Netavisen Outsideren 2.0 by Outsideren.dk - issuu\n1 0 . 2 # sektion\nDANMARKS STØRSTE BLAD OM PSYKIATRI · SKREVET AF FRIVILLIGE MED EGNE ERFARINGER FRA PSYKIATRIEN\nr e b m e Dec 2013\nTidsskriftet Outsideren Bragesgade 10 1. Sal Dk – 2200 København N Telefon: 35397123 35397124 Kontortid: mandag til torsdag kl. 10 – 15 Outsideren 2.1 udkommer hver anden måned\n0 . 2 #\nEmail: redaktion@outsideren.dk Hjemmeside: www.outsideren.dk Gironr: 1667 2246\nVI VED HVOR SKOEN TRYKK ER\nAnsv.havende redaktør: Maria Ro Sylow\n4-7: GAL ELLER NORMAL – på sporet af mig selv 10-13: SÆT X VED LARSEN – når livet skal i skema 14-21: MODSKRIFT – en overvåget mor giver svar på tiltale 22-25: SPEJLBILLEDET AF MIN SYGDOM – når søskende har samme lidelse 26-32: MIT DIGTERISKE VANVID – Jan Sonnergaard om at være diagnosefri 33: UDSALG – et digt af Dy 34-35: PSYKOSEN OG DEN RØDE TRÅD – eftertanker om et forandret liv 36-39: MÆRK SMERTEN – om en daglig dosis af selvdestruktivitet 40-45: PSYKISK ALLERGI? – til kamp mod omskrivninger Vigtigt!\nProtektor: Dorte Bennedsen, fhv. MF og kirke- og undervisningsminister. Bestyrelse: Klavs Seerup Rasmussen (formand og projektleder), Nis Bjarnhof (næsteformand, filosof), Jon Funder De Linde (forfatter), Wenkina Weidner (Foreningen Wenkina), Reno Jakobsen (bogfører), Lianne Larsen (bogfører), Maria Ro Sylow (redaktør, Outsideren) Suppleant: Kirstine Thye Skovhøj (journalist). Redaktion: Morten Bohr (Journalistisk konsulent), Eisa Hunø Swierkosz, Charlotte Blixenkrone, Ane Kirstine Nielsen, Jette Nielsen, Mette-Marie Riel, Dy Knudsen, Amalie Edholm, Ronnie Rasmussen, Grethe Nielsen, Mikkel Munk Appel, Steen Moestrup, Dawn Edgar, Annette Madsen, Anne Marie Rafferty, Katrine Fokdal, Rune Hede Eskildsen, Jens Rønn, Irene Odgaard, Niels Gjern, Klavs Seerup Rasmussen, Torben Svane, Eva Toft, Jonas Strandgaard, Søren Benzon Eskildsen, Tom Steffensen, Michael S. Tingsgaard, Wenikna Weidner, Aviaja Marsilie, Maj Marie Carlsen, Kirstine M.T.Skovhøj, Andreas Riise, Karina Lund, Line Sofie, Helene Marie Nørskov Strange. Administration: Reno Jacobsen ISSN 13970577\nHVEM ER VI? Outsideren er Danmarks s tørste brugerblad om psykiatri, og 100 % uafhængigt af politiske, religiøse og økonomiske interesser. Vi tager imod penge fra (næsten) alle, der har lyst til at give os nogle – det er ganske enkelt forudsætningen for at vi kan udkomme - men det påvirker ikke på nogen måde indholdet. At skrive som vi vil, det er selve grundlaget for dette blad, som det også fremgår af vores etiske regelsæt, som du kan findes på Outsideren.dk.\nFotograf: Jette Nielsen Indlæg og artikler udtrykker ikke nødvendigvis redaktionens holdning. Vi modtager gerne idéer, forslag, artikler, mv. – og forbeholder os ret til at redigere og forkorte indsendte indlæg. Artikler i Outsideren kan citeres, når kilden klart fremgår af citatet. Kopiering er ikke tilladt ifølge dansk lov om ophavsret, med mindre det er aftalt med redaktionen.\nOutsideren udkom første gang for 18 år siden og bliver i dag lavet på frivillig basis af en gruppe frivillige, der har erfaring med psykiske lidelser på egen krop. Vi ved, at vanvid kan være både en rædsel - og uimodståeligt spændende. Outsideren ser sig selv som et talerør for erfaringerne i sindssygen og forestillingerne derfra.\nDu kan læse mere om os på www.outsideren.dk, hvor du også finder vores blog – hvis du selv vil blogge, send os en mail.\neren d i s t u O tavisen\ne N l i t n e m Velkom\nAlle frivillige på redaktionen er stolte over at kunne præsentere dig for den nye netavis, der fremover vil være tilgængelig til download. I får et produkt der er skabt fra bunden af mennesker der ikke tidligere har lavet netavis, men som gør det fordi de brænder for det. I kan forvente en avis der hjertens gerne træder på ømme ligtorne, om de så sidder på en overlæge i psykiatrien, en sundhedsminister, en journalist – eller på os selv, såmænd. For det, vi ønsker, er et samfund så farverigt som muligt, med plads til alt fra galskab til kedsommelighed – og med lige mulighed for mennesker til at udfolde sig, med eller uden en diagnose. Med netavisen er Outsideren kommet et skridt nærmere dig – i et format der passer til de perioder i livet, hvor internettet er den bedste forbindelse til omverdenen og tanken om at være ude blandt andre, er lige så uudholdelig som indholdet af den seneste bunke af breve fra kommunen. Netavisen er gratis – vi håber du deler den med alle du kender. Indholdet er som altid skrevet af frivillige, der lever med, eller har levet med, en psykisk lidelse. Bag hvert ord står et menneske, der har lært psykiatrien at kende på den direkte måde. Ved at være skizofren. Eller psykotisk. Depressiv. Manisk. Paranoid. Befinde sig der, hvor livet kan være en daglig kamp, og det vigtigste er at tro på, at det hele nytter. I Danmark udkommer en masse udmærkede tidsskrifter, der taler på vegne af den ene eller anden minoritetsgruppe. De har det til fælles, at de stort set skrives af mennesker, der ikke har prøvet tilstanden på egen krop.\nIkke et ondt ord om det. Men på Outsideren har vi altså valgt at gøre det på en anden måde. Med netavisen er det tydeligere end nogensinde, hvem vi skriver til. Og hvorfor. Vi vil beskrive hverdagen som den ser ud når ikke alting er gået som planlagt og man kender systemerne indefra. Og vi vil gøre det så hamrende professionelt, at der ikke kan være tvivl om, at psykisk sårbare har en unik værdi som mennesker, borgere og medarbejdere. Derfor – denne netavis er en gave til dig, der tidligere var nødt til at vælge mellem 5 pakker smøger eller, at købe et abonnement på Outsideren. Nyd den for nedrullede gardiner eller del den med store udråbstegn på Facebook (eller begge). Læs om, hvordan andre med en sindslidelse er kommet sig eller bare kommet videre. Send os hvad du har af historier, videoklip, lydfiler – netavisen sprænger rammerne for hvad der kunne lade sig gøre da vi kun udgav et trykt blad – du er inviteret til at være med til at folde mulighederne ud. Uden dig, ville vi aldrig kunne gøre det.\nPå redaktionens vegne Maria Ro Sylow Ansvarshavende redaktør\nG\tAELLLE R NORMAL ? 6\nFra bloggen: »Jeg fik g entag ne g ang e vide, at jeg bare var en at n o r teenag er. Det burde jeg mal j o dan set blive g lad for a såt h Men jeg blev oprig tig ta øre. l t k ymret. Hvad var det g bea l t mig? Sk ulle jeg bare ta med g e sammen? Jeg syntes jo mig i k jeg gjorde andet end at k e tag e mig sammen!« 7\nYDMYGELSEN Den 20. februar 2012 kom jeg til en samtale hos en psykolog på psykiatrisk afdeling. Igen. Hun foreslog, at jeg skulle sidde med en papirspose\nAF LINE SOFIE\nfor munden, når jeg hyperventilerede. Det var i sig selv ikke anfaldene, Gal eller normal – den titel er efterhånden særdeles brugt. Ikke\nder var problemet. Det var den ydmygelse, jeg følte. Den magtesløshed\ndesto mindre er det et rigtig godt spørgsmål. Især når man er teen-\nvar forfærdelig. Efter den samtale gik jeg direkte ud på badeværelset\nager. Hvornår er man psykisk syg og hvornår er man bare en besvær-\nog fandt Ipren’erne. Mine forældre havde ellers fjernet alt, men i en\nlig teenager med kærestesorger eller andet i den retning?\ntoilettaske havde de glemt nogle. Jeg stod med dem i hånden, men blev\nSelvfølgelig skal man ikke kaste psykofarmaka i nakken på alle\nalligevel i tvivl. Jeg tog dem med ind på mit værelse. Der blev de lig-\nteenagere med et par dårligex dage. Men jeg har desværre oplevet at\ngende. Jeg skulle lige være helt sikker på, at det var det rigtige at gøre.\npar gange at sidde hos en psykolog og fortalt om mine selvmordstan-\nTo dage senere, den 22. februar, var vi til endnu en samtale.\nker og om at jeg havde panodiler liggende inde på mit værelse. Og de\nDenne gang var jeg sikker. Jeg ville ikke mere. Jeg sagde det til mine\ngjorde ikke noget. Sagde ikke engang noget til mine forældre.\nforældre og psykiateren, uden at fælde en tåre. Mine forældre græd.\nI dag kan man jo så sige, at jeg heller ikke gjorde alvor af mine\nDet var en skræmmende oplevelse. For første gang, var der en, der\ntrusler. Ikke på daværende tidspunkt. Men jeg tror, at en af grun-\nreagerede. Jeg blev akut indlagt. Jeg var både lettet og skræmt. Var\ndene til at det kom så langt ud, var at jeg ikke følte mig forstået. Jeg\ndet virkelig mig, der var kommet så langt ud? Hadede jeg virkelig mit\nfik gentagne gange at vide, at jeg bare var en ”normal” teenager. Det\nliv så meget?\nburde jeg jo sådan set blive glad for at høre. Men jeg blev oprigtig talt\nJeg gik i 9. klasse og kunne intet selv. Det ville jeg ikke være med\nbekymret. Hvad var det galt med mig? Skulle jeg bare tage mig sam-\ntil! Der var enorm lang ventetid til psykolog. Jeg havde en tid til for-\nmen? Jeg syntes jo ikke jeg gjorde andet end at tage mig sammen!\nsamtale for udredning d. 3. marts. Der havde jeg været indlagt i 10\nSkulle jeg bare klappe i og rette ind?\ndage. Jeg blev på afdelingen i tre måneder.\nJeg følte til sidst, at jeg var nødt til at true med selvmord, for at råbe nogen op. Der skal til tider så meget til for at man bliver ta-\nget alvorligt. Jeg kan jo godt se at jeg nogle gange har siddet med\nI dag er jeg på efterskole. Jeg tager stadigvæk sertralin og får også\nhænderne i skødet og tigget om hjælp. Men jeg havde på daværende\nen del anfald. Det er ikke angstanfald, men derimod PNES (fysiske\ntidspunkt ikke overskud til andet. Jeg var 14 år. Senere skete det\nikke epileptiske anfald). Da jeg fik den diagnose, blev det hele noget\nsamme igen. Jeg var 15 år og led af rigtig mange, hvad vi på davæ-\nlettere. Det var ikke min skyld. Jeg kunne ikke gøre for det, men jeg\nrende tidspunkt troede, var, angstanfald. Det ødelagde fuldstændig\nkunne med tiden arbejde mig ud af det.\nmin hverdag og min selvtillid. De anfald tog al energi fra mig. Hver\nTil tider føler jeg mig da stadigvæk ”gal”. Men jeg ved, at mine ven-\nanden dag i skolen. Op til tre timer, hvor jeg sad og rystede, hyper-\nner på efterskolen ser mig som helt ”normal”. Og det hjælper mig til\nventilerede og følte mig så ynkelig.\nat kunne acceptere anfaldene og vide at jeg er så meget andet end det.\nJeg kom til en akut samtale på børnepsykiatrisk afdeling i Odense. De gav mig noget sertralin, jeg skulle starte på. Jeg gjorde som jeg skulle, men bivirkningerne var ikke umærkelige. Kvalme og enorm træthed er til at leve med. Men endnu flere anfald og selvskade (igen) var for meget.\nOg det er vigtigt! For man ER ikke en sygdom, man HAR en sygdom! Denne artikel er udvalgt blandt mange fremragende blogindlæg på vores hjemmeside Outsideren.dk. Red. #1 november 2013\nFra en samtale på Jobcenteret:\nSæt ved Larsen AF LIANNE LARSEN For ikke længe siden var jeg til den obligato-\nCPR. NR. Dato Beskæftigelsesmål Er vurderingen foreta ge sammen med borger t en? Sæt X:\nriske 3-måneders samtale på Jobcentret og det gik, synes jeg selv, ikke ret godt. Min jobkonsulent ville have mig til at indse, at jeg godt kunne arbejde, og okay, det er jo hendes job, men da hun opdagede, at jeg ikke havde benyttet mig af alle til rådighed\nMINE FAGLIGE FÆRD IGHEDER I FORHOLD TI L AT KOMME I JOB ELLE R UDDANNELSE MIT FOKUS PÅ JOB EL LER UDDANNELSE\nstående behandlingsmuligheder, pressede hun yderligere på … Jeg lider af psykisk stress, der har medført\nMINE PERSONLIGE OG SOCIALE KOMPETENCE R\ngenereret epilepsi, som igen kan give sig udtryk i epileptiske anfald – jeg har præstati-\nnye ting … min hjerne slår fra, når jeg bliver presset og jeg får kramper i højre side, hvis presset fortsætter (det kunne i øvrigt se sjovt ud til et jobinterview, mig siddende\nMINE SOCIALE FORH OLD boligsituation familieforhold socialt netværk MIT HELBRED\nder og krampe i højre side, mens jeg vrøvler som en gal, fordi jeg ikke kan koncentrere mig om noget når jeg kramper..).\nJeg har de nødvendige færdigheder for at ko mm i job eller uddannelse e Jeg undersøger alle m uligheder for at komm e i job eller uddannelse Jeg er god til at omgå s og samarbejde med andr e mennesker Jeg møder til tiden nå r jeg har aftaler\nonsangst, som grænser til panikangst, føler mig socialt afstumpet og er meget bange for\nGengivelse af skemae t fra Jobcenteret med korrekt ordlyd – og m ed Lianne Larsens X´e r angivet.