Форум.Rozali.com • Виж темата - Моите парфюми\n• Страница 6 от 48 • 1 ... 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ... 48\nот bega4ki_ » 26 Май 2008, 22:31 аз да то4но за тези пишех те са с същият аромат като марковите само шишето не е оригинално.ина4е са много траини.\nМнения: 22Регистриран на:03 Сеп 2006, 21:24Местоположение:Монтана\nот memce » 26 Май 2008, 23:20 Не мога да повярвам, че хубавите ми истински парфюми могат да се сравнят с ментетата! Съжалявам!\nот Пеперудата » 27 Май 2008, 01:08 Бах маааму, аз как не съм видяла, че сте обсъждали алергията ми да се включа. Мм нем, не съм ги изпръскала, щото ме е страх да не стана като чумава пак, ползвам си други. Обаче аз пръскам навсякъде - понякога директно по кожата, понякога по дрехите (бога ми, досега не ми се е скапала нито една дреха), понякога и аз пръскам във въздуха и после минавам от там, където е минала струята. Но съм чувала, че през лятото не е хубаво да се слага парфюм на открити места по кожата, защото се получавали петна, така че тогава слагам по дрехите.\nот bega4ki_ » 27 Май 2008, 08:16 memce написа:Не мога да повярвам, че хубавите ми истински парфюми могат да се сравнят с ментетата! Съжалявам!\nаз ли4но не вижгам никаква 4азлика.\nот Stella_87 » 27 Май 2008, 08:37 На истинските парфюми ароматът се разгръща постепенно, а на имитациите, както и на ментетата, пръскаш - мирише миризмата си остава същата и определно не са толкова трайни - поне такива са мойте наблюдения\nот bega4ki_ » 27 Май 2008, 11:53 е то за тая цена без пари:))\nот rachona » 27 Май 2008, 12:12 Stella_87 написа:На истинските парфюми ароматът се разгръща постепенно, а на имитациите, както и на ментетата, пръскаш - мирише миризмата си остава същата и определно не са толкова трайни - поне такива са мойте наблюдения\nА между другото на някои дрехи остават петна от парфюмите,зависи от материята.После се изпират,но е кофти да излезеш с някакво петно.\nА аз пръсвам малко парфюм и на бельото си,така ароматът е много по силен и траен през целия ден. Четох някъде и пробвах,наистина е така.\nот Mistic » 27 Май 2008, 13:18 А как сте сигурни, че даден парфюм е оригинален.Мен малко ме съмнява в БГ да продават такива. Само цените им са като на оригиналните. От къде във Варна мога да си купя наистина оригинален парфюм?Ако знаете споделете По темата- Premier Jour i Bvlgari Omnia!\nот rachona » 27 Май 2008, 13:26 Stella каза как се познава оригиналния парфюм\nот Stella_87 » 27 Май 2008, 13:57 Също мога да кажа, че съм установила, че тестерите, които са в бели картонени опаковки са ИСТИНСКИ. В България предимно се внасят парфюми и тестери от Турция и Дубай. Тестерите в бели каротонеи опаковки са от Франция\nот LOREN » 27 Май 2008, 20:57 Прочетох цялата тема.\nБез коментар е първа страница, само исках да отбележа, че на 2-ра и 3-та страница една съществена част от споменатите парфюми са написани с грешки... Как имате възможността да ги ползвате, а не сте се научили как им се пишат имената?\nПо темата: Versace - Bright Crystal\nМнения: 42Регистриран на:03 Юли 2007, 14:34Местоположение:София\nот Пеперудата » 28 Май 2008, 00:46 LOREN написа:Прочетох цялата тема.Без коментар е първа страница, само исках да отбележа, че на 2-ра и 3-та страница една съществена част от споменатите парфюми са написани с грешки... Как имате възможността да ги ползвате, а не сте се научили как им се пишат имената?По темата: Versace - Bright CrystalCacharel - Noa PerleAvon - Crystal Aura\nЕ ти пък сега.. не дръж на тия работи. Пеперудата\nот 7karina » 31 Май 2008, 19:00 Алиен - Т.М.; Омния-кристалин - Булгари, 5 авеню - Е.А., Органза и Хоткотюр на Живанши, Дюн - Диор, Лолита Лемпицка, Емпорио - Армани, Лайт блу, Ехо - Давидов и др. Зависи от настроението ми, сезона и т.н., винаги имам по 10-15 различни парфюма, които сменям, за да не ми омръзнат.\nМнения: 25Регистриран на:31 Май 2008, 18:52Местоположение:София\nот Раче » 12 Юни 2008, 08:37 Моля ви,момичета,някоя да знае къде има Celine Fever?В едно списание бяха сложили мостра на дамския(червен) и мъжкия(син).Уникален е!Питах,разпитвах в най-големите парфюмерии и нъц...Влюбих се в този парфюм,а не мога да си го намеря... Помагайте,моля!\nот isi72 » 12 Юни 2008, 11:12 Раче написа:Моля ви,момичета,някоя да знае къде има Celine Fever?В едно списание бяха сложили мостра на дамския(червен) и мъжкия(син).Уникален е!Питах,разпитвах в най-големите парфюмерии и нъц...Влюбих се в този парфюм,а не мога да си го намеря... Помагайте,моля!\nВиж в списанието,предполагам е с рекламна цел?\nМнения: 3429Регистриран на:16 Мар 2008, 10:58Местоположение:Русе\nот Раче » 12 Юни 2008, 12:15 За съжаление в списанието имаше само цената,но никаде не пишеше къде се предлага т.е. пишеше нещо от рода на "търсете в големите магазини" или нещо подобно.Просто моля,ако някой мерне парфюм на тази марка,нека пише.Ще съм безкрайно благодарна.Иначе в момента се пръскам с Eclat d'arpege на Ланвин и е доста готин,имам и два на Кензо и Черути 1881,но като съм се запалила по този Celine Fever не мирясвам и туй то...\nот rachona » 12 Юни 2008, 12:19 Раче написа:За съжаление в списанието имаше само цената,но никаде не пишеше къде се предлага т.е. пишеше нещо от рода на "търсете в големите магазини" или нещо подобно.Просто моля,ако някой мерне парфюм на тази марка,нека пише.Ще съм безкрайно благодарна.Иначе в момента се пръскам с Eclat d'arpege на Ланвин и е доста готин,имам и два на Кензо и Черути 1881,но като съм се запалила по този Celine Fever не мирясвам и туй то...\nВиж в Beauty Zone.Там го има I think I'll find another way\nот Раче » 12 Юни 2008, 17:20 Благодаря,мила,ала последно ги питах преди седмица-две,нямаха го.Скоро пак ще ходя до Мола и пак ще проверя!Мерси!\nот mwraki » 12 Юни 2008, 20:59 7karina написа:Алиен - Т.М.; Омния-кристалин - Булгари, 5 авеню - Е.А., Органза и Хоткотюр на Живанши, Дюн - Диор, Лолита Лемпицка, Емпорио - Армани, Лайт блу, Ехо - Давидов и др. Зависи от настроението ми, сезона и т.н., винаги имам по 10-15 различни парфюма, които сменям, за да не ми омръзнат.\nОхохо А Романса на Ралф Лорън ? Кожа като шоколад\nот Black Panther » 12 Юни 2008, 22:19 mwraki написа:7karina написа:Алиен - Т.М.; Омния-кристалин - Булгари, 5 авеню - Е.А., Органза и Хоткотюр на Живанши, Дюн - Диор, Лолита Лемпицка, Емпорио - Армани, Лайт блу, Ехо - Давидов и др. Зависи от настроението ми, сезона и т.н., винаги имам по 10-15 различни парфюма, които сменям, за да не ми омръзнат.Охохо А Романса на Ралф Лорън ? О-о-о, "Романс" на Ралф Лорън е супер - това ще е следващия парфюм който бих си купила.\nИначе сега използвам "Шанс" на Шанел и "Оrganza Indecence" на Живанши. Освен тях, има много, много парфюми които харесвам, ама не мога да тръгна да си ги купувам всичките. Зарекла съм се че първо ще изразходвам тези които имам, преди да си купя нещо ново.\nот _sweet_ » 12 Юни 2008, 23:41 Здравейте! В момента ползвам bvlgari omnia cristaline. Страхотен е и много си го харесвам, но ми се иска малко разнообразие. За сега съм се спряла на paco rabanne pour elle, но си го набелязах в get.bg, а не мога да го намеря по магазините тъй като е много стар и няма как да разбера как мирише и дали ще ми допадне. Бих се радвала ако някой го е ползвал и сподели впвчатленията си за него ........ благодаря предварително!!![/b]\nМнения: 3Регистриран на:12 Юни 2008, 23:30Местоположение:Плевен\nот sunflower » 13 Юни 2008, 10:19 _sweet_ написа:Здравейте! В момента ползвам bvlgari omnia cristaline. Страхотен е и много си го харесвам, но ми се иска малко разнообразие. За сега съм се спряла на paco rabanne pour elle, но си го набелязах в get.bg, а не мога да го намеря по магазините тъй като е много стар и няма как да разбера как мирише и дали ще ми допадне. Бих се радвала ако някой го е ползвал и сподели впвчатленията си за него ........ благодаря предварително!!![/b]\nИ как си се спряла на него , като дори не знаеш как мирише sunflower\nМнения: 1142Регистриран на:18 Мар 2008, 14:04Местоположение:Пловдив\nот _sweet_ » 13 Юни 2008, 11:41 Ползвала съм paco и xs и съм доволна от paco rabanne като марка. За това съм решила да пробвам и този.\nНадявам се отговора ми да е задоволителен, sunflower!!!!!!!! благодаря ти за "изказаното" мнение _sweet_\nот Десинката85 » 15 Юни 2008, 15:10 Unforgivable women-Sean John\nМнения: 29Регистриран на:18 Апр 2008, 18:42Местоположение:Пловдив\nот lil_Biatch » 20 Юни 2008, 15:25 Tom Tailor - Bodytalk\nМнения: 35Регистриран на:05 Юни 2008, 16:02Местоположение:Враца


Агро техника/Шаси - 24asti.bg\nТеглич / Трактор\nШасита на агро техника\nШасито на всяка агро техника е предназначено да помогне за по-удобното и лесно обслужване на машината и комфорта на нейния шофьор. Важно е да се имат предвид особеностите при окачването на агро техниката и това, че центъра на тежестта е по-нисък в сравнение с лек автомобил и дори бус. В случая се цели стабилност, функционалност и лека работа.\nОтделните части на шасито на агро техника са така проектирани, че да се вместват в стандартите и да са калибрирани според дадения модел техника, за да е налице и по-лесна експлоатация и поддръжка.\nПо отношение на вашето търсене на шаси или други по-специални части за агро техника, вашият избор на сайта 24asti.bg, предлагащ резервни авточасти, е винаги удачен и надежден. Именно тук можете да откриете подходящи оферти, разнообразие и съвсем достъпни цени за нови и употребявани части и шасита за агро техника. Тъй като новите части за агро техника са с доста солени цени, вие можете да се обърнете към търсачката 24asti.bg и да намерите изгодни предложения от доста вносители и търговци на авто части за агро техника втора ръка. Добрата новина е, че разполагаме с наличности за почти всички видове агро техника, така че съвсем скоро вашият проблем може да бъде решен по възможно най-бързия, лесен и удобен начин.\nТук вие може да намерите предпазна скара, греда за теглич, електрическа инсталация и кабели за шасито, а така също и ключ маса, лафет, стойка за броня, спойлери, тегличи за камиони, светлини за шасито и много, много други предложения на съвсем приемливи цени.\nНе пропускайте възможността да се сдобиете с това, от което вашата агр техника има належаща нужда чрез нашата търсачка за резервни части, защото това е наистина прекрасна възможност да избегнете обикаляне из авто морги и авто сервизи, което в крайна сметка може да се окаже напълно безсмислено.


