Den Europæiske Unions C 175/2012\nIngen indsigelse mod en anmeldt fusion (Sag COMP/M.6555 — Posco/MC/MCHC/JV) ( 1 )\nIngen indsigelse mod en anmeldt fusion (Sag COMP/M.6604 — CPPIB/Atlantia/Grupo Costanera) ( 1 )\nAnmeldelse af en planlagt fusion (Sag COMP/M.6631 — Permira Europe III/Telepizza) — Behandles eventuelt efter den forenklede procedure ( 1 )\nAnmeldelse af en planlagt fusion (Sag COMP/M.6561 — Cytec Industries/Umeco) ( 1 )\nAnmeldelse af en planlagt fusion (Sag COMP/M.6616 — Lion Capital/Alain Afflelou Group) — Behandles eventuelt efter den forenklede procedure ( 1 )\nAnmeldelse af en planlagt fusion (Sag COMP/M.6490 — EADS/Israel Aerospace Industries/JV) ( 1 )\nDEN EUROPÆISKE TILSYNSFØRENDE FOR DATABESKYTTELSE HAR\nunder henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 16\nunder henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger, særlig artikel 28, stk. 2 (2),\nVEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE\n1.1. Høring af EDPS\nDenne udtalelse er en del af en pakke på 4 udtalelser fra EDPS vedrørende den finansielle sektor, som alle blev vedtaget på samme dag (3).\nDen 20. juli 2011 vedtog Kommissionen to forslag vedrørende revision af banklovgivningen. Det første forslag vedrører et direktiv om adgangen til at udøve virksomhed som kreditinstitut og tilsynet med kreditinstitutter og investeringsselskaber (det »foreslåede direktiv«) (4). Det andet forslag vedrører en forordning om forsigtighedskrav til kreditinstitutter og investeringsselskaber (den »foreslåede forordning«) (5). Disse forslag blev sendt til høring hos EDPS på samme dag. Den 18. november 2011 rådførte Rådet for den Europæiske Union sig med EDPS vedrørende det foreslåede direktiv.\nEDPS blev hørt uformelt inden vedtagelsen af den foreslåede forordning. EDPS bemærker, at der er blevet taget hensyn til flere af hans kommentarer i forslaget.\nEDPS glæder sig over, at han høres af Kommissionen og Rådet og anbefaler, at der indføres en reference til nærværende udtalelse i præamblen til de vedtagne retlige instrumenter.\n1.2. Forslagenes formål og omfang\nDen foreslåede lovgivning omfatter to retlige instrumenter: et direktiv om adgangen til at udøve virksomhed som kreditinstitut og tilsynet med kreditinstitutter og investeringsselskaber og en forordning om forsigtighedskrav til kreditinstitutter og investeringsselskaber. Målsætningen for den foreslåede revision er kort fortalt at sikre, at banksektoren fungerer harmonisk og at genoprette operatørernes og offentlighedens tillid. De foreslåede instrumenter erstatter direktiv 2006/48/EF og direktiv 2006/49/EF, som efterfølgende ophæves.\nDe vigtigste nye elementer i det foreslåede direktiv er bestemmelser om sanktioner, effektiv virksomhedsledelse og bestemmelser, som forhindrer overdreven afhængighed af eksterne ratings. Formålet med det foreslåede direktiv er især at indføre et effektivt sanktionsregime, der står i rimeligt forhold til overtrædelserne, passende personligt anvendelsesområde for administrative sanktioner, offentliggørelse af sanktioner og mekanismer, som tilskynder til indberetning af overtrædelser. Derudover har direktivet til formål at styrke de lovgivningsmæssige rammer for virksomhedsledelse og reducere overdreven afhængighed af eksterne ratings (6).\nDen foreslåede forordning supplerer det foreslåede direktiv ved at opstille ensartede og direkte anvendelige forsigtighedskrav til kreditinstitutter og investeringsselskaber. Som anført i begrundelsen er det overordnede mål med initiativet at sikre, at effektiviteten af reglerne for institutionel kapital i EU styrkes, og at deres negative indvirkning på det finansielle system begrænses (7).\n1.3. Formål med udtalelsen fra EDPS\nMens de fleste af bestemmelserne i de foreslåede retlige instrumenter vedrører udøvelsen af virksomhed som kreditinstitut, kan implementeringen og anvendelsen af de lovgivningsmæssige rammer i visse tilfælde påvirke det enkelte menneskes rettigheder vedrørende behandlingen af deres personoplysninger.\nFlere af bestemmelserne i det foreslåede direktiv muliggør udveksling af oplysninger mellem myndighederne i medlemsstaterne og, muligvis, tredjelande (8). Disse oplysninger kan meget vel vedrøre personer som f.eks. medlemmer af ledelsen i kreditinstitutterne, deres medarbejdere og aktionærer. Derudover kan kompetente myndigheder i henhold til det foreslåede direktiv anvende sanktioner direkte mod personer, og de er forpligtet til at offentliggøre de pålagte sanktioner, herunder identiteten af de ansvarlige personer (9). For at gøre det nemmere at opdage overtrædelser indfører forslaget en forpligtelse for de kompetente myndigheder til at etablere mekanismer, som tilskynder til indberetning af overtrædelser (10). Derudover indeholder den foreslåede forordning en forpligtelse for kreditinstitutter og investeringsselskaber til at videregive oplysninger vedrørende deres lønpolitikker, herunder de udbetalte beløb opdelt efter medarbejderkategori og løngruppe (11). Alle disse bestemmelser kan have konsekvenser for de berørte personer med hensyn til databeskyttelse.\nPå baggrund af ovenstående fokuserer nærværende udtalelse på følgende aspekter af pakken vedrørende beskyttelse af privatlivets fred og personoplysninger: 1) anvendelighed af databeskyttelseslovgivning; 2) dataoverførsler til tredjelande; 3) tavshedspligt og brug af fortrolige oplysninger; 4) obligatorisk offentliggørelse af sanktioner; 5) mekanismer for indberetning af overtrædelser; 6) oplysningskrav vedrørende lønpolitikker.