\nMine sociale forhold forhindrer mig ikke i at komme i job eller uddannelse Mit helbred forhindrer m ikke i at komme i job ig eller uddannelse\nJeg arbejder på at få de nødvendige færdighe der for at komme i job ell er uddannelse Jeg har konkrete idée r til, hvordan jeg kommer i job eller uddannelse\nJeg har brug for bedr e faglige færdigheder fo r at komme i job eller udda nnelse Jeg vil gerne i job eller uddannelse, men har brug for hjælp til hvordan jeg kommer videre\nJeg arbejder med mig se for at blive bedre til at lv omgås og samarbejd e med andre mennesker.\nJeg vil gerne blive be dre at omgås og samarbe til jde med andre mennesker\nJeg møder til tiden, nå r jeg har aftaler\nJeg kan have svært ve d at komme til tiden\nJeg arbejder på at forb edre Jeg vil gerne fo mine sociale forhold rbedre for at mine sociale forhold for at komme i job eller komme i job eller udda uddannelse nnelse Mit helbred forhindrer m ikke i at komme i job ig Jeg vil gerne blive bedre til eller at håndtere mine helbredsuddannelse mæssige problemer fo r at komme i job eller udda nnelse\nJeg tror ikke at jeg ha r de nødvendige færdighe der for at komme i job ell er uddannelse Jeg tror, at jeg vil få sv ær ved at komme i job ell t er uddannelse\nJeg mangler grundlæg gende færdigheder fo r at komme i job eller uddannelse Jeg har svært ved at se mig selv i job eller uddannelse\nJeg tror ikke jeg kan ko mme Jeg oplever tit problemer i job eller uddannelse, ford jeg har svært ved at om i med samarbejde eller jeg gås undgår helt at andre mennesker samarbejde med andre Jeg kan have svært ve d at Jeg kan have svært ved at komme til tiden komme til tiden Jeg tror ikke jeg kan Mine sociale forhold komme i job eller udda er for ntid en så alvorlige, at jeg nelse på grund af min e ikke kan komme i job sociale forhold eller uddannelse Jeg tror ikke jeg kan ko m me i job eller uddann - Mit helbred er for tiden else så dårligt, at jeg ikke på grund af mit helb kan red komme i job eller uddannelse\nSå stikker min jobkonsulent mig et skema med fem punkter, hver med fem svarmuligheder, og jeg kan forstå på hende, at det skal hjælpe hende med at afgøre, hvor parat jeg er til… og jeg tænker: Til hvad?« SKUFFERNE I HJERNEN\nKONSULENT MED FAST BOPÆL\nNå, men mens jeg sidder der, godt frustreret i hovedet over samtalens\nFjerde punkt: Mine sociale forhold som bolig, familie og socialt netværk..?\nudfald og meget nervøs for hvad hun nu kan finde på, så stikker hun mig\nTja, boligen har jeg.. lige nu, en 1-værelses på 41 m2 fremlejet for to år,\net skema med fem punkter, hver med fem svarmuligheder. Jeg kan forstå\nmen jeg skal snart ud og lede en ny, for lejemålet slutter til april næste\npå hende, at det skal hjælpe hende med at afgøre, hvor parat jeg er til…\når. Jeg er skrevet op i nogle boligselskaber, men for at få en lejlighed af\nog jeg tænker: Til hvad?\nden vej, kræver det en fast og ikke for høj indtægt, men sjovt nok, så\nFørste punkt: Mine faglige færdigheder i forhold til at komme i job?\nregnes kontanthjælp ikke for en fast indtægt…og så er det jeg tænker, at\nHmmm … jeg HAR jo arbejdet som administrator for tre virksomheder,\nindtægten sgu da ikke kan blive lavere … men sår`n er deres regler. Min\nmen jeg gik ned med stress i sommeren i ’07 af lige nøjagtig det job … det\njobkonsulent siger så, at jeg ikke skulle fokusere på det, men mere kon-\nvar som om min hjerne tog skade … en slags kortslutning … og nu opfø-\ncentrere mig om, at jeg HAR en bolig og så komme videre … hmm … hun\nrer den sig som en slags arkivskab … skufferne med min viden om alt er\nhar åbenbart en fast bolig og skal ikke tænke på, hvor HUN skal bo om\nlukkede og efterhånden som jeg får brug for den viden og prøver at åbne\net halvt år …\nen skuffe, ja, så tager hjernen altså stilling til, om det er noget, jeg har\nDet sidste punkt: Mit helbred … ja, fysisk fejler jeg ikke noget … i hvert\nbrug for lige nu … og det er vel at mærke den ubevidste del af hjernen,\nfald ikke hvad jeg ved af … men psykisk, det er jo der hele miseren lig-\nder kører det show … og er jeg ikke parat, ja så åbner skuffen bare ikke\nger … jeg tvivler på, at jeg kommer i job, hvis ikke min psykiske tilstand\nog så kan det jo være lige meget med al den viden...nå, men min jobkon-\nforbedres … men min jobkonsulent siger, at det var svært at se, hvor\nsulent presser på, så jeg går med til at sætte krydset i midten, ud for:\npsykisk dårlig jeg er … det var jo ikke som et brækket ben med gips på\n”Brug for bedre faglige færdigheder”…\n… og så jeg tænker på, om jeg mon skulle møde op næste gang med gips\nAndet punkt: Mit fokus på job … ja, jeg vil da gerne være selvforsør-\ngende, for tiden er jeg på kontanthjælp … men på grund af begivenhederne i sommeren `07 er mit fokus sgu væk fra jobs … jeg er ligesom\nMorale..? At mine følelser måske ikke kunne sættes i skema, men de fik\nmere fokuseret på at få det psykisk bedre … hvor mærkeligt det end\nsig i hvert fald gevaldig en rutschetur ved den samtale…\nmåtte lyde … men for ikke at skuffe hende, sætter jeg krydset i midten, ud for: ”Vil gerne i job eller…”… Tredje punkt: Mine personlige og sociale kompetencer … ja, hvor mon\nLianne Larsen er en smule over de 50 år og bor i København. Red.\nde er? Jeg kan i hvert fald ikke finde dem, og jeg ved heller ikke rigtigt, hvad det betyder, så jeg går også her med til at sætte krydset i midten (og hvem vil ikke gerne blive bedre til at omgås andre?)...\ndu s i v H\ndO a v h e, d i v l vi\nr: e n e er d i s t u\n»VI TRÆDER HJERTENS GERNE PÅ ØMME LIGTORNE, OM DE SÅ SIDDER PÅ EN OVERLÆGE I PSYKIATRIEN, EN SUNDHEDSMINISTER, EN JOURNALIST – ELLER PÅ OS SELV, SÅMÆND. FOR DET, VI ØNSKER, ER ET SAMFUND SÅ FARVERIGT SOM MULIGT, MED PLADS TIL ALT FRA GALSKAB TIL KEDSOMMELIGHED  OG MED LIGE MULIGHED FOR MENNESKER TIL AT UDFOLDE SIG, MED ELLER UDEN EN DIAGNOSE.« Af redaktionen\nOutsideren er en forening af frivilli-\nOutsiderens medarbejdere kan findes man-\nOutsiderens ambition er at kom-\nge med erfaringer fra psykiatrien. Vi er helt igen-\nge steder i denne verden, hvor vi – frivilligt eller ej – afsøger\nme så vidt omkring i den menneskelige tilværelse\nnem uafhængig af enhver politisk, religiøs eller\ngrænser. Nogle af os bliver med mellemrum indlagt på psykia-\nsom muligt. På vores hjemme – og Facebookside\ntriske afdelinger eller sidder hjemme det meste af tiden, fordi\nog i de bøger, vi udgiver, fortæller vi usminket\nSiden Outsiderens start i 1995 har formålet\nlivet udenfor i perioder kan være for uoverskueligt. Nogle er i\nom vore liv, som de er – om sejre og fiaskoer, om\nværet at bidrage til samfundsdebatten – gennem\ngang med at skrive en digtsamling, arrangere en udstilling el-\nat føle sig håbløs og om at være tæt på at opgive\nat rette søgelyset mod hverdagen med en psykisk\nler gå i kødet på Sundhedsstyrelsen for at få svar på afgørende\nhåbet, om pludselig at opleve fremskridt, man\nlidelse, komme med vores bud på psykiatriens\nspørgsmål. Og enkelte går på arbejde hver dag.\naldrig havde troet mulige.\nvigtigste udfordringer, og forsøge at udvide nor-\nFælles for os alle er, at vi har en psykiatrisk diagnose, men\nVi forsømmer heller ikke en lejlighed til at sky-\nmalitetsbegrebet, så det omfatter mere end de\nnægter at overlade vores skæbne til psykiatrien alene. Vi insiste-\nde med skarpt, når det offentlige billede af men-\nvelfungerende og veltrimmede.\nrer på muligheden for et bedre liv og for en tilværelse, hvor vores\nnesker i psykiatrien bliver en tand for ensporet.\nVi kalder os selv for en medievirksomhed og\nforskellige evner kan bruges. Vi ved, at det eneste, der i længden\nVi træder hjertens gerne på ømme ligtorne, om\nvores tilgang til psykiatriens utallige problem-\nikke fører noget sted hen, er passivitet. Derfor prøver vi hele ti-\nde så sidder på en overlæge i psykiatrien, en sund-\nstillinger er – som det hedder i vores slogan – at\nden at punke hinanden til at gøre noget, vi ikke rigtigt tør.\nhedsminister, en journalist – eller på os selv, så-\ntabuer om psykiatri bekæmpes bedst med humor, galskab og uhøjtidelighed.\nDer er naturligvis forskel på, hvor vi står i livet, så for nogle\nmænd. For det, vi ønsker, er et samfund så farverigt\nkan udfordringen bestå i at trappe ned på medicinen eller ud\nsom muligt, med plads til alt fra galskab til kedsom-\naf et misbrug. For andre at komme ud af lejligheden og op på\nmelighed – og med lige mulighed for mennesker til\nOutsiderens lokaler en enkelt dag om ugen. Skrive en artikel til\nat udfolde sig, med eller uden en diagnose.\nnetavisen, tage et foto, deltage i et redaktionsmøde.\nSOM FØLGE AF EN FØDSELSPSYKOSE ER GRETHE NIELSEN SIDEN DECEMBER 2011 BLEVET OBSERVERET I SIT SAMVÆR MED SIN SØN. DET BETYDER, AT HUN KUN MÅ VÆRE SAMMEN MED HAM UNDER NØJE OVERVÅGNING AF PROFESSIONELLE – SENEST EN MEDARBEJDER FRA ET KONSULENTFIRMA, SOM KOMMUNEN HAR HYRET TIL OPGAVEN. FØR SOMMERFERIEN I ÅR UDARBEJDEDE MEDARBEJDEREN EN 20 SIDERS LANG RAPPORT, HVORI GRETHE NIELSEN PÅ FLERE OMRÅDER BLIVER KRITISERET FOR IKKE AT UDFYLDE SIN ROLLE SOM MOR PÅ EN TILFREDSSTILLENDE MÅDE. HER ER GRETHES SVAR PÅ TILTALE – DEN OBSERVEREDES RAPPORT OM OBSERVATIONEN. 16\nMODSKRIFT AF GRETHE NIELSEN At, hvad jeg siger og gør, kan blive brugt imod mig. Hvis jeg siger til min psykolog, at jeg fik en trang til at sortere Politiken efter dato nede i ventelokalet, så er det, fordi jeg har en skizofrenilidelse. Hvis jeg ikke er 100 % på under mit ugentlige samvær med min søn, så er det, fordi jeg er psykisk syg. Jeg er blevet observeret i mit samvær med min søn siden december 2011, hvor vi påbegyndte tre måneders dagsindlæggelse på et spædbørnsambulatorium. Nok kom der ris og ros i hverdagen, men mest stilhed fra personalet. Det var først, da vi fik den endelige skrivelse, hvor\nvi blev kritiseret sønder og sammen, at det gik op for os, at vi tilsyneladende ikke gjorde det godt nok. Det var på et tidspunkt i mit liv, hvor jeg var tydeligt mærket af min sygdom og især min medicinering. Jeg kunne knap være sammen med min søn i en halv time uden at måtte hvile mig, min mimik var ikkeeksisterende og jeg havde svært ved at aflæse min søns signaler. Jeg forstår den dag i dag endnu ikke, hvorfor de ikke kritiserede os i hverdagen og forsøgte at ændre på vores måde at være sammen med vores søn på. Hvorfor skulle de vente med kritikken til den endelige rapport? Vi blev lullet i søvn og troede, at tingene var okay.\nJeg føler, at jeg skal være sammen med min søn på en bestemt måde, at jeg skal være perfekt i mit samvær med ham. Hvorfor kan jeg ikke bare være mig selv? Lige nu får jeg fortalt, hvad min søn signalerer, at han skal have vasket hænder, efter vi har været udenfor og hvad jeg kan lege med ham. Ethvert initiativ fra min side bliver kvalt, før det er en realitet, fordi konsulenten kommer mig i forkøbet med at sige, hvad jeg kan og bør gøre.«\nDa vores søn skulle indskrives på en institution fra april 2012, begyndte observationen forfra. Jeg\nDET PERFEKTE SAMVÆR\ngik fejlagtigt ud af, at de ville sige\nFra februar i år har jeg støttede besøg hjemme hos min eksmand,\nbåde ris og ros til mig i hverdagen,\nhvor jeg er sammen med min søn. Der er en konsulent med ude,\nmen de nøjedes stort set med ro-\nsom kommenterer på mit samvær med min søn. For nylig var jeg\nsen. Personalet her var langt mere\ntil samtale med vores sagsbehandler i kommunen, og hun læste op\nbehageligt end på spædbørnsam-\nfra en rapport om mit samvær. Dagen efter gik jeg rundt og var ked\nbulatoriet og til at tale med. Men de\naf det og vidste ikke hvorfor, indtil det gik op for mig, at jeg kun\nsluttede også af med en skrivelse, hvor\nkunne huske det negative af, hvad hun havde sagt. Jeg skulle efter\nde i høj grad kritiserede mig blandt andet\nsigende blandt andet læse bøger højt og hurtigt, have svært ved at\nfor, at jeg ikke legede alderssvarende lege\nfinde på noget at lave med min søn og meget mere. Jeg snakkede\nmed ham. Hvorfor havde de ikke sagt det noget\nefterfølgende med konsulenten om, at hun både skal sige ris og\nfør? Jeg begriber ikke, at man venter med kritikken til al-\nros, når hun er der – jeg gider ikke overrumples af endnu en rap-\nport. Nu må det være nok. Da vi snakkede om det, sagde hun, at\njeg ligesom har et filter, når jeg er sammen med min søn, og det er\ner svær at få på de to timer, jeg ser ham om ugen. Kan mine fejl og\nmedicineringen. Et filter!