs atsasāst tīpat sūplok. Jam kuojis snīdzās da poša iudiņa. Īmiercs kuojis azara iudinī, jis kustynoj kuoju pierkstus. Suoc kuļsteit iudini, drabazgys īt pa gaisu, laipa leigojās, Jurs smejās.\nItai Pīters tože muok. Jis stīpās i rauga dasnīgt ar pierstu golim iudiņa, a nikai nasaīt. Laikam iudiņs apsieds. Jau pats juņa vyds, mudri juoīt pi sīna.\nJurs sagiun mozū bruoli aiz placa, – Susurs tu, naīkreit! – jis soka i smejās. – Pakaļ jau naliekšu!\nJis smejās, a Pīters zyna – bruoļs lēks. Bruoļs var puormaut azaru, bruoļs var vysu. Jis muok pļaut zuoli, jis atnas gūvei zuolis nostu, ka nūleigoj vīn. Baba nas pamazeņam, dzeds vad ar tačku, a Jurs nūsasmej, sagruob i atnas par reizis. Baba tik nūsaklīdz – Puorsastīpsi, bārns! – A jis tik nūsasmej i pagiun spaņus, tačku voi kastis i nūlīk pi vītys. Cyta dzela, ka bruoļs sātā. Vysi dorbi atsavad. Kur dzeds ar pruotu i pamazeņam, tī bruoļs ar spāku i par reizis.\n– Parkū Pedze tai sacēja? Par tū kryumu bārnu. – Pīters naiztur i vaicoj. Reiz par reizi juoteik pi skaidreibys.\nBruoļs klusej. Jis sēd sūpluok i nikuo nasoka, laikam dūmoj. Pīteram palīk bais, varbyut bruoļs nikuo nazyna. Varbyut Pīters nimoz nav juo bruoļs. Mož jū atroda kryumūs i atnese iz sātu.\n– Pedze ir dzāruojs! – bruoļs davalk sev kluot mozū bruoli. Tys ļaunās i dasakļaun cīšuok kluot. – Pedze ir vacs dzāruojs, Pedze ir duraks. Pats guļa pa kryumim, viņugod beja slimneicā ar atsaļdeitom nīrem.\nPīters atguodoj gon. Dzeds nūsalomuoja i atvede Pedzis suni. Tys beja izagaladniejs da smierts i kryta reit vuoreituos buļbys. Reja kai gali, nazynuoja māra. Baba zīde jam ar zeļonku koklu, kur stričs beja nūtriņs uodu da jāluma. Suņs kauce, a aizbēgt navarēja – dzeds turēja aiz skausta. Kaklinīka tam suņam nabeja, tikai kaprona stričs, kas beja īsagrīzs uodā i īsavieļs spolvā.\nDzeds suni palaide vaļā, i jis, asti īruovs pakalē aizbāga aiz pakša. Tod otkon leida āstu. Kod Pedze atguoja nu slimneicys, suņs jū nu suoku aprēja, tod skrēja lyzguot muti. Pedze rauduoja.\nDzeds gribēja izlomuot tū dzāruoju, a nasacēja nikuo. Tik beja aplics suņam jaunu kaklinīku, nu uodys. Lai koč tik tuo lobuma. Vysa pasauļa naizgluobsi. Nabyus ituo, byus cyts suņs.\nKai tys suņs tyka vaļā nu saitys, vys skrēja gostūs. Dodzs vysod rēja, rēja, a suņs nikuo – tik paslaptiņ lein, kab tyktu pi kaida gorduma. Baba nasacēja nikuo, tik īlēja jam kaidys zupys voi putrys. Lai jau ād, cikom var.\n– Myusu mama ir dabasūs, – Jurs otkon aizarunoj i rauga ar kuojis eiksi dasnīgt laivys gola. Jam nasaīt, koč nikuo daudz natryukst. – Jei beja loba, teve cīši ļūbēja.\nJurs vys tur Pīteri ap placim, i tys ļaunās. Ir tai syltai i labi, ka bruoļs tepat. Mama ļūbēja Juri tože. Jei vysus ļūbēja.\n– Jī ar papu tyka avarejā. Paps beja vaineigs, naīsavēre rikteigi ceļa. Tyka zam smoguos mašynys. Niu jis pats seve komoj.\nJurs runoj kluseņom, i ruodīs, ka jam ir bais par tū vysu runuot. Ka jis naļūbej tuo stuosteit, a vajag. Pīters mīdzās jam kluot.\n– Paps izguoja nu cītuma i aizbrauce iz uorzemem. Jis syuta naudu dzedam ar babu, a gostūs da myusu atīt beistās.\nJurs ir dasnīdzs laivys ar lobuos kuojis eiksi, pavalk sev cīšuok kluot, tod gryuž. Vyss až nūtreis, a laiva maun prūm. Nūžvadz kēde, tuoli jei natiks, tik azara viļni sytās pi juos suonu i aiz jūs palīk slapni zali pādi. Laiva tymā vītā speid kai ar ļaku.\n– Jis atīs kod naviņ da mane i teve, da sova tāva ar muoti. Paps atīs. Da sova tāva i muotis. Da myusu dzeda ar babu.\nBruoļs sūlej, i Pīteram ruodīs, ka tai i byus. Vīnu dīnu pogolmā īīs paps i aizvess Pīteri sev leidza. Jurs varātu, a jam nav tik daudz laika, kab nūsajimtu ar bruoli – lekcejis, dorbs. Jam saītu vīnam četruos sīnuos sēdēt. Kū tī daudz nu piļsātys radzātu.\n– A cyti rodi? – Pīters nasalīk mīrā. – Parkū nivīna poša nav?\nJuram laikam tics solts, jis ir sacieļs kuojis iz laipys i saruovs sev kluot. Iz lytku matās zūsuoda. Iz izbaliejušuo kūka palīk tymsi iudiņa pādi. Dzeislys izdzeitys saulē, var redzēt, kai kūks audzs.\nBaba taidā reizē soka, ka nu mauduošonuos dasamets zūsiņs i dzan apsamaukt syltuok. Dzeds soka, ka iudinī var tikai tik ilgi sēdēt, cikom uoda nanūsamat kai zūsynam. Jis izamauduojs sēd krostā i gaida, cikom Pīteram apniks broduot pa iudini, kuļt šļakatys i staiguot iz rūku pa azara dybynu.\nJurs slauka ar pierstu iudiņa lasis nu kuoju. Piersti gari. Jis byus kirurgs. Kod jis veiks itū školu, tod jam byus juoīt praksē. Tod jis struoduos vēļ vaira i izavuicēs da gola. Vēļ ilgi juosavuica. Kod bruoļs pabeigs vuiceitīs i dabuos loba dorba, jis Pīteri jims da seve. Vys jau kai naviņ izdzeivuos par obejim. Pīters jau muok skaiteit da symta iz prīšku i atpakaļ, jis muok drukuotūs burtus. Baba pa smīklam īvuicēja, pa zīmys vokorim. Jis nikuo nav aizamierss, koč dzeds smēja vīn par taida jaunskunga golvu. Da školys reižu desmit aizmiersškys. Nav vys. Muok smiļktīs izviļkt i Jura, i sovu burtu, muok pīraksteit, kai kuru sauc. Vaclavs. Jadviga. Jurs. Pīters.\n– Cyti rodi nasās iz lela. Tāva jī nikod nav ļūbiejuši. – Jurs nūsoka, samīdzs zūbus. Vuordi nu juo izatryn kai par spāku. – Tai goduos. Jī ir, a jūs nav. Myusim jim nav juodaruoda. Jūs taidu nimoz nav. Ir dzeds ar babu, ir ciocis Magda i Zina, jūs meitys. Onkuļs Jezups. Mes asam vīns deļ ūtra!\nBruoļs pīsaceļ kuojuos i īt pa laipu iz molu. Pīters pakaļ. Kū bruoļs, tū i jis. Nūkuops iz zemis, Jurs saglauž motus, nūskoloj iudinī kuojis – nazkas dalips. Verās, varās nazkuo iudinī, tod pagruob bruoli i izceļ kikuradzē.\nJī obeji skrīn kolnā iz sātu. Lobs gon bruoļs! Pīters ar rūkom apjem juo golvu. Eisi i sprūgaini moti, auss. Skrīnūt jis gryuši elpoj i reizē rauga runuot ar mozū bruoli.\n– Vokorā brauksim viežuotu! Juomeklej syltuos drēbis! Skoli!\nPīters nikod nav viežuojs. Jis nazyna, kai tys byus. Kur jī paliks. Jurs vysod brauce tik ar dzedu. Sāda iz ritiņu i mikrieslī laide prūm. Cytureiz Pīters vēļ redzēja, cytureiz vaira nā. Baba beja aizdzynuse gulātu.\nJurs sprīž ar dzedu, kur niu lobuokuos vītys. Jim lelūs veiru runys. Baba taida kai prīceiga. Nasoka nikuo i zīž maizis, bārnam var īsagribēt. Da i pošim. Nakts soltys, iudiņs pavāss.\nPīters, daguojs pi Piškys kletkys, dadur jai ar pierstu. Žurka atsasāst iz pakalis kuoju, škurynoj ūsys i ūšņoj Pītera pierstu. Buys voi nabyus kas garšeigs?\n– Dzierdzi, Piška! Mes brauksim viežūs! Mes ar dzedu i bruoli.\n2005-08-12, 2005-08-13, 2005-08-14, 2007-06-13, 2007-11-16, 2007-11-27, 2008-10-02\nThis entry was posted in stuosti and tagged latgaliski, proza on 02.10.2008 by saprge.\nSergejs Kozlovs SYLTĀ, KLUSĀ REITĀ IZ ZĪMYS VYDS. SYLTĀ, KLUSĀ REITĀ IZ ZĪMYS VYDS\nThis entry was posted in Ezeits myglā and tagged Ezeits myglā, literatura, proza, puosokys, tulkuojumi on 17.04.2008 by saprge.\nSergejs Kozlovs SYLTĀ, KLUSĀ REITĀ IZ ZĪMYS VYDS. GADĪNĪ, KA MANE VYSPUOR NAV\nThis entry was posted in Ezeits myglā and tagged Ezeits myglā, literatura, proza, puosokys, tulkuojumi on 15.04.2008 by saprge.\nSergejs Kozlovs SYLTĀ, KLUSĀ REITĀ IZ ZĪMYS VYDS. KRAUKLIS\nSergejs Kozlovs SYLTĀ, KLUSĀ REITĀ IZ ZĪMYS VYDS. KAI ZAČAM SAPYNĀ PASARUODĒJA EZEITS AR LUOCEITI\nSergejs Kozlovs SYLTĀ, KLUSĀ REITĀ IZ ZĪMYS VYDS. NASAVER IZ MANE TAI, EZEIT\nSergejs Kozlovs SYLTĀ, KLUSĀ REITĀ IZ ZĪMYS VYDS. RUDMĪSEITE