\n2.1. Anvendelighed af databeskyttelseslovgivning\nBetragtning 74 i det foreslåede direktiv indeholder en reference til den fulde anvendelighed af databeskyttelseslovgivningen. En reference til den gældende databeskyttelseslovgivning skal imidlertid indsættes i en materiel artikel i forslagene. Et godt eksempel på en sådan materiel bestemmelse kan ses i artikel 22 i forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om insiderhandel og kursmanipulation (12), som eksplicit anfører som en generel regel, at direktiv 95/46/EF og forordning (EF) nr. 45/2001 finder anvendelse på behandlingen af personoplysninger inden for rammerne af forslaget.\nDette er især relevant i forbindelse med f.eks. de forskellige bestemmelser vedrørende udveksling af personoplysninger. Disse bestemmelser er helt legitime men skal anvendes på en måde, som er i overensstemmelse med databeskyttelseslovgivningen. Man skal især undgå risikoen for, at de fortolkes som en generel bemyndigelse til at udveksle alle former for personoplysninger. En reference til databeskyttelseslovgivningen, også i de materielle bestemmelser, ville nedsætte denne risiko væsentligt.\nEDPS foreslår derfor, at der indsættes en lignende materiel bestemmelse som i artikel 22 i forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om insiderhandel og kursmanipulation (13), med forbehold af de forslag han fremlagde for dette forslag (14), dvs. understregning af anvendeligheden af den eksisterende databeskyttelseslovgivning og præcisering af referencen til direktiv 95/46/EF ved at anføre, at bestemmelserne vil finde anvendelse i henhold til de nationale regler, som implementerer direktiv 95/46/EF.\n2.2. Overførsler til tredjelande\nArtikel 48 i det foreslåede direktiv anfører, at Kommissionen kan fremsætte forslag til Rådet om forhandling af aftaler med tredjelande, som bla. har til formål at sikre, at de kompetente myndigheder i tredjelande kan indhente de oplysninger, der er nødvendige for at føre tilsyn med moderselskaber, der har deres hjemsted inden for de pågældende landes område, og som har et datterselskab i en eller flere medlemsstater.\nI den udstrækning disse oplysninger indeholder personoplysninger finder direktiv 95/46/EF og forordning (EF) nr. 45/2001 fuld anvendelse med hensyn til overførsler af data til tredjelande. EDPS foreslår, at det i artikel 48 præciseres, at i disse tilfælde skal sådanne aftaler overholde de betingelser for overførsel af personoplysninger til tredjelande, som er fastsat i kapitel IV i direktiv 95/46/EF og i forordning (EF) nr. 45/2001. Det samme burde gælde for artikel 56 vedrørende samarbejde med kompetente myndigheder i tredjelande for aftaler indgået af medlemsstater og EBA.\nUd over dette og i betragtning af risiciene ved sådanne overførsler anbefaler EDPS, at der tilføjes specifikke sikkerhedskontroller, som det er gjort i artikel 23 i forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om insiderhandel og kursmanipulation. I udtalelsen fra EDPS om dette forslag glæder han sig over brugen af en sådan bestemmelse, som indeholder passende sikkerhedskontroller som f.eks. vurdering af enkeltsager, som sikrer nødvendigheden af overførslen og eksistensen af et passende beskyttelsesniveau for personoplysninger i tredjelande, som modtager personoplysninger.\n2.3. Tavshedspligt og brug af fortrolige oplysninger\nI artikel 54 i det foreslåede direktiv anføres det, at medarbejdere hos de kompetente myndigheder skal være underlagt tavshedspligt. Det andet underafsnit i artikel 54 forbyder videregivelse af fortrolige oplysninger »undtagen i summarisk eller samlet form, således at de enkelte kreditinstitutter ikke kan identificeres […].« Det fremgår ikke klart af formuleringen, om forbuddet også omfatter videregivelse af personoplysninger.\nEDPS anbefaler en udvidelse af forbuddet mod at videregive fortrolige oplysninger i andet underafsnit i artikel 54, stk. 1, til tilfælde, hvor personerne er identificerbare (dvs. ikke kun »individuelle kreditinstitutter«). Med andre ord skal bestemmelsen omformuleres, så den forbyder videregivelse af fortrolige oplysninger »undtagen i summarisk eller samlet form, således at de enkelte kreditinstitutter og personer ikke kan identificeres« (understregning tilføjet).\n2.4. Bestemmelser vedrørende offentliggørelse af sanktioner\n2.4.1. Obligatorisk offentliggørelse af sanktioner\nEt af hovedformålene med den foreslåede pakke er at styrke og approksimere medlemsstaternes retlige rammer vedrørende administrative sanktioner og foranstaltninger. I henhold til det foreslåede direktiv har de kompetente myndigheder beføjelse til at anvende sanktioner ikke kun mod kreditinstitutter men også mod de personer, som i væsentlighed er ansvarlig for overtrædelsen (15). Artikel 68 forpligter medlemsstaterne til at sikre, at de kompetente myndigheder offentliggør alle sanktioner eller foranstaltninger, som pålægges for overtrædelse af den foreslåede forordning eller af nationale bestemmelser til gennemførelse af det foreslåede direktiv snarest muligt, herunder også oplysninger om overtrædelsens art og identiteten af de personer, som er ansvarlige for overtrædelsen.