\nmangler vedrørende mit samvær med ham ikke i lige så høj grad\nÅh, hvor er jeg dog træt af den påvirkning min sygdom og åben-\nskyldes manglende rutine? Hvorfor skal det hele forklares ud fra\nbart også min medicin har på mit samvær med min søn. Og jeg er\nsygdommen? Det skal her siges, at jeg ikke mærker meget til syg-\ntræt af, at man altid kan skyde skylden på medicinen og sygdom-\ndommen: Lidt koncentrationsbesvær, lidt hukommelsesproblemer\nmen. Måske er noget af det blot mig. Mig der ikke har rutine i at\nog lidt træthed. Er det en psykisk sygdom, eller er det blot efter-\npasse et barn, mig der ikke ser min søn mere end to timer ugentligt,\nvirkninger efter at have været psykotisk og vågen i fem døgn? Min\nmig der reelt set ikke kender min søn og\neksmand mener, at jeg undervurderer, hvor syg jeg er. Det mener\nhans signaler, vaner og måde at være på.\nmin psykolog ikke. Hvem har ret? Ved jeg ikke bedst\nMig der er observeret.\nselv, hvor syg jeg er? Det er ikke til at vide.\nJeg føler, at der på grund af min søns til-\nMed en kop kaffe i hånden forsøger jeg at finde\nknytningsforstyrrelse bliver lagt ekstra pres\nud af, hvad der er gået galt, og hvad der kan gå godt\npå, at jeg skal være sammen med min søn på en bestemt måde, at jeg skal være perfekt i mit samvær med ham. Hvorfor kan jeg ikke bare være mig\nfremover. Fremover skal samværet med min søn foregå hjemme hos mig. Her skal jeg være lysvågen og sætte grænser, så han ikke hiver bøger ned fra bog-\nselv? Lige nu får jeg fortalt, hvad min søn signalerer, at\nreolen og spiser jordet fra mine planter. Jeg skal være\nhan skal have vasket hænder, efter vi har været udenfor\nlysvågen og forhindre, at han hiver boomblasteren ned\nog hvad jeg kan lege med ham. Ethvert initiativ fra\nover sig, åbner lågen til min ovn, piller i stikkontak-\nmin side bliver kvalt, før det er en realitet, fordi\nter og står op i sofaen. Der bliver nok at se til, og jeg\nkonsulenten kommer mig i forkøbet med at\nskal nok klare det. Jeg tror på, at det bliver bedre at\nsige, hvad jeg kan og bør gøre. Det må jeg\nhave samværet med ham herhjemme. Jeg tror på, at\nvist også snakke med hende om. Det\njeg får ham mere. Men tror jeg på, at jeg får det så godt og\ngør mig i hvert fald mere usikker i min\nså meget rutine, at jeg kan have ham alene? Tror min eksmand,\nmorrolle og på mig selv.\nkommunen, konsulenten og min psykolog på det? Det er vist et spørgsmål om tid, og et spørgsmål om, at jeg får mere tid sammen\nMOR PÅ PRØVE\nmed min søn. Først skal jeg bestå den prøve, det er, at have ham\nJeg har været minimalt sammen med min søn. De første tre må-\nneder af hans liv var jeg indlagt og så ham et kvarter til en halv time et par gange om ugen. Jeg lærte ham ikke at kende. Det gjorde jeg sådan set heller ikke, da jeg kom hjem, for på grund af overmedicinering og sygdom kunne jeg kun holde til at være sammen med ham en halv time ad gangen. Da han blev indskrevet på institutionen, så jeg ham omkring to til to en halv time tre gange om ugen. Jeg lærte ham lidt at kende, at skifte ble, give ham mad og andre praktiske ting. Men jeg lærte ham ikke 100 % at kende og at tolke hans signaler. Jeg mangler i bund og grund rutine, som\nGrethe Nielsen er 30 år og bor i København. Artiklen er hentet fra Outsiderens blog den 21. maj 2013. Siden hen er Grethes samvær med hendes søn overgået til kommunen, men hun har stadig kun sin søn to timer om ugen og som noget nyt to timer sammen med hendes eksmand. Hun venter på, at kommunen indkalder til et møde, hvor de skal drøfte samvær et fremover, og hvor hun måske får lov til at være alene med sin søn noget af tiden.\t#1 november 2013\nSpejlbilledet af min sygdom\nMin lidelse er bipolar, samtidigt er jeg pårørende til en søster med samme lidelse. Min søster og jeg er jævnaldrende på nær et par år, og har altid været tæt knyttede til hinanden. Vores sygdomme brød ud i samme alder nemlig tidligt i tyverne. Min sygdom blev udløst af en hashpsykose, - min søsters af en fødselspsykose. Vi fejler det samme - men det er ikke det samme, der udløser det, når vi bliver maniske. For mit vedkommende kommer det, når for mange problemer har tårnet sig op – så prøver jeg til den bitre ende at løse problemerne, indtil jeg ikke kan finde ud af at sove mere - begynder at høre høj musik, mens mit alkoholforbrug stiger - derefter kommer manien. Min søster kaster sig over projekter, gerne noget virksomhedsstart, som bliver mere og mere omfattende, for så til sidst at tage overhånd, hvor hun bliver manisk. Nogen vil måske nu tænke, stakkels familie, at være så hårdt ramt af sindslidelse. Men fakta er, at når vi ikke lige er ramt af indlæggelse eller når sygdommen er aktiv, så lever vi begge almindelige liv med job, børn og familie.\nAt se min søster fare omkring uden for sin egen virkelighed er både underligt og skræmmende på samme tid...« Er det så noget at skrive om? Ja, det syntes jeg, for jeg har gjort mig nogle iagttagelser ved min søsters seneste indlæggelse, som jeg synes er værd at dele med andre. Min søster blev stærkt manisk og indlagt på akutmodtagelsen. Da jeg besøger hende første gang kan jeg se, at den er helt gal. Hun er kræsen af natur, så jeg har mad med til hende hjemmefra, men hun kan dårligt sidde stille og spise, fordi hun skal ha` gang i noget hele tiden. Hun taler\nFORFATTEREN TIL DENNE ARTIKEL VED MERE OM BIPOLARE LIDELSER – OGSÅ KALDET MANIODEPRESSIVITET - END DE FLESTE. BÅDE HUN SELV OG HENDES SØSTER HAR SYGDOMMEN, OG HUN KENDER DERFOR TIL AT VÆRE BÅDE PATIENT OG PÅRØRENDE. HER FILOSOFERER HUN OVER, HVAD DENNE DOBBELTROLLE HAR GIVET HENDE AF UVENTET INDSIGT, FRA DEN GENKENDELIGE TIL DEN FORUNDERLIGE. AF HENSYN TIL SIN SØSTER HAR HUN ØNSKET AT VÆRE ANONYM.\nvirkeligt meget, og indimellem beder jeg hende prøve at falde lidt til ro og få hvilet sig lidt. Det forunderlige ved det er, at jeg selv bliver manisk på nøjagtigt samme måde, men min fornuft, når jeg selv er indlagt, er ikke til stede. At se hende fare omkring uden for sin egen virkelighed er både underligt og skræmmende på samme tid, for hun er ligesom et spejlbillede af min egen sygdom. Og mærkeligt nok kan jeg se #1 november 2013\nMin søster blev skærmet fra dag 1 på den lukkede. Hun måtte kun forlade stuen for at ryge sammen med én fra personalet, ellers foregik alt inde på hendes stue med skiftende personale. Og de var søde og snakkede med hende om løst og fast, så hun savnede ikke selskab, blot var det raske mennesker, der gav hende input – hvilket gav en\ndet hele med fornuftens briller, når det er hende. Så ved jeg, hvad der\nforbavsende hurtig effekt. Allerede på tredjedagen var hun meget\nvil være godt for hende – og så synes jeg, hun stiller urimelige krav,\nmere samlet, og jeg sagde til hende, at hun var heldig at modtage den\nselvom jeg stiller stort set de samme krav, når jeg er syg.\nNår jeg selv er syg, kan jeg ikke se, at mine krav er urimelige - og\nSelvfølgelig er det mere ressourcekrævende at have en personale\ndet er en meget ambivalent følelse at mærke, at der kan være så stor\nsiddende, end blot at give en håndfuld piller og lade patienten rende\nforskel på min egen personlighed i forhold til selv at være syg - og så\nrundt og snakke til højre og venstre. Min søster fik en uge med fuld\ntil at være pårørende til en med samme lidelse.\nskærmning, hvorefter den blev fjernet – hvilket faktisk betød, at fik\nMin søster blev visiteret videre til en lukket afd. Og det, syntes jeg,\nhun et mindre tilbagefald og måtte skærmes i et par dage mere, dog\nvar det bedste for hende. Hun gjorde og sagde ting, hun senere ville\nNår jeg selv er syg, kan jeg ikke se, at mine krav er urimelige og det er en meget ambivalent følelse at mærke, at der kan være så stor forskel på min egen personlighed i forhold til selv at være syg - og så til at være pårørende til en med samme lidelse. «\nHerefter blev min søster overført til åben afdeling og udskrevet en uge senere. I dag er hun glad for, at behandlingen blev udført på den måde, for dermed kom hun hurtigt hjem igen – og hun er glad for, at hun blev skærmet så meget, at hun i mindst muligt omfang fik blameret sig selv overfor andre patienter eller pårørende til andre patienter. Jeg har nu selv meddelt min distriktssygeplejerske, at skulle jeg\nvære blevet ked af at høre, at andre mennesker (end de højst nødven-\nblive syg igen, så vil personlig skærmning være mit ønske – da jeg\ndige) havde overværet - derfor skulle hun skærmes fra omverdenen.\nkunne se, hvor hurtigt min søster kom sig denne første gang, det er\nMen hun var stærkt utilfreds, da hun blev pålagt personlig skærm-\nanvendt mod hende. Rent faktisk er jeg kommet til den overbevis-\nning på stuen 24 timer i døgnet. Det har jeg aldrig personligt prøvet,\nning, at personlig skærmning,måske nok kræver en del ressourcer,\nog det ærgrer mig faktisk. For jeg ved, hvordan det er at komme på\nmen alligevel er besparende i den sidste ende – for hvis man kom-\nlukket afdeling i manisk tilstand, møde andre syge, der taler i øst\nmer sig så hurtigt, bliver indlæggelsen også kortere.\nog vest, samtidigt med man er i en anden virkelighed – både jeg\nSlutteligt vil jeg tilføje, at det for mig også er trist at konstatere,\nog mine pårørende har erfaret, at når man bliver indlagt, så bliver\nhvor opslidende det kan være, at være pårørende til en sindslidende.\ndet næsten altid for en tid værre, fordi man har en masse indtryk at\nNår man er syg, tænker man kun på sig selv og sine egne behov – og\nskulle forholde sig til.\nde ting, man siger og foretager sig, gør i mange tilfælde ens omgivelser og pårørende kede af det. Jeg ville ønske, jeg var klogere, når jeg var syg –men det er jeg desværre ikke! Forfatteren ønsker som nævnt at være anonym af hensyn til sin søster, men hendes navn er redaktionen bekendt. Hun er god nok.\nDe kendte og de (vistnok) normale\nDen diagnose-fri Spalte skrives på skift af en kendt dansker, der (efter hvad vi ved) ikke har en psykiatrisk diagnose. Spalten er således den eneste af sin slags i bladet, der ellers skrives af mennesker med en eller flere diagnoser og en lang karriere som patient i det psykiatriske system bag sig, måske også fremover. Tidligere er spalten blevet skrevet af forfatter Peter Øvig, tidl. minister Bertel Haarder, filminstruktør Henning Carlsen, Cavling-prismodtager Ulrik Dahlin, forfatter Anne Lise Marstrand Jørgensen, superperformeraktivisten Anne Marie Helger samt forfatteren Dy Plambeck. Dennegang er turen kommet til en af landets hvasseste penne, forfatteren og debattøren Jan Sonnergaard.\nJeg hedder Jan og jeg er normal! Eller ... ér jeg nu også det? Det er som om udsagnet dementerer sig selv allerede når man udsiger det. Lidt ligesom når ens kæreste siger til én, at ”jeg er ikke hidsig nu”, eller alkoholikeren siger ”jeg har intet problem med alkohol” eller - for nu at referere fra den litterære verden - forfatteren tager dig om armen, ser dig ind i øjnene og alvorligt, højtideligt og indtrængende siger: ”Min bog er en meget stor succes”. Uvilkårligt tænker man: Øøøh, nej. I think not.\nhjælp, men hjælp var det vel alligevel i en eller anden forstand. Psykofarmaka har jeg aldrig spist - men egentlig er det nok et åbent spørgsmål, om jeg så egentlig ikke har det alligevel. Altså i dén forstand, at drukturen ovenpå et brud med en kæreste, eller det vilde partyliv med coke og tjald mv. midt i studielivets dødvande (den depressive periode, som mange oplever omkring midten eller slutningen af deres Emfaser har det med at blive dementier, hvis jeg må have lov at\nstudie ... og som for nogen ender med den såkaldte ”specialesump”,\nbenytte mig af et par fremmedord. Og nu jeg tænker over det, er\nsom i sin initiativløse glædesløshed til forveksling ligner en depressi-\ndet også et mærkeligt udsagn af en anden grund, for da jeg var en\non) jo kan kaldes mange forskellige ting, også selvmedicinering. Me-\nung mand i firserne var ”normal” sgu da det sidste, man ville være.