Здравословен избор при отславане - какво трябва да знаем\nТова е да ядете правилното количество калории за това колко сте активни, така че да балансирате изразходваната енергия с енергията, която използвате. Ако ядете или пиете повече от нуждите на тялото си, ще наддавате на тегло, защото енергията, която не използвате, се съхранява като мазнина. Ако ядете и пиете твърде малко, ще отслабнете.\nТрябва също така да ядете широка гама от храни, за да сте сигурни, че получавате балансирана диета и тялото ви получава всички хранителни вещества, от които се нуждае. Препоръчва се мъжете да имат около 2500 калории на ден . Жените трябва да имат около 2000 калории на ден.\nОсновайте храненията си на въглехидрати с по-високо съдържание на фибри. Нишестените въглехидрати трябва да съставляват малко повече от една трета от храната, която ядете. Те включват картофи, хляб, ориз, макаронени изделия и зърнени храни. Те съдържат повече фибри, отколкото бели или рафинирани нишестени въглехидрати и могат да ви помогнат да се чувствате пълноценни за по-дълго. Опитайте се да включите поне 1 нишестена храна с всяко основно хранене. Внимавайте за мазнините, които добавяте, когато готвите или сервирате тези видове храни, защото именно това увеличава съдържанието на калории – например масло върху чипс, масло върху хляб и кремообразни сосове върху тестени изделия.\nЯжте много плодове и зеленчуци. Препоръчва се да ядете поне 5 порции от разнообразни плодове и зеленчуци всеки ден. Порция пресни, консервирани или замразени плодове и зеленчуци е 80гр. Чаша от 150 мл плодов сок, зеленчуков сок или пюре също се счита за 1 порция. Ограничете количеството, което трябва да бъде не повече от 1 чаша на ден, тъй като тези напитки са захарни.\nздравословен начин е да ядете повече риба, включително част от мазна риба. Рибата е добър източник на протеини и съдържа много витамини и минерали. Целете да хапвате поне 2 порции риба седмично. Мазната риба е с високо съдържание на омега-3 мазнини, което може да помогне за предотвратяване на сърдечни заболявания.\n← Вашето фирмено парти ще бъде запомнящо се с лимузините на РингСпот!\nКой предлага изработването на стилна украса за сватбата? →


Естир :: Какво можем да научим един от друг\n21.11.2012 14:18 - Какво можем да научим един от друг\nКакво можем да научим един от друг 19.11.12 | Митр. Калистос (Уеър)\nНастоящата лекция на митрополит Калистос (Уеър), посветена на диалога между православни и протестанти, е изнесена през февруари 2011 г. пред аудиторията на Университета „Норт Парк", Чикаго.\nНека за начало да цитирам не думите на православен, нито на евангелист, а думите на един християнин от римокатолическата църква – кардинал Сюнънс. Той казва така: „За да постигнем единение, трябва първо да възлюбим един другиго. За да възлюбим един другиго, трябва най-напред да се опознаем взаимно."\nТова обобщава накратко каква е целта на нашата идея за диалог между православни и евангелисти. Така, както във всеки междухристиянски диалог и даже във всеки междурелигиозен диалог, ние търсим начини да се опознаем по-добре, за да възлюбим един другиго в по-голяма пълнота, за да можем – по Божията милост и благост – да изпълним на дело молитвата на нашия Господ Иисус Христос за Неговите ученици: „...да бъдат всички едно" (срв. Иоан 17:21).\nВ наши дни чуваме често думата „диалог". Някои хора са поддръжници на диалога, други – не са. Аз лично съм силен привърженик на идеята за диалог. Да, диалог почтен, диалог на любов, но редом с това – диалог открит и безкомпромисен, без уклончиви отстъпления. Нека поясня защо съм привърженик на диалога.\nПреди половин век беше написана една изключително полезна книга относно християнската концепция за човешката личност – книга, която остана пренебрегната, при все че още си заслужава да бъде четена. Тя е озаглавена „Личностни взаимовръзки" и нейният автор е шотландският философ Джон Макмъри. Централното послание на автора гласи, че „личностното естество е естество на взаимността". Като личности ние сме това, което сме, само във взаимоотношение с други личности. Човек не може да бъде истинска личност – по образа и подобието на Светата Троица, на Бога – ако е изолиран, егоцентричен и не се съгласува с останалите. В случая Джон Макмъри не посочва конкретно Троицата. Но ако го беше направил, това щеше да подсили в още повече неговите аргументи.\nСред първите християни е била разпространена мъдростта: unos christianus, nolos christianus – един християнин не е християнин. Можем да разширим смисъла на тези думи, като кажем: una persona, nula persona – няма истинска личност, ако няма поне две личности, личностното начало няма сила, ако я няма връзката с другия. Както Макмъри отбелязва: „Аз-ът съществува само в динамична връзка с другия. Аз-ът се формира в отношението си с другия. Той получава битието си във взаимовръзката. Няма истинска личност, добавя авторът, ако няма най-малко две личности, общуващи помежду си. Да си човек означава да си диалогичен, т.е. да умееш да диалогизираш. Така Макмъри прави заключението: „За да бъда себе си, аз имам нужда от теб". От православна страна цялата тази идея ни е представена от гръцкия богослов Йоан Зизиулас, митрополит на Пергам. И самата дума за личност в гръцкия език съдържа мотива, че взаимността е определящ фактор за личностното начало. На гръцки личност е prosopon – това ще рече „лице", или „изражение". Няма да съм личност, ако не застана с лице към другите и ако не гледам в тях, позволявайки им и те да гледат в мен.\nИ така, тук ще се вгледаме в действието на тази истина не само при наличието на индивидуализираност у личността, но и в църковните общности – тези, които са изолирани, прекъснали връзката си с другите християнски общности. Сама по себе си никоя религиозна организация не изпълнява в пълнота своето призвание в Христа. Всяка християнска общност трябва да изпитва желание да се обърне към другите: „За да бъдем себе си, ние имаме нужда от вас". Без съмнение същият този мотив може да звучи и в един православно-евангелистки диалог.\nНа пръв поглед православни и евангелисти са крайно несходни помежду си, дори несъвместими. На практика обаче общото между нас е много повече, отколкото изглежда отначало. Обща е вярата ни в Бога, в Светата Троица; обща е вярата ни, че Иисус Христос е в пълен и истински смисъл Бог, в пълен и истински смисъл – човек. Обща е вярата ни в Неговото непорочно зачатие, Неговите чудеса, Неговата жертва на кръста заради нашето спасение, Неговото Възкръсване в тяло, Неговото Второ пришествие. Обща е вярата ни в Свещеното писание като боговдъхновено послание, което е абсолютно и изцяло истинно. Но нито едните, нито другите имат склонност към фундаментализъм на такава основа. Обща е вярата ни в божествения статус на брака и семейството; общо е убеждението ни, че сексуалността на практика е дар от Бога, но дар, който трябва да се използва единствено в пожизнените отговорности на брачния съюз. Общ е подходът ни към проблемите на хомосексуалността, биоетиката, евтаназията. Вярно е, има и съществени различия помежду ни. Но те не са чак толкова непреодолими, колкото ни изглеждат. Настоящият англикански епископ на Лондон Ричард Чартърс казва така: „Има два вида християни. Едните вярват, че християнството е богооткровена религия, другите вярват, че човек сам формира религиозните си убеждения в хода на живота." И така, според това разделение православни и евангелисти категорично спадат към първата група.\nОт позицията си на православен не мога да не отчитам факта, че и в самия евангелизъм има множество различия, най-вече – различията между арминианци1 и калвинисти. Аз съм твърд поддръжник на арминианците. И още, различията между харизматици и нехаризматици. Себе си поставям в категорията на харизматиците. Няма съмнение, че православието, в сравнение с евангелизма, е далеч по-единно като учение и форми на богопочитание. Но в нашия случай също се наблюдават известни различия помежду ни – най-вече в отношението ни към неправославните християни и в подхода ни към общохристиянското единство и икуменическото движение. Много моля да обърнете внимание, че в заглавието на лекцията си не казвам: „Какво могат евангелистите да научат от православните?" Аз казвам: „Какво можем да научим един от друг?" Диалогът, ако е истински диалог, винаги е съвместен, никога – едностранен процес.\nВ лекцията си тази вечер ще се спра по-подробно върху три тематични области. Те далеч не изчерпват поставения въпрос. Да разгледаме, първо, Църквата и Евхаристията. След това, като второ – Писанието и Традицията. Трето – делото Христово. В случая следвам наставлението на епископа, от когото някога бях ръкоположен за свещеник. След края на службата аз го помолих да ми даде някакво напътствие за по-нататъшното ми служение. Той ми каза така (и не е първият, от когото чувах това): „В проповедите си винаги се спирай на три теми – нито повече, нито по-малко." Бих казал, че на практика и с една тема човек може да вложи достатъчно съдържание в проповедта си, но при все това има и проповеди, които звучат напълно безсъдържателно!...\nДа започнем с Църквата и Евхаристията. За какво точно е създадена Църквата тук, на Земята? Какво представлява уникалната функция на Църквата? Кое е това, което е поверено единствено на нея и което не е по силите на никой друг? Отговорът ни би могъл да бъде: „Църквата е тук, за да проповядва спасението в Иисуса Христа." Така е, но това не е пълният отговор. Ние сме тук не само за да проповядваме Спасението. На тайната вечеря Иисус поръчал на Своите ученици не: „Кажете" това и това. Той им поръчал: „Направете" това и това. Обяснил им как да приготвят Светото причастие. Ето защо в основата на Църквата са не само слова, но и конкретно дело – делото на Евхаристията, с което е неразривно свързано и Кръщението. Именно чрез тези две основополагащи тайнства на Църквата – Кръщението и Евхаристията – спасението е станало достъпно за човеците, но за да го получим, от нас се изисква да имаме вяра. Следователно, Църквата е евхаристиен организъм. Единството ни не е нещо, наложено ни отгоре по силата на юрисдикцията. Единството на Църквата се съзижда и осъществява вътре в самата нея чрез това да бъдем съпричастници на Тайната на Тялото и Кръвта Господни. Ето защо, когато обмисляме евентуални контакти на православни с евангелисти, смятам, че ще бъде добре да тръгнем най-напред от Евхаристията.\nПравославното отношение към Евхаристията, към Светата литургия, е сполучливо обобщено в проповед от 864 г. на св. Фотий, Покровител на Константинопол. Той разказва какво впечатление оставил у него един новоизписан храм. Най-напред посочва неописуемото възхищение, с което богомолецът се изпълва при влизането си в двора пред самите порти на храма. Той застава като закован. „Фасадата на храма, обяснява св. Фотий, е истинска наслада за окото, същинско чудо." По-нататък казва: „Когато накрая човек все пак успява да откъсне поглед от нея и да погледне вътре в самия храм, ах, каква радост и трепет, и какво удивление изпълват душата му. Сякаш е прекрачил прага на Небесата." И така, тук можем да обърнем внимание на няколко неща. Първо, да изтъкнем значението на визуалното. Евангелистката практика набляга най-вече на словото, което бива изречено и възприемано чрез слуха. Естествено, за нас, православните, това също е важно. Но ние вярваме, че благодат получаваме не само по слухов, но и по визуален път. По думите на Фотий, цялата красота на това място ни се открива чрез черкуването. Един изключително скъп за православната душа мотив. Тук ще припомня известните слова на писателя Фьодор Достоевски: „Красотата ще спаси света".\nВ описанието на Фотий прави впечаталение, че физическото и материалното също имат своето важно място. В православното богопочитание иконите са нещо от изключителна важност. Особен статут имат и нетленните мощи. Зад този подчертан образ на физическото и материалното стои твърдото убеждение за произхода на творението, както то е описано още в Първа глава на Битие: „И видя Бог всичко, що създаде, и ето, беше твърде добро" (Бит.1:31). Трябва да се отбележи, че учението за произхода на творението звучи особено актуално в днешните времена на екологична криза. Но най-забележително в описанието на Фотий, обърнете внимание, са неговите думи: „Сякаш е прекрачил прага на Небесата". Земен рай, или земни небеса – това е върховният образ на Църквата, който православните получават в хода на Светата литургия.\nМного от вас сигурно са чели легендата за покръстването на Русия. Принц Владимир Киевски, още докато бил езичник, изпроводил свои пратеници да обиколят света, за да проучат и открият коя е истинната вяра. Когато отишли в Константинопол, гърците ги отвели във великия храм на Премъдростта Божия, „Св. София", и там те присъствали на Светата литургия. Щом се върнали в отечеството си, те съобщили на Владимир, че именно там, в Константинопол, на Литургията, са открили онова, което търсили. „Чудехме се, разказали те, дали сме на небето, или на земята. Защото несъмнено няма другаде на Земята такава красота. В едно обаче сме сигурни: там сред човеците обитава Сам Бог и никъде другаде няма по-достойно за възхищение от тяхното богослужение; тази красота ще я помним до края на дните си." Земен рай – това всъщност ни въвежда в самото съдържание на идеята за Църквата в представите на православните християни. По думите на св. Йоан Златоуст: „Църквата е дом на ангели, архангели, Царство Божие, същински небеса".