\nOffentliggørelsen af sanktioner ville bidrage til øget afskrækkelse, idet eksisterende og potentielle gerningsmænd ville blive afskrækket fra at begå lovovertrædelser for at undgå betydeligt tab af omdømme. Samtidig ville det øge gennemsigtigheden, idet markedsoperatører ville blive gjort bekendt med, at en bestemt person har begået en overtrædelse (16). Denne forpligtelse lempes kun, hvis offentliggørelsen ville medføre uforholdsmæssig stor skade for de involverede parter. I så fald skal de kompetente myndigheder offentliggøre sanktionerne anonymt.\nEDPS er ikke overbevist om, at den obligatoriske offentliggørelse af sanktioner i den aktuelle formulering opfylder kravene i databeskyttelseslovgivningen som præciseret af EU-Domstolen i Schecke-dommen (17). Han mener, at formålet, nødvendigheden og proportionaliteten af foranstaltningen ikke er tilstrækkeligt fastslået, og at tilstrækkelige sikkerhedskontroller med hensyn til personers rettigheder under alle omstændigheder burde være forudset.\n2.4.2. Nødvendighed og proportionalitet af offentliggørelsen\nI Schecke-dommen annullerede Domstolen bestemmelserne i en forordning fra Rådet og en forordning fra Kommissionen om obligatorisk offentliggørelse af oplysninger vedrørende modtagere af landbrugsmidler, herunder identiteten af modtagerne og de modtagne beløb. Domstolen fastslog, at den relevante offentliggørelse var det samme som en behandling af personoplysninger i henhold til artikel 8, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»Charteret«) og derfor et indgreb i de rettigheder, som anerkendes i artikel 7 og 8 i Charteret.\nEfter at Domstolen havde fastslået, at »undtagelser fra og begrænsninger af beskyttelsen af personoplysninger skal holdes inden for det strengt nødvendige«, analyserede Domstolen formålet med offentliggørelsen og proportionaliteten heraf. Den konkluderede, at der i denne sag ikke forelå noget bevis for, at Rådet og Kommission i forbindelse med vedtagelsen af den pågældende lovgivning tog højde for metoder til offentliggørelse af oplysningerne, som ville være konsistent med formålet med sådan offentliggørelse, samtidig med at disse modtagere blev udsat for mindre indgriben.\nArtikel 68 i det foreslåede direktiv synes at være ramt af de samme mangler, som blev fremhævet af EU-Domstolen i Schecke-dommen. Man skal huske på, at i forbindelse med vurdering af overholdelsen af databeskyttelseskravene i en bestemmelse, som kræver offentliggørelse af personoplysninger, er det afgørende at have et klart og veldefineret formål, som den planlagte offentliggørelse skal tjene. Kun med et klart og veldefineret formål kan det vurderes, om den relevante offentliggørelse af personoplysninger faktisk er nødvendig og står i rimeligt forhold til formålet (18).\nEfter at have læst forslaget og de medfølgende dokumenter (dvs. konsekvensanalyserapporten) har EDPS fået det indtryk, at formålet, og derfor også nødvendigheden, af denne foranstaltning ikke er klart fastslået. Mens betragtningerne i forslaget ikke anfører noget om disse problemstillinger, anføres det blot i konsekvensanalyserapporten, at »offentliggørelse af sanktioner er et vigtigt element til sikring af, at sanktioner har en afskrækkende effekt på adressaterne og er nødvendig for at sikre, at sanktioner har en afskrækkende effekt på offentligheden«. Rapporten overvejer imidlertid ikke, om mindre intrusive metoder kunne have garanteret det samme resultat med hensyn til afskrækkelse uden at gribe ind i de pågældende personers ret til privatliv. Den forklarer i særdeleshed ikke, hvorfor bødestraf eller andre typer af sanktioner, som ikke påvirker privatlivets fred, ikke ville være tilstrækkeligt.\nDerudover synes konsekvensanalyserapporten ikke at tage tilstrækkelig højde for mindre intrusive metoder til offentliggørelse af oplysningerne som f.eks. at begrænse offentliggørelsen til identiteten af kreditinstitutter eller endda at overveje behovet for offentliggørelse på baggrund af enkeltsager. Især ville sidstnævnte mulighed umiddelbart synes at være en mere rimelig løsning, især hvis man tænker på, at offentliggørelse i sig selv er en sanktion i henhold til artikel 67, stk. 2, litra a, og at artikel 69 anfører, at de kompetente myndigheder i forbindelse med beslutninger om anvendelse af sanktioner skal tage højde for de relevante omstændigheder (dvs. vurdering på baggrund af enkeltsager) som f.eks. overtrædelsens grovhed, graden af personligt ansvar, recidivisme, tab lidt af tredjeparter etc. Den obligatoriske offentliggørelse af sanktioner i alle sager i henhold til artikel 69 er uforeneligt med sanktionsregimet i artikel 67 og 69.\nKonsekvensanalyserapporten bruger kun nogle få afsnit på at forklare, hvorfor offentliggørelse på baggrund af enkeltsager ikke er en tilstrækkelig mulighed. Den anfører, at hvis man overlader det til de kompetente myndigheder at beslutte, »om offentliggørelsen er passende«, ville det mindske den afskrækkende effekt af offentliggørelsen (19). EDPS mener imidlertid, at det netop er dette aspekt — dvs. muligheden for at vurdere sagen på baggrund af de specifikke omstændigheder — som gør denne løsning mere rimelig og derfor en foretrukken mulighed sammenlignet med obligatorisk offentliggørelse i alle sager. Et sådant skøn ville for eksempel gøre det muligt for den kompetente myndighed at undgå offentliggørelse i sager med mindre alvorlige overtrædelser, hvor overtrædelsen ikke har forårsaget nogen væsentlig skade, hvor parten har vist samarbejdsvilje etc.