Code 1 3 7 8 2\nCHEMCO Piling za manikir i pedikir tretmane\nSugar Scrub piling namenjen je pedikir i manikir tretmanima grube i suve kože. Omogućava jednostavno uklanjanje odumrle kože, pri čemu nakon tretmana koža ostaje meka, glatka i hidrirana. Prirodna ulja duboko prodiru u kožu, hidriraju je i omogućavaju regeneraciju i oporavak.


Pīsadoli latgalīšu rokstu volūdys vosorys školā\nDivpadsmit logi\t"Divpadsmit logi" ir divpadsmit neuzrakstīto romānu fragmenti, izirušas lapas ar atvainošanas un piedošanas lūgumu pieminētajiem un vārdos sauktajiem par uzrakstīto un noklusēto. Mākslinieks Rihards Delvers.\tSkārienjūtīgs\tGrāmatā iekļauti dzejoļi, kas tapuši laikā no 1995. gada līdz 2012. gadam. Pievienots CD ar jau zināmiem hitiem : "Latvijai", "Kad tevis nav", kā arī deviņām pilnīgi jaunām dziesmām.\tKro-Kro\tGrāmatā apkopota Knuta Skujenieka un viņa sievas Intas sarakste laikā, kad dzejnieks izcieta sodu Mordovijas stingrā režīma labošanas darbu nometnē. Vēstules sakārtojusi Inta Čaklā, atklājot emocionāli piesātinātu attiecību stāstu\nPīsadoli latgalīšu rokstu volūdys vosorys školā\tAutors Redaktors\tOtrdiena, 19 jūnijs 2012 14:53\tPošā vosorys vydā – nu 26. da 29. juļam iz latgalisku nedeļgolu aicynoj latgalīšu rokstu volūdys vosorys škola „ROKSTI!”\njuoatsyuta DASACEJUMA ANKETA - http://lakuga.lv/2012/06/04/pisadoli-latgalisu-rokstu-voludys-vosorys-skola-%E2%80%9Eroksti/roksti_dasacejuma-anketa/\nDaleibys moksa seminarā vīnam dalinīkam ir 12 lati. Seminara reikuotuoji sadz lektoru, aktivitašu, vosorys školu ustobu nūmys i dalieji izturiešonys izdavumus\nci zvaneit 29509672 (Edeite).\nMes vysi jādzam latgaliski runuot, nu raksteit... „kai muoku, tai rokstu”, „najādzu pareizi, deļ tuo narokstu”, „nivīns taipat latgaliski naskaita” – aizabyldynojam ar itom i vysaidom cytaidom vainem. Mes aicynojam ituos vainis likt pi molys i sokom „ROKSTI!”. Tik par vysim kūpā mes varam radeit na viņ runuotuos, nu ari latgaliski raksteituos informacejis telpu. Seņuok latgalīšim beja nazcik gazetu, kas izguoja vairuokys reizis nedeļā, nu niu ir viņ labi, ka puora tematiskys rubrikys regionalajuos gazetuos, sadalis regiona īstuožu sātys lopuos, puora dīnroksti, organizaceju sātyslopys i vīna kulturys gazeta škārsteiklā. Deļ tuo caram, ka vosorys škola „ROKSTI!” varātu byut pyrmais sūleits iz koč drupeit latgaliskuoku raksteituotuos informacejis telpu iz prīšku.\nPēdējās izmaiņas: Otrdiena, 19 jūnijs 2012 14:57\tSpēles


LaKuGa – „Baltica 2015” īskanis nūtikšonys Latgolā\nLaKuGa 25. Juņs, 2015. gods Comments Off on „Baltica 2015” īskanis nūtikšonys Latgolā\nVysūs Latvejis kulturviesturiskajūs nūvodūs 27. junī nūtiks Storptautiskuo folklorys festivala „Baltica 2015” īskanis nūtikšonys. Skaitliski vyskupluokī sūluos byut Latgolys sareikuojumi, kas nūtiks vairuokūs Latgolys nūvodūs.\nĪskanis pasuokumu mierkis ir atguodynuot par festivala nūzeimeibu kulturys i sabīdriskū procesu kontekstā. Styprynojūt etniskuos identitatis izjiutu cylvākūs, folklorys festivals „Baltica” lelā mārā ir veicynuojs sabīdreibys vīnuoteibu gon Latvejā, gon vysu treju Baļtejis valstu mārūgā. Taipoš tys ir nūdrūšynuojs tradicionaluos kulturys popularitati sabīdreibā, nūruoda festivala organizatori.\nVysu īskaņu koncertu suokums 19:00 stuņdēs:\nPreiļūs Tierga laukumā\nDaugovpilī Nūvodpietnīceibys muzejā\nKruoslovys nūvoda Izvaltā\nBolvu nūvoda Brīžucīma tautys nomā\nLudzā laukumā pi Ludzys nūvoda pošvaļdeibys\nRēzeknis nūvoda Drycānūs, Birztolys estradē\nVileks nūvoda Škilbanu pogosta Upītē parkā „Ontona Slišāna duorzs”\nLeivuonā Leivuona nūvoda kulturys centrā\nATSLĀGVUORDI » Baltica, Baltica 2015, Roksts