\nПокойният руски епископ в Лондон, който почина преди няколко години, митрополит Антъни Блум2, известен със своето творчество по темите за молитвата, казва така: „Църквата е необятна – така необятна, че съдържа в себе си и небето, и земята, така необятна, че в нея се чувстват у дома си хората от всички народи, култури, етноси". Земен рай. Когато възнасяме своите молитви, ние, православните, се изпълваме с чувството, че в богослужението заедно с нас участват и небесните обитатели – заедно сме както с живите, така и с починалите; ето защо нашето богослужение винаги включва и молитви за покойните души. Молим се едни за други, докато сме живи. Защо да не се молим едни за други и когато някои от нас напуснат този свят? Освен това задължително включваме и молитви, с които призоваваме за застъпничеството на Пресвета Дева Мария и на светците. Не се съмняваме, че те се молят заедно с нас и не се боим да просим техните молитви.\nТук бих искал да споделя какво изпитах аз самият, когато за първи път посетих православно богослужение. Бях отрасъл в англиканско семейство. Един съботен следобед, тогава бях на седемнайсет, аз се разхождах в сравнително непознат лондонски квартал и неочаквано забелязах храм, който не бях посещавал дотогава. Влязох вътре от чисто любопитство. Това всъщност беше руският православен храм в Лондон. В онзи следобед грееше ярко, ослепително слънце. Когато влязох в храма, вътре всичко ми се стори тъмно. В първия момент трудно виждах каквото и да било. Успях обаче да забележа, че нямаше пейки – просто един необятен лъскав под: по време на молитва православните – поне в традицията на първите православни страни – обикновено стоят прави. Но в наши дни в някои страни като Гърция тази практика постепенно се променя.\nОтначало ми се стори, че храмът е празен. После успях да видя, че не е точно така. Покрай стените имаше хора (немного на брой – предимно възрастни), а пред тях – икони със запалени кандила. На източната страна се простираше иконостас, пред който горяха множество свещи. Отнякъде, невидимо за окото, се носеше песенопение на хор. Това всъщност беше богослужението на традиционна, руска, съботна вечерня. Неочаквано иззад олтара се появи свещенослужител и поде тоновете на молебствено песнопение. При което първоначалното ми впечатление изведнъж се стопи. Цялата ми душа се изпълни с убеждението, че храмът изобщо не е празен. Той даже е пълен, пълен с невидими богомолци. Всички ние там – онова малко паство, видимата част от богомолците – се сляхме в изпълнението на някакво дело, което се простираше в необозрими висоти. Чувствах как разделението между земята и небето се стопи. Ангелите бяха там, молеха се заедно с нас, там бяха и светиите, Пресвета Богородица, Сам нашият Господ Иисус Христос – всички бяхме съединени, всички бяхме слети в едно общо дело.\nИменно това ние, православните, бихме искали първо и преди всичко да споделим с нашите братя и сестри евангелисти. У нас често остава впечатлението, че в евангелизма учението за Църквата не е в съответстващата му цялост и пълнота. Да, Църквата е неразделната спътница на тези, които се спасяват по вяра. Но тя е не само това. Останали сме с впечатлението, че не сте наблегнали достатъчно силно на общото присъствие на небето и земята – присъствието на небето, пребиваващо на земята, – което е в Тайнствата. Само че не бива да гледаме през призмата на взаимното контрастно противопоставяне. Ето, спомням си, примерно, стихове от църковния химн на Чарлс Уисли3: „Да се съединят небе и земя, да запеят в един глас ангели и човеци". Тъкмо това ние, православните, виждаме в главната роля на Църквата, в Светата Евхаристия.\nНо ние, православните, можем да си зададем въпроса: „Какво бихме могли да вземем за пример от евангелистите?" Първото, което ми идва наум, това е проповедта. Преди няколко седмици обикалях из лондонското Сити, разглеждах храмове – предимно проектираните от Кристофър Рен4, в онази част на града, построена непосредствено след Големия пожар в Лондон през 1666 г. Какво е първото най-впечатляващо нещо, което грабва погледа на човек още при влизането му в тези храмове от ХVІІ в.? Големият амвон, издигнат на особена височина, с широк резонатор над него. Но в противоположност на това Светата трапеза за Евхаристията, в близост до източната стена, едва се забелязва – съвсем малка и незначителна наглед. Амвонът е онова, което липсва в много православни храмове. Нашият храм в Оксфорд е без амвон. Когато изнасям своите проповеди, аз стоя на стъпалата пред олтара. Ако някъде все пак има амвон, той не заема съществено място. Да, вярно е, че в православните храмове се изнасят проповеди – в Съединените щати дори повече, отколкото в раннохристиянските страни. Но православните вярващи не приемат проповедта като нещо от първостепенна важност. Бихме могли да й придадем по-голямо значение. Ние, пастирите, бихме могли да се подготвяме за своите проповеди с по-голяма прилежност и старание.\nЩе добавя и още нещо. Православните християни обичат богослужението, но невинаги разбират в пълнота Светата литургия. Те я възприемат най-вече вътрешно, неосъзнато, но не познават в дословност нейното послание. Евангелистите могат да ни бъдат помощници в постигането на едно по-осъзнато, по-осмислено, и най-вече – много по-персонално възприемане на вярата.\nТова ни пренася към следващата тема: Писание и Предание. Ние, православните, обикновено назоваваме себе си като Църква на Свещеното предание. Тук евангелистите с право биха могли да отреагират: „Ами, къде оставяте Писанието?" Ето защо православните непременно трябва да напомним на евангелистите, пък и на самите себе си (защото и ние често го забравяме), че нашата Православна църква е също така Църква на Свещеното писание. Спомням си един случай, когато бях на остров Патмос в Гърция, в манастира „Св. Йоан", на който съм член и аз. Работех в библиотеката по мои материали, когаго вътре влязоха двама господа (струва ми се, че бяха американци), които искаха да фотографират някои ръкописи. Не ми обърнаха никакво внимание – „просто някакъв си монах там". Явно решиха, че не знам английски, и продължиха, без да прекъсват, все така да присветват със светкавиците ту на едно, ту на друго място (което в един момент взе да ме изнервя, защото все пак се мъчех да чета нещо) и да водят разговори на доста висок глас. Единият попита: „Тези тук никога ли не четат Библията?" Другият отвърна: „Не. Те четат само легенди за светци." Тогава реших, че е дошъл моят ред да се намеся. „Напротив, умеем да четем Библията, не се съмнявайте в това." И двамата се почувстваха ужасно неловко, смълчаха се и довършиха работата си, без да кажат нито дума повече. Правило ми е впечатление, че понякога гости на манастира се изненадват, че говоря английски. Спомням си как веднъж слязох в манастирския двор и заварих там група американски студенти. Те ме попитаха: „Говорите ли английски?" „Ами, немного", отвърнах аз. След като си поприказвахме малко, те отбелязаха: „Вие говорите английски много добре!" „Старая се, доколкото мога", отвърнах скромно аз. Накрая ме попитаха: „Разкажете ни къде научихте така добре да говорите английски." „Да си призная, научил съм го от случайни разговори!"\nНо да се върнем към двамата мъже, които фотографираха ръкописи в библиотеката. След като им казах, че „умеем да четем Библията", аз се замислих: „Дали пък всъщност те нямат известно основание? Ние, православните, познаваме ли Библията максимално добре? Дали тя за нас е неделима част от ежедневието ни така, както е за християнина евангелист?" Светите Отци на Православната църква обръщат специално внимание на значението на Светото писание. Св. Григорий Нисийски пише: „За нас Светата Библия е мерило за всяко наше учение, за всяко наше правило, и във всичко ние отсяваме само онова, което се явява в съгласие с казаното в Писанието." Св. Йоан Златоуст потвърждава: „Думите на Писанието са думи на Самия Господ и затова, дори някой да дойде при нас от оня свят или ангел небесен да слезе от Небесата, те не заслужават повече доверие, отколкото казаното в Писанието." През ХІХ в. един велик деятел на Руската църква, митрополит Филарт Московски, понастоящем почитан като светец, е казал следното: „Единственият неподправен, цялостен и изчерпателен извор на утвърдените принципи на вярата, това е Словото Божие, открито на човеците и предадено чрез Свещеното писание. В Свещеното писание е казано всичко, което ни е потребно за Спасението. Свещеното писание, като Слово на Самаго Бога, е най-висшият съдия в решаването на всяко противоречие. Решенията на съборите преминават проверката на Свещеното писание. Традиционните практики на Църквата издържат проверката на Свещеното писание."\nНие поставяме Евангелието в центъра на Светата трапеза, или Светия престол, разположен в олтара на всеки православен храм. При църковни шествия носим и Евангелието. Верните му отдават почит във всяка утреня. Да, и въпреки всичко това ние, православните, трябва - с най-голямо смирение - да се вгледаме внимателно в себе си. Дали наистина словата на Григорий Нисийски, Йоан Златоуст, Филарет Московски имат реална, практическа стойност в живота ни? Книгата на Евангелието е нещо, на което отдаваме огромна почит, но дали наистина нашите вярващи са изцяло наясно с нейното съдържание? Съществува, за жалост, едно трагично несъответствие между православните принципи и тяхното приложение във всекидневната практика. Тук специално евангелистите ще ни бъдат от помощ. Да можехме и ние, православните, да сме така добре запознати с Библията, както са те.\nСв. Тихон Задонски, православен епископ от ХVІІІ век, казва: „Ако земен цар или император ви прати послание, няма ли с радост да го прочетете? Естествено, ще се възрадвате много и с голямо внимание ще го изчетете. Ала какво е – пита той – нашето отношение към посланието, дадено ни не от друг, а от Самия Бог? Изпратено ви е писмо не от земен император, ами от Небесния Цар. Само че вие гледате едва ли не пренебрежително на този дар – на това безценно съкровище. Да разгърнеш и да прочетеш това послание – добавя св. Тихон – означава да влезеш в пряк разговор с живия Бог, да се изправиш пред Самия Него. Когато четеш Евангелието, Сам Христос ти говори. И това е не просто прочит на думите Му, но и молитва, и разговор с Него."\nЗа да претворим на дело казаното от св. Тихон, ние, православните, можем да се вгледаме в евангелистите. И да получим помощ от вас, за да вникнем в ролята на Писанието като една дълбоко лична ценност. Вие можете да ни помогнете да поддържаме и във всекидневната си практика своя образ на библейски християни – такива, каквито твърде често, за жалост, пропускаме да бъдем. Православните слушаме евангелско четиво по време на богослужението в храма, но иначе нямаме навик да четем Библията у дома си – било то самостоятелно, или с цялото си семейство. Нека в това отношение почерпим пример от евангелистите.\nА какво да кажем за Православието като Църква на Свещеното предание? В миналото и православни, и римокатолици са имали практика да посочват два източника на богооткровението: Писание и Предание. Преданието в известен смисъл било приемано като някаква задължителна и безусловна притурка към Писанието, а това, и то не без основание, възбуждало негодувание у евангелистите. Днес обаче това е нещо чуждо за православните. Днес ясно и категорично подчертаваме, че източникът е само един. Преданието не е втори източник на богооткровението, нито пък е някаква притурка към Свещеното писание. То просто ни представя начина, по който в хода на вековете са тълкували Писанието, проповядвали са го и са го прилагали в учението на Църквата и в живота. Защо да не приемат евангелистите подобна концепция за Преданието? Тя по никакъв начин не е в противоречие с принципното правило „Sola scriptura" ( „Единствено Писанието").\nЕ, да, има и тук някои препятствия. Например, православното убеждение, което е част от Свещеното предание на вярата, че чрез своето успение Пресвета Дева Мария се е пренесла в тяло на Небесата. В Православието ние не сме въвели това като догмат, както е при римокатолиците, но то е съставна част от нашата християнска вяра и намира израз в текстовете, които използваме в богослуженията на 15 август. Да го приемаме ли спокойно, щом като е нещо, за което не се казва никъде в Писанието? Ние, православните, имаме своя отговор по този въпрос, но към момента няма да се впускам в него.\nАко православни и евангелисти съвместят своя труд в изучаването на Библията, можем да постигнем много! Основното православно правило в този случай е тълкуването на Писанието да става винаги и единствено чрез средствата на Църквата и през призмата на Църквата. Ние, православните, не сме против критичния анализ на Библията. По този въпрос не сме фундаменталисти. По-скоро за нас от най-съществено значение е „по какъв начин светците са тълкували Писанието". Те са най-добрите тълкуватели на Божието Слово.\nИ наистина, по какъв начин са обяснявали Писанието светите отци? Прави ми впечатление, че в евангелистките среди се наблюдава нарастващ интерес към патристичните тълкувания на Библията. За мен беше удоволствие да видя издаването на многотомното „Раннохристиянско тълкувание на Писанието", което е под редакцията на евангелист, доктор Томас Оудън, но в сътрудничество с православни специалисти. За пример ще посоча онзи том, който представя първите глави на Битие, текстове от първостепенна важност – той е подготвен от православен учен, отец Андрю Лаут. Нека се стараем да влагаме съвместен труд.\nИ така, стигам до третата тема: делото на Христос. Тук си спомням и ще ви разкажа нещо, което ми се случи неотдавна, докато пътувах в един влак. Качи се някакъв мъж, настани се насреща ми и се вторачи в мен с пронизващи очи. След известно време попита: „Вие спасен ли сте?". Какъв беше моят отговор? Няма да ви кажа веднага, но в края на лекцията ще спомена как му отговорих.\nКакво означава да бъдеш спасен в Христа и от Христа? Тук човек би се изкушил да изброи множество противоположни различия помежду ни. Ще му се прииска да посочи, че евангелистите изтъкват преди всичко ролята на Кръста, докато православните – на Въплъщението и Възкресението. Евангелистите подчертават жертвата на изкуплението. За православните Христос е преди всичко Победителят на смъртта. Евангелистите казват „Христос е с мен", а православните – „Христос е в мен". Евангелистите правят разграничение между опрощение, очищение и прославление, макар като цяло да не са разделени. В Православието в този случай нямаме налично конкретно разграничение. Спасението се приема като един продължителен и всеобхватен процес. По думите на митрополит Антоний, когото вече цитирах: „Вярата е нещо, което започва, но никога не свършва." В своята идея за спасението православните отдават първостепенно значение на теосиса, или обожението. Хората се превръщат, по думите на св. ап. Петър (2 Петър 1:4) в „участници в Божественото естество." Що се отнася до отношението на евангелистите към спасението чрез Христа, те са склонни да насочват нещата преди всичко към идеята за договореното и узаконеното, използвайки в описанията си правна терминология; православните, от друга страна, виждат нещата в посока на дълбоко вътрешното, целебното, предавайки своите описания с образи на изцелението. Православните, както е известно, сочат любовта като първопричина на Въплъщението; в същото време на Запад Анселм и Калвин поставят на първо място Божията правда и благост. Евангелистите са склонни да виждат като вид повторно раждане онзи момент, в който човек се обръща към християнската вяра. Православните, като цяло, не споделят представата за някакви мигове на повторно раждане, макар че лично аз мога категорично да посоча конкретен момент от живота ми, когато стана моето обръщане към Христа, а то се случи малко преди да стана част от Православната църква. И все пак за православните обръщането към вярата е, както вече отбелязах, пожизнен процес.\nДа, вярно е, тази противопоставеност помежду ни е факт, но трябва много да внимаваме да не пресилваме нещата. Нека винаги и във всичко се вглеждаме не „дали да бъдат едните, или другите", а „как да се получи и с едните, и с другите". Когато като студент за първи пристигнах в Америка, пътувах дотам с голям презокеански параход (през онези времена трябваше да си много богат, за да си позволиш да пътуваш със самолет) и пътуването продължи около пет дни. В цената на билета беше включена и храната. И когато отидох в ресторанта, за мен беше голямо удоволствие да видя, че ми предоставят цял списък ястия, от които да избирам. И при това те не бях разделени на отделни блюда. Човек можеше да си поръча колкото поиска. Какво по-хубаво за един прегладнял студент, изпълнен с желанието да компенсира максимално цената, която е платил за билета си! И така, за закуска можеше да си поръчаш едновременно и овесена, и зърнена каша, и плодов сок, след което да си поискаш и задушено рибно филе, и яйца с бекон, стига да имаш настроение за толкова ядене в неспокойните океански води насред Атлантика. Хората, които на обяд седнаха на една маса с мен, подходиха доста скромно, и си поръчаха само три ястия: супа, след това – месо, накрая – пудинг. А аз се мъчех да погълна цели седем или осем ястия.\nИзползвам примера с презокеанското меню във връзка с нашия подход към учението за Изкуплението. В Свещеното писание ще откриете множество различни образи на спасението. По принцип няма конкретна теория, обобщаваща в цялост тези образи. Авторите на Новия завет просто ги споменават – образи с изключителна сила на въздействие, – но без да ги систематизират в някаква теоретична рамка. Такъв трябва да бъде и нашият подход към спасението: да се ползваме от всички тези различни образи, които откриваме в Новия завет. Ето, примерно, във Второ послание до Коринтяни ни е предаден образ на Изкуплението: „Защото Оногова, Който не знаеше грях, Той за нас Го грях направи, та да станем чрез Него праведни пред Бога" (5:21). Тук много ясно е отразен догматът за Изкуплението. Така че това е един библейски догмат. Ние, православните, не прибягваме особено често към този образ. Сигурно няма да бъде лошо да се научим от евангелистите да му придаваме по-голямо значение.\nНяма спор, че образът на Изкуплението присъства в творчеството на Отците. Да вземем, примерно, св. Атанасий – той описва Христос като „Този, Който положи живота си за нас". От друга страна, ние, православните, говорим най-вече за обожението, но то не е нещо, споменато единствено във Второто съборно послание на св. ап. Петър. За него се говори и в цялото Евангелие на св. ап. Йоан. В гл. 10 от това Евангелие Христос цитира Псалмите: "Аз рекох: богове сте" (10:34), и обяснява, че тези, към които е било отправено Словото Божие, са били наречени богове, и че Писанието не може да се наруши. Освен това в Евангелието на Йоан срещаме и темата за прославата по благодат: „И славата, която Ми бе дал – казва Христос на Отец, – Аз дадох тям, за да бъдат едно, както Ние сме едно" (Йоан 17:22). По-нататък, в Посланието на св. ап. Павел, срещаме идеята за живота „в Христа", което е не просто някаква метафора. Никъде в тези текстове нямаме изцяло метафорични образи. На всичко трябва да гледаме откъм реалистичната му пълнота. Когато в трета глава на Посланието до Римляни четем за нашето оправдание, трябва да продължим и нататък, до шеста глава, където се говори за съединяването ни с Христа и за това как чрез Кръщението ние умираме и се погребваме, и възкръсваме заедно с Него.\nЕто защо теосисът, или обожението, се явява централна тема в Православието. Тя се среща и в песнопенията на методистките химнописци братя Уесли. Спомнете си песнопението на Чарлс Уесли, озаглавено „Защото Синът ме направи свободен" – там той казва: „Превърни ме в това, което си Ти". Именно такъв смисъл ние, православните, влагаме в идеята за обожението – не че се превръщаме в допълнителни членове на Светата Троица, не – по никакъв начин не става дума за това. Спасението за нас означава пълно преобразяване на нашето естество по благодатта и славата на живия Бог.\nЕто защо ни се иска да казваме: „и с едните, и с другите". И да използваме всички образи на Изкуплението и спасението, които ни предоставя Писанието. И все пак ние, православните, бихме могли да вземем като пример от евангелистите един по-дълбок усет за личностния характер на спасението. Трябва да свикнем да казваме „Христос бе разпнат за мен", не просто – „Христос бе разпнат". Ние, православните, трябва по-усилено да търсим в живота си своята личностна връзка с Христа, по-активно да съзнаваме неотложната нужда да споделяме вярата си с другите чрез средствата на мисионерството и евангелизацията.\nНо както вече посочих, нека внимаваме да не виждаме нещата в крайната им срещупоставеност. Ние, православните, също си имаме своето усещане за лично съприкосновение с Христа. Прочетете, примерно, писанията на св. Симеон Нови Богослов, православен светец от ХІ в. Там ще намерите изключителни описания на личен опит в Светия Дух. И ние, в Православието, си имаме своите национални възродителни движения: Господнята армия в Румъния, движението Зои в Гърция, Православното младежко движение в Ливан. Имаме си свои мисии в Кения, Уганда, Корея, Япония, но бихме могли да направим и много повече.\nВ заключение ще цитирам думи на моя приятел, доктор Брадли Насиф. Той казва, че Православната Църква е най-евангелската Църква на планетата заради своята въплъщенска, Троична концепция за живота. Лично аз, като православен, съм твърдо убеден, че това е самата истина. Но тъй като виждам бездната между теорията и практиката, трябва да призная, че ние, православните, имаме нужда от подкрепата на нашите братя и сестри евангелисти, за да постигнем в пълнота нашия истински образ. Имаме нужда от вас, за да бъдем себе си.\nСега сигурно ще ме попитате: „Как отговорихте на онзи човек във влака?" Естествено, моят отговор не беше: „Не, не съм спасен." Това представлява отричане на моя Спасител. Нито побързах да кажа: „Да, спасен съм", сякаш всичко е завършен процес, в който няма място за промени. Бог държи на думата Си. Той няма да се промени. Моята свободна воля обаче може да ме отклони в невярна посока. Спомням си думите на св. ап. Павел, който – много години след обръщането си към вярата – по пътя за Дамаск изразява страха си: „Да не би, като проповядвам на другите, сам негоден да стана" (ІКор.9:27). Така че, щом апостол Павел не се е чувствал сигурен, аз няма как да бъда по-сигурен за себе си.\nИ така, ако бях отговорил на онзи човек от влака: „Не знам", той можеше с основание да възрази: „Това не е никакъв отговор. Иди тогава и разбери, щом не знаеш, защото иначе какво искаш да покажеш, като си се облякъл в това расо." Моят отговор беше: „Вярвам, че по Божията милост аз се спасявам". Не „аз съм спасен", а „аз се спасявам". Спасението, както вече казах, е продължителен процес, то не е еднократно преживяване, а неспирно пътуване – пътешествие, което свършва едва при настъпването на смъртта. Ето защо и моят отговор беше такъв. Но ако на някого тук му хрумне по-добър отговор, ще го помоля да бъде така добър да го сподели с мен.\nУчастник: Митрополит Уеър, тази вечер Вие изложихте няколко допирни точки между евангелисти и православни. Виждате ли в бъдеще някаква възможност, или бихте ли станали защитник на такава идея: православни и протестанти да бъдат заедно на Евхаристийната трапеза?\nМитрополит Калистос: Най-напред нека се извиня, ако съм говорил прекомерно дълго и не съм оставил достатъчно време за въпроси. Навремето, при първите ми лекции в Оксфордския университет, все се боях, че ще вземат да ми се изчерпят думите насред определеното време и няма да имам какво да кажа. Тази мисъл не ме оставяше на мира след ужасната случка с един човек, който по онова време, също както и аз, полагаше началото на своята кариера в университета – първата си лекция той изнесе ден преди аз да представя моята. Започна да чете лекцията си с мисълта, че ще има достатъчно материал най-малко за 50 минути. Само че се получи нещо съвсем друго – изчете материала си толкова бързо, че го свърши за 20 минути. Най-добре да беше прочел всичко още веднъж, защото слушателите му така и не бяха разбрали абсолютно нищо. Но вместо да направи това, той вдигна поглед към тях и каза: „Съжалявам. Това беше всичко", след което моментално хукна навън. Само че в цялото си объркване и смущение той не тръгнал през вратата за изход от лекционната зала, ами се набутал през вратите на някакъв долап и пропаднал навътре, та после, за негов срам, трябваше да го вадят оттам студентите му. Така че тази вечер, още преди да започна лекцията си тук, аз добре огледах да не би наоколо да има някакви килери, че да не си докарам някоя беля, ако се наложи да се изнасям по спешност! Но на мен на практика никога не са ми се изчерпвали по-рано думите. Проблемът ми по-скоро е в това, че винаги имам да казвам прекалено много неща.\nИ все пак, да се върна към въпроса ви – един много съществен въпрос. В желанието ни за диалог, в нашето търсене на християнско единство, ние със сигурност мислим и за постигането на пълно общение на Господнята трапеза – общение в Светата Евхаристия. Тя е наша цел, наша надежда и ние никога не забравяме за нея.\nИма два различни подхода по този въпрос. В единия случай можем да кажем: „Тайнствата са велика сила. Да се обединим в Евхаристията още сега, веднага, без да гледаме на различията, и самото общение в Тялото и Кръвта Христови ще ни помогне да изгладим противоречията, които не успяваме да преодолеем със собствени сили. Да се доверим на Тайнствата, тяхната сила е велика." В другия случай ще кажем: „Не бива да използваме Причастието и Тайнствата като вид средство за постигане на целта. Те трябва да представляват върховен завършек на нашите усилия. Нека най-напред потърсим единение във вярата (което не означава споразумение по всички богословски тези) и едва след това – като венец и тържество на чудното обновление на нашето единство във вярата – нека пристъпим към единение в Светото Причастие."\nНие, православните, сме привърженици на втория тип подход. Отнасям се с голямо уважение и към християните, поддържащи първия. Но лично за мен самия, с приемането на Светото причастие аз давам израз на безусловната си вяра в Христа. Ще ми бъде някак странно и неестествено да споделям Причастието с хора, които имат по по-различна представа за вярата. Струва ми се, че на този етап разногласията между нашите две християнски традиции са все още твърде сериозни, за да преминем към единение в Светото причастие. Ще трябва да се потрудим за преодоляването на съществуващите различия, и едва тогава да се съединим във великата радост на споделеното Причастие. Да, ние, православните, приемаме, че вече се виждат много сходни неща във вярата ни, но редом с това подчертаваме, че засега все още има едно „не". Докато не постигнем по-дълбоко, общо осмисляне на вярата, все още не е дошъл моментът да споделим Тайнството.\nУчастник: Ваше Високопреосвещенство, в лекцията си Вие споменахте, че православното възприемане на литургията е повече интуитивно, а не в дословното й послание. Питам се дали при един такъв диалог между евангелисти и православни няма да е по-добре, ако православните усвоят литургията в по-дословен план. И ако това е така, как биха могли православните да го постигнат?\nМитрополит Калистос: Нека само добавя към предния си отговор, че ние, православните, изпитваме голямо страдание от това, че не постигаме споделеност в Причастието, и всички трябва да скърбим, че съществува подобно разделение, при все че към този момент то е непреодолимо.\nПо какъв начин ние, православните, ще вникнем по-пълно в нашата Литургия? Нужно е, според мен, най-вече пастирско проповедничество след светата Литургия. Вярно е, че проповедите трябва да имат в основата си евангелското четиво за деня. Но трябва също така да бъдат насочени към усвояване на структурата и съдържанието на Литургията. Ето защо отправям най-сърдечна молба към всички мои православни съслужители да включват в проповедите си темата за Литургията и да обясняват вложеното в нея съдържание, за да може нейното послание за вярата да бъде усвоено в по-дословен план.\nНаписани са множество полезни книги за съдържанието на православната литургия и ние трябва да насърчаваме вярващите от нашите енории да четат тези книги. Освен това ще бъде доста полезно да приучим нашите православни християни да идват за началото на службата. Моите кипърски енориаши ме питат не: „Кога започва службата?" Те ме питат: „В колко часа свършва службата?"\nДа, трябва да се преборим с формалната посещаемост и да използваме многобройните средства, чрез които можем да подпомогнем за по-дълбоко вникване в съдържанието на Литургията. Това ще рече, освен всичко друго, че трябва да имаме богослужебен език, който е понятен за хората.\nУчастник: Във Вашата лекция споменахте, че в Православната църква има определен кръг богослови, предимно църковни ръководители, които не са поддръжници на икуменическия диалог. Бихте ли казали на какво се основава тази тяхна позиция?\nМитрополит Калистос: Тяхната аргументация се базира най-напред на вярата, че Православната църква е Едната Истинна Христова Църква на земята. Такава всъщност е позицията и на всички нас, всички останали православни християни. Само че някои православни с по-строги убеждения, които не са поддръжници на идеята за диалог, извеждат от този аргумент едно категорично заключение. Те твърдят, че вън от видимите предели на Православната църква не съществуват истински тайнства и истинна благодат в Светия Дух. Аз поне, в качеството си на православен, не съм склонен да приема това. Убеден съм, че и в другите християнски общности, по силата на благодатта на Светия Дух в тях, има многобройни светци, свети мъже и жени, и не се съмнявам, че навсякъде, където се извършва кръщение в името на Светата Троица, съществува и истинната благодат на кръщението. Убеден съм и в реалната сила на Тайнството по отношение на римокатолиците – че това е една истинна Евхаристия.\nЕто защо, когато утвърждавам, че Православието е истинната Църква, аз бих предпочел да използвам и думата „пълнота". Убеден съм, с цялото си смирение, че в Православието съществува една пълнота на вярата и духовния живот, каквато няма да откриете никъде другаде. Това е нещо неоспоримо и вие трябва да го знаете. Което обаче не означава, че извън пределите на Православната църква съществува само и единствено безпросветна тъмнина. Ето защо вярвам, че в другите християнски общности съществува действено, живо присъствие на благодатта на Христа и Светия Дух. Вярвам, че понякога те дори са вниквали, осъзнавали и изживявали истините на вярата по-проникновено от нас, православните. Ето защо смятам, че има на какво да се научим от тях. Да се научим не на неща, които не са приети в нашата традиция, а на неща, които сме занемарили и позабравили. Именно затова казвам, че имаме нужда от вас, за да бъдем себе си.\nПредполагам, че противниците на диалога с други християни изхождат от позицията, че щом в Православието е пълнотата на вярата, не ни е потребно да се учим от други. Аз обаче твърдя, че макар пълнотата да е наистина в Православието, ние все пак имаме потребност да се учим от другите, защото те могат да ни помогнат да вникнем в себе си. Хората казват, че най-голямата полза от всяко пътуване е в това, да се върнеш в дома си и да го видиш с нови очи – сякаш го виждаш за първи път. Такава може да бъде ползата и от междухристиянския диалог. Общуването с другите ще ни накара след това да се вгледаме в собствената си Църква и да я видим с нови очи.\nУчастник: Ваше Високопреосвещенство, животът в големия град създава усещането, че колкото по-нагъсто се заселваме един до друг, толкова повече се отчуждаваме един от друг. Плашещо е, че ние, следовниците на Христа, трябва с труд и усилия да се приучваме да се възприемаме взаимно като братя. Щом ние имаме нужда от други, за да бъдем себе си, как ще можем всички заедно – с общи усилия като следовници Христови, да внесем светлината на Христовата любов у заблудилите се души, живеещи в градове, изпълнени с толкова страх и насилие? Как бихме могли да постигнем с общи усилия атмосфера на мир в нашите градове?\nМитрополит Калистос: Съгласен съм, че разделението между нас, християните, е сериозна пречка за евангелизацията на Църквата. Разногласията помежду ни са станали причина много хора да се отвърнат от вярата. Показателно е, че в началото на ХХ в. първоначално е било наблюдавано разрастване на движението за християнско единство – общ стремеж към изпълнение на мисионерското дело. Но впоследствие именно в сферата на мисионерството християните се сблъскват с първите конфликти по причина на своето разделение. Така че, да, ако бъдем по-сближени, нашето свидетелство пред света ще бъде по-убедително. Трябва да отбележа, че молитвата на Христа, която цитирах: „Да бъдат всички едно", има продължение: „за да повярва светът". Църквата не съществува сама за себе си. Църквата съществува за целия свят. Със стремежа ни към християнско единство ние показваме грижата си за целия свят.\nУчастник: Брате в Христа, какви действия предприема Православната църква във връзка с факта, че 2.2 милиарда от населението на земята изобщо не са чували благовестието на Христос? По какъв начин Православната църква поема грижата за изпълнение на тази цел: Евангелието да достигне до всички краища на планетата?\nМитрополит Калистос: Както вече отбелязах, ние, православните, имаме свои мисии в различни части на света – такива са мисиите ни в Кения, Уганда, в далекоизточни страни като Корея и Япония. Вярно е, че бихми могли да разширим още повече дейността си, но към момента нашите усилия са съсредоточени предимно към ре-евангелизация на страните, които са били под комунистическо управление. За по-конкретно ще посоча Русия, където е имало активна атеистическа пропаганда в продължение на седемдесет години. Тези седемдесет години включват периоди на сурови преследвания, арести и мъченичество на десетки, стотици хиляди християни, умрели в името на Христа.\nТова е нещо, което ние, православните, най-смирено ви молим да помните – да не го забравяте всички вие, които живеете в страни на религиозна свобода и социално благоденствие. Замисляйте се за преследванията, на които са били подлагани православните християни през ХХ век. През трите десетилетия след 1917 г. са загинали в името на Христа много повече хора, отколкото през трите столетия непосредствено след Неговото разпъване на кръста. Разбираемо е обаче, че тези преследвания – цели две поколения в Русия, четирийсет години в Румъния, България и Сърбия – са довели и до отлив от Църквата на огромен брой хора. В тези страни християнството било представяно в един карикатурен образ, който няма нищо общо с истината. Ето защо, когато става дума за мисионерска дейност и евангелизация, ние поставяме на първо място тези наши страни и ре-евангелизацията на нашите собствени народи. Грижата ни за проповядване на вярата не трябва да е насочена единствено към отдалечени народи, но и към хората, сред които живеем. И ние с всичи сили се стараем да вършим това, макар да виждаме, че невинаги успяваме.\nАко се върнем към примера с Русия, трябва да се посочи, че през 1988 г., при падането на комунизма в Съветския съюз – държавата, в чийто граници са били включени и Русия, и Украйна, православните енории са били 7 000 на брой. Днес, двайсет години по-късно, те са вече 28 000 – четири пъти повече. Това е безспорно доказателство, че на територията на Русия тече активна мисионерска дейност и проповядване на вярата за целите на въцърковяването. Смятаме, че именно оттам трябва да започнем – не с отдалечените страни, а с нашите собствени народи, за да върнем първо тях към вярата.\nВ православния свят е налице активно раздвижване. Не съм чул да има западни църкви – с изключение на някои петдесятнически общности, – в които през последните две десетилетия броят на членската маса да се е увеличила четири пъти. Ето защо ви моля да отчитате факта, че полагаме значителни усилия в тази посока.\nУчастник: Ваше Високопреосвещенство, вчера говорихте с голямо благоговение за Иисусовата молитва. Как можем да пренасяме тази молитва от ума в сърцето?\nМитрополит Калистос: Да, вчерашната ми тема беше за значението на вътрешната молитва – или по-точно тази, коята наричаме Иисусова молитва – и за това, как призоваваме нашия Спасител и Неговото свято име Иисус: „Господи, Иисусе, Сине Божий, помилуй ме". Ние, православните, възприемаме молитвата като нещо, което постепенно придобива все по-вътрешен, дълбоко душевен характер. Започваме я само с устни – устна молитва, която след това добива все по-вътрешна сила и става молитва на душата. Защото молитва, изречена само с устни, не е истинска молитва. А за да я превърнем в молитва на душата, ние трябва да се молим с дълбока съсредоточеност, с вътрешна вглъбеност.\nСлед това обаче има още едно стъпало преди молитвата да се пренесе от душата в сърцето. Когато източнохристиянските автори говорят за „сърце", те нямат предвид просто чувствата, вътрешните настроения. Сърцето изобразява духовното ядро на човешката личност като цяло. Сърцето е онова място, в което се раждат най-добрите решения в живота ни. Сърцето е центърът на мъдростта и проникновението. Именно със сърцето ние виждаме себе си като същества, сътворени по Божий образ и подобие.\nКонцепцията за сърцето като духовен център на цялостната човешка личност е също като тази, която ни е представена и в самото Писание. Когато казваме, че молитвата се пренася от душата в сърцето, ние имаме предвид, че молитвата изпълв\nТагове: православни, католици, протестанти,\nДнес е Хелуин или празникът на Вси свет...\nЕДИНСТВО МЕЖДУ ХРИСТИЯНИТЕ - КАК ДА ГО П...\nЧУДЕХ СЕ ЗА ПОВЕДЕНИЕТО НА ТОЗИ ЧОВЕК, А КАКВА БИЛА РАБОТАТА\nПРОПОВЕД В ДЕНЯ НА СВЕТИ БЛАГОВЕРЕН КНЯЗ АЛЕКСАНДЪР НЕВСКИ


Бизнес :: 10 467 фермери със застъпени площи :: Monitor.bg\n14:20 06 Септември 2017 718 Видяно 0 Споделяния Коментари\nВ заявленията на 10467 кандидати за директни плащания в тазгодишната кампания са установени застъпвания, сочат резултатите от кръстосаните проверки на фонд "Земеделие". Засегнатите имат срок до 1 декември да защитят правата си да ползват земята с документи, съобщиха от фонда. През тази година площите със застъпвания намаляват до 6013 хектара при 6985 хектара през миналата.\nФондът ще изпрати уведомителни писма на всички, засегнати от застъпванията. В срок до 20 работни дни от получаването на уведомително писмо, но не по-късно от 1 декември 2017г., кандидатите трябва да се явят в съответната областна дирекция на фонда с документите си.\n14:18 06 Септември 2017\n14:29 06 Септември 2017