\nget er et spørgsmål om ord. Og hvis man skulle tage noget af det, jeg\nSnarere end at beskrive sig som ”normal” ville de fleste af os langt\ngerne roser mig selv for når jeg er i det selvfede hjørne, nemlig min\nhellere beskrive os selv som usædvanlige på den ene eller anden\nfokus og arbejdsomhed i perioder ... så er der jo faktisk også et grimt\nmåde, ”flippede”, ”aparte”, ”enspændere”, ”bohemer”, ”kompromis-\nord for det, nemlig mani. Dette kunne man sådan set godt kalde den\nløse” med videre. Normaliteten blev associeret til sådan noget som\nsindsstemning, jeg befandt mig i, da jeg i sin tid skrev speciale og\nC.V. Jørgensens ”Computer-Charlie”, der i sit elendige liv levede\nfuldførte det på stort set normeret tid, og ikke talte om andet til ven-\nhver dag efter et fast, ufravigeligt mønster, normal var det, enhver\nner og familie og var fuldstændigt og aldeles totalt ligeglad med, at\nidiot kunne være og som man derfor med vold og magt måtte gøre\nhele mit økonomiske og sociale liv faldt mere eller mindre faldt sam-\nalt for at undgå at blive, ligesom ”sat” eller ”småborgerlig”. Og dét\nmen imens. Dette er forøvrigt noget, jeg har gjort så mange gange\nvar skælds- og skræmmeord - i hvert fald i de kredse, hvor jeg fær-\nnu, at det er blevet min levevej: Lukket alt og alle ude i en periode og\nkun tænkt på én eneste ting ... den bog, jeg aktuelt er ved at skrive.\nMen lad gå, tiderne har ændret sig og småborgerlig normalitet er idag i højsædet, selv unge mennesker taler om ansættelsessamtale-strategier, afdragsfri perioder, samtalekøkkener og ægteskab. Dem om det, lad mig formulere slætningen på en anden måde:\nGalskaben afspejler i allerhøjeste grad normaliteten, og jeg tror at sindslidendes vilkår ville forbedres en hel del, hvis majoriteten af såkaldt normale holdt sig dét lidt mere for øje.«\nJeg hedder Jan og jeg har i hvert fald ingen psykiatrisk diag-\nnose. Dén var bedre, det kan jo bevises at jeg heldigvis aldrig har\nAnskuet på én måde er det måske nok rosværdigt at være i stand\nhaft brug for hjælp fra dén kant. Men betyder det så egentlig, at\ntil at fokusere på en opgave og følge den helt til dørs uden at lade sig\njeg er normal? Egentlig ikke nødvendigvist, sådan set har der da\ndistrahere af noget som helst. Men anskuet på en anden måde er det\nværet en del ”mørke perioder”, hvor jeg af den eller anden grund\nklart mani, nemlig monomani. Lidt autisme kan der også være over\nhar været i usædvanligt dårligt humør og har modtaget hjælp fra\nfor eksempel filosofistudiet eller litteraturvidenskaben, når forsker-\nvenner og veninder. Når jeg skulle komme mig over et brud med\nne eller de studerende omfavner et emne så meget, at alt andet mi-\nen eller anden kvinde, for eksempel. Eller havde været udsat for\nster betydning og de pågældende udmærkede mennesker udeluk-\ndårlig behandling på en arbejdsplads eller universitetet, for at tage\nkende ønsker samtale og konversation, hvis diskursen omhandler\net andet eksempel. Det var jo så ikke professionel, psykologisk\nén og kun én eneste ting: Deres fagområde. Men masser\net særlig godt indfald! Se, dette er jo i grunden at ”høre stemmer”. Og ligeledes kan denne min billedskabende evne egentlig godt ligne psykotikerens vrangsforestillinger, i det mindste så langt at vi begge ser og forestiller os ting, der slet ikke findes. Det er dét, jeg altid siger: Litteraturskrivning har en hel del til fælles med drømmen og en hel del til fælles med vanvid. Den forfatter, som ikke har det digteriske vanvid, men bare er helt normal, vil formodentlig altid blive bedømt som dårlig. Eller, for nu at moderere det hele lidt: En roman, som er helt igennem ”normal” og ikke afviger fra gennemsnittet af alle de andre romaner på markedet, vil næppe blive bedømt som en særlig god bog. Og hvor vil jeg så hen med alt dette? Lad mig svare ganske kort: Jeg er ikke ude på at nivellere og forklejne de forskellige psykiske sygdomme, som nævnes her. Jeg har ligesom set for mange, der for eksempel led frygteligt under et manisk anfald eller var meget ulykkelige under en depression. Jeg betvivler heller ikke, at for eksempel psykoser eller neuroser kan være voldsomt invaliderende. Men hvad jeg synes er vældig interessant og som jeg mener, man måske burde diskutere noget mere, er i hvor høj grad galskaben egentlig afspejler normaliteten. Alt hvad jeg har nævnt af psykiske tilstande, som roses for de ”normale”, altså for eksempel koncen-\naf disse semi-autister betegnes ikke som syge, tværtimod, man roser\ntration, engagement, fantasi osv., er tilstande, som genfindes i gal-\ntværtimod deres målrettethed og fokus.\nskaben, blot i forstørret eller forvrænget form. Den diagnosticerede\nOg for at vende tilbage til skønlitteraturen og det besynderlige job,\nautist, som kan hele telefonbogen udenad og ikke interesserer sig for\njeg har som forfatter: Også dét afhænger i høj grad af øjnene, der ser.\nandet, er måske slet ikke så langt fra forskeren, der udelukkende be-\nIndimellem har jeg selv haft den lykke og fornøjelse at blive rost for\nskæftiger sig med sit eget, lille fagområde. Forfatteren kan som sagt\net meget levende billedsprog og en troværdig dialog, og dette er jeg\ngodt ligne psykotikeren i sine forestillinger om ting, som slet ikke\nnaturligvis glad for. Men hvis man vender billedet lidt og ser på det\nfindes, men som virker overordentligt livagtige. Regelneurotikeren,\npå dén måde, er der vel sådan set noget meget unormalt i at kunne\nder skal vaske hænder 33 gange hver gang han er på toilettet og som\nopfinde dialoger mellem mennesker, der ikke findes - og måske lige-\nikke kan gå udenfor en dør uden 27 gange at se efter om han nu også\nfrem noget faretruende unormalt, når man tænker på, at jeg altid\nhar husket at låse efter sig, minder ikke så lidt om den normale løn-\nselv afprøver disse dialoger indtil de er helt mundrette. Jeg går altså\nmodtager, som hver evig eneste dag præcist klokken 8,15 går ned til\nog taler med mig selv! Nogle gange på gader og stræder, hvis jeg får\nbussen og tager præcist den samme bus til præcist det samme sted\nFoto: Jens Bäckval\n(arbejdspladsen), hvor han præcist klokken 9,00 sætter sig til at lave nøjagtigt det samme som dagen før, og som hver eneste dag præcist klokken 12 spiser sin frokost ... og så videre. Galskaben er således ikke noget radikalt anderledes, som det ellers ofte fremstilles i diverse medier. Galskaben afspejler i allerhøjeste grad normaliteten, og jeg tror at sindslidendes vilkår ville forbedres en hel del, hvis majoriteten af såkaldt normale holdt sig dét lidt mere for øje. Ofte virker det som om galskaben betragtes som en sygdom, der opstår af sig selv uden nogen forklaring og uden nogensomhelst forbindelse til majoritetens livsverden; en biokemisk forstyrrelse, som blot skal medicineres væk. Men spørgsmålet er nok noget mere komplekst end som så, er min beskedne pointe, thi i i normaliteten er der altid indlejret de samme fænomener og træk som i deres overdrev bliver diagnosticeret som sindssyge. Og så undskylder jeg forøvrigt at jeg bruger ordet ”galskab”, som muligvis kan virke krænkende på nogle. Men jeg synes dog, at de forskellige eufemismer for tilstanden er værre. I det hele taget kan jeg slet ikke fordrage tidens mange eufemismer og sproglige skønmalerier, som når man siger ”ældre” i stedet for ”gammel” eller ”ledig” i stedet for ”arbejdsløs”. Det er som om, der også på et sprogligt plan manifesterer sig vældigt mange fortrængninger og forvrængninger om det, der ikke umiddelbart er uden problemer. Men derom en anden god gang, når jeg er mere kværulantforrykt end lige nu, i skrivende stund.\nJeg giver ikke køb på mine følelser Jeg nægter at lægge mine ord på køl Og der er aldrig mængderabat På mine holdninger Jeg adlyder ingen varedeklarationer Og kan ikke rummes i en stregkode Jeg springer kundesegmentet I luften Sammen med smagsprøverne. Prøverummene Rummeterene af konservativ konserves Kønnenes konsekvente kontrollerede Opdelinger i snorlige rækker Med salgsfælder på hver eneste hylde I kulørte farver Forklædt som livsnødvendigheder Køb os og bliv lykkelig! Køb os og bliv fri! Køb os og få en fremtid! Køb os! Køb, køb, køb\nMen Jeg lytter ikke til muzakken Jeg lytter ikke til betalingskortets BIP! Eller reklamernes snakken For retfærdighed har ingen sidste holdbarhedsdato Og sandheden har aldrig været salgbar Tilbudene lover tilfredshed Med tilværelsen Men efterlader kun et tyngende tomrum Et usynligt vakuum Imellem Dig og Mig\nPlads til eftertanke:\nPsykosen bragte en rød tråd ind i mit liv AF GRETHE NIELSEN\n”Klonk, klonk, klonk”. Mine skridt mor. For det hæmmende eller skadende gav genlyd mod terrassogulvet på trap- taler, at min hukommelse og koncenperne. Jeg kunne mærke trappetrine- trationsevne blev skadet så meget, at nes kølighed og varmen udefra. Ved jeg stadig kan have problemer med de postkasseanlægget stak jeg nøglen i to ting.\nskæbnen havde spillet en rolle i mit liv. Det\nJeg snakkede med en god ven om, at jeg\nvar skæbnen, der var den røde tråd. Der\nikke ville være min psykose foruden. Jeg fø\nvar en mening med de ting, jeg havde med\nler mig gladere end før, mere harmonisk og\nmig på den lukkede psykiatriske afdeling.\ni ro med mig selv og jeg kan bedre rumme\nJeg legede med symboler og kunne få de\nandre og lytte til dem. Han mente, at jeg\nmindste ting til at have en betydning. Selv\nhavde tabt mere, end jeg har vundet: Mit\nsalt- og peberposerne, som var henholds-\nægteskab og tid sammen med min søn, som\nvis røde og blå. De var symboler for kvin-\njeg ser to-fire timer om ugen. Og så er der\nden og manden og kunne rives i stykker og\njo mit fysiske helbred, som kan tage skade\nlaves om til et hjerte og symbolisere kær-\naf psykofarmakaen. Måske har jeg allige-\nligheden mellem min daværende mand og\nvel betalt en høj pris, for tænk, hvis det var\nmig. Intet var for småt til at blive taget op i\nmit livs kærlighed, der gik i vasken, at jeg\nJeg snakkede med en god ven om, at jeg ikke ville være min psykose foruden. Jeg føler mig gladere end før, mere harmonisk og i ro med mig selv og jeg kan bedre rumme andre og lytte til dem. Han mente, at jeg havde tabt mere, end jeg har vundet…«\nmit nye sammenhængende verdensbillede,\nfår sukkersyge og andre frygtelige bivirk-\nhvor alt var symbol på eller havde noget at\nninger og at min hjerne tager permanent\nog det første, jeg så, var ordene ”Akut Psykosen bragte en rød tråd ind i mit\ngøre med mit liv. Selv aviserne, radio- og\nskade af psykosen og medicinen. Og hvad\npolymorf psykose”. Brevet var un- liv. Den gjorde mig blandt andet selv-\ntv-programmerne, mente jeg, havde noget\nmed mine karrieremuligheder, som dår-\nderskrevet min psykiater. Hun havde henførende, gav mig vrangforestillinger\nmed mig at gøre. Alle indtryk var med til\nligt var sparket i gang, da jeg var gravid og\nsendt mig min nye diagnose med po- og fik mig til at se symboler alle vegne.\nat skabe en illusion om, at alt hang sam-\nhavde et løntilskudsjob. Mon jeg kommer\nsten. Det var en lidt underlig måde at Jeg kunne pludselig se sammenhænge\nmen, og at der fandtes en rød tråd i mit liv.\nud på arbejdsmarkedet sådan for alvor?\nfå det at vide på, og det var mærkeligt overalt. Stedet, hvor jeg befandt mig,\nMåske har jeg altid ledt efter en rød tråd\nMit nyvundne positive sind siger mig, at\nat få en diagnose på noget, jeg var for måtte være en spejderhytte, og de an-\ni mit liv. Nu er jeg i hvert fald i højere grad\nto år siden. Psykotisk.\nsatte og de andre patienter var spejdere,\nopmærksom på oplevelser, ting og hændel-\nNår jeg stiller det op her, må jeg indse,\nJeg kom til at tænke på, om den der var på post. Jeg var altså på et spej-\nser, der hænger sammen. Og jeg kan faktisk\nat jeg har tabt mere, end jeg har vundet.\nfødselspsykose, jeg havde, var ud- derløb, og spejder var en rød tråd i mit\nse nogle sammenhænge: Min lidenskab for\nMen at jeg samtidig er overbevist om, at\nviklende eller hæmmende – og om liv. Jeg var blevet mobbet som barn og\ndet tyske og min glæde over naturen og det\njeg på sigt vinder mere, end jeg taber.\njeg tog skade af den. For det udvik- kunne nu pludselig se en rød tråd med\nat være spejder. Men jeg ved ikke ligefrem,\nlende taler, at jeg fik taget hul på at det, og at jeg senere i mit liv lyttede til\nom der er nogen rød tråd – det må være\nfå bearbejdet min fortid – mobning, radioprogrammet ”Det elektriske baro-\npsykosens fortjeneste at kunne se det.\nmin postkasse, og her lå et brev uden\nafsender. Jeg åbnede det på stedet, PÅ SPEJDERLØB\narbejdsløshed og mit forhold til min meter” og fandt min daværende mand\nigennem programmet. Jeg var sikker på, at\ndet nok skal lykkes før eller siden.