Pīters Luocs: Tuolūs dīnu atbluozme 2017. g. majā - lakuga.lv\nTemys: Pīters Luocs, redzīņs, Roksts\nRoksta autors: Pīters Luocs, Latgaļu rakstnīceibys muzeja vadeituojs\nJezus Sirds dīvnoms Latgolys sirdī – Rēzeknē, cik skumeigu i cereibu breižu pīdzeivuojs latgaļu i latgalīšu liktiņstuostā. Tys tuolais 1917. goda pavasars, vysu Krīvejis tautu ilgu zvaigznis uzlīsmuojums, kuram ari myusu latgaļu ciļts ir sekuojuse.\nLatgali ir nasuši sovu krystu, krytuši, cālušīs i otkon krytuši, ari šudiņ augšanceļās, a voi spēs izataisnuot, īt ar pacaltu golvu?!\n100 godi paguojuši nu tuo vātrainuo laika, nikas nav mainejīs – dūmys tuos pošys, suope tei poša, vīneigi karūga nesieji cyti.\nAk, kai mums šudiņ pītryukst Pītera Miglinīka i dzīsminīka Andryva Jūrdža nu dryumuo apspīsteibys laika, leluo tautys audzynuotuoja prīstera ar izneseigū viersinīka stuoju Nikodema Rancāna, kas suoc latgaļus veiduot par augstu kulturtautu – latgaļu aristokrateju lobā nūzeimē, Vladislava Luoča – leluo latgaļu idealista – nasavteiguo kolpuojuma sovai tautai, kas cauri diktaturu laikim, Ūtruo pasauļa kara mutuļūs i trymdys godim iznese latgaļu drukuotū vuordu.\nA, tī div Fraņči – Trasuns i Kemps, kurūs vīnuoja na viņ jūs dzeivis nūslāguma tragika, bet ari vīna tautyska dūma par sovys daudzcītušuos dzimtinis Latgolys vītu cytu tautu vydā. Obi ir guojuši iz vīnu mierki, koč breižim pa dažaidim celim. Jī ir gūda veiri, kas spiejuši atzeit sovus moldus, īsaklauseit ūtra dūmys logismā. Trasuns i Kemps – leluokī latgaļu dūmuotuoji, suocūt ar Latvejis Satversmis suokuma godim jau īt kūpā saskaneigā tandemā. Ari šudiņ ar īcīteibu juoīsaklausa itūs dižgoru dūmuos, kas dzeivuoja puori sovam laikam, jūs realpolitikys redziejumā.\nDzymtnīceibys atceļšona, drukys breiveibys atgiušona, 1917. – kongresu i sapuļču gods, Latvejis vaļsts dzimšona, padūmu i vuocīšu okupacejis godi, nacionaluo atmūda paguojušuo godu symta 80. godūs, latvīšu vaļsts atdzimšona – latgaļu ilgu spylgtuokī mirkli myužeibys ritiejumā. Ari itys lelais 1. Latgolys kongresa atceris pasuokums Rēzeknē nu jau ir myusu viesturis naatjemama sastuovdaļa.\nA atziņa ir tei poša vacuo – latgalim ir juodzeivoj viņ pošim sova dzeive sovā zemē, juoīt sovu ceļu i nav juosaklausa ni pošu, ni aizjiuru gudrinīki. Tī latgaļus sauleitē naīceļs.\nJuodzeivoj mīrā i saticeibā ar sovim sābrim, juorespektej jūs nacionalī ceņtīni – tū vysu mes asom atrunuojuši 1. kongresa lāmumūs.\nJau 350 godu Koļa (tyvuokais sābris) byus tys, kas suopu breidī padūs paleiga rūku voi gluozi iudiņa, a kod nu puornūvodu Kārļa voi vēļ tuoļuokō Džona tū sagaideisi – tei nabyus vairs vajadzeiga.\nItys saīts beja Latgolys kongress, na tikai latgaļu, i nasmuki, ka tyvuokais sābris natyka aicynuots. I nav svareigi, ka jis sevi apzeimoj ar krysta zeimi nu lobuos iz kreisū, golvonais, ka jis tū izdora, voi, ka svātku reizē sovā kūpīnā, breivi dzīduotum: “Боже, благослави Латвию!” i tod nabyutu pamata skaiteit par sovejim ni Aleksandra, ni Vladimira.\nPīminekļa akminī īkoltī vuordi lelu skaidreibu garumguojiejā naīnas. Tī gon mynāts pīsavīnuošonuos fakts, bet nūkluseiti nūteikumi iz kaidu latgali pīkryta vīnuotīs ar Kūrzemis i Vydzemis guberņom. Tuo laika latgaļam puornūvadnīks beja ļutars – juo katuoļu ticeibys škāluojs voi čyuļs, etimologiski nu vuorda “čyvynuot”, kū var klauseitīs, bet na saprast. Vīnys tautys jiedzīņs latgalim vēļ beja pasvešs.\nTei prakse, kū pīkūpe 20. gs. suokumā, Trasuns, Kemps, Rancāns, Skryndys, braukojūt iz Reigys latvīšu bīdreibys sapuļcem, pyrmī snādzūt tyvynuošonuos žestu, nabeja augleiga. Latgali kai beja tai palyka vitebskīši, puolīši. Ari myusdīnuos puornūvadnīkim nav juouzspīž interesi voi mīlesteibu iz latgaliskū dzeivis veidu. Interesents informaceju var dabuot caur modernim sazinis leidzeklim. Vysa energeja juovierza tik iz Latgolys ļaužu nacionaluos apzinis paceļšonu, sova nūvoda lobkluojeibu. Juorunoj i juoroksta sovā mēlē. Tys byus myusu identitates garants i styprums. A kurs tam napīkreit, lai meklej laimis putynu cytur i natraucej tim, kurim sova tāva sāta ir duorga i svāta.\nGolvonais uzdavums ir sagluobuot vēļ asūšū tautys potencialu. Myusu zemeite leluos plateibuos ir puordūta svešinīkim, taitod breivpruoteigi kolonizāta.\nPošvaļdeibom pyrmā kōrtā juonūdrūsynoj finansiešonys īspiejis Latgolys jaunīšim īgiut izgleiteibu vysu leimiņu nūvoda vuiceibu īstuodēs i juoveicynoj palikšona dzymtajā nūvodā. Rēzeknis Tehnologeju akademeja ir vīna nu taidom gaismys pilim, kur volda latgaliskais gors.


Mobilās iekārtas - Stokker\n› Metināšanas iekārtas › Metināšanas dūmu nosūces un filtrācijas iekārtas › Mobilās iekārtas\nMetin. dūmu nosūcejs MobileGO-AC +act.carbon filter+3m arm, Plymovent\nMetin. dūmu nosūcējs PHV-I (IFA-W3), Plymovent\nMetin. dūmu nosūcejs MobileGO ar cauruļi KUA 2m, Plymovent\nMetin. dūmu nosūcejs MobileGO ar cauruļi EconomyArm 2m, Plymovent\nMetin. dūmu nosūcējs MFD (215), bez caurules, Plymovent\nMetin. dūmu nocūcējs MFS (1f), Plymovent\nMetin. dūmu nocūcējs MFD-W3 (bez caurules), Plymovent\nFunnel nozzle, Schweisskraft


[Dīvān] (Work) - UCLA Library\nThe work [Dīvān] represents a distinct intellectual or artistic creation found in UCLA Library. This resource is a combination of several types including: Work, Language Material, Books.\nThe Resource [Dīvān]\nFuzulî, 1495?-1556 -- Poetic works\nTurkish poetry -- 16th century\nFuzulî, 1495?-1556 -- Criticism and interpretation\nIn Ottoman Turkish, in Arabic script\nContext of [Dīvān]\n
 Data from [Dīvān] - UCLA Library
\nData Citation of the Work [Dīvān]