Bling My Thing Stripe Jet Swarovski - поликарбонатов кейс с кристали Сваровски за iPhone XS, iPhone X (прозрачен), на ТОП Цена — Sim.bg\nКод за поръчка: 36687\nТова е качествен продукт с продуктов номер 36687 произведен от фирма Bling My Thing. Марката Bling My Thing се е доказала с времето като изключително качествена и креативна. Може да откриете Bling My Thing Stripe Jet Swarovski - поликарбонатов кейс с кристали Сваровски за iPhone XS, iPhone X (прозрачен) листнат в категория Поликарбонатни/Твърди кейсове за iPhone X/Xs, на цена 69.00лв. На онлайн магазина ни в този раздел Аксесоари за телефони, Калъфи за iPhone X/XS и Аксесоари, Поликарбонатни/Твърди кейсове за iPhone X/Xs ще откриете разнообразие от продукти на цени за всеки вкус, започващи от 19.00лв до 99.00лв. Голяма част от продуктите - Поликарбонатни/Твърди кейсове за iPhone X/Xs са специално изработени за конкретния мобилен телефон или таблет.\nПродукта Bling My Thing Stripe Jet Swarovski - поликарбонатов кейс с кристали Сваровски за iPhone XS, iPhone X (прозрачен) е добавен в сайта на 24 Октомври 2018


USD/CAD стопира ралито въпреки по-силните продажби на дребно - TrendlineBG Signals\nОсновните американски индекси отстъпиха назад в сряда, след като търговското напрежение се засили. Швейцарският франк и йената отново поскъпнаха в азиатската сесия, след като пазарите постепенно се убедиха, че в ход е пълна търговска война между САЩ и Китай. USD/CAD се понижи заради по-силните продажби на дребно от Канада. Но впоследствие се върна обратно нагоре заради цената на петрола и изненадващите данни за запасите.\nТърговските притеснения отново отведоха пазарите надолу\nНапрежението между САЩ и Китай очевидно се влоши след сриването на търговските преговори преди седмици. Очевидно е, че не само търговията, но и широката гама практики в Китай, включително кражбите на IP, ще бъдат афектирани. Huawei най-вероятно няма да бъде единствената компания, която ще получи широко базирани санкции от САЩ.\nНа фондовия пазар индексът S&P 500 се установи на нива от 2 856.27, което е спад от 0.29%. Синият чип Dow Jones Industrial Average завърши на 25 776.61, надолу със 100.72 пкт или -0.39%. А технологичният NASDAQ Composite затвори на 7 750.84, понижавайки се с 0.47%.\nСлаба реакция след минутките на Фед\nПротоколът на FOMC не оказа голямо влияние върху цените на акциите, тъй като вече бе оценен от пазара. Минутите бяха до голяма степен тълкувани като приспособими, което обикновено подкрепя акциите. Политиците от Фед се съгласиха, че текущата политика на приспособяване може да остане засега и че те са доволни от подхода „изчакай и виж“.\nТонът по отношение на икономиката също беше оптимистичен, поради изненадващия ръст през 1то тримесечие. Очаква се БВП „да се разшири със скорост, по-висока от оценката на персонала за потенциалния растеж на производството през 2019 и 2020 г., и след това да забави темповете си под потенциалния производствен ръст през 2021 г.“. Неотдавнашната слаба инфлация също бе видяна от много политици „като вероятно е преходна“.\nГледайки сега напред, PMIs в еврозоната и немския Ifo климат ще са основният фокус. Данните ще трябва да покажат повече доказателства за стабилизиране на икономиката през Q2 в подкрепа на еврото. Германия също ще освободи и финалния БВП за 1то тримесечие. Ще излязат и сметките на ЕЦБ за паричната политика. По-късно през деня САЩ ще пуснат предварителните PMIs и новите продажби на жилища. Канада ще публикува продажбите на едро.\nВъпреки че можем да очакваме, че лунито ще отговори на данните днес, търговската война и PMIs от еврозоната и САЩ вероятно ще повлияят цените на суровия петрол и съответно на канадския долар през деня.\nКомбинацията от лоши цифри и увеличеното напрежение в търговската война би оставило Банката на Канада в удължен модел на държане. Следващата седмица BoC трябва да представи своето решение за паричната политика.\nUSD/CAD проби за кратко под 50% Фибо ниво на спада от 1.4689 до 1.2061 и сформира дъно на 1.3357 вчера. Сегашният спад се разглежда като част от консолидационния модел от 1.3521. Така, в случай на по-дълбок спад, биковете ще трябва да се задържат над подкрепата 1.3274, за да може ралито да бъде възобновено.\nВ посока нагоре, ясен пробив над 1.3521 би трябвало да възобнови цялото покачване от 1.3068 за повторно тестване на 1.3664. Въпреки това, убедителен пробив под подкрепата 1.3274 (където е разположена и 200-дневната ЕМА) ще покаже завършване на ралито от 1.3068 и ще обърне изгледите в мечи.\nUSD/CAD валутни пазари канадски долар търговско напрежение форекс анализ щатски долар


Депутати помагат на воините от Враца със ... съжаление\nГолям фарс се разигра в телевизонно предаване за Враца за проблемите на града и региона. Участваха депутати от различни партии и коалици. Един гражданин три пъти зададе въпрос за съдбата на поделението и на низшите чинове от него, но така и не получи отговор от нито един от тях. А за близо 200 военнослужещи камбаната вече бие. През 2012 г. те ще свалят пагоните.\nУчудващо бе, че позицията на депутата Николай Коцев от ГЕРБ иш на Венцислав Лаков от Атака е досущ като тази на министъра на отбрана. Преди време те защитаваха воините от друг ъгъл и дори им обещаваха, че ще запазят поделението. Сега им обещават светло бъдеще с изграждането на Център за подготовка на кадри за действие при кризи. Патрон щяла да бъде еврокомисарката Кристалина Георгиева. Депутатът от ДСБ Асен Агов заговорнически се усмихваше, а Георги Божинов от БСП мълчеше. И дамата знаеха, че това ще стане на куково лято. Голите надежди нито щяха да нахранят уволнените воини от Враца, нито ще помогнат за решаване и на другите проблеми в града. Помощта със съжаляване не струва пукнат грош.\nНА "Съюзна сила 2011" се видя първообраза на батальонната бойна група\nНаблюдавахме действията на една батальонна маневрена група. По думите на министъра на отбраната Аню Ангелов ямболският механизиран батальон е показал първообраза на една такава група. Целта е в бъдеще всичко да бъде събрано около механизираните батальони и те да се обучават съвместно с подразделенията от родовете войски- сапьори, химици, артилеристи, зенитчици и командоси. Аню Ангелов допълни, че ще се отделя всичко най-модерно за тези групи. Преди време той каза, че за батальонните групи ще се отделят милионите, които ще получим по тази линия от Съединените щати. На учението “Съюзна сила 2011” потвърди, че средствата от чуждестранния фонд на САЩ ще отиват за тези формирования.\nБатальонните групи ще се оборудват с най-доброто, с което разполагат Сухопътни войски, каза и началникът на СВ генерал-майор Стефан Василев. ...Прочети още\nНа "Съюзна сила 2011" президентът и военният министър гледаха два часа в една посока\nДепутати и министри не уважиха труда на воините от втора лека тунджанска бригада\nГолямото учение на Сухопътни войски „Съюзна сила 2011” свърши това, което в армията очакваха. Президентът на страната Георги Първанов и министърът на отбраната Аню Ангелов бяха рамо до рамо на полигон „Корен”, където изгледаха последните епизоди от действията на механизирания батальон с командир подполковник Милчо Начев. Два часа президент и министър гледаха в една посока - в направление на контраатаката на резерва.\nПет дни военнослужещите от втора лека пехотна бригада планираха и участваха в отбранителната операция на Многонационалните съвместни оперативни сили при разрешаване на криза от военен характер по чл.5 от Вашингтонския договор.\n"Съюзна сила 2011" набира скорост - започна вторият етап на учението\nСлед планирането на боя воините от Втора лека пехотна бригада се включиха в отбранителната операция на Съвместните оперативни сили – започна вторият етап на най-голямото учение на сухопътни войски за годината „Съюзна сила 2011”.\nВ тактическия оперативен център на бригадата, мозъка на учението, се вземат решенията за изпълнение на задачи при разрешаване на криза от военен характер по чл.5 на вашингтонския договор. Задачите стигат до пехотинците, командосите,химиците, сапьорите, зенитчиците и другите подразделения на родвете войски. Командирите вземат решение и се решават различни вводни и и зъплняват огневи задачи. За полигончиците учението „Съюзна сила 2011” също е най-голямото изпитание на годината.\nУтре мишенните полета ще се задействат и ВИП-гостите ще могат да се убедят с очите си дали изпълняваме добре съюзническите си задължения в една отбранителна операция.\nНепосредствена помощ на щаба на бригадата през дните на учението оказва ръководилят на учението бригаден генерал Нейко Ненов и офицери от щаба на Сухопътните войски ...Прочети още\nНа Лазаровден започна най-голямото учение на сухопътни войски за годината „Съюзна сила 2011 г. В учението участват над хиляда военнослужещи и близо 350 единици различна бойна техника. Учението ще се проведе в два атапа.\nОфицер,планиращ учението, е началникът на СВ генерал-майор Стефан Василев. Ръководител на „Съюзна сила 2011” е първият му заместник бригаден генерал Нейко Ненов. ...Прочети още\nОТ ДНЕС ЗАПОЧВА ИЗНАСЯНЕТО КЪМ "КОРЕН" И УСТРОЙВАНЕТО НА ПОЛЕВИЯ ЛАГЕР\n«Под горещото априлско слънце в отбранителната операция «Пролет 2009» участва целият личен състав на Втора лекопехотна бригада. Задачи изпълняваха и всички подразделения на хасковския механизиран батальон. Изключена бе ротата, която е в бойно дежурство в многонационалната бойна група "Хелброк" за 2009.\nВ учението действаха подразделения от 4-и артилерийски полк, 68 бригада специални сили, полка за ЯХБЗ от Мусачево, воини от центъра за подготовка на танкисти в Сливен, от логистичния полк в Пловдив, сапьори от Белене и др. Учението набюдаваха 11 военни аташета. Върховният главнокомандващ и президент на страната не бе на полигона.\nТова бе най-голямото учение на Сухопътни войски за последните десет години. В „Пролет 2009” участваха 1670 военнослужещи, 97 броя бойна техника, 167 автотранспортна техника, 142 броя специална техника и 2 хеликоптера "Кугър". Това е кратка информация за учението по това време в няколко хасковски и столични всекидневника.\n. На 19 април е върхът на голямото бригадно учение „Съюзна сила 2011”\nДойде време и Сухопътни войски на българската армия да покажат мускули. На 19 април на полигон «Корен», пред ВИП гости и отбрана публика, воините от втора лека пехотна тунджанска бригада ще се отбраняват и стрелят по член 5 на Вашингтонския договор. подразделенията ще участват в разрешаването на военна криза.\nС тактическите действия и огъня на «Съюзна сила 2011» Сухопътни войски ще покажат , че са готови не само да представят България в мисии зад граница, но и да защитават родните граници.\nКапитан от резерва Емилиан Коларов:Истината ни застига където и колкото да се крием\nКапитанът от резерва Емилиан Коларов отговаря на писмото на „Групата военнослужещи” от Карлово.\nСлед като публикувахме писмото на “Група военнослужещи от Карлово” по случая с капитан Емилиан Коларов, дойде и неговия отговор . Имаме копия и на сигналите, които е писал до всички най-големи институции в България, като се започне от парламента и премиера и се стигне до минвстреството на отбраната. Интересното е, че отговорите , които е получавал. си приличат като един. В крайна сметка са писани от експерти в инспектората на министерството на отбраната. Ако има отговор от „груупата военнослужещи” ще е хубаво те да застанат зад позицията си с имената си. Те са воини от едно елитно и уважавано поделение на българската армия. Ще им напомним още, че вината на капитана от резерва трябва да се докаже в съда. А там тяхното присъствие е необходимо. /писмото на „групата военнослужещи” може да прочетете в рубриката „Сухопътни войски”./ Ето го и отговора на капитан от резерва Коларов, едно към едно:\n„Мили мои колеги”от 61 Стрямска механизирана бригада, щом държите журналистиката да бъде стойностна, къде са тези ваши факти, твърдения и доказателства? Всички отговори от цитираните от Вас институции са бланкетни и с едно и също съдържание поради факта, че всички мои молби и жалби до тях са препращани до инспектората на Министерсвто на отбраната, където са разглеждани от вече упоменатите от мен полк. Митев и полк. Стоянов.\nВоини от Карлово: Капитан от резерва клевети,спестява факти за себе си\nПреди време публикувахме едно към едно писмо до нас на капитан от резерва Емилиан Коларов. Това стана , след като на съдебното заседание на 17 март не се явява никой от карловската бригада. Дни по-късно получихме и писмо, което няма подпис, а се съобщава, че автори са група военнослужещи. Публикуваме го едно към едно, защото засегнатите имат право на отговор. Ще публикуваме и други мнения по случая.\n“Пишат Ви военнослужещи от 61 механизирана бригада – гр. Карлово, по повод публикуваното от Вас писмо на о.