\n2.4.3. Behov for tilstrækkelige sikkerhedskontroller\nDet foreslåede direktiv skulle have forudset tilstrækkelige sikkerhedskontroller for at sikre en rimelig balance mellem de forskellige interesser. For det første er sikkerhedskontroller nødvendige i forhold til de anklagede personers ret til at anfægte beslutningen ved en domstol samt formodning om uskyld. Der burde være indsat en særlig ordlyd i artikel 68 i denne henseende, så kompetente myndigheder forpligtes til at træffe passende foranstaltninger både i situationer, hvor beslutningen kan appelleres, og hvor den i sidste ende annulleres af en domstol (20).\nFor det andet skal det foreslåede direktiv sikre, at de registreredes rettigheder respekteres proaktivt. EDPS er glad for, at den endelige version af forslaget forudser muligheden for at udelukke offentliggørelse i sager, hvor det ville medføre uforholdsmæssig stor skade. En proaktiv strategi burde imidlertid indebære, at de registrerede informeres på forhånd om, at den beslutning, som pålægger dem sanktioner, vil blive offentliggjort, og at de har ret til at gøre indsigelser i henhold til artikel 14 i direktiv 95/46/EF af vægtige legitime grunde (21).\nFor det tredje gælder det, at selvom det foreslåede direktiv ikke anfører det medium, hvorpå oplysningerne skal offentliggøres, er det i praksis tænkeligt, at offentliggørelse i de fleste medlemsstater vil finde sted på internettet. Offentliggørelser på internettet rejser særlige spørgsmål og risici vedrørende især nødvendigheden af at sikre, at oplysningerne ikke forbliver på nettet længere end nødvendigt, og at dataene ikke kan manipuleres eller ændres. Brugen af eksterne søgemaskiner medfører også risiko for, at oplysningerne kan tages ud af sammenhængen og kanaliseres gennem og uden for nettet på måder, som ikke er nemme at kontrollere (22).\nI betragtning af ovenstående er det nødvendigt at forpligte medlemsstaterne til at sikre, at de relevante personers personoplysninger kun forbliver på nettet i en rimelig periode, hvorefter de systematisk skal slettes (23). Medlemsstaterne skal også forpligtes til at sikre, at der etableres tilstrækkelige sikkerhedsforanstaltninger og sikkerhedskontroller, især for at give beskyttelse mod de risici, der vedrører brugen af eksterne søgemaskiner (24).\n2.4.4. Konklusioner vedrørende offentliggørelse\nEDPS mener, at bestemmelsen om obligatorisk offentliggørelse af sanktioner — i sin aktuelle formulering — ikke overholder den grundlæggende ret til beskyttelse af privatlivets fred og databeskyttelse. Lovgiverne skal nøje vurdere nødvendigheden af det foreslåede system og verificere, om forpligtelsen til offentliggørelse går ud over det, der er nødvendigt for at opnå det formål af offentlig interesse, som forfølges, og om der er mindre restriktive foranstaltninger, som kan opfylde samme formål. Med forbehold af resultatet af denne proportionalitetstest skal forpligtelsen til offentliggørelse under alle omstændigheder understøttes af tilstrækkelige sikkerhedskontroller for at sikre overholdelse af reglen vedrørende formodning om uskyld, de relevante personers ret til at gøre indsigelser, dataenes sikkerhed/nøjagtighed og sletning efter en passende periode.\n2.5. Indberetning af overtrædelser\nArtikel 70 i det foreslåede direktiv omhandler mekanismer til indberetning af overtrædelser, også kendt som »whistle-blowing-ordninger«. Selvom de kan være et effektivt redskab til overholdelse af regler, rejser disse systemer vigtige spørgsmål med hensyn til databeskyttelse (25). EDPS er glad for, at forslaget indeholder specifikke sikkerhedskontroller, som skal videreudvikles på nationalt niveau, vedrørende beskyttelse af de personer, som indberetter mistanken om overtrædelse og, mere generelt, beskyttelse af personoplysninger. EDPS er klar over, at det foreslåede direktiv kun fastsætter hovedelementerne i den ordning, som skal implementeres af medlemsstaterne. Han ønsker ikke desto mindre at gøre opmærksom på følgende yderligere punkter.\nSom i andre udtalelser (26) fremhæver EDPS nødvendigheden af at indsætte en særlig reference til kravet om at respektere fortroligheden af informantens identitet. EDPS understreger, at informanterne står i en følsom position. Personer, som fremlægger sådanne oplysninger, skal garanteres, at deres identitet behandles fortroligt, især over for den person, om hvem der indberettes en påstået forseelse (27). Fortroligheden af informanters identitet skal garanteres i alle stadier af proceduren, når blot det ikke strider mod nationale regler, som regulerer retslige procedurer. Det kan især være nødvendigt at afsløre identiteten i forbindelse med yderligere undersøgelser eller efterfølgende retssag, som er anlagt som følge af undersøgelsen (også hvis det er blevet fastslået, at der er blevet fremsat falske udtalelser om ham/hende) (28). I betragtning af ovenstående anbefaler EDPS, at der til litra b i artikel 70 tilføjes følgende bestemmelse: »identiteten af disse personer skal garanteres i alle stadier af proceduren, medmindre afsløring af identiteten er påkrævet ved national lov i forbindelse med yderligere undersøgelse eller efterfølgende retssag«.