\nGrethe Nielsen er 30 år, cand. mag. i tysk og historie fra RUC, og bor i København.\nMærk smerten EN PERSONLIG BERETNING OM VEJEN IND I OG UD AF CUTTING\nJeg har tilladt mig selv en smule selvdestruktivitet i min hverdag, for på den måde ikke at komme til at savne det…\nAF HELENE MARIE Det er i grunden utroligt, som psykisk smerte kan manifestere sig i fysisk ubehag. Efter et selvmordsforsøg i 2009 blev jeg indlagt akut, på røde papirer, ude på den psykiatriske skadestue i Bispebjerg. De tog min telefon, samtlige ledninger, snører og sidst, men absolut ikke mindst - de frarøvede mig mine dengang livsnødvendige stoffer. Det er næsten umuligt at beskrive den følelse, man overvældes af, når man tvinges ud i en kold tyrker. Hver en celle i kroppen værker, sanserne spiller een et puds og følelsen af ubehag er decideret kvalmende. Og når man går fra at være bedøvet til pludselig at være hypersensitiv og emotionel, forsøger man desperat at finde noget at manifestere sin afmagt i - for magtesløsheden tager pusten fra een. Gennem årene har jeg taget så mange stoffer og praktiseret så selvdestruktiv adfærd, at det nærmest er et mirakel, at jeg stadig\ner i live den dag i dag - uden at have taget varig skade af blandt andet\nmig og skældte mig ud, imens de gennemgik hver en tomme af min stue\noverdoser og udpumpninger. Jeg har aldrig taget min egen dødelighed\nfor at finde mine skarpe genstande. Jeg fik derudover mandsopdækning\nseriøst, og et langt stykke hen ad vejen har jeg følt mig udødelig, hvilket\ni form af en vagt, der skulle sidde ude foran min dør og følge mig.\nsandsynligvis har været årsagen til mit voldsomme stofmisbrug. Alene - på den lukkede - efter at have givet afkald på min selvrespekt og værdighed, traf jeg et dumt valg. Jeg afreagerede på mit håndled. Eftersom jeg var blevet frarøvet skarpe og reblignende genstande, brugte jeg en knækket pla-\nDe første par dage uden selvskade var hårde - personalet sammen-\nJeg er utrolig taknemmelig for, at de spændte mig fast og tvang mig 'c lean' - ved ikke hvordan jeg ellers skulle have klaret det.«\nlignede afhængigheden af endorfiner med afhængigheden af heroin, da man alt for nemt bliver hooked og resten af livet skal vogte sig for mulige triggere. Magtesløsheden kom tilbage for fulde smask, og i mangel på værktøj\nstikske, som jeg pressede ned mod mit håndled og rev til. Dagen efter\nkradsede jeg mig over hele kroppen med mine negle, indtil vagten\nlovede jeg mig selv, at jeg aldrig ville gøre noget så dumt igen, men den\nkom ind og lagde mig i bæltefiksering. Jeg er utrolig taknemmelig for,\nbeslutning valgte jeg så at skide højt og flot på efter aftensmaden, hvor\nat de spændte mig fast og tvang mig ”clean” - ved ikke hvordan jeg\nmine frustrationer endnu engang hjemsøgte mig - og som med den ene\nellers skulle have klaret det.\nstreg, der udviklede sig til et årelangt misbrug, opdagede jeg hurtigt, at min fysiske selvskadende adfærd kunne substituere den psykiske.\nLader opvasken stå Der er efterhånden gået et par år siden min indlæggelse, men selv her\nMine skarpe genstande\ni januar, hvor jeg startede i skole, tyede jeg til selvskadende aktiviteter\nJeg var hooked - på et misbrug af mine egne endorfiner. Det gik endda\nomkring min skolestart. Hvorfor jeg gjorde det, husker jeg faktisk ikke -\nså vidt, at jeg til sidst på daglig basis gik i bad om morgenen, fandt\nmåske det var et desperat puds, min selvdestruktive side spillede mig for\nmit barberblad (som jeg havde gemt) frem og snittede nogle få rifter\nat distrahere min hjerne. Det var også et tidspunkt, hvor jeg skulle skifte\ni mine håndled og mine skinneben. At se blodet strømme ud, lettede\nfra ét præparat til et andet, og ligeså snart min hjerne begyndte at savne\nballasten på mine skuldre og føltes befriende på mit hjerte.\nmedicinen, kom den selvskadende adfærd tilbage for fuld hammer.\nDer gik en hel måned, førend plejepersonalet fattede mistanke\nDen selvdestruktive adfærd vil altid - i større eller mindre grad -\nom mine skamferede lemmer, og da havde misbruget for længst ta-\nvære en del at min personlighed. De gange, hvor jeg har forsøgt at\nget overhånd. De små rifter havde udviklet sig til store sår og jo dy-\nundgå alt selvdestruktivt i min hverdag, har jeg ikke holdt særlig\nbere jeg skar, desto mindre begyndte det at bløde.\nlænge. Jeg har derfor tilladt mig selv en smule selvdestruktivitet i\nTil sidst var jeg så desperat, at jeg tog en tandbørste og skrub-\nmin hverdag, for på den måde ikke at komme til at savne det. Jeg\nbede samtlige sår i håb om, at synet af mit eget blod kunne frigive\nryger, drikker kaffe, tager skoldhede eller iskolde brusebade, nogle\nen mængde endorfiner, som kunne stille min trang - men det skete\ngange lader jeg opvasken stå i flere dage og andre gange lader jeg mit\nikke. Jeg blev frustreret, for midt i alt det her virvar havde smerten\nhår fedte helt til! For det handler ikke om at vende 180 grader – nej,\nvokset sig højere end noget andet - og ligemeget hvor meget jeg rev\ndet handler om stadig at turde mærke selvdestruktiviteten og bruge\nog skar, dulmede det ikke mere. Jeg panikkede, krøb sammen i fo-\nden konstruktivt i sin hverdag.\nsterstilling i hjørnet af toilettet og trykkede på alarmen ind til perso-\nSom en ekskæreste vil selvdestruktiviteten altid være en del af din\nnalet. Der kom tre plejere løbende, de fik brudt døren op og båret mig\npersonlighed - en, som til en vis grad har påvirket den, du er den dag i\ntilbage på min stue. Jeg var grådkvalt og grædefærdig - jeg skammede\ndag - og når du forsøger at fornægte den, vil den komme over dit hoved,\nmig og var i en form for choktilstand. Plejepersonalet både trøstede\nsom en tyv om natten og genoptage jeres ulykkelige kærlighedsforhold. #1 november 2013\ne kan du finde andr artikler af Helene Marie. Red\nE, STØDER MIN AR RB SÅ M SO PE M KA T PE M KÆMPER ELLER HAR KÆ M SO , ER OM KAMPENE…« SK RE NE LÆ EN M AT E PÅ GN ØG TE RS FO »AT BE ET T KE ENGANG HAR GJOR IK AN M R NÅ R Æ IS . NS SA DS RETFÆRDIGHE\nAF BERTEL RÜDINGER Som stemmehører er jeg blevet kaldt mange ting i tidens løb – skizofren, psykisk syg, ramt af en psykisk lidelse, og for nogle år siden introducerede Det Sociale Netværk betegnelsen psykisk sårbar. Jeg er sikker på, at det var med gode intentioner, at man valgte denne betegnelse, og alligevel er det den af alle betegnelserne, jeg dårligst kan lide. Faktisk bliver jeg indimellem direkte vred over at være blevet omdefineret til sårbar i et forsøg på at omtale mig og min situation mindre stigmatiserende. Jeg er sikker på, at man valgte betegnelsen psykisk sårbar i håbet om at finde en betegnelse, der var mindre belastende end psykisk syg, og så slap man også for den tilbagevendende debat om syg eller ikke-syg.\nAT HÅNDTERE OVERLEVELSEN Når jeg har så svært ved at være blevet gjort psykisk sårbar, så skyldes det, at jeg ikke kan se den særlige sårbarhed hos mig selv eller nogle af alle de mange mennesker, jeg har mødt gennem mit arbejde og mine frivillige aktiviteter. Jeg har mødt rigtig mange mennesker, der har været i kontakt med psykiatrien. Mange hvis liv er kæntret, og som kæmper eller har kæmpet for at komme til\nbage på benene. De har kæmpet hårde og lange\npsykisk sårbare? Jeg kunne godt tænke mig at\nkampe, og fælles for dem alle er, at de har overle-\nse allergikerne, hvis vi begyndte at omtale dem\nvet voldsomme og barske oplevelser – oplevelser\nsom pollensårbare - og det er jo netop det, de\nsom ikke mange ville havet kunnet håndtere. At\ner! De reagerer voldsomt og uhensigtsmæssigt\nbetegne mennesker, som kæmper eller har kæm-\npå nogle triggere, som vi andre ikke sanser –\npet kampe som sårbare, støder min retfærdig-\ndet er da sårbart ikke sandt?\nhedssans. Især når man ikke engang har gjort\nJeg har diskuteret betegnelsen psykisk sår-\net forsøg på at lære om kampene. En engelsk\nbar med mange medarbejdere og pårørende,\nundersøgelse har vist, at der for langt de fleste,\nder synes, at det er en god måde at omtale os\nder kommer i kontakt med psykiatrien, går væ-\npå. ”Det forklarer, hvorfor vi skal tage særlige\nsentligt mere end 10 år før man stiller det åben-\nhensyn til Bertel… …Han kan jo ikke gøre for,\nlyse spørgsmål: Hvad gik galt inden den første\nat han reagerer så voldsomt, og at det i hvert\nindlæggelse? Alle, jeg har stillet spørgsmålet, kan fortælle om svært belastende oplevelser – oplevelser der bestemt ikke er noget mange har været udsat for, og som oftest har et link tilbage til traumatiske oplevelser tidligere i livet.\nfald ikke har noget med min adfærd\nJeg kunne godt tænke mig at se allergikerne, hvis vi at gøre. Bertel er jo psykisk sårbar, begyndte at omtale dem som pollensårbare - og det er jo så han reagerer nogle gange voldsomt netop det, de er! De reagerer voldsomt og uhensigtsmæssigt uden grund.” Hvad nu hvis min adfærd skyldes, at mit psykiske immunpå nogle triggere, som vi andre ikke sanser system reagerer på noget, andre ikke – det er da sårbart, ikke sandt?« reagerer på? Hvad nu hvis det skyldes\nTAG HENSYN TIL BERTEL\nen psykisk overfølsomhed? Den tilsyneladen-\nJeg har ar på sjælen og psykiske blå mærker,\nde ubetydelige handling trigger en voldsom\nog jeg har været sendt til tælling – ligesom en\nreaktion, fordi den vækker minder om vold-\nsværvægtsbokser. Det kan godt være, at bokse-\nsomme og traumatiske oplevelser?\nren ligger til tælling, og måske vinder den anden\nI laboratoriet bruges immunologiske\nbokser, men derfor ville en sportskommentator\nmetoder til at måle ting, der findes i så små\naldrig omtale ham som ”slag-sårbar.” Ligesom\nmængder, at vi ikke kan måle dem på andre\nen pollenallergiker reagerer voldsomt og uhen-\nmåder. Man kunne måske endda fristes til at\nsigtsmæssigt, når de udsættes for pollen, så\nsige ting, der er så lidt af, at vi ikke kan se el-\nreagerer jeg voldsomt og uhensigtsmæssigt, når\nler mærke dem, og som vi derfor er fristede\nnogle trigger mine psykiske overfølsomheder\ntil at afvise eksistensen af. Vores historie er\n– og ja, jeg reagerer uhensigtsmæssigt, når jeg\nfuld af eksempler på ting, der er blevet afvist,\ner ude af balance psykisk, men hvem gør ikke\nfordi vi ikke kunne se dem. Et glimrende ek-\ndet? Hvor mange har ikke gjort voldsomme og\nsempel er Pasteurs forsøg, der viste at der\nuhensigtsmæssige ting i vrede? På grund af\nenten jalousi, eller forelskelse? Er de så også\nVi undgår ikke stigmatisering og en fundamental manglende forståelse af mennesker med psykiske lidelser ved at skifte den betegnelse, vi bruger. Det har været gjort før – åndssvage blev til udviklingshæmmede. Negere blev til sorte, for så at blive kaldt afrikansk-amerikanere, da det at være sort også blev et skældsord.«\nDEN AFGØRENDE FORSTÅELSE Vi undgår ikke stigmatisering og en fundamental manglende forståelse af mennesker med psykiske lidelser ved at skifte den betegnelse, vi bru-\nDET BEKVEMME BEGREB\nger. Det har været gjort før – åndssvage blev til\nJeg har ofte været i en situation, hvor jeg har\nudviklingshæmmede. Negere blev til sorte, for\nreageret (og endda også reageret hensigtsmæs-\nså at blive kaldt afrikansk-amerikanere, da det\nsigt) på en usandhed eller et forsøg på manipu-\nat være sort også blev et skældsord. Løsningen\nlation, som de fleste andre ikke har lagt mærke\nligger i et fundamentalt opgør med forståelsen\ntil. Mange gange er det blevet nedtonet med,\naf, at mennesker med psykiske lidelser reage-\n”at Bertel er psykisk sårbar,” men i takt med\nrer sygt, uforståeligt eller unormalt sårbart.\nat situationen udviklede sig, og at der kom fle-\nDet kan være helt utrolig svært at forstå\nre usandheder, begyndte andre omkring mig\net menneske i en psykose eller mani, men når\nogså at reagere. Pludselig reagerede vi, fordi\nman på den anden side af psykosen eller ma-\nmellemlederen løg og prøvede at manipulere\nnien arbejder med at finde årsagen, så er den\nos, og så var jeg ikke længere psykisk sårbar,\nder. Og pludselig giver de psykotiske sympto-\nfordi jeg havde reageret. Så havde jeg jo bare\nmer eller den maniske besættelse af bestemte\nforstået situationen før mine kolleger.\nord eller handlinger mening i den nye og forbedrede forståelsesramme.\nNår mine oplevelser og reaktioner bliver tilskrevet en formodet psykisk sårbarhed, så\nLad os derfor stoppe omskrivningen!\nbliver det mig, der har problemet – også i de\nDet er ikke mindre stigmatiserende at blive\nsituationer hvor det er en andens problemad-\nkaldt psykisk syg end psykisk sårbar. Det er\nfærd, der i virkeligheden er problemet. Det er\nikke nogen forandring i forståelsen af perso-\nnemt, og måske endda bekvemt, at kalde men-\nnens adfærd. Det er bare andre ord! Lad os\nnesker, der er ekstremt ude af balance psykisk\nderfor arbejde for at skabe mere forståelse for\nfor sårbare – med et enkelt ord er det ikke læn-\nekstreme psykiske reaktioner, og lad os bruge\ngere den enes adfærd der udløser en reaktion.\nden viden til at skabe et bedre og mere inklu-\nDet er bare den anden, der reagerer voldsomt,\nfordi han er psykisk sårbar. Og hvad er løsningen på denne ekstra sårbarhed? Er det at\nBertel Rüdinger er uddannet farmaceut og\ndulme symptomerne med medicin – eller skal\nman i fællesskab finde ud af, hvad der udløste reaktionen, og finde en måde at være sammen på, hvor begge parter trives? #1 november 2013\n: r e v æ r k e r e k s n a d Ensomme\nMER´ OVERVAGNING, TAK!\nTEGN ET MEDLEMSK AB AF\nOutsideren er Danmarks eneste netavis om psykiatri, der ikke er skrevet af behandlere, journalister eller forskere. Bag hvert ord står et menneske, der har lært psykiatrien at kende på den direkte måde. Ved at være skizofren. Eller psykotisk. Depressiv. Manisk. Paranoid. Ved at befinde sig der, hvor livet kan være en daglig kamp, og det vigtigste er at tro på, at det hele nytter. I Danmark udgives en masse udmærkede artikler, fagblade, tidsskrifter osv., der taler på vegne af den ene eller anden minoritetsgruppe. De har det til fælles, at de stort set skrives af mennesker, der ikke har prøvet tilstanden på egen krop. Ikke et ondt ord om det – men på Outsideren har vi altså valgt at gøre det på en anden måde. Vi har valgt, at lade erfaringerne sidde ved tasterne.\nLæs mere om Outsideren på www.outsideren.dk Det er ingen selvfølge, at der eksisterer et blad om psykiatri – skrevet af mennesker, der selv har været indlagt. Outsideren er 100 % uafhængig af politiske, religiøse og økonomiske interesser, og vi har brug for din støtte.\nEt års medlemskab koster 199 kr. Brug girokortet!\nDe sidste måneders afsløring af amerikanernes overvågning af stort set alt på denne klode, der render\nrundt på to ben, får nu en gruppe danskere til at juble: AF NYHEDSGRUPPEN, NETAVISEN OUTSIDEREN - Vi anede ikke, at der var nogen, der interesserede sig så meget for os, siger Frederikke Sylvestersen, der bor I-hegnet 24, Ålborg, og karakteriserer sig selv som ”alene og ryger, men heldigvis uden familie”. Frederikke S. har for nyligt sat sig i spidsen for en\nFacebook-gruppe, der går ind for øget overvågning. – Vores vision er at få fuld dækning af alle hjem, siger hun, - det er som regel der, man befinder sig, når man er ensom, så det vil være skønt, hvis der blev holdt\nekstra godt øje med én i privaten.\nØnskes mere end et eksemplar, kontakt os på: abonnement@outsideren.dk\nLæs mere på Facebook/Et øje i det høje 48\n4 1 0 2 i s e s Vi\nNetavisen Outsideren 2.0\nDanmarks nyeste netmedie - om psykiatrien set indefra


Emerging Talent Award 🔨 Design - 2019\nDa.EmTudoDesign.com Design Emerging Talent Awards: en konkurrence for unge interiørdesignere\nEmerging talent awards, en præmie for at give unge interiørdesignere en chance for at se deres projekter realiseret i Made.com kollektionen\nEmerging Talent Awards: Made.com's kreativitetspris\nI starten femte udgave af Emerging Talent Awards, konkurrencen annonceret af Made.com at fremme ungdomskreativitet. Op i gang, bliver chancen for at se omdannelsen af et projekt et konkret produkt til egen underskrift, der sælges på den berømte engelske e-handel dedikeret til Fashion Home.\nEn global scene, af stor betydning for dem, der ønsker at blive bemærket af virksomheder, der søger talent. den konkurrence det er åbent for designer fra hele verden. Vinderne af tidligere udgaver har været meget vellykkede: Range tabellerne af Josie Morris er blandt mange eksempler blevet Made.com klassikere og er blevet foreslået i tre yderligere farver.\nOgså den Italiensk kreativitet, forrige år talte han om sig selv med at komme i finalen med tre projekter.\nden alsidige materialer er temaet for 2017-udgaven og er inspireret af V & A Plywood-udstillingen, støttet af Made.com, den næste åbning i London, dedikeret til krydsfiner og dens mange anvendelsesområder inden for indretning.\ntil deltage Ved Emerging Talent Awards skal du registrere dig på webstedet i afsnittet Talent Lab og upload dine egne projekter.\nden deadline det er fredag den 14. juli.\nAt dømme værkerne vil være en jury of excellence: Ruth Wassermann, designleder for promotorplatformen, designer Simon Pengelly, Kate Watson-Smyth indretningsekspert, Christopher Wilk, medredaktør af V & A Plywood og KIMXGENSAPA-udstillingen, Capri-baserede studievinder af 2016-udgaven.\nden projekter hvem vil bestå det første valg vil blive offentliggjort i slutningen af juli på hjemmesiden for at stemme webbrugere. I stedet bliver det Il vinder vil blive tildelt under London Design Festival scenariet, der vil være baggrunden for vindernes præmier, der er planlagt fra den 16. til 24. september i Made Showroom-rum.\nFor mere information og tilmelding til konkurrencen, gå til hjemmesiden:\nDesign et åbent rum


Smartlog v3 » Tag livet let » Resultatet er skrevet på forhånd\n6. Mar 2013 05:08, kire\nMen lærerne kæmper for at kunne se sig selv i øjnene\nLige så lang tid tilbage, som forskningschef Roger Buch kan huske, har man skældt ud på lærerne. Det ligger dybt i den danske kultur.\n”Ser vi danske film og læser dansk litteratur, så er lærerne og folkeskolen blevet portrætteret på en meget negativ måde. I Danmark står lærerne langt svagere end en hvilken som helst anden faggruppe, da vi har den fællesopfattelse, at lærerne er nogle, alle kan skælde ud på.”\nDet udnytter regeringen, som har en plan, en stor reform af folkeskolen, og for at gennemføre den har man bedt KL om at få ændret arbejdstidsreglerne, så reformen ikke bliver alt for dyr.\nEfter Roger Buchs opfattelse er der reelt set ikke tale om en forhandling mellem ligeværdige parter, når Kommunernes Landsforening har regeringen i ryggen. Resultatet er skrevet på forhånd.\nNår lærerne kæmper, er det derfor ikke så meget for at få befolkningens gunst, men for at kunne se sig selv i øjnene bagefter og sige: ”Vi gjorde, hvad vi kunne. Vi har kæmpet kampen og fortalt, at det er nogle dårlige ting, de er ved at indføre.”


Pastitsio – fra det græske – Vintage-Kompagniets blog\nPastitsio – fra det græske\nPosted on 15/04/2012 by Tina in Diverse, Opskrifter | 0 Comments\nHer til aften stod menuen på Pastitsio …..\nOpskriften er vist gammel og jeg har den min fra min elskede græske kogebog – som jeg købte mig dengang for mange år siden – da jeg flyttede hjemmefra og savnede lidt inspiration ;o)\nBogen hedder ‘Fra min bedstemors køkken på Kreta’ og er skrevet af Kyriaki Ramsing – en rigtig hyggelig bog – som også er krydret med historier om hendes græske familie ;o)\nFlere af retterne har jeg selvsagt lavet mange gange og når der er gået for lang tid, siden jeg har lavet nogle af de skønne retter – vender jeg altid tilbage til den igen ;o)\nSå jeg tænkte, at jeg da lige ville dele en af favoritterne her på bloggen.\nNemlig Pastitsio – som Kyriakis bedstemor lavede den.\nPastitsio (4-6 sultne personer)\n1 glas hvid/rød vin\n500 gr. tyk makaroni / penne eller hvad du nu lige har\n250 gr. reven ost\n4 kopper bechamel sovs (opskriften kommer længerede nede)\nKødet brunes gyldent i en gryde med 4 spsk smør (eller olivenolie ;o), løg, hvidløg og persille.\nTilsæt kanelstangen evt. brækket i et par stykker, salt, peber, vin og de flåede hakkede tomater. Tilsæt lidt vand om nødvendigt og lad kødet simre ved svag varme i ca. 1/2 time.\nI mellemtiden koger du makaronien i rigeligt vand med lidt salt og når den er næsten klar efter 8-10 minutter tages den af varmen og der tilsættes et par kopper kold vand, så makaronien ikke klistrer.\nLæg makaronien i en skål og bland med 1/2 kop smeltet smør (jeg brugte lidt olivenolie ;o). Pisk æggene ganske let sammen inden de blandes i makaronien. Drys ca. halvdelen af den revne ost over og bland forsigtig det hele godt ved hjælp af 2 gafler, som du bruger til at løfte og vende makaronien.\nEt ildfast fad gnides med smør og der drysses et tyndt lag rasp på. Læg ca. halvdelen af makaronien i fadet og derefter al kødet i et lag ovenpå. Drys reven ost på – men gem lidt – når resten af makaronien er lagt ovenpå kødet – skal der atter drysses med revet ost.\nEndelig skal de 4 kopper bechamel sovs (opskrift herunder) blandet med lidt reven muskatnød og kanel fordeles som et sidste lag – inden du drypper med lidt smeltet smør (her brugte jeg også olivenolie) og drysser lidt kanel over til sidst.\nFadet stilles derefter i en middelvarm ovn (jeg satte den på ca. 180 grader) en halv times tid.\nLad pastitsioen afkøle lidt før du skærer den ud i passende stykker.\nServer den evt. med en fyldig rødvin.\nOpskrift på bechamel sovs: (hvis du laver en fuld portion pastitsio – skal du nok doble opskriften på bechamel sovs – det er bare min mening – men jeg elsker også bechamel sovs ;o)\n2 kopper varm mælk (alt i denne bog er angivet i kopper ;o))\nkanel (når den laves som her – til pastitsio)\nVarm mælken op i en kasserolle.\nHæld mælken i en skål og smelt smørret i samme kasserolle – tilsæt langsom melet og rør kraftigt (jeg er en svagarm – så jeg bruger håndpiskeren her og er så altid sikker på et klumpefrit resultat ;o)\nNår det samler sig og bliver gulligt – tilsættes langsomt den varme mælk lidt efter lidt – mens du skruer ned til lav varme. Der skal røres godt mellem hver ihældning af mælken.\nTil sidst drysser du salt, hvid peber, muskatnød og kanel i sovsen.\nSom med alt madlavning er her basis for lave din egen variant – jeg puttede eks. grøntsager i – jeg finthakkede 1 rød og orange peberfrugt og kom også 4 fintrevne gulerødder i – og lidt ekstra friske krydderurter fra krukkerne kom også i ;o)\nDet er jo det – som er så sjovt ved madlavning at variere det lidt. Jeg bliver altid drillet af Ole – ‘ih altså, nu har du jo ikke fulgt opskriften igen’ hi hi ;o))\nHåber i har fået lyst til at kaste jer ud i pastitsio – det tager lidt længere tid end 1/2 time – men til gengæld får du også en skøn ret ;o)\nGræske tanker og klem fra Tina


PressReader - BT: 2016-03-31 - Helle, du inviterede mig jo ikke!\nHelle, du inviterede mig jo ikke!\nPÅ FRYSEPUNKTET hun som 69- årig godt ved, hvordan man opfører sig.\n» Selvfølgelig var jeg kommet, hvis jeg var blevet inviteret, og jeg havde også sagt noget pænt til Helle Thorning- Schmidt, hvis jeg var blevet bedt om det. Men jeg fi k ikke nogen invitation. Den blev ikke lagt på intranettet, men det ville have været naturligt, at man havde sendt mig en personlig invitation, « siger Pia Kjærsgaard ( DF).\nSom BT skrev i går, faldt det fl ere socialdemokrater for brystet, at Folketingets formand ikke deltog i afskedsreceptionen for landets tidligere statsminister tirsdag eft ermiddag og debatten fortsatte på sociale medier, hvor kritikken regnede ned over Pia Kjærsgaard. Det er velkendt, at Helle Thorning- Schmidt og Pia Kjærsgaard ikke har haft et hjerteligt forhold til hinanden .\nMen eft er at Pia Kjærsgaard for to måneder siden fi k massiv kritik af, at hun ikke var i stand til at sige noget pænt, da Thorning meddelte sin afsked, blev det ekstra bemærket, at hun ikke mødte op til Thornings afsked.\nBT forsøgte to gange tirsdag at få en uddybende kommentar fra Pia Kjærsgaard, uden resultat. Andre kunne godt fi nde ud af det Ifølge BTs oplysninger begyndte Pia Kjærsgaard dagen i går med at bede sit formandssekretariat om at støvsuge alle bunker og mail for at se, om hun havde modtaget en invitation. Pressesekretær Finn Tørngren Sørensen konkluderede midt på for- middagen, at det ikke var tilfældet.\nMen det kalder det socialdemokratiske folketingsmedlem Christian Rabjerg Madsen ’ en syg undskyldning’.\n» Vi har sendt en bredt formuleret invitation til alle partiformændene, og så er det op til partierne at vurdere, hvem der skal deltage. Det har alle andre partiledere kunnet fi nde ud af , « siger Christian Rabjerg Madsen:\nSocialdemokraternes nyansatte partisekretær Jan Juul Christensenforklarede i første omgang, at Pia Kjærsgaard havde modtaget invitationen på Folketingets intranet. Det viste sig dog ikke at holde stik: » Det er sådan, vi plejer at gøre, og det var også intentionen nu. Men jeg har haft tid til at undersøge det, og det viser sig, at det ikke er sket. «


Den store rejse-sniksnaktråd - Side 53 - Debatten\nDato og tid er 28. maj 2018, 01:04\nIndlægaf sigge » 9. aug 2017, 11:15\nPandesteg skrev: Jeg har en idé om at jeg godt kunne tænke mig nogle nye badehåndklæder, om ikke fylder så meget. Sådan nogle letvægtsnogle. Findes det overhovedet? Vi rejser til Spanien om lidt og har planer om at cykle nogle ture ved kysten og så kunne det være rart at have nogle badehåndklæder med, som ikke fyldte alverden...\nDer findes jo mikrofiberhåndklæder i mange forskellige kvaliteter og størrelser. Der er sådan nogle helt tynde nogen, som suger virkelig godt og tørrer hurtigt igen, dem bruger min kusine f.eks. til vandreture.\nJeg synes så ikke, der er meget "hygge" i sådan et glat stykke, så jeg har købt et stort et med frotte-overflade, som i forhold til sit areal, stadig kan komprimeres ret meget. Noget som det her: https://www.spejdersport.dk/asivik-comfort-towel-extra-large.aspx\nHa ha, okay jeg var aaaalt for langsom.\nIndlægaf Spjaerten » 10. aug 2017, 06:59\nNogen gode tips til Manchester?\nIndlægaf TakeAChanceOnMe » 10. aug 2017, 16:30\nSpjaerten skrev: Nogen gode tips til Manchester?\nYes! Har boet i Manchester de sidste to år, så ved en smule om hvad der er godt at se. Hvad er du på udkig efter?\nIndlægaf Spjaerten » 10. aug 2017, 17:00\nVi har kun 2.5 dag, så hvad er must see?\nMuseum og kultur wise?\nRegner med lidt shopping naturligvis også.\nDen ene aften er optaget, så det er også begrænset hvad vi kan nå af aftenting.\nDet er forresten fra man-ons vi er der.\nIndlægaf TakeAChanceOnMe » 10. aug 2017, 20:41\nHvis i er interesserede i sport, så er der National Football Museum lige ved siden af Victoria. Der er gratis entré og der er både historie og interaktive spil/udstillinger.\nOld Trafford (Manchester Uniteds hjemmebane) er også et besøg værd. Der er rigtig mange der tager derud selvom de slet ikke er interesserede i fodbold, eller er fan af andre hold. Det er stort, der er masser af historie og atmosfære - specielt hvis man kommer omkring kampdag (Der er dog også utrolig tralvt omkring kampdage). Man kan også tage til Etihad, men det ligner lidt en spiddet hval og har aldrig rigtig hørt nogle være overdrevet positive omkring det.\nDer er også Science and Industry museum. Jeg har ikke personligt været der, men alle jeg kender der har siger det er helt fantastisk. Det er ret nemt at komme dertil via offentlig transport - der er generelt et rigtig godt netværk at komme omkring med (trams), hvis i vil lidt forskellige steder.\nSpinningfields og Northern Quarter er mine yndlingssteder at gå rundt, få middag eller få et par drinks. Northern Quarter er mit go to sted for det meste faktisk. Det er lidt dyrere end centrum, men der er så meget mere charme og karakter - og kvalitet for den sags skyld.\nArndale har masser butikker, men det er sådan lidt 50-50 om det er noget værd. Hvis i vil have noget for pengene vil jeg anbefale at tage til Trafford Centre, 100 bussen går dertil fra centrum og koster ikke særlig meget. Der er dog butikker omkring Arndale/Market Street/St Annes Square, men det er sådan lidt hit and miss.\nMht andre ting at se er der Town Hall på Albert Square og biblioteket på Peters Square. Jeg har ikke haft så meget tid til at være rundt at se divs kulturelle steder, men bygningerne her er i hvert fald rigtig flotte at se på.\nIndlægaf girl_beat » 12. aug 2017, 21:08\nHvis nu man skulle flotte sig... Hvilke flyselskaber tilbyder bedste Business class? Jeg er helt med på, at Emirates er i en liga for sig, men hvem kommer niveau-mæssigt lige efter?\nIndlægaf Bimmerdyret » 12. aug 2017, 23:24\nSpejdersport eller friluftsbutikker.\n"et badelagen" fylder ikke engang en knyttet hånd og tørrer på rekordtid.\nIndlægaf Annione » 15. aug 2017, 06:16\ngirl_beat skrev: Hvis nu man skulle flotte sig... Hvilke flyselskaber tilbyder bedste Business class? Jeg er helt med på, at Emirates er i en liga for sig, men hvem kommer niveau-mæssigt lige efter?\nQatar!! Og Cathay. Singapore Airlines har også nogle klasse sæder. British airways skal man heller ikke kimse ad. Men kan til gengæld kimse virkelig meget af alle amerikanske selskaber.\nMEN! Det kommer meget an på, hvor du skal hen - hvilke flyvninger og maskiner der rejser på de ruter. Det er typisk de bedste sæder på de længste ruter.\nIndlægaf girl_beat » 15. aug 2017, 06:40\nVi overvejer nemlig, om vi næste gang skal tage en længere tur i ét stræk, eller 'knække' den med et par dages stop-over i Dubai. I efteråret fløj min mand business class med Qatar og var meget begejstret - og sidst gjorde vi det direkte til SF med den opgraderede SAS-maskine. 12 timer liggende i en lækker seng med jævnlige serveringer af mad og drikke ER bare nice!\nJeg vil også prøve at kigge på Singapore, Thai og Cathay\nIndlægaf paint » 15. aug 2017, 11:09\nEthiad Airways, kan altså også got være med, blandt selskaber med gode sæder og særlig forkælelse\nEthiad Airbus A380 Abu Dhabi - New York\nIndlægaf Annione » 15. aug 2017, 11:29\npaint skrev: Ethiad Airways, kan altså også got være med, blandt selskaber med gode sæder og særlig forkælelse\nDet der ligner første klasse\nIndlægaf girl_beat » 15. aug 2017, 12:01\nIndlægaf Fræksak » 21. aug 2017, 18:12\nNogen der har must see-forslag i Dubai? Vi rejser slut oktober med børn på 7 og 11 og skal bo v. Jumeirah Beach. Har planlagt en enkelt overnatning på et resort i ørkenen og tænker ellers, at tiden går med badning. Ungerne vil gerne shoppe og "se noget stort", og jeg tænker også, at vi skal se guld souk'en. Ellers har vi ikke undersøgt så meget endnu.\nNogen der har insidertips?\nIndlægaf Annione » 23. aug 2017, 06:10\nPrag var fantastisk - sikke en smuk by. Elsker at man kan gå rundt til det hele (omend 17 km om dagen altså er langt )\nNå, men om en måned tager vi til Rom - og videre på cruise langs Italiens kyst og så runder vi Malta, Barcelona og Monte Carlo\nIndlægaf MilleMercy » 23. aug 2017, 21:01\nAnnione skrev: Prag var fantastisk - sikke en smuk by. Elsker at man kan gå rundt til det hele (omend 17 km om dagen altså er langt )\nHvad er det for et Cruise? Det lyder som en helt perfekt rute


Top 10 Vadestøvler 2022 - Trout Guide\napr 5, 2022 | Grej\nVadestøvler er en uhyrlig vigtig del af dit åndbare vaders sæt. Tit kan du købe hele sættet samlet, med både støvler og vadejakke. Men nogen gange vil man gerne sammensætte det sæt som man selv syntes spiller bedst.\n1 Hvad er vadestøvler?\n1.1 hvorfor skal man have åndbare Waders?\n1.2 Åndbare vaders er lettere end neopren vaders\n1.3 Find vaders med en god pasform\n2 Vadestøvler til åndbare vaders\n3 Guideline Laxa 2.0 Traction vadestøvle\n4 Simms Tributary Vadestøvle\n5 Orvis Pro Vadestøvle – super stødabsorberende\n6 Simms G4 Pro – Med formstøbt vibramsål\n7 Patagonia Forra Vadestøvle – Den mest robuste\n8 Simms G3 Guide Boot\n9 Patagonia Foot Tractor vadestøvle\n10 Vision Tossu 2.0 Vadestøvle – Ny forbedret model\n11 Scierra Tracer Vadestøvler – God til prisen\n12 Vision Musta Vadestøvler\n13 Vadestøvler priser\n14 Lidt mere om åndbare waders\n14.1 Hvilken åndbar membran skal jeg vælge?\n14.2 Hvem laver de bedste åndbare Waders?\n14.3 Hvor kan jeg købe åndbare Waders?\n15 Neopren vaders\n15.1 Top 3 gode neopren waders\n15.2 Jenzi Neopren Waders – God Til Vinterfiskeriet efter havørreder på kysten\n15.3 Scierra Helmsdale Neopren waders – Oldschool Men Robust\n15.4 Scierra Yosemite Neopren Waders – Bedst I Test\nVadestøvler er designet til at trække ud over et par åndbare waders eller neopren waders. De giver en supergod komfort når man vader langs kysten og støtter langt op ad anklen. De fås i mange varianter og kvalitet. Men som oftest ser man at producenten af waders også designer passende vadestøvler til. Derved opnår man et godt look ude på turen.\nSe 4 gode vaders sæt her\nhvorfor skal man have åndbare Waders?\nDe fleste vadefiskeri starter tidligt om morgenen, og det kan være koldt. Når du har åndbare Waders på, vil dine ben og fødder blive varme, selvom vandtemperaturen er lav. Desuden vil du ikke få vand ind i støvlerne, hvilket kan give dig et koldt og fugtigt ben. Disse waders er derfor en fordel, når du skal ud at fiske havørreder i Danmark.\nÅndbare vaders er lettere end neopren vaders\nDesuden er vægten på et par åndbare vaders meget lettere end et par tunge og stive neopren vader tit er. Hvis du er typen der gerne går langt langs kysten efter drømmefisken, så er der altså de åndbare vaders du skal kigge på.\nFind vaders med en god pasform\nNår man kigger efter åndbare Waders, er det vigtigt at finde et par som passer ens fødder godt. Det er ikke sikkert, at de samme Waders som din ven har, passer dig bedst. Derfor er det en god idé at prøve et par forskellige modeller, inden du køber.\nGode åndbare Waders er dyre, men det er en investering, som vil betale sig i længden. Et godt sæt kan holde din krop tørre i mange år.\nSå du kan sagtens finde waders med en lang levetid, hvis du ved hvad du skal kigge efter.\nVadestøvler til åndbare vaders\nVadestøvlen som man trækker ud over de åndbare vaders, er i sig selv, et fodtøj der yder både støtte og sikkerhed under fiskeriet.\nUanset hvilken type vadestøvler du vælger, skal du sørge for, at de har et godt greb. Det er vigtigt, da det vil hjælpe dig med at holde dig sikker, når du går på glatte eller våde overflader.\nDet vil også være en god idé at få et par vadestøvler, der er tilpasset dine fødder med vaders på. Så bruger du en størrelse 44 i almindeligt fodtøj, skal du nok have en størrelse 45 eller endda 46 som vadestøvle.\nGuideline Laxa 2.0 Traction vadestøvle\nGuideline Laxa er en let, slidstærk og hurtigtørrende syntetisk støvle med gummisåler, der giver fremragende greb på glatte overflader.\nGuidelines EVA-mellemsål giver øget komfort og samtidig optimal stødabsorbering i hårdt terræn, hvilket gør dette til det perfekte valg til udendørs aktiviteter som vandreture eller fiskeri!\nSimms Tributary Vadestøvle\nTributary vadestøvler fra Simms er et godt valg for dem, der ønsker at blive våde.\nOverdelen af disse vandafvisende sko er konstrueret af holdbare syntetiske materialer.\nDette gør dem robuste nok til at kunne klare alle dine eventyr i naturen uden at være for tunge eller voluminøse.\nMens de stadig giver komfort, når du også er på land!\nOrvis Pro Vadestøvle – super stødabsorberende\nOrvis er gået sammen med Michelin om at skabe en ny type gummisål, der sikrer et optimalt greb ved vadefiskeri, uanset om det er på land eller i vandet.\nDette resulterer i en eksklusiv ydersål kaldet “Ortholite”, som har 25 % mere slidstyrke og 43 % større modstandsdygtighed end tidligere modeller, mens den stadig giver større stødabsorbering for bedre støtte generelt.\nMellemsålen er lavet af ESS-materiale – Normalt ses det kun på ortopædkirurgiske hospitaler, fordi det giver den tiltrængte dæmpning under stød – men nu kan du få dit eget par!\nSimms G4 Pro – Med formstøbt vibramsål\nG4 Pro fra Simms er et velkendt og populært valg blandt fiskere.\nDenne støvle kombinerer god pasform med optimal holdbarhed, lavet af stærkt syntetisk materiale, der øger slidstyrken, men også minimerer vandabsorptionen, så du kan tage din tur til nye højder.\nOverdelen, på Simms G4 pro, har TPU-belægning, som gør den mere holdbar end nogensinde før, mens den stadig er fleksibel nok til at kunne bruges hele dagen.\nFormstøbt gummi-ydersål giver stabilitet, når der er mest brug for det. Eksempelvis i hårdt vejr og store bølger på kysten.\nPatagonia Forra Vadestøvle – Den mest robuste\nVi præsenterer Patagonia Forra vadestøvle – perfekt til lystfiskere, der kræver det allerbedste med hensyn til ydeevne og holdbarhed.\nDen robuste Cordura® nylon mesh-overdel er modstandsdygtig over for slid, hvilket sikrer, at din støvle holder sig flot i længere tid.\nSamtidig giver det høje krave-design forbedret ankelstøtte og stabilitet, når du vader under udfordrende forhold. Desuden giver Vibram® Mars-sålen med XS Trek-forbindelse et uovertruffent greb på glatte overflader, mens HexaBase-neglene giver maksimal stabilitet.