р. капитан Коларов. В демократично общество и стойностна журналистика, преди да се публикува /особено толкова злонамерен / материал, се търси мнението и на другата страна. Това ни провокира да разкажем ИСТИНАТА, подплатена с доказателства / документи и свидетелски показания/, разследвания и решения на: Военно - окръжна прокура-тура, Военен съд, Военно - апелативна прокуратура, Министър на отбраната, Инспекторат на МО, Народно събрание на РБ, Президент на РБ и други. Всички тези държавни институции бяха заляти от о.р. капитан Коларов с жалби и оспорвания на съдебни решения, в които той целенасочено уронва авторитета на офицери, прокурори и институции.От всички инстанции отговорът е, че жалбите му са неоснователни и че за собствените си безотговорност, не справяне с работата и лоши взаимоотношения, той не търси причините в себе си, а обвинява началници, колеги и подчинени.\nВ публикациата , о.р. капитан Коларов умишлено е спестил факти, които не са в негов интерес. Отговаряме на клевитите от писмото му: ...Прочети още\nПрез септември сме домакини и участваме в многонационално учение на специалните сили\nОсновна планираща конференция за многонационалното учение на Силите за Специални операции „JACKAL STONE 2011” се проведе в София в периода 29 март - 1 април 2011 г., съобщи Пресцентърът на МО. Тя беше открита от заместник-началника на отбраната и съпредседател на Съвместната комисия вицеадмирал Минко Кавалджиев и се проведе под ръководството на заместник-командира на Командването на Специалните операции на САЩ в Европа и на началника на отдел „Съвместни съоръжения” – МО. В нея участваха представители на Силите за Специални операции на САЩ, България, Литва, Норвегия, Полша, Румъния, Унгария, Украйна и Хърватска.\nНа учението ще се планират тактическите действия на подразделенията от бригадата по прикритие на държавната граница на застрашения театър на военните действия.. Целта е осигуряване на развръщането на силите на НАТО по чл.5 и реално провеждане на бойна стрелба. В стрелбата ще участват и подразделения от родовете войски.\nПланирани са действия по стоварване и блокиране на противников тактически въздушен десант, действия на пропускателен пункт за неутрализиране на безредици, извършване на евакуация на повредена техника, медицинска евакуация и др.Щабът на бригадата с командир бригаден генерал Петър Петров вече е на бойна нога. В подразделенията се подготвят за изпитанието. ...Прочети още


Подкожен имплант бори смъртоносния вирус на ХИВ | Dnes.bg Новини\nПодкожен имплант бори смъртоносния вирус на ХИВ\nБил и Мелинда Гейтс влагат $140 млн. в проекта\n3 яну 2017 14:44, Бойчо Попов\nБил и Мелинда Гейтс са известни с инвестициите си в глобални здравни инициативи. Със своята частна фондация Bill & Melinda Gates Foundation сега те ще участват с инвестиция от 140 млн. долара в компания от Бостън, която възнамерява да предотврати инфекциите с вируса на СПИН, предава Wired. Общата сума на инвестиционния рунд е 206 млн. долара.\nIntarcia Therapeutics разработва медицински имплант, който ще се поставя подкожно и ще доставя постоянен поток от анти-ХИВ лекарства под формата на 6- или 12-месечни партиди. Това ще освободи ХИВ-позитивните от задължението да помнят, че трябва да вземат лекарствата си всеки ден. Имплантът ще се презарежда веднъж или два пъти годишно.\nТози тип лечение се нарича Pre-exposure prophylaxis (PrEP), а тези, които приемат всеки ден лекарството, намаляват риска от инфекция с 90%, показват данни на американския център за контрол и превенция на болестите.\nЧрез ползването на импланта Intarcia иска да замени дневния прием на лекарства. Малкият съд ще трябва да се заменя до два пъти годишно. Все пак изобретателите работят и над по-дълъг срок, така че имплантът да може да заменя само веднъж годишно. Методът се е използвал за първи път в Субсахарска Африка, където вирусът на ХИВ е особено разпространен и рискът от инфекция е висок.\nОсвен това има и вариант този имплант да се използва при пациенти, болни от диабет тип 2. Intarcia Therapeutics вече вкара в американските регулаторни органи документите за комерсиално използване на импланта през ноември, така че той може да влезе в употреба сравнително скоро. Засега обаче не е известна цената, срещу която болните от СПИН ще могат да използват новото средство.\nОще по темата: Бил ГейтсБил и Мелинда Гейтс\nв субсахарска незнамквоси е добре да им импланират не модули, а пластичен експлозив.\nдобре де, това не е лекарство, а улеснение ... т.е. устойчив бизнес модел, който би довел до продажби и печалба. Къде е иновацията, къде е лечението? Гейтс фондация или инвестиционен фонд има?\nРусофилите-путинисти...да започват да плюят по лошите капиталисти, които имат милиони, на гърба на изстрадалия народ.\nНещо как САЩ са измислили СПИН, за да завладяват света, как умишлено не искат да откриват лек срещу рак, спин, грип, настинка...конспирация на американските корпорации и т.н. и т.н.\nА...и...Путин е велик и ще се пребори с лошите империалисти.\nТ.е за маоулните американци които забравят, че са ХИВ позитивни. Не знам как това нормален човек ще го забрави.\nШорош и подобните му не искат да ти вредят (физически), а да те контролират и използват като впрегатно животно. Като ти чета бисерите - успяват!\nА защо набута Путин в тази тема, само лекуващият ти доктор знае.\nНаселението на земята няма интерес да бори болести от рода на ХИВ и РАК, с толкова зор са ги изобретили, няма логика някой да ги ликвидира. ХИВ и РАК са точно златната среда, стабилно накъсяване с тенденции на нарастване на темповете. Все едно да забранят ГМО-то, колко още има за стирилизиране и задължителните подкожни импланти ще се въведат и внуци няма да видите.\nХаха в Африка местните се заразяват доброволно за да им дават лекарства (безплатно) на които страничните им ефекти са подобни на действията на различни видове наркотици.И това е факт известен от десетилетия.Нормално е да не помнят-нали са нон-стоп надрусани.


Как Се Изчислява Период На Плащане | Насърчаване - 2020\nОсновен Насърчаване Как Се Изчислява Период На Плащане\nКак Се Изчислява Период На Плащане\nРедовни периоди на заплащане са тези, които са планирани да се извършват всеки ден, седмично, две седмици, полумесец, месечно, тримесечие, полугодие или годишно. Разнообразен период на заплащане е всеки период на заплащане, който не се счита за редовен, като 10-дневен период на заплащане, който включва почивните дни и празниците. Работодателите обикновено плащат на служителите седмично, две седмици, полумесец или месечно. Служителите се изплащат според техния период на заплащане. Следователно, когато изчислявате период на заплащане, трябва да вземете предвид състоянието на заплащането на служителя.\nИмайте предвид, че седмичният период на заплащане се основава на една седмица заплащане; на две седмици заплащане; полумесечно заплащане, два пъти месечно; месечно, веднъж месечно; тримесечно, на всеки три месеца; полугодишно, два пъти годишно; и ежегодно, веднъж годишно. Тримесечните, полугодишните и годишните периоди на заплащане обикновено се появяват при специфични обстоятелства, като платен отпуск.\nПлащайте служители на час въз основа на броя отработени часове през периода на заплащане. Умножете броя на отработените часове в периода на заплащане с почасовата ставка на служителя, за да стигнете до брутното заплащане.\nНапример, да кажем, че служителят работи 80 редовни часа за периода на плащане за две седмици и печели $ 10 на час. Изчисление: 80 часа x $ 10 = 800 $, две седмици брутно заплащане.\nАко получава заплащане седмично, заплатата й ще бъде по-малка, тъй като ще се основава на една седмица заплащане. Изчисление: 40 часа x $ 10 = 400 $, седмично брутно заплащане.\nПлащайте на работниците и служителите на заплата пълна заплата въз основа на техния период на заплащане. Заплатените работници трябва да получават фиксирана сума за всеки период на заплащане, според американския департамент по труда. За да достигнете брутната заплата за период на заплащане, разделете годишната заплата на броя периоди на заплащане през годината.\nНапример, да кажем, че служителят печели годишна заплата от 74 000 щатски долара и получава заплащане месечно. Изчисление: 74 000 щатски долара / 12 периоди на плащане = 6,166.67 долара, месечно брутно заплащане.\nВ големите организации многобройните заплати не са рядкост. Например, работниците на час могат да получават плащания на всеки две седмици, докато работниците на заплащане могат да бъдат изплащани полумесечно. За да не объркате служителите, създайте календари за заплати (вижте ресурсите по-долу), изобразяващи началните и крайните дати на периода на заплащане и реалната дата на заплащане за всяка ведомост.\nИнструкции Видео: 5 ГРЕШКИ В ПЕРИОД НА ПОКАЧВАНЕ.\nМога Ли Да Подам Иска За Безработица, Докато Сте В Неплатен Отпуск?\nКак Да Постигнем Целите\nКак Да Отбележа Почасово Плащане В Мотивационно Писмо?\nОбучение За Шофьори С Увреждания\nКак Да Напишете Съобщение За Организация


Прекратяват българските документи за самоличност – BulgariCA\nПрекратяват българските документи за самоличност\nby Евгени Веселинов • 08/19/2009 • 0 Comments\nЩе съществуват само "лични документи"\nНовите правила при издаването\nСофия, 19 август\nПравителството одобри промени в Закона за българските документи за самоличност и предлага на парламента да ги приеме, съобщиха от правителствената информационна служба.\nВ преобладаващата си част те отразяват изискванията на ЕС за стандарти на отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в документите за самоличност, документите за пътуване, както и други лични документи, издавани от МВР.\nТехнологията на издаването на тези документи ще бъде много различна от технологията при сега издаваните български документи за самоличност и това налага възприемането на диференциран подход при регламентирането на отделните групи.\nВъвежда се нова систематика на видовете документи, като ясно се разграничават няколко групи според предназначението им:\nдокументи за самоличност (лична карта, паспорт, карта на бежанец); свидетелства за управление на моторни превозни средства; документи за пребиваване (разрешения за продължително или постоянно пребиваване на България на чужденец и удостоверение за пребиваване на граждани от ЕС).\nВъв връзка с тази систематика се налага и промяна в използваната в закона терминология, като в наименованието и в текстовете използваното обобщеното понятие български документи за самоличност се заменя с български лични документи.\nВ законопроекта е регламентиран и редът за издаването на лична карта на деца, навършили 14 г., които са настанени в социални домове, но поради липса на родители и определен настойник не могат да получат готовата лична карта.\nРегламентира се също така и редът за връщане от гражданите на издадени им българските лични документи на органа, който ги е издал, както и се предвижда реда за тяхното физическо унищожаване да бъде уредено в Инструкция на съответния орган.\nДокументите за пребиваване са категоризирани според предназначението им: разрешения за пребиваване на чужденци; документи за пребиваване на граждани на Европейския съюз, гражданите на държави - страни по Споразумението за Европейско икономическо пространство (ЕИП), гражданите на Конфедерация Швейцария и членовете на техните семейства, които не са граждани на ЕС, ЕИП и Конфедерация Швейцария, които по силата на сключени международни договори с ЕС имат право на свободно придвижване.\nС промените се цели и отстраняване на съществуващи противоречия между разпоредби на сега действащия Закон за българските документи за самоличност и други закони, пише в съобщението.\n← Спират деца от забавачка за неплатени данъци\nНаш инженер клати мостовете на Ню Йорк →


Бриг. генерал Явор Матеев: Нападнатият войник е изключителен професионалист, получавал е множество награди\n“Той е ефрейтор с 12-годишен стаж, от бойно формирование – парашутист разузнавач. За службата си в страната и зад граница е получавал множество награди. Не видях да има наказания, само поощрения – той е трудолюбив, изпълнителен и скромен военнослужещ”, каза бриг. генерал Явор Матеев, който е командир на нападнатият военнослужещ Валентин Димов във Войводиново.\nОфицерът разказа, че в действителност ромите са действали „брутално професионално” – якето му е използвано така, че ръцете и главата му да бъдат вързани, като е удряно по най-зверския начин, а той не е изразил агресия спрямо тях.\n„Много неприятни случай, иначе при друга ситуация тези две хлапета, защото те са такива, няма как да набият военнослужещ, още повече от Специалните сили”, каза Матеев.\nВоенният министър Красимир Каракачанов заяви, че полицията е действала изключително професионално и адекватно, като е успяла да задържи нападателите, които са се укрили в друг град.\nКаракачанов: Циганите в България станаха изключително нагли! Търпението на общество се изчерпа СНИМКИДвамата роми нападнали в гръб военния, завързали го с яке, за да не може да се защитава\nТехеранският инцидент – доказателство за НЛО?


Пандемията доведе до аутсорсване на голям сектор - ᐉ Новини от Fakti.bg - Бизнес | ФАКТИ.БГ\nБългарските патриоти: ДПС отиде на крака при Ердоган и резултатът не закъсня - Турция вече разкри 114 секции!преди 1 минута\nГрандиозен скандал! Германия изтегля свои войници от Литва преди 3 минути\nАдриан Андреев отпадна на старта на турнира в Тълсапреди 5 минути\nПрокуратурата иска още информация от САЩ по "Магнитски"преди 7 минути\nПяна, подобна на памук, заля плажа на Шаблапреди 10 минути\n"Групата за натиск" с подписка до министъра на МВР за 38 магистрати и политици, недекларирали имоти и сметки в чужбинапреди 13 минути\nВ България логистичните услуги са най-евтини от цяла Европа\nПандемията доведе до аутсорсване на голям сектор\nмилена рамчева -\nПубликувана: 8 Юни, 2021 09:11\n4 КОМЕНТАРА | ВИДЯНА 3154\nКлючово място за логистика 21 Май, 2021 08:37\nПандемията в резултат на коронавируса промени редица пазари. Някои от тях бяха сринати като туризъм и авиация, а други - процъфтяха. Към последната група спада логистичният сектор. Търсенето на складови площи отчита безпрецедентен за българския пазар ръст през последните месеци. През втората половина на месец май в Индустриална зона София-Божурище беше открит поредния логистичен център. Браншът обаче се развива и в посока задълбочаване оптимизирането на онлайн доставките. Какво ще се промени завинаги в сектора на логистиката след пандемията? На този въпрос отговор дава в интервю за ФАКТИ Милена Рамчева - изпълнителен директор на "Метрика".\nГоспожо Рамчева, през последните 12 месеца пандемията, в следствие на коронавируса, увеличи в пъти работата на логистичните компании. Доведе ли това до намаляване на конкуренцията между тях?\nНе. По-скоро я увеличи, тъй като се появиха повече компании, които предлагат обслужване на електронни магазини, а именно изпращането на малки пратки с единични продукти в тях към крайни клиенти. Ако до момента логистичните компании основно обслужваха бизнес клиенти, които изпращаха главно business to business пратки, които са много по-големи, палетизирани, с еднотипни или миксирани палета, в момента се появиха много повече компании, които започнаха да разфасоват стоката на единични продукти и да обслужват именно крайни клиенти.\nПри положение, че конкуренцията се е увеличила в резултат на появата на повече по-малки играчи на пазар, това означава ли, че инвестицията в логистичната дейност е евтина като първоначална стойност?\nЗа един търговец, който решава да си изнесе логистичната дейност, той дефакто я аутсорства и точно това дава възможност на всеки един търговец да може да си конструира бизнеса по-лесно с по-малка инвестиция. Всеки един онлайн търговец в този случай трябва да инвестира в добра платформа, през която да продава. Да инвестира в добър продукт, който да покаже на пазара. Да инвестира в добър маркетинг, чрез който да може да достигне до своите клиенти. А изнасяйки процесите от гл.т. на логистиката и клиентското обслужване, това му осигурява по-малко разходи, тъй като в противен случай, ще трябва да инвестира в собствен склад, оборудването му, изграждане на софутер система, процеси и хора, което е по-скъпия вариант.\nКаква е разликата между една направена онлайн поръчка и такава, която е по-стандартния начин?\nРазликата е в това, че когато поръчката е онлайн, почти в 90% от случаите правим интеграция между онлайн платформата, която продава, било то собствен онлайн сайт или market place пространство и системата за обработка на поръчки. Налице е автоматизирана система, по която се предават данните за поръчката.\nКогато поръчката се прави офлайн, т.е. ние може да предложим и други канали за поръчка (по телефон), тогава вече имаме допълнителна човешка намеса, извън клиента, който прави поръчката, т.е. има още един човек замесен във веригата, който ръчно въвежда поръчката в системата.\nПри изчистения вариант на онлайн търговия, имаме платформа, която може да бъде собствен онлайн магазин или market place, тогава имаме само крайния клиент и данните влизат автоматично. Когато имаме друг канал, по който влизат поръчките, имаме намеса на още един човек, което може да увеличи възможността за допускане на грешка.\nС увеличаване на онлайн търговията все по-актуален е въпросът за 14-дневното връщане на стоката при дистанционната покупка. Това до каква степен натоварва логистичния сектор?\nТова е част от целия процес, когато става въпрос за дистанционни продажби. Възможността за връщане на пратка, всъщност важи във всички случаи, когато имаме дистанционна продажба, независимо по какъв канал тя е извършена. Хората не могат да пипнат и да огледат добре стоката и поради това имат 14 дни за връщането ѝ. Това е другата особеност при обработката на поръчки от онлайн магазини, защото трябва да може центърът, който обработва поръчките, след това да поеме върнатите пратки, да им се направи проверка, т.е. дали стоката е върната в добро състояние, дали продуктите отговарят на условията, заложени в политиката за връщане. Има стоки, съгласно директивата, които не могат да бъдат връщани. Такива са бельото, храните. Има редица продукти, които са изключение от това правило и тук вече ролята на центъра е да може да следва всичките тези политики, които онлайн магазинът е създал - да направи такава проверка на продуктите и добрите от тях отново да могат да влязат в продажба, а тези които не са в съответствие с търговските изисквания да бъдат отделени. Това е другата особеност, която е по-различна при логистиката спрямо ситуацията, в която се обслужва само бизнес клиенти. В бизнеса връщането е далеч по-малко.\nСпоред Вас, какво ще промени пандемията завинаги и временно в логистиката?\nТова, което се получава в момента е, че в България се развиват все повече логистични центрове и все повече логистични компании започват да предлагат изнесената услуга за обслужване на поръчката онлайн магазини. Услугата започва да става все по-популярна за българския пазар и все повече търговци се възползват от нея.\nТова, което в краткосрочен план ще се случи, е че ще се развие като услуга, а в по-дългосрочен - ще се получи една специализация на логистичните центрове по категории продукти, така както е на световно ниво. Там има центрове, които обслужват онлайн търговци, които продават дрехи и обувки, центрове, които се занимават с хранителни добавки и такива, които обслужват предимно спортни стоки. Има специализация, тъй като при обслужването на различни категории стоки има различни изисквания за съхранението, особености, така че да се оптимизира цялата услуга, т.е. да се предложи най-доброто като съхранение, максимално да се оптимизират разходите.\nВ ценово отношение логистичните услуги как ще се развиват?\nЦените на логистичните услуги в България са все още най-ниските в цяла Европа. Може би с увеличаването на цената на труда, може да поскъпнат. Но от друга страна, започва да навлиза все повече автоматизация в процесите. Ние също обмисляме да автоматизираме част от процесите, така че ще бъде интересно бъдещето в цените на логистичните услуги.\nТоест с по-малко служители да се извършва по-голям обем работа.\nТова започва да е като цел, тъй като в логистиката, особено в България, съществува сериозна конкуренция на пазара на труда и става все по-трудно намирането на служители. Във всеки един от сегментите това е затруднение. Това е и една от причините за търсене на автоматични решения, т.е. да заместим човешкият труд не за да повишим производителността, а защото не може да намерим такъв.\nМного пъти съм спорила с колеги, че в момента автоматизацията не се налага толкова много, както е било в началото на индустриалната революция, а индустрията замества хората, за да повиши производителността. По-скоро в момента автоматизацията променя нещата така, че да може да използваме хората само там, където те действително са необходими, тъй като човешкият труд започва да става все по-дефицитен, респективно ценен.\nА и дейности, които се повтарят, те лесно могат да бъдат автоматизирани и така използваме човешкият труд, там където е уникален и където не може да го заместим. Не се отнемат позиции, а по-скоро се подобрява работата на служителите, за да могат да се получат по-добри условия на труд.\nВдигнаха се цените. По този начин се обесмисля покупката на дребни и леки стоки до 10 -20 лв при положение че доставката достига 7 лв\nПазара вече от такива фирмички е запълнен,за такава малка държава са предостатъчни....\nТова че надуват цените типично по нашенски си е нещо нормално\nЗа една година заради измислената пандемия потреблението намаля но цените на доста хранителни стоки се вдигнаха,има ли логика..?!\nДа,трупане на огромни печалби!\nАутсорсване? Родна реч, омайна, сладка.\nТова е фейк нюз! Аутсорсването доведе до даунлоудване на скейлинг процесите в маинда на логистичния фейсинг! От тук и лифтинга на пейстинг операциите по скининг мапинга!\nБългарияОт сряда ваксинират на летище София\nБългарияДаниел Стефанов: Гласуването с машини в чужбина е абсолютно излишно\nСпортБивша колоездачка отново нагорещи мрежата с предизвикателни кадри\nБългарияКв. "Орландовци”: Как се живее без канализация и тротоар\nСпортЦСКА 1948 с поредно ново попълнение - взе млад вратар\nБългарияБойко Рашков: На всички е известно, че на предходните избори е констатирано купуване на гласове\nБългарияРадев в Брюксел: Основен фактор за сигурността на държавите в НАТО е единството\nСвятСеверна Македония разглежда доклад за преговорите с България\nДепутатът от Патриотите Емил Димитров – Ревизоро с коментар пред бТВ за бюджета.\nПари за комисионери има, а за пенсионери – не."\nЗоран Заев първо при Бойко Борисов в централата на ГЕРБ (ВИДЕО) Стъки: Нещастници, този път много сгрешихте! Скандал в студиото на Нова, Стъки нахлу, докато интервюират Кутев Стъки: Другарят Кутев ме напада, защото тръгнах срещу Радев Пристига Зоран Заев\nБългарските патриоти: ДПС отиде на крака при Ердоган и резултатът не закъсня - Турция вече разкри 114 секции! Грандиозен скандал! Германия изтегля свои войници от Литва Адриан Андреев отпадна на старта на турнира в Тълса Прокуратурата иска още информация от САЩ по "Магнитски" Пяна, подобна на памук, заля плажа на Шабла


Online LLM Международно право Oslo - LLM програми Hillingdon - LLM Oslo 2017\nБезплатна регистрация Online LLM Международно право Oslo - LLM Международно право програми Hillingdon LLM Международно право, Oslo\nOnline LLM Международно право Oslo - LLM Международно право програми Hillingdon LLM Международно право, Oslo\nОбединеното кралство, Великобритания е повече от 300 години и се състои от четири съставни нации: Англия, Шотландия, Уелс и Северна Ирландия. Обединеното кралство е бил център на ученето през последните хиляда години и притежава много древни и се отличават университети. Чуждестранни студенти съставляват значителна част от общия брой на студентите в университетите във Великобритания.Online LLM Международно право Oslo - Вземи си LLM Hillingdon. Съберете цялата LLM програма и информация училището. Спестете време и се свържете с училището директно тук!\nLink to and share "Online LLM Международно право Oslo - LLM програми Hillingdon - LLM Oslo 2017"