Svātdiņ Rēzeknē nūtiks lobdareibys koncerts - lakuga.lv\nTemys: "Eņģeļi ar mums", koncerts, lobdareiba, Lobdareibys koncerts, Rēzekne, Roksts\n6. novembrī 12 stuņdēs Rēzeknis kulturys nomā (Bruoļu Skryndu īlā 3) nūtiks lobdareibys koncerts “Atver savu sirdi”, kū kotru godu reikoj bīdreiba “Eņģeļi ar mums”, kab atbaļsteitu Rēzeknis piļsātys i nūvoda bārnus ar eipašom vajadzeibom, informej bīdreibys puorstuove Inese Muhamberga.\nLobdareibys koncertā pīsadaleis muzikis Andis Kīsis, Puncuļu saime, folklorys kūpa “Rūžupis veiri”, mārga grupa “Piparmētra”, Rēzeknis veiru kors “Graidi”, sporta deju klubs “Rēzekne”, Zanis Ludbuoržys muzykys školys akordeonistu orkestris, vokalais ansamblis “Smaids”, deju studeja “Stoptime”, Marina Piterāne, Ludzys nūvoda vokalais ansamblis “Prieks”, Maltys muzykys školys talanti.\nBīdreibā “Eņģeļi ar mums” ir apsavīnuojušys saimis nu Rēzeknis i nūvoda, kas audzynoj bārnus i jaunīšus ar eipašom vajadzeibom. Bīdreibā cytu cytu atbolsta i kūpā vaicoj vareibys, kab pozitivi ītekmātu i maineitu sovu i bārnu dzeivis kvalitati.\nĪīšona koncertā par zīduojumim, kab atbaļsteitu Rēzeknis piļsātys i nūvoda bārnus ar eipašom vajadzeibom, kurim ratuos slimeibys līdz jūs tuoluokū fiziskū, volūdys, kusteibu i cytu vasalam cylvākam tik pošsaprūtamu i vajadzeigu īmaņu atteisteibu.\nZīduot var ari iz kontu LV06HABA0551034335290, bīdreiba “Eņģeļi ar mums”, reg. Nr. 40008169258\nKarteņa: Lobdareibys koncerts “Atver savu sirdi” Rēzeknis KN 2015, Annys Kuzminys foto.\nFestivals “Muzykys Skrytuļs” itūgod nūtiks digitali Juņs 1, 2020\nPasaceit latgalīša Es. Saruna ar Anitu Vulāni Juņs 25, 2020


Pošizzinis paleigs – Ilmāra Meža gruomota “Latviešu uzvārdi arhīvu materiālos: Latgale” - lakuga.lv\nTemys: Ilmārs Mežs, Latviešu uzvārdi arhīvu materiālos: Latgale, Ligija Purinaša, pavuordis, Roksts\n2017. goda nūgalē dīnys gaismu īraudzeja Ilmāra Meža gruomota “Latviešu uzvārdi arhīvu materiālos: Latgale”*, kas tyka gataveita pīcus godus i jau pyrma izdūšonys pīsaisteja ļaužu viereibu. Tys laikam ir cīši lykumsakareigi, tok kotrs nu mozys kuojis koč reizi sev ir izdevs vaicuojumu: “A kas es asu?” Mani pošu vysod ir interesiejs, kai dzedim i babom i daudzejom paaudzem pyrma jūs ir izadevs godu symtim, karim, vysaidom slimeibom cauri iznest dzeiveibys pavedīni, kab mes tān byutu. Šaļtim jau napīder nikas vaira par pavuordi, kuru tod tu nes cauri sovai dzeivei kai vīneigū dzymtys duorgumu.\nKas juozyna pyrma gruomotys skaiteišonys?\nPrūtams, iz vysa svareiguok ir apzynuot sovys dzymtys pīdereigūs pavuordis i pavuoržu variacejis. I, kū vaira, tū lobuok. Byutu labi zynuot ari jūs dzimšonys laiku i vītu, ticeibu (ka jiusu radinīki ir bejuši Latgolys luterticeigī ar uzvuordu “Ozols”, tod, vystycamuok, itamā gruomotā par itū pavuordi seikuoku informaceju naatrassit), tauteibu (dīz voi itamā gruomotā atrassit tipiski pūliskuos ci krīviskuos pavuordis), dzeivis vītu, sīvītem – pyrmalauleibu pavuordis i tāvu pavuordis. Byutu labi, ka gruomotys skaiteituojam byutu kaidys pamatzynuošonys pūļu, latiņu, vuocu, lītuvīšu i krīvu volūdā voi Latvejis teritorejis rūbežu viesturē. Bet, ka taidu zynuošonu nav, – na bāda. Vysu atrassit īvodā.\nGruomota ir cīši boguoteigi ilustrāta i kruosaina. Ir kartys, dokumentu biļdis, kruosaini dalykumi. Gruomotā ir 345 puslopys i vuordineicys struktura. Ir īvods ar četrim rokstim. Demografs i viesturnīks Ilmārs Mežs roksta par pietejuma eipatneibom, rūbežim i deļkam gruomotā nav īkļauta Daugovpiļs apriņča zīmeļrītumu teritoreja. Viesturnīks Muntis Auns pīsavierš Latgolys pavuoržu veiduošonuos viesturiskajam fonam, izaruoda, Latgolys latvīšim pyrmajim suoce dūt pavuordis, tys beja jau 17. godu symtā, puorejā Latvejis teritorejā latvīši pi pavuoržu tyka dažus godu symtus vāluok. Geografe Otīlija Kovaļevska aktualizej vītvuordu i pavuoržu saleidzynuošonu i latgalīšu migraceju. Volūdneica Anna Stafecka sovu viereibu grīž pavuoržu nūzeimis analizei i pavuoržu grupiešonai piec semaņtiskūs markīru.\nVuordineicys daļa ir sadaleita piec alfabeta. Kotrai pavuordei ir dūtys dažaidys raksteibys versejis (ka taidys ir) – par pīvadumu, Brāļs, Broļs, Bruoļs i Braļs. Ir dūts pavuordis nosuotuoju skaits iz 1935. g. (voi agruok, ka ir daīmama informaceja), izplateibys areals i lingvistiskuo nūzeime, kas šaļtim roda vaira vaicuojumu nakai atbiļžu. Par pīvadumu, pavuorde Purinaša var byut saisteita ar Purins, kas lingvistiski var byut veiduojīs ari pūriņs voi pūrinis ‘purva’ voi vyspuor nu vuorda purins ‘purene’. Īspiejams, ka atbiļdis iz munim vaicuojumim snēgs kaida cyta “Latviešu uzvārdi arhīvu materiālos” daļa. Teik planavuots gruomotys izdūt ari par cytim Latvejis nūvodim.\nPiec gruomotys puorskaiteišonys var rastīs pastyprynuota interese par sovys dzymtys voi dzymtuos/dzeivis vītys pieteišonu. Vuordineicu var izmontuot na viņ kai ceļvedi pavuoržu pietnīceibā, bet ari vītvuordu nūzeimis atkluošonā. Par pīvadumu, Gribuli (Latgolā ir vairuoki cīmi ar taidu nūsaukumu) kai ‘badeigs cylvāks’ voi ‘sēne’. Izdavums ļaun sekuot leidza pavuoržu i nūsaukumu transformacejai laiku lūkūs, kai ari atkluoj vysaidys Latgolys ļaužu sadzeivis realejis (dzeivis vītys, nūsadorbuošonys, izskota eipatneibys i tt.), kas īkodeitys pavuordē.\nIlmāra Meža gruomota ir vīns nu tūs vierteigūs pietejumu, kas aizpylda informacejis vakuumu Latgolys viesturē. Ite gon es dūmoju – na godaskaitļu voi faktu iztryukumu, kas svareigs ir viesturnīkim voi muzeju darbinīkim. Dreižuok – sevkura cylvāka pīdereibu. Vītys mekliešonu, kurys daleņa koč kod esi bejs. “Latviešu uzvārdi arhīvu materiālos: Latgale” rūsynoj dūmuot par sovu paguotni, īsasaisteit dialogā ar jū. I kas zyna – varbyut gols golā izadūs atrast kū jaunu?\n*Izdeviejs: Latvīšu volūdys agentura\nKarteite: Latgolys Planavuošonys regions


Datum: 1 augusti, kl. 13.00 – 2 augusti, kl. 14.00


Мероприятие Dzīvās mūzikas nakts. A-EUROPA / Miks Dukurs / Roberts Lejasmeijers 11.04.2020. ПЕРЕНОСИТСЯ на 14.11.2020. 20:00! - Пepeнocы/отмены - Biļešu Serviss\nВвиду ограничений, вызванных пандемией COVID-19, мероприятие Dzīvās mūzikas nakts. A-EUROPA / Miks Dukurs / Roberts Lejasmeijers 11.04.2020. ПЕРЕНОСИТСЯ на 14.11.2020. 20:00!


LaKuGa – Lelajam Gavieņam / Vacūs gazetu viests\nLelajam Gavieņam / Vacūs gazetu viests\nLaKuGa 26. Februars, 2012. gods Comments Off on Lelajam Gavieņam / Vacūs gazetu viests\nGavieņs ir vaidiešonys i gondareišonys laiks. Gavienī cīš mīsa caur atsasaceišonu nu tuo, kas cytom reizem nav līdzams, bet prīcojās gors. Gors prīcojās, tuodieļ ka gavienī dzymst leluoka steigsme piec loba.\nNikod pasauļam gaviešona nav kaitiejuse, bet puorsaiesšona, iedīņu daudzums i puorpylnums daudzejus īruovis kopūs.\nLeli gavietuoji tuksnešūs ir dzeivuojuši ilgus, ilgus godus.\nTūmār dzeive tik niu ir mainejusīs i tik palykuse gryuta, ka bazneica suoc ļaudim rauseit rūkys nu gaviešonys.\nŠūgod myusu veiskups gavieņa sameikstynuošonai ir nūsacejis šitū:\nVysim atļauts ēst ar pīnu (pīns, svīsts, ūlys), izjamūt Palnu Dīnu un Lelū Pīktdīni.\nVysim atļauts ēst ar gaļu svātdīnem, pyrmūdīnem, ūtardīnem i catūrtdīnem par vysu Gavieni, izjamūt Lelū Catūrtdīni. Pīzeime: kam atļausts ēst ar gaļu, tys jū var ēsti tikai vīnu reizi dīnā, izjamūt svātdīnes. Pi tam tymā pat malteitē navar ēs gaļu i pīnu.\nTī ticeigī, kū šei dispensa (atļaušona) vēļ naapmīrynoj, piec plašuokys dispensys, lai grīžas pi vītejim draudžu saiminīkim. Školu īstuodēs muocekli i školuotuoji dispensu var dabuot pi sovim kapelanim.\nVysi, kas ir atkareigi nu cytim, kai karaveiri, kolpi, muocekli audzynuotuvēs, bārni dzymdynuotuoju muojuos, i vyspuor muojuos asūši, var ēst tū, kas teik padūts. Pi šuos eiles ļaudim teik pīskaiteiti ari vysi izdzeiti (aiz kara voi aiz cytim apstuoklim atstuojuši dzimteni), izceļuotuoji nu dzimtenis, kurim dasaīt dzeivuot gryutu dzeivi, – šī var ēst tū, kas ir dabojams.\nBazneickungim teik atļauts iest tikai ar pīnu.\nGolā veiskups vysus ticeigūs skubynoj gaviešonys vītā dareit cytus lobus dorbus, seviški žālsirdeibys duovonys dūdūt i lyudzūtīs, lai šis Pesteituoja cīsšonu i mūku pīminis laiks patīši bytu pesteibys laiks, kurajā ļauds pīdzymst iz lobuoku, gūdeiguoku, guošuoku dzeivi.\nOlūts: DRYWA. – Pīterburga, 1917. g. 15. februarī. – Nr. 7. – 3. pl.


Rasāʼil-i Khvājū (Shamʻ va shamshīr, Sirājīyah, Shams va saḥāb, Namad va būriyā) / Khvājū-yi Kirmānī (darguẕashtah-ʼi 750 q.) ; bā muqaddamah, taṣḥīḥ va taʻlīqāt Muḥammad Shādrūyʹmanish va Maḥmūd ʻĀbidī. = رسائل خواجو (شمع و شمشیر، سراجیه، شمس و سحاب، نمد و بوریا) / خواجوی کرمانی (درگذشتۀ 750 ق) ؛ مقدمه، تصحیح و تعلیقات محمد شادروی منش و محمود عابدی. - Franklin\nRasāʼil-i Khvājū (Shamʻ va shamshīr, Sirājīyah, Shams va saḥāb, Namad va būriyā) / Khvājū-yi Kirmānī (darguẕashtah-ʼi 750 q.) ; bā muqaddamah, taṣḥīḥ va taʻlīqāt Muḥammad Shādrūyʹmanish va Maḥmūd ʻĀbidī. = رسائل خواجو (شمع و شمشیر، سراجیه، شمس و سحاب، نمد و بوریا) / خواجوی کرمانی (درگذشتۀ 750 ق) ؛ مقدمه، تصحیح و تعلیقات محمد شادروی منش و محمود عابدی.\nخواجوی کرمانی، محمود بن علی.\nTitle on p.  of cover : RASĀʼil-I KHWĀJŪ (Shamʻ va Shamshīr, Sirājiyah, Shams va Saḥāb, Namad va Būriyā)\nTihrān : Muʼassasah-i Pizhūhishī-i Mīrās̲-i Maktūb, 1399 \nتهران : موسسه پژوهشی میراث مکتوب، 1399 \nMīrās̲-i Maktūb ; Zabān va adabīyāt-i Fārsī ; 339. 78\nمیراث مکتوب ؛ 339. زبان و ادبیات فارسی ؛ 78\nHashtād va panj, 357, 6 pages ; 25 cm.\nKhvājū-yi Kirmānī, Maḥmūd ibn ʻAlī, 1290 or 1291-1352? -- Criticism and interpretation.\nKhvājū-yi Kirmānī, Maḥmūd ibn ʻAlī, 1290 or 1291-1352?. Shamʻ va shamshīr.\nKhvājū-yi Kirmānī, Maḥmūd ibn ʻAlī, 1290 or 1291-1352?. Sarājīyah-i Shams va saḥāb.\nKhvājū-yi Kirmānī, Maḥmūd ibn ʻAlī, 1290 or 1291-1352?. Namad va būriyā.\n1. Khvājū-yi Kirmānī, Maḥmūd ibn ʻAlī, 1290 or 1291-1352? -- Criticism and interpretation. 2. Khvājū-yi Kirmānī, Maḥmūd ibn ʻAlī, 1290 or 1291-1352?. Shamʻ va shamshīr. 3. Khvājū-yi Kirmānī, Maḥmūd ibn ʻAlī, 1290 or 1291-1352? Khvājū-yi Kirmānī, Maḥmūd ibn ʻAlī, 1290 or 1291-1352?. Sarājīyah-i Shams va saḥāb. 4. Khvājū-yi Kirmānī, Maḥmūd ibn ʻAlī, 1290 or 1291-1352?. Namad va būriyā. 5. Persian literature -- 747-1500.\nI. Shādrūyʹmanish, Muḥammad, compiler. II. ʻĀbidī, Maḥmūd, 1944 or 1945-, compiler. II. Markaz-i Nashr-i Mīrās̲-i Maktūb. مرکز نشر میراث مکتوب.\nIn Persian. - Series : Mīrās̲-i Maktūb ; 339. Zabān va adabīyāt-i Fārsī ; 78 - English title (p. 4): RASĀʼil-I KHWĀJŪ (Shamʻ va Shamshīr, Sirājiyah, Shams va Saḥāb, Namad va Būriyā) - Includes bibliographical references (pages -357) and index.\nShādrūyʹmanish, Muḥammad compiler.\nʻĀbidī, Maḥmūd, 1944 or 1945- compiler.\nشادروی منش، محمد.\nمرکز نشر میراث مکتوب.\nMMS ID 9977867193003681


THE 10 CLOSEST Hotels to Motorowka EU, Mikolajki - Tripadvisor\nBest Hotels Near Motorowka EU, Mikolajki, Poland\nul. Kowalska 3 | pomost D, Mikolajki 11-700, Poland\nRead Reviews of Motorowka EU\n50 mi from Motorowka EU\n102 of 1,076 properties match your filters. Clear all filters\n1,076 properties in Mikolajki\n39.6 miles from Motorowka EU\n#1 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n36.4 miles from Motorowka EU\n#2 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n30.8 miles from Motorowka EU\n#3 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n44.3 miles from Motorowka EU\n#4 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n46.0 miles from Motorowka EU\n#5 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n46.2 miles from Motorowka EU\n#6 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n46.1 miles from Motorowka EU\n#7 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n49.3 miles from Motorowka EU\n#8 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n45.0 miles from Motorowka EU\n#9 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n#10 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n#11 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n0.2 miles from Motorowka EU\n#12 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n45.9 miles from Motorowka EU\n#13 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n44.4 miles from Motorowka EU\n#14 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n11.4 miles from Motorowka EU\n#15 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n44.8 miles from Motorowka EU\n#16 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n45.6 miles from Motorowka EU\n#17 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n48.1 miles from Motorowka EU\n#18 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n44.9 miles from Motorowka EU\n#19 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n29.1 miles from Motorowka EU\n#20 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n18.0 miles from Motorowka EU\n#21 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\nHighest-rated hotel within a 5 minute walk of Motorowka EU\n0.3 miles from Motorowka EU\n#22 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki\n0.7 miles from Motorowka EU\n#23 Best Value of 1,076 places to stay in Mikolajki


Orkla - Marija Koroļova - Orkla\nOrkla > ABOUT US > MANAGEMENT > Marija Koroļova\nHas been working for the company since August 2019.\nMarija Koroļova is responsible for marketing, brand and product portfolio strategy development and implementation. She is also responsible for brand communication in the market, product and category pricing strategy and all the marketing activities to promote brand development.


Vītņu urbis G1 1/4' rok. 2gb\nVītņu urbis G2 m.r.\nCena: 160.37 €\nVītņu urbis G1 1/4' m.r.\nVītņu urbis M8 m.r. LH\nVītņu urbis M10 m.r. LH\nVītņu urbis M12 m.r. LH\nVītņu urbis M14 m.r. LH\nVītņu urbis M16 m.r. LH\nVītņu urbis M1 rok. 2gb\nVītņu urbis M2.5 rok. 2gb\nVītņu urbis M3 rok. 2gb\nVītņu urbis M5 rok. 2gb\nVītņu urbis M12 rok.\nVītņu urbis M14x1 rok. 2gb\nVītņu urbis M27 m.r.\nVītņu urbis M30 m.r.\nCena: 64.42 €\nVītņu urbis M9 rok.


Zvejnieks Andis: "Nozare sasniegusi savu zemāko punktu" | Kasjauns.lv\nZvejnieks Andis: "Nozare sasniegusi savu zemāko punktu" (21)\n11.jūnijs 2016 20:24\nLatvijas zvejniekus gaida brētliņu, reņģu un mencu kvotu samazinājums (10)Jūrmalciemā pazudušie puiši bija brāļi – senas zvejnieku dzimtas dēli (14)Jūrmalciemā pazuduši divi zvejnieki. FOTO (7)Vides inspektori pieķēruši šogad pirmos lašu maluzvejniekus (2)Salacgrīvas novadā izņem 14 nelikumīgus nēģu murdus un aiztur vienu maluzvejnieku (0)Lūkos rast kompromisu starp zvejniekiem un makšķerniekiem. FOTO (4)


Weather in Omīdābād Semnan\nWeather forecast Iran Semnan Omīdābād\nWeather in Omīdābād\nNow, 07:30 am\nNow in Omīdābād +86°, light breeze 4 mph, northeastern. Fair. Atmosphere pressure is normal 1025 hPa. Dew point temperature +85°, relative humidity 96.4%, Ultraviolet index 0.1 - minimum, no protection required\nWeather in Omīdābād detailed 3 day forecast\nNow 06:09 am, Fri, 23 Oct 2020\nPressure 1025 hPa is normal\nSunrise at 07:09\nNorm of atm.pressure at t=86° at an altitude 0yards 1013hPa


Fotomuokslinīka Jura Buklovska izstuode Latgolys Centralajā bibliotekā - lakuga.lv\nTemys: foto izstuode, Jurs Buklovskis, Roksts\nLatgolys Centralajā bibliotekā (Daugovpilī, Reigys īlā 22a) 8. janvarī 12.00 stuņdēs tiks atkluota fotomuokslinīka Jura Buklovska izstuode „Gaisma un ēnas”.\nAutors dzims 1949. godā Kruoslovys nūvoda Ezernīkūs. Piec vydsškolys absolviešonys apgiva byuvnīceibys objektu inženiera projektātuoja profeseju Sanktpīterburgā.\nAr fotografiešonu J. Buklovskis aizaraun jau nu bierneibys. Paguojušuo godu symta 80.–90. godūs dorbuojuos fotoklubā „Latgale”, pošlaik fotomuokslinīks ir fotostudejis „Ezerzeme – F” dalinīks. Fotografeju autoru saista dobys skoti, sadzeivis ainys i piļsātys dzeivis ritms. Jurs Buklovskis fotoizstuodēs pīsadola jau nu 1988. goda, juo dorbi ir bejušs izstuodeiti na tikai Latvejā, bet ari uorzemēs.\nIzstuodē „Gaisma un ēnas” var apsavērt gondreiž 50 fotografejis, kuruos gaismys i ānu spielis uzbur breineigys dobys ainovys, burveigys saulis i mieneša gaismu rūtalis i naīrostus kontrastus piļsātu āku arhitekturā.\nLatgolys Centraluos bibliotekys abonementā izstuodi varēs apsavērt leidz 2013. goda 8. febraļam.\nFoto: Latgolys Centraluos bibliotekys sātyslopa


Čudi, gudi, ļahi, maskali, sipaki... – aizmiersti etnonimi - lakuga.lv\nTemys: čudi, etnonimi, gudi, ikaunīki, ļahi, latgalīšu leksika, latgalīšu volūda, lītaunīki, maskali, sipaki, skabari, uzvuordi, vītvuordi\nIt kai piec nūveciejušim vuordim vajadzeibys nav, kasdīnā lītojam myusdīneigus vuordus. Dažim arhaiskim etnonimim (etnosa (ciļts, tauteibys i tml.) apzeimiejumim) pat soveiga nagativa emocionala nūkruosa, kas ir viesturiski pamatuota, a šudiņ nasaprūtama. Tok ar itim vuordim i jūs aizmierstajom nūzeimem sasateikam vītvuordūs i uzvuordūs. Jī pastuosta prīškā kū par myusu viesturi – kas bejs pazeistams i pošsaprūtams myusu seņčim.\nPiec izadaleišonys nu žemaišu-zemgaļu-sieļu-latgaļu ciļšu kūpeibys, kas pastuovēja 1.–4. godu symtā, latgali nu suoku dzeivuoja zīmeļaustrumu Leitovā, zīmeļu Boltkrīvejā, austrumu Zemgalē i dīnvydu Latgolā. 6.–7. g. s. suoce vierzeitīs iz zīmelim, 12. g. s. dasnēdze myusdīnu Latvejis zīmeļaustrumu rūbežu, austrumu rūbežs – Velikajis upe. Austrumlatveju tūlaik apdzeivuoja Baltejis suomu ciļts, kū īguojušī latgali i sieli, ari Novgorodys slāvi hronikuos sauce par čudim. Jī Latgolys teritorejā palyka iz vītys i turpynuoja dzeivuot sābrūs latgalim, pakuopeniski sasajaukdami ar latgalim, puorjimdami jūs kulturu i volūdu. Sovutīs ari jī ir atstuojuši dziļus pādus Austrumlatvejis iudiņu nūsaukumūs i latgaļu ciļts volūdā. Vāluokajūs godu symtūs krīvi par čudim sauce vysys Baltejis suomu ciļtis. Plašuok par čudim i jūs apzeimuojuma semantikys atteisteibu var skaiteit volūdnīka Ontuona Breidaka rokstā “Baltijas suomu un latgaļu-sēļu etnolingvistisko sakaru jautājumi”. (A. Breidaks. Darbu izlase 2, 2007, 277–288)\nMyusdīnuos etnonims “čudi”, vysbīžuok atvasynuotā formā ar pīdiekli -ar-, sasaglobuojs Latgolys vīvuordūs i uzvuordūs. Izmontojūt Vītvuordu datubāzi, atsakluoj, ka Latgolā ir daudz ituos saknis vītvuordu: Čudarānu cīms i azars Rēzeknis nūvoda Iļžukolna pogostā, Čudarīne Baļtinovys nūvodā, Čudis pūrs Bolvu nūvoda Tiļžys pogostā, Čudova Dagdys nūvoda Ezernīku pogostā, Čuduri Kruoslovys nūvoda Rūbežnīku pogostā, Čudari Kuorsovys nūvoda Malnovys pogostā, Čodarānu cīms i upe Cyblys nūvoda Blontu pogostā.\nUzvuordu Čudars i Čodars izceļsmi volūdnīks O. Breidaks skaidroj ar ituos Baltejis suomu ciļts apzeimiejumu. Sovutīs Ilmāra Meža pietejumā “Latviešu uzvārdi arhīvu materiālos: Latgale” pīduovuots ituos saknis uzvuordu, kai Čudars, Čuders, Čudors, Čudarāns, Čudorāns, Čuderans, varbyutejū etimologeju saisteit ar pūļu “cud”, vacpūļu “cudo”, “czudo” ‘breinums’ ci personvuorda Teodors, Hudors voi Fedors adaptātū formu. (99)\n20. g. s. nūzeimeiguokajā, Kārļa Mīlenbaha i Jāņa Endzelīna, latvīšu volūdys vuordineicā atrūnams, ka par gudim saukti voi nu boltkrīvu plūstnīki voi apleikceļojūši kramnīki (seikumu tierguotuoji). (ME I, 675) Leidzeigs boltkrīvu apzeimiejums nav atrūnams ni pūļu, ni krīvu vuordineicuos, a elektroniskuo lītuvīšu volūdys vuordineicā “gudas” pamatnūzeimē skaidruots kai boltkrīvs (reizem pūļs ci krīvs).\nVītvuordu ar sakni gud- pat vairuok Kūrzemē i Zemgalē, Latgolā viņ daži: Gudeli Rēzeknis nūvoda Lūznovys pogostā, Gudakovski Rēzeknis nūvoda Stolerovys pogostā i Zylupis nūvoda Pasīnis pogostā, Gutki (Gudki) Cyblys nūvoda Blontu pogostā. Tok vītvuorda rasšonuos var byut saisteibā ar cylvāku, kam dzymtys vuordā etnonims “guds”. I. Mežs ar itū etnonimu sovā pietejumā saista taidus uzvuordus kai Guds, Guts, Gudakovskis, Gutakovskis, Gudakovs, Gudelis, Gudels, Gudeļs, Gudenkovs, Gudenoks, Gudulis, tok Gutāns, Giutāns, Gutans – ar pūļu personvuordim Gut, Guta, Gutek, Gutka. Valentins Lukaševičs gon sugys vuordu “gutāns” skaita par “guds” sinonimu.\nViesturiski balti ar vuordu “gudas/guds” apzeimiejuši kaimiņus dīnvydūs, tai vuorda “gudas” izceļsmi lītuvīšu volūdnīki i viesturnīki skaidroj saisteibā ar gotim – vīnu nu austrumgermaņu tautom, kam Leluos tautu staiguošonys laikā 3.–6. g. s. beja nūzeimeiga lūma Eiropā. Goti 2. g. s. pamete Zvīdrejis dīnvydu regionus i ap 3. g. s. apsamete plašā regionā da Donovys lejtecei, daļa – ari ap Malnū jiuru. Kareiveiguo gotu ciļts 4. g. s., apsavīnojūt ar vairuokom cytom, izveiduoja karalisti nu Baltejis da Malnuos jiurys. Vāluokūs laikūs balti itū etnonimu attīcynuoja iz dīnvydūs dzeivojušajim slāvim niulenejuos Ukrainys i Boltkrīvejis teritorejuos.\nApvydvuords “ļaks” apzeimej laku, lakuotu uodu, muola trauku eļļai, viervi vazumu sastyprynuošonai. Najaukt, itys nav eistais. Sovutīs Cyblys nūvoda Pušmucovys pogosta Ļahu apzeimiejums rokstoms ar h, itū vuordu ari izrunoj ar h (zynu, partū ka mama dzymuse Ļahu dzeraunē). Ir ari Ļaha sola Dagdys nūvoda Osyuna pogostā, ir uzvuordi Ļahs i Ļahovičs, pamatā asūšais “ļahs” nūzeimej ‘pūļu tauteibai pīdereigs’.\n“Ļahi” ir vacuoks vuords kai “pūli” voi “poļaki”, interesanti, ka atškireigī etnonimi paruoda Pūlejis div atškireigys atteisteibys fāzis. Maksa Fasmera krīvu etimologejis vuordineicā vuorda “ļahi” semantika skaidruota kai ‘tukšīnis īmeitnīki, jaunīguojieji nakūptā zemē”, sovutīs Pūleja etimologiski nūzeimej ‘teirumu zeme’ i pūli – ‘juos apdzeivuotuoji’. Tok lītuvīši vys vēļ pūļus sauc viesturiskajā vuordā “lenkai” i “Lenkija”, kas atbylst “ļahi” i “Ļaheja”.\nLatvīšu vuordineicuos apvydvuords “maskaļs” ir krīva nūsaukums Dainuos; Latgolā vēļ staravera apzeimiejums, ari “moskovīts” sinonims. Vuordam ir dziļuokys saknis i nagativa emocionala nūkruosa, partū jū navajadzātu attīcynuot iz staraverim, kas iz teni atguoja bez agresejis, voi sābru, pīrubežys, krīvim.\nViesturiski ar itū vuordu apzeimuoti krīvu karaveiri, kas nese pūstu i nalaimi. Bīžuok “maskaļu” ībrukumi saistuos ar Ivana Borguo karaguojīnim, itys vuords sastūpams krīvim apleicejūs tautu volūdos.\nDaugovpiļs nūvoda Naujinis pogostā ir Maskaļāni, a I. Mežs arhivu dokumentūs atrads uzvuordus Maskalāns, Maskulans, Maskaļenoks, Maskaļenko, tok presē maneiti ari Maskaļs/Maskale.\nVuords darynuots nu Krīvejis golvyspiļsātys nūsaukuma, interesanti reikuojīs damaturgs Arturs Rubenis, darynuodams nu “maskaļs” Krīvejis nūsaukumu, kai tū redzim juo lugā “Dyureite Maskalijas golmā”. Neitrals byutu “Moskovejis” variants.\nPar skabarim (скобари) īsaukti Pleskovys (latgalīši varātu saceit ari “Opskovys”) i juos provincis pamatdzeivuotuoji, kriviču piecteči, deļ slovonūs vydslaiku kaļvu. Jī beja tuolā apleicīnē pīzeiti durovu, lūgu i cytu sātom vajadzeigu apkolumu (скобяныe изделия) meistari. Pleskova (Псков, agruok Плесков) dokumentūs pyrmū reizi mynāta jau 903. g., 10.–13. g. s. jei palyka par Senejuos Krīvu zemis nūzeimeiguokū tierdznīceibys centru i vīnu nu leluokūs tuo laika Eiropys piļsātu.\nMyusdīnu Pleskovā uztur skabaru zemis identitati i turistu pīsaistei, i sev par lapnumu. Skabaru kolumi beja vajadzeigi ari tūpūšajai Sanktpīterburgai, tok picerīšu socialajā atmiņā jī nav palykuši ar lobu slavi, partū smolkajā Sanktpīterburgā par skabarim sauc naaudzynuotus provinciaļus.\nLatgalīšim tys ir neitrals vuords, vītvuordūs i uzvuordūs nav atrūnams – na jau skabari devēs iz latgaļu zemem, a latgali meklēja nūpierkt sātom vajadzeigūs durovu rūkturus i kļamkys, skobys i atslāgus.\nKa skabari ir nu Pleskovys, tod sipaki – krīvi nu Velikije Luku pusis, kai sovā specvuorduojā skaidroj Valentins Lukaševičs. (157) Tok “sipaki” ir vuords ar ekspresivi nagativu nūkruosu, tū aplīcynoj ari latgalīšu publicistika.\nTadeušs Puisāns rokstā “Kai veizes pelneja lakerkas” par “sipakim” roksta: “Jo nu vīnas puses beja vārōjama pōrspeilāta turēšonōs pi seņču tradicijom, tod nu ūtras puses aizdūmas un aizsprīdumi raksturōja atteiceibas pret ūtru, kas napīdarēja caurmāra šauras sabīdryskos kūpas strukturā. Apprecēt svešticeibnīku beja nūzīgumss un apprecēt sveštautīti – nagūds. Kotrys īnōcējs sajēme palami žeivots, aizgōjējs peļņā tyka saukts par burlaku. Latvīts, kas nūlīdze sovu tauteibu, dabōja palami s i p a k s . Nu sipaku sādžom cylvāki izavairēja, tai sokūt na tikai cylvāki, bet ari suni. Storp sipaku un latvīšu sādžom bīži eksistēja kaut kas leidzeigs kara stōvūkļam. Tauta instiktivi sorgōja un aizstōvēja sovu nacionalitati, lai gon nacionalisma voi tauteibas jēdzīņs nabeja definiets, bet cylvāki izjuta un zynōja, ka jī nav krīvi.” (Dzeive, 1984, nr. 158)\nVuords “sipaki” ar nūzeimi ‘Latgolys krīvi’ lītuots ari puornūvoda presē, tai laikroksts “Liepājas Atbalss” apceriejumā “Latgale” par sipakim roksta itai: “Sipaki – tā sauc ienācējus no Pleskavas guberņas. Kur pāra gadus atpakaļ dažas pareizticīgo draudzes Ludzes apriņķī sastāvēja gandrīz tikai no latviešiem, tagad lielākā daļa ir sipaki – krievi. Atnāk zemnieciņš vīzēs, izvelk no azotes naudas muķīti un samaksā pāris simtu par zemīti. Sipaki visvairāk pērk zemi no zemnieku bankas, vai arī kopīgi rentē muižiņas. Pie zemes viņi turas ciešāki nekā latvieši.” (1909, nr. 165)\nEtnonims “igauni” komentarus naprosa, tok tam ir sinonimi i tūs var atrast storp Latgolys vītvuordim, pīmāram, Ikaunīki Viļānu nūvoda Dekšuoru pogostā, i uzvuordim, kai Ikaunīks, Igovens, Igovins, Igavins, Igovļa.\nIkaunīkus sovuos atmiņuos pīmiņ Jūlijs Kārlis Pōčs: “Mikeļs Borchs beja tys, kas paplašynōja sovus eipašumus uz latvīšu cvlvāku rēkina. Jys pōrsauce Laringovu, kas nese Loringhovena vōrdu, Laringhovens beja nōkušais ordeņa mestrs pēc Berncharda Borcha) par Eleonorhof – sovas sīvas vordā. Tautā tei beja pazeistama vārdā kai Zylī Ikaunīki (laikam dūmoti ar dyžciļteigūs, zylū asni) un Vertalanu Ikaunīki. Radēja pusmuižu Braunhof, kura sovukōrt nese Vydzemes generalgubernatora Brauna vārdu.” (Dzeive, 1984, nr. 156)\nAtškireibā nu plaši lītuotuo literarisma “lītuvīši”, eipšvuordūs popularuoks bruoļu tautys apzeimiejums “lītaunīki”. Lelī Lītaunīki i Mozī Lītaunīki ir Cyblys nūvoda Zviergzdinis pogostā, vēļ pa Lītaunīku cīmam atrūnami Preiļu nūvoda Preiļu pogostā, Dagdys nūvoda Ondrupinis pogostā, Leivuona nūvoda Rūžupis pogostā, Daugovpiļs nūvoda Vyšku pogostā, Rēzeknis nūvoda Pušys i Bieržgaļa pogostūs. Uzvuords Lītaunīks vysaidūs fonetiskajūs variantūs, ari Litvins.\nAri Ontons Rupaiņs latgalīšu atmūdai veļteitajā romanā lītoj etnonimu “lītaunīki”: “Kod Kemps vokorūs ilgōk raksteja, jys [inspektors Karevičs] dažreiz atsasāda klōt un uzlyka rūku uz placa kai brōļam. Tod gribējōs dūmōt, ka lītaunīki patīši ir eisti tautas brōli, tikai jūs mēle drusku sovaidōk šļupst. Jo jī paliks pi Pūlijas, naprōts byutu latvīšim meklēt patvāruma. Divas brōļu tauteņas var siļdeit vīna ūtru, lai nūtyktu kas nūtykdams.”


Pogoda Al Musayritīyah - prognoza pogody na jutro - WP.pl\nPogoda WP.pl Syria Pogoda na jutro - Al Musayritīyah\nAktualna pogoda, godz. 15:18 05:39 19:47\nAl Musayritīyah - pogoda godzinowa na jutro\nAl Musayritīyah - archiwum pogody\nAl Musayritīyah - średnie temperatury\nKafr al Mā’\n‘Ayn al Qāḑī\nUmm al Lūqas\nMajka Jeżowska przygotowuje się do ślubu syna. Nie może się doczekać uroczystości


tobuli auskarai agatulis 4,05 € 14 Lt\njuodos plunksnos agatulis 4,34 € 15 Lt\nnauji auskarai agatulis 4,34 € 15 Lt\nnaujas svarkas agatulis 5,79 € 20 Lt\ntaskuotas svarkelis agatulis 6,95 € 24 Lt\nnauji ! su kniedem agatulis 7,24 € 25 Lt\ntobulas megztukas agatulis 7,24 € 25 Lt\nkedukai agatulis 7,24 € 25 Lt\nodiniai sortukai mmm agatulis 7,24 € 25 Lt\nmonton kelnes ! agatulis 8,11 € 28 Lt\nsilk marskinukai mmmm agatulis 8,4 € 29 Lt\nkelnes iki kauliuko agatulis 8,4 € 29 Lt\nsiltas megztukas mmm agatulis 8,69 € 30 Lt\nzavingoji suknyte ... agatulis 8,69 € 30 Lt


Mikeļa Bukša atzinis par latgalīšim, varu i politiku - lakuga.lv\nTemys: atzinis, Mikeļs Bukšs, Roksts\nViesturnīks i publicists Mikeļs Bukšs dzims 1912. goda 1. junī Škilbanu pogosta Plešovys cīmā zemnīku Oduma i Madalis Bukšu saimē. 1913. godā saime puorsacēle iz Baļtinovys pogostu. Mikeļs vuicejuos Surikovys četrklaseigajā pamatškolā, Baļtinovys sešklaseigajā pamatškolā i Rēzeknis Vaļsts gimnazejā. Gimnazejis godūs jis publicēja rokstus, apskotus i cytus informativus materialus dažaidūs presis izdavumūs, pīsapeļneja ar privatstuņžu pasnīgšonu. Gimnazejis godūs Mikeļs Bukšs īsapazyna ar latgalīšu sabīdryskajim darbinīkim Nikodemu Rancānu, Franci Kempu, Ontonu Rupaini.\nPiec gimnazejis beigšonys M. Bukšs struoduoja par leidzstruodīnku gazetā “Latgolys Vords” i īsastuoja Latvejis Universitatis Filologejis i filozofejis fakultatis Klasiskuos filologejis nūdaļā. 1938. godā Bukšs universitati pabeidze, īgiustūt filologejis magistra gradu par disertaceju “Antikuos pasauļa motivi latvīšu tautys puosokuos”. 30. godu beiguos i 40. godu suokumā jis struoduoja par latiņu i latvīšu volūdys školuotuoju Aglyunys, Daugovpiļs i Rēzeknis gimnazejuos. Nu 1942. leidz 1944. godam beja Rēzeknis Vaļsts gimnazejis direktors. Vuocu okupacejis laikā īsasaisteja demokratiskajā pretesteibys kusteibā – Latvejis Centralajā padūmē.\n1944. godā kūpā ar saimi M. Bukšs devēs biegļu gaituos iz Zvīdreju. Tī jis struoduoja Stokholmys Statistikys puorvaļdē, Vermlandis muzejā, bibliotekā, arhivā i breivajā laikā pieteja Latgolys kulturviesturi. Zvīdrejā aktivi īsasaisteja i dorbuojuos trimdys latgalīšu politiskajuos i sabīdryskajuos organizacejuos. Vadeja Zvīdrejis Latvīšu katuoļu bīdreibu, dorbuojuos “Andriva Jūrdža fondā”, “Latgaļu izdevnīceibā”, “Latgolys demokratu savīneibā”, “Latgaļu pietnīceibys institutā” i cytur. Mikeļs Bukšs vadeja ari trimdys latgalīšu žurnalu “Dzeive”, bejs izdeviejs i redaktors rokstu kruojumam “Acta Latgalica”. Daudzi rakstejs trimdys latgalīša presis izdavumūs. Mirs 1977. goda 8. junī Stokholmā i paglobuots Hāgys katuoļu kopūs.