\nDesuden er disse støvler designet til at dræne hurtigt, så du kan komme tilbage på vandet så hurtigt som muligt.\nSimms G3 Guide™ er en støvle, der har været på mange eventyr, og den kan bare ikke få nok.\nI år har de tilføjet RiverTread™-platforme, som giver dig mere bevægelse end nogensinde før, samtidig med at dine fødder stadig er beskyttet mod ujævnt terræn!\nDesignet af Simms G3 Guide Boot med Vibram sål, er lavet til sportsfiskere og lystfiskere, der har brug for pålideligt udstyr til enhver tid.\nSe mer om Simms G3 guide boot og andre fede vadestøvler her\nPatagonia Foot Tractor vadestøvle\nLeder du efter en hård og slidstærk wading boot, der kan holde til elementerne? Så skal du ikke lede længere end til Patagonia Foot Tractor Wading Boot.\nDen er fremstillet af ægte læder og er ekstremt slidstærk og beskytter dine fødder mod nedbrydning, selv i saltvand.\nDet solide greb og den behagelige pasform gør denne støvle ideel til de lange dage ude på vandet, mens vadestøvlens Vibram® Idrogrip-sål sikrer, at du altid har et godt greb.\nSe mere om Patagonia Foot Tractor vadestøvler her\nVision Tossu 2.0 Vadestøvle – Ny forbedret model\nVisions Tossu vadestøvler har igen taget produktudvikling og vision op til overvejelse. Deres mål var at udvikle en vadestøvle med en stiv og holdbar struktur for, at støtte din fod endnu mere i alle tænkelige senarier.\nPå Vision 2.0 har man udskiftet gummi-slidbeskytteren til en i PVC, så man kunne lave riller for at beskytte sømmene mod naturens luner.\nVision Tossu leveres med en ny og unik formstøbt EVA mellemsål. Over- og underdel er så både syet og limet sammen, så man får en rigtig robust og stærk støvle til brug ved alt slags fiskeri på kysten, i fjorden og ved åen. Denne konstruktion er også med til at du nemt kan montere Vison tungsten pigge under sålen.\nLæs meget mere om Vision Tossu 2.0 her\nScierra Tracer Vadestøvler – God til prisen\nScierrs Tracer vadestøvler giver en god pasform, især til de lange gåture på kysten.\nTæerne er beskyttet med et ekstra slidstærkt lag, og der er korrosionsfrie knapper ved anklen, så de kan klare sig i forskellige elementer, som de bruges i hele denne sæson!\nDu vil elske Scierra Tracer, hvor behagelige disse vadestøvler er, på grund af dens dejligt polstrede fodseng samt drænhuller, der ikke vil gøre dine fødder tunge efter at have båret dem hele dagen lang.\nPrisen på disse vadestøvler er ikke høj. De er faktisk rigtig fine som et par reserve vadestøvler.\nSe Scierra Tracer og mange andre her\nVision Musta Vadestøvler\nVisions Musta Michelin-vadestøvle er det perfekte valg for danske fiskere, der har brug for en stærk, støttende sko, der holder deres fødder sikre i alle de barske terræner.\nDet hårde læder giver fremragende trækkraft og hjælper vabler med at holde sig væk, så du kan nyde en dejlig dag på havet uden at bekymre dig om, hvor meget smerte det giver!\nSe denne vadestøvle og mange andre her\nPrisen på et par gode vadestøvler variere rigtig meget. Man med alle de muligheder man har for online handel, så er det helt klart muligt at finde et par vadestøvler til en fornuftig pris. Her har du en lille pris kategori chart over vadestøvler fra vores partnere:\nBillige vadestøvler under kr500\nGode vadestøvler mellem kr500 og kr1000\nLuksus vadestøvler over kr1000\nProfessionelle vadestøvler online\nLidt mere om åndbare waders\nHvilken åndbar membran skal jeg vælge?\nNår du køber åndbare Waders, skal du vælge en åndbar membran som passer til det miljø, hvor du skal fiske. Hvis du vil fiske i saltvand, er det en god idé at købe waders med en Gore-Tex membran. Hvis du derimod vil fiske i ferskvand, kan du nøjes med et par waders med en polyuretan membran.\nHvem laver de bedste åndbare Waders?\nDer er mange producenter af åndbare Waders på markedet, men ikke alle producenter laver gode waders. Et par gode waders fra en kendt producent som Simms eller Patagonia vil typisk være mere holdbare end et par waders fra en mindre producent. Men også Guideline og Orvis er et rigtig godt bud på et par waders der holder rigtig længe og har en god pasform.\nHvor kan jeg købe åndbare Waders?\nDu kan købe åndbare Waders i mange sportsbutikker og fiskebutikker. Hvis du ikke kan finde dem i butikken, kan du også bestille dem online. Der er mange webshops, som sælger åndbare Waders.\nLæs eventuelt om 4 gode vaders sæt her\nHvis du er på udkig efter et par billige og hårdføre vaders, bør du overveje at investere i et par neoprenwaders. Neopren er et syntetisk gummimateriale, der både er vandtæt og isolerende, hvilket gør det til det perfekte materiale til waders. Neopren waders er også meget holdbare, hvilket betyder, at de vil holde i mange sæsoner med mange års brug.\nHvis du er på udkig efter et par neopren waders, er der et par ting, du skal være opmærksom på. For det første skal du sørge for at vælge en størrelse, der passer komfortabelt.\nDu ønsker ikke, at dine waders skal sidde for stramt eller for løst, da dette vil påvirke din komfort og mobilitet under fiskeriet. Derudover skal du sørge for at vælge en stil, der passer til dine behov. Der findes både bryst- og taljehøje waders på markedet, så vælg den stil, der er mest komfortabel og praktisk for dig.\nEndelig skal du passe på dine neoprenwaders ved at opbevare dem korrekt, når de ikke er i brug. Sørg for at tørre dem helt af, inden du lægger dem væk, da dette vil hjælpe med at forhindre, at der dannes skimmel og mug. Hvis du passer godt på dine neoprenwaders, vil de holde i mange sæsoner fremover!\nTop 3 gode neopren waders\nTænker du at du står og mangler et par gode neopren waders, måske som reserve waders, eller til vinter fiskeriet på kysten, så har du her en god top 3 over de bedste neopren waders online lige nu:\nJenzi Neopren Waders – God Til Vinterfiskeriet efter havørreder på kysten\nDenne neopren waders fra Jenzi er rigtig god til det helt kolde vinter fiskeri på kysten eller i fjorden.\nDer er nemlig rigeligt med plads til nogle ekstra varme lag, også nede i støvlerne. Denne waders har fast støvle og gør den super robust og næsten uopslidelig.\nDu får med andre ord en neopren waders der holder til uendeligt mange ture på kysten i jagten efter den helt store havørred.\nDe meget brede stropper gør at den ikke er ubehagelig at gå med, selv ved dags lange ture. Selvfølge er denne waders designet med en vandtæt brystlomme til mobil telefonen og bilnøglerne.\nDen fås i mange størrelser og har en super pasform. Dette er en rigtig god neopren waders til prisen og kan fås online her.\nSe eventuelt flere gode neopren waders her\nScierra Helmsdale Neopren waders – Oldschool Men Robust\nEn af Scierra’s absolut bedste neopren waders. Rigtig god til prisen og kan sagtens sidestilles med waders fra de helt store mærker.\nHelmdale neopren waders leveres med følgende udstyr:\nKvalitets neopren i 4,5 mm\nLeveres med skridsikker filtsål\nAlt i alt en waders, der på grund af sin robusthed, kan bruges i mange år fremad.\nScierra Yosemite Neopren Waders – Bedst I Test\nYosemite er en super waders der burde ses mere på kysten. Den er kåret af mange havørred fiskere som den absolut bedste neopren waders til det nordiske havørredfiskeri.\nDen leveres med 2 vandtætte brystlommer hvor du nemt kan opbevare det mest nødvendige til turen.\nDe to justerbare skulder stropper er ekstre forret så turen bliver behagelig.\nDesuden kommer denne neopren waders med en fint robust og juster bart vadebælte.\nDe forstærkede syninger, de 5 mm højkvalitets neopren og ekstra knæpuder, er bar nogle af de features der gør at dette er den foretrukne neopren waders hos mange lyst fiskere.


ERP-konsulent med interesse for Uniconta, Comby Danmark ApS | Computerworld it-jobbank\n”Du bliver den første på holdet og vores alle sammens ”go-to”-person. Og du får virkelig mulighed for at præge vores fremtid inden for Uniconta,” fortæller direktør Stefan Boel.\nHar du det bedst i en rolle, hvor du virkelig skaber positive forandringer både hos dine kunder og i din virksomhed? Og kan du se potentialet i en stilling i et helt nyt team, hvor du er den første, vi ansætter?\nBliv en del af Comby\nVi er en 100 % grønlandsk-ejet IT-virksomhed med hovedsæde i Nuuk og 30 medarbejdere. Vores primære forretningsområder er internet til både private og erhverv, managed services (fuld drift af IT) samt hosting af servere. Da vi arbejder i en grønlandsk kontekst, spænder vi dog utroligt bredt og leverer også telefoniløsninger, almindelig hardware samt projektledelse og forretningskonsulenter.\nBan fremtiden for Uniconta\nSom konsulent får du en betydningsfuld rolle både internt og eksternt med hovedansvar for at konvertere vores kunders nuværende systemer til Uniconta. Vi er lige i starten af processen, så du kommer til at tage de vigtige beslutninger, ligesom det er dig, der videreudvikler Uniconta-løsningen med nye, smarte features, der gør vores hverdag endnu nemmere.\nDet kan eksempelvis være i forhold til processen for tidsregistrering og fakturering eller bankafstemninger samt kundespecifikke løsninger. Da kunderne er bosiddende i Grønland, kan der alt efter ønske og behov være rejseaktivitet.\n”Du bliver den eneste, der er dedikeret til lige netop Uniconta – så det her er rollen for dig, der gerne vil have din egen niche at råde over og være ekspert i.” – Stefan\nNyt team, stor indflydelse\nI modsætning til de store netværksudbydere er vi samlet set et lille team, hvor alle byder ind, så du kommer i høj grad til at kunne præge vores løsninger. Vores værdier står ikke bare på døren, det er noget, vi handler efter hverdag – kvalitet, engagement, respekt og troværdighed.\n”Vi får flere og flere kunder her i Danmark, og det giver anledning til nye udfordringer og behov for nye løsninger. Så der er ekstra gode muligheder for at bidrage til udviklingen af både processer, IT og din egen rolle her i Comby,” forklarer Stefan.\nDu kan også glæde dig til at møde dine kolleger i Grønland, når vi tager på besøg en gang imellem, for at styrke vores samarbejde. Og så tilbyder vi naturligvis gode og ordnede forhold med både pension og sundhedssikring.\nDu har god erfaring som ERP-konsulent og erfaring med C5, Navision, og e-conomic, og vi ser også helst, at du har kendskab til Uniconta, men ellers er du hurtig til at sætte dig ind i en ny løsning.\nDu har det drive, der skal til for at stå i spidsen af et nyt forretningsområde, og du er fremme i skoene og klar på blive en del af et professionelt team, der har det sjovt, mens vi arbejder.\nDu er en udpræget holdspiller, der kan udfordre og spille ind med nye ideer og vinkler.\nHar du spørgsmål til stillingen, eller vil du høre flere gode grunde til, at du skal være vores nye ERP-konsulent? Så kan du kontakte Stefan Boel på sbo@comby.dk.\nVi er altid på jagt efter dygtige medarbejdere, som: tager ansvar for løsningen af opgaverne, og tør sige sin mening. Send din ansøgning og dit CV til os via knappen nedenfor. Vi inviterer løbende til samtale, så søg allerede i dag.\nPubliceret: 31. august 2020


Dansk kvinde har forberedt sig på en krise i årevis - og tre ting har hun altid i tasken - TV 2\n11. sep. 2020, 05:42\nDet er nogle af de ting, som Susanne Skov Diemer altid har med sig i håndtasken - en såkaldt grab bag. Og hun har den med sig overalt.\nSusanne Skov Diemers taske er en såkaldt grab bag, der indeholder de ting, hun har vurderet, at hun skal bruge i en nødsituation: kontanter, mundbind og en dørstopper. Foto: TV 2\nHer ses nogle af de ting, som Susanne Skov Diemer har liggende i kælderen: dragter, svømmebriller og masker. Foto: Privatfoto\nDåsemad og tørvarer står stablet på hylder, så familien kan forsyne sig selv i en længere periode. Foto: Privatfoto\nSusanne Skov Diemer har indkøbt myggenet og vandfiltre, som man kan bruge, hvis vandforsyningen går ned. Foto: Privatfoto\nMyndighederne har ikke svaret på alt, og de kan ikke alt. De kan ikke hjælpe os med at få mad på bordet, hvis der er et strømsvigt\nSusanne Skov Diemer, sikkerhedsspecialist i Praesidio Group\nDen grønne dørstopper er fast inventar i Susanne Skov Diemers grab back, som hun har med sig. Med den kan hun holde døre åbne, så hun kan sikre sig en nødudgang, og hun kan blokere døre indefra, hvis det bliver nødvendigt, fortæller hun. Foto: TV 2\nSe hele indslaget med sikkerhedsspecialist Susanne Skov Diemer på TV 2 PLAY