\nEDPS fremhæver yderligere vigtigheden af at opstille relevante regler for at beskytte de anklagede personers adgangsrettigheder, som er tæt knyttet til retten til forsvar (29). Procedurerne for modtagelse af indberetningen og opfølgningen heraf, som nævnes i artikel 70, stk. 2, litra a, skal sikre, at de anklagede personers ret til forsvar, som f.eks. retten til at blive informeret, retten til adgang til undersøgelsesdokumentationen og retten til formodning om uskyld, respekteres tilstrækkeligt og kun er begrænset i det nødvendige omfang (30). EDPS foreslår i denne forbindelse, at bestemmelsen i artikel 29, litra d) i Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om insiderhandel og kursmanipulation også tilføjes til det foreslåede direktiv. I henhold til denne bestemmelse skal medlemsstaterne etablere »passende procedurer for at sikre den anklagede persons ret til forsvar og til at blive hørt inden vedtagelse af en beslutning, som vedrører ham/hende, og ret til at anvende et effektivt retsmiddel ved enhver beslutning eller foranstaltning vedrørende ham/hende«.\nEndelig er EDPS med hensyn til litra c) i afsnit 2 glad for at se, at denne bestemmelse forpligter medlemsstaterne til at sikre beskyttelse af personoplysninger for både den anklagede person og den person, som fremsætter en anklage, i henhold til principperne i direktiv 95/46/EF. Han foreslår imidlertid, at ‧principperne i‧ fjernes for at gøre referencen til direktivet mere omfattende og bindende. Med hensyn til overholdelse af databeskyttelseslovgivningen i den praktiske implementering af ordningerne vil EDPS gerne især understrege anbefalingerne fra artikel 29-gruppen i dennes udtalelse fra 2006 om rapportering af uregelmæssigheder. I forbindelse med implementering af nationale ordninger skal de berørte enheder bl.a. huske nødvendigheden af at respektere princippet om proportionalitet ved så vidt muligt at begrænse de kategorier af personer, som har ret til at indberette, de kategorier af personer, mod hvem der kan rettes mistanke, og de overtrædelser, for hvilke de kan mistænkes; nødvendigheden af at fremme identificerede og fortrolige indberetninger i forhold til anonyme indberetninger; nødvendigheden af at muliggøre afsløring af informanters identitet i tilfælde, hvor informanten fremsætter falske udsagn; og nødvendigheden af at overholde strenge regler for dataopbevaringsperioder.\nEDPS anbefaler følgende:\nDer indsættes en materiel bestemmelse i forslagene med følgende ordlyd: 'Med hensyn til medlemsstaternes behandling af personoplysninger inden for rammerne af denne forordning skal de kompetente myndigheder anvende de nationale bestemmelser for gennemførelse af direktiv 95/46/EF. Med hensyn til EBA's behandling af personoplysninger inden for rammerne af denne forordning skal EBA anvende bestemmelserne i forordning (EF) nr. 45/2001.\nDet andet underafsnit i artikel 54, stk. 1, ændres, så det kun tillader videregivelse af fortrolige oplysninger i summarisk eller samlet form, »således at de enkelte kreditinstitutter og personer ikke kan identificeres« (understregning tilføjet).\nDet præciseres i artikel 48 og 56, at aftaler med tredjelande eller myndigheder i tredjelande om overførsel af personoplysninger skal overholde de betingelser for overførsel af personoplysninger til tredjelande, som er anført i kapitel IV i direktiv 95/46/EF og i forordning (EF) nr. 45/2001, og i det foreslåede direktiv indsættes der også en lignende bestemmelse som artikel 23 i forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om insiderhandel og kursmanipulation (31).\nI betragtning af den tvivl, som er udtrykt i nærværende udtalelse, skal nødvendigheden og proportionaliteten af det foreslåede system med obligatorisk offentliggørelse af sanktioner vurderes. Med forbehold af resultatet af nødvendigheds- og proportionalitetstesten skal der under alle omstændigheder etableres tilstrækkelige sikkerhedskontroller for at sikre overholdelse af reglen vedrørende formodning om uskyld, de relevante personers ret til at gøre indsigelser, dataenes sikkerhed/nøjagtighed og sletning efter en passende periode.\nMed hensyn til artikel 70 skal der 1) til litra b) i artikel 70 tilføjes følgende bestemmelse: »identiteten af disse personer skal garanteres i alle stadier af proceduren, medmindre afsløring af identiteten er påkrævet ved national lov i forbindelse med yderligere undersøgelse eller efterfølgende retssag«; 2) tilføjes en litra d) hvor medlemsstaterne forpligtes til at etablere »passende procedurer for at sikre den anklagede persons ret til forsvar og til at blive hørt inden vedtagelse af en beslutning, som vedrører ham/hende, og ret til at anvende et effektivt retsmiddel ved enhver beslutning eller foranstaltning vedrørende ham/hende«; 3) fjernes »principperne i« fra litra c) i bestemmelsen;\n(1) EUT L 281 af 23.11.1995, s. 31.\n(3) Udtalelser fra EDPS af 10. februar 2012 om lovpakken vedrørende revision af banklovgivningen, kreditvurderingsinstitutter, markeder for finansielle instrumenter (MIFID/MIFIR) og markedsmisbrug.\n(6) Begrundelse for det foreslåede direktiv, s. 2-3.\n(7) Begrundelse for det foreslåede direktiv, s. 2-3.\n(8) Se især artikel 24, 48 og 51 i det foreslåede direktiv.\n(9) Artikel 65, stk. 2, og artikel 68 i det foreslåede direktiv.\n(10) Artikel 70 i det foreslåede direktiv.\n(11) Artikel 435 i den foreslåede forordning.\n(12) Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om insiderhandel og kursmanipulation, KOM(2011) 651.\n(14) Se udtalelse af 10. februar 2012 om Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om insiderhandel og kursmanipulation, KOM(2011) 651, og til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlige sanktioner for insiderhandel og kursmanipulation, KOM(2011) 654.\n(15) Det personlige anvendelsesområde af sanktionerne er præciseret i artikel 65 i det foreslåede direktiv, hvor det fastslås, at medlemsstaterne sikrer, at der i tilfælde af overtrædelse af bestemmelser vedrørende institutter, finansielle holdingselskaber og blandede holdingselskaber kan indføres sanktioner over for medlemmerne af ledelsesorganet og over for enhver anden person, som i henhold til national lovgivning er ansvarlig for overtrædelsen.\n(16) Se konsekvensanalyserapport, s. 42 ff.\n(17) Forenede sager C-92/09 og C-93/09, Schecke, afsnit 56-64.\n(18) Se også i denne forbindelse udtalelse fra EDPS af 15. april 2011 om de finansielle regler vedrørende Unionens årlige budget (EUT C 215 af 21.7.2011, s. 13).\n(19) Se s. 44-45.\n(20) For eksempel skal følgende foranstaltninger overvejes af nationale myndigheder: at udsætte offentliggørelsen, indtil appellen afvises eller, som foreslået i konsekvensanalyserapporten, klart at anføre, at beslutningen stadig kan appelleres, og at personen skal antages at være uskyldig, indtil beslutningen bliver endelig, at offentliggøre en berigtigelse i sager, hvor beslutningen annulleres af domstolen.\n(21) Se udtalelse fra EDPS af 10. april 2007 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (OJ C 134 af 16.6.2007, s. 1).\n(22) Se i denne forbindelse det dokument, som er offentliggjort af det italienske datatilsyn, Personal Data As Also Contained in Records and Documents by Public Administrative Bodies: Guidelines for Their Processing by Public Bodies in Connection with Web-Based Communication and Dissemination, som kan ses på det italienske datatilsyns hjemmeside, http://www.garanteprivacy.it/garante/doc.jsp?ID=1803707\n(23) Disse problemstillinger er også forbundet med den mere generelle ret til at blive glemt, og inklusionen af disse i de nye lovgivningsmæssige rammer til beskyttelse af personoplysninger er under drøftelse.\n(24) Disse foranstaltninger og sikkerhedskontroller kan f.eks. bestå i udelukkelse af dataindeksering ved hjælp af eksterne søgemaskiner.\n(25) Artikel 29-gruppen offentliggjorde en udtalelse om sådanne ordninger i 2006 omhandlende databeskyttelse i forbindelse med aspekter af dette fænomen: Udtalelse 1/2006 om anvendelsen af EU's databeskyttelsesregler på interne ordninger for rapportering af uregelmæssigheder på områderne regnskabsføring, intern regnskabskontrol, revision, bekæmpelse af korruption samt kriminalitet i bank- og finanssektoren (WP-udtalelse om rapportering af uregelmæssigheder). Udtalelsen kan ses på Artikel 29-gruppens hjemmeside: http://ec.europa.eu/justice/policies/privacy/workinggroup/index_en.htm\n(26) Se f.eks. udtalelse fra EDPS om finansielle regler vedrørende Unionens årlige budget af 15. april 2011 (EUT C 215 af 21.7.2011, s. 13), og udtalelse om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) af 1. juni 2011 (EUT C 279 af 23.9.2011, s. 11).\n(27) EDPS har allerede understreget betydningen af at holde informantens identitet fortrolig i en skrivelse til Den Europæiske Ombudsmand af 30. juli 2010 i sag 2010-0458, som findes på EDPS' websted (http://www.edps.europa.eu). Se også EDPS' udtalelser om forudgående kontrol af 23. juni 2006, om Olafs interne undersøgelser (sag 2005-0418), og af 4. oktober 2007 om Olafs eksterne undersøgelser (sag 2007-47, 2007-48, 2007-49, 2007-50, 2007-72)\n(28) Se udtalelse om de finansielle regler vedrørende Unionens årlige budget af 15. april 2011, som findes på http://www.edps.europa.eu\n(29) Se i denne forbindelse EDPS' retningslinjer for behandling af personoplysninger i administrative undersøgelser og disciplinærsager foretaget af EU's institutioner og organer, som påpeger den tætte forbindelse mellem den registreredes ret til aktindsigt og de anklagedes ret til forsvar (se s. 8 og 9) http://www.edps.europa.eu/EDPSWEB/webdav/site/mySite/shared/Documents/Supervision/Guidelines/10-04-23_Guidelines_inquiries_EN.pdf\n(30) Se udtalelse fra Artikel 29-gruppen om rapportering af uregelmæssigheder, s. 13-14.\n(31) Se fodnote 12.\nDe af Toldsamarbejdsrådet godkendte ændringer til samlingen af tariferingsudtalelser (TSR-dokument NC1705 — referat af 48. session i Komiteen for Det Harmoniserede System):\nÆNDRINGER TIL TARIFERINGSUDTALELSERNE FRA VERDENSTOLDORGANISATIONENS HS-KOMITÉ\nTariferingsudtalelser godkendt af HS-Komitéen\n(Sag COMP/M.6555 — Posco/MC/MCHC/JV)\nDen 11. juni 2012 besluttede Kommissionen ikke at gøre indsigelse mod ovennævnte anmeldte fusion og erklære den forenelig med fællesmarkedet. Beslutningen er truffet efter artikel 6, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004. Beslutningens fulde ordlyd foreligger kun på engelsk og vil blive offentliggjort, efter at eventuelle forretningshemmeligheder er udeladt. Den vil kunne ses:\ni elektronisk form på EUR-Lex-webstedet (http://eur-lex.europa.eu/da/index.htm) under dokumentnummer 32012M6555. EUR-Lex giver online-adgang til EU-retten.\n(Sag COMP/M.6604 — CPPIB/Atlantia/Grupo Costanera)\ni elektronisk form på EUR-Lex-webstedet (http://eur-lex.europa.eu/da/index.htm) under dokumentnummer 32012M6604. EUR-Lex giver online-adgang til EU-retten.\nom et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om europæiske venturekapitalfonde og om et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om europæiske sociale iværksætterfonde\nDen Europæiske Centralbank (ECB) modtog den 20. januar 2012 en anmodning fra Rådet for Den Europæiske Union om en udtalelse om et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om europæiske venturekapitalfonde (1) (herefter »forslaget til forordning om europæiske venturekapitalfonde«) og om et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om europæiske sociale iværksætterfonde (2) (herefter »forslaget til EuSEF-forordningen«) (herefter tilsammen »forslagene til forordning«).\nECB's kompetence til at afgive udtalelse fremgår af artikel 127, stk. 4, og 282, stk. 5, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, da forslagene til forordning indeholder bestemmelser, som har betydning for integrationen af de europæiske finansielle markeder, og som påvirker Det Europæiske System af Centralbankers (ESCB) bidrag til den smidige gennemførelse af de kompetente myndigheders politikker vedrørende tilsynet med kreditinstitutter og det finansielle systems stabilitet, som anført i traktatens artikel 127, stk. 5. I overensstemmelse med artikel 17.5, første punktum, i forretningsordenen for Den Europæiske Centralbank er denne udtalelse vedtaget af ECB's Styrelsesråd.\nForslaget til forordning om europæiske venturekapitalfonde har til formål at afhjælpe de finansieringsproblemer, som europæiske små og mellemstore virksomheder (SMV'er) møder i deres opstartsfase. Da en stor del af disse virksomheders finansiering stammer fra små fonde, som gennemsnitligt forvalter aktiver for 60 millioner EUR, har forordningen til formål at forbedre muligheden for at tilvejebringe kapital i hele EU. Forslaget fastsætter en enkelt lovgivningsmæssig ramme for oprettelsen af særlige europæiske venturekapitalfonde med fællestræk. Dette vil medføre sikkerhed og gennemsigtighed for alle interesserede parter, herunder investorer, lovgivere og de virksomheder, som er kvalificerede til at modtage investeringer. Indførelsen af et pas for det indre marked, hvorefter en fond registreret i én medlemsstat kan markedsføre andele og aktier i andre medlemsstater, vil reducere den administrative byrde og begrænse de lovgivningsmæssige barrierer.\nDisse rammer suppleres af forslaget til EuSEF-forordningen, som har til formål at stimulere finansieringen af sociale virksomheder gennem oprettelsen af en ny kategori af europæiske sociale iværksætterfonde (herefter »EuSEF'er«). Dette vil hjælpe investorer til at identificere og sammenligne fonde, der investerer i sociale virksomheder, og udvide mulighederne for, at disse kan markedsføres over for internationale investorer.\nEuropa 2020-strategien (3) understregede på ny behovet for målrettede lovgivningstiltag, der skal forbedre SMV'ernes adgang til finansiering, navnlig ved at imødegå de barrierer, som forhindrer strømmen af venturekapitalfinansiering, ved hjælp af målrettede investeringsfonde. Det Europæiske Råd tilsluttede sig denne strategi og krævede, at de resterende lovgivningsmæssige hindringer for strømmen af grænseoverskridende venturekapital skal fjernes (4). Som følge heraf offentliggjorde Kommissionen i april 2011 et initiativ, der skal sikre, at venturekapitalfonde, der er etableret i de enkelte medlemsstater, kan tilvejebringe kapital i hele EU (5).\nSom ECB allerede har bemærket, har mange SMV'er, i højere grad end større virksomheder, i den seneste tid haft vanskeligt ved at få adgang til finansiering, særligt i perioder med pres på markedet (6). Ved at gøre adgangen til finansiering for hurtigt voksende SMV'er lettere og ved at tilpasse de gældende lovgivningsmæssige krav har ECB tillid til, at de foreslåede nye ordninger vil udgøre et væsentligt bidrag til udviklingen af en innovativ og bæredygtig økonomi. Det er afgørende for en vellykket og rettidig fuldførelse af Europa 2020-strategien, at den fragmenterede finansiering af innovative SMV'er med et socialt fokus afhjælpes, og at udviklingen af et integreret og likvidt finansielt marked på tværs af EU støttes, hvilket vil fremme og gøre grænseoverskridende investeringer inden for disse sektorer lettere.\nECB hilser derfor forslagene til forordning velkommen, da de indfører ensartede krav til fonde, der opererer under en fælles europæisk betegnelse, og identiske, materielle lovgivningsrammer, samtidig med, at et passende tilsyn sikres. ECB bemærker i den forbindelse flere omstændigheder, som vil kunne bidrage til at skabe passende og afbalancerede lovgivningsmæssige rammer: ordningens frivillighed (7), den grænseoverskridende underretningsproces mellem de kompetente myndigheder (8), reglerne for en kvalificeret forvalters adfærd og oplysningskravene (9), samt bestemmelserne, der skal sikre effektivt tilsyn med passets anvendelse (10).\nECB støtter Kommissionens mål om at sikre konsekvens i forslagene til forordning i forhold til den eksisterende ordning for forvaltere af alternative investeringsfonde i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU af 8. juni 2011 om forvaltere af alternative investeringsfonde og om ændring af direktiv 2003/41/EF og 2009/65/EF samt forordning (EF) nr. 1060/2009 og (EU) nr. 1095/2010 (11). ECB glæder sig i den forbindelse over henvisningen i forslagene til forordning til tærskelværdierne i direktiv 2011/61/EU (12), som indfører en grænse på 500 millioner EUR for kapitalfonde, der afgrænser ordningerne for de europæiske venturekapitalfonde og EuSEF'erne fra rammerne i direktiv 2011/61/EU.\nECB bemærker, at den ovenfor nævnte tærskelværdi har til formål at sondre mellem forvaltere af alternative investeringsfonde, hvis aktiviteter kunne have »væsentlige konsekvenser for den finansielle stabilitet«, og aktiviteter, hvor dette ikke er sandsynligt, og at de foreslåede ordninger vil gælde for fonde, der ikke er systemisk vigtige (13).\nAnvendelsesområdet for forslagene til forordning betinges også af kravet om, at alle kvalificerede venturekapitalfonde og sociale iværksætterfonde skal være ikke-gearede for at sikre, at kvalificerede fonde ikke bidrager til at skabe systemiske risici, og at de koncentrerer deres investeringer om at støtte kvalificerede porteføljevirksomheder (14). Da gearing er grundlæggende for den model, som anvendes af mange forvaltere af alternative investeringsfonde (15), mener ECB, at det er hensigtsmæssigt udtrykkeligt at udelukke en eventuel gearing i de foreslåede ordninger for europæiske venturekapitalfonde og EuSEF'er (16).\nHvor ECB foreslår ændringer af forslaget til forordning, vedlægges som bilag ændringsforslag med en begrundelse herfor.\nUdfærdiget i Frankfurt am Main, den 25. april 2012.\n(1) KOM(2011) 860 endelig.\n(2) KOM(2011) 862 endelig.\n(3) Meddelelse fra Kommissionen »Europa 2020 En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst«, KOM(2010) 2020 endelig.\n(4) Det Europæiske Råds konklusioner af 4. februar 2011, afsnit 22.\n(5) Meddelelse fra Kommissionen »Akten for det indre marked Tolv løftestænger til at skabe vækst og øget tillid — Sammen om fornyet vækst«, KOM(2011) 206 endelig, navnlig punkt 2.1.\n(6) Udtalelse CON/2012/21 af 22. marts 2012 om i) et forslag til direktiv om markeder for finansielle instrumenter og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF, ii) et forslag til forordning om markeder for finansielle instrumenter og om ændring af forordning [EMIR] om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre, iii) et forslag til direktiv om strafferetlige sanktioner for insiderhandel og kursmanipulation og iv) et forslag til forordning om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug), afsnit 8. Endnu ikke offentliggjort i EUT. Den engelske udgave findes på ECB's websted http://www.ecb.europa.eu\n(7) Artikel 4 i forslaget til forordning om europæiske venturekapitalfonde og artikel 4 i forslaget til EuSEF-forordningen.\n(8) Artikel 15 og 20, stk. 3, i forslaget til forordning om europæiske venturekapitalfonde og artikel 16 og 21, stk. 3, i forslaget til EuSEF-forordningen.\n(9) Artikel 7 til 12 i forslaget til forordning om europæiske venturekapitalfonde, og artikel 7 til 13 i forslaget til EuSEF-forordningen.\n(10) Artikel 13 til 22 i forslaget til forordning om europæiske venturekapitalfonde og artikel 14 til 23 i forslaget til EuSEF-forordningen.\n(11) EUT L 174 af 1.7.2011, s. 1. Arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene, der ledsager forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om europæiske venturekapitalfonde, SEK(2011) 1515, s. 37.\n(12) Artikel 3, stk. 2, litra b, i direktiv 2011/61/EU.\n(13) Betragtning 17 i direktiv 2011/61/EU.\n(14) Betragtning 13 i forslaget til forordning om europæiske venturekapitalfonde og betragtning 13 i forslaget til EuSEF-forordningen.\n(15) Jf. afsnit 11 i ECB's udtalelse CON/2009/81 af 16. oktober 2009 om et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om forvaltere af alternative investeringsfonde og om ændring af direktiv 2004/39/EF og 2009/…/EF (EUT C 272 af 13.11.2009, s. 1).\n(16) Artikel 5, stk. 2 i forslaget til forordning om europæiske venturekapitalfonde og artikel 5, stk. 2, i forslaget til EuSEF-forordningen.\nArtikel 5, stk. 2, i forslaget til forordningen om europæiske venturekapitalfonde\n»2. Venturekapitalfondens forvalter må hverken optage lån, udstede gældsforpligtelser eller yde garantier på den kvalificerede venturekapitalfonds niveau eller på den kvalificerede venturekapitalfonds niveau anvende metoder, som forøger fondens eksponering, hvad enten dette sker ved lån af kontante midler eller værdipapirer, gearing indeholdt i derivatpositioner eller ved andre midler.«\n»2. Venturekapitalfondens forvalter må hverken optage lån, udstede gældsforpligtelser eller yde garantier på den kvalificerede venturekapitalfonds niveau eller på den kvalificerede venturekapitalfonds niveau anvende metoder, som forøger fondens eksponering, hvad enten dette sker ved lån af kontante midler eller værdipapirer, gearing indeholdt i derivatkontrakter eller ved andre midler.«\nGearing indeholdt i derivatpositioner kan også tjene afdækningsformål, hvilket vil mindske risikoeksponeringen frem for at øge den. ECB er opmærksom på, at den foreslåede tekst er udledt af den tilsvarende definition i artikel 4, stk. 1, litra v) i direktiv 2011/61/EU, men foreslår at erstatte udtrykket »derivatposition« med »derivatkontrakt«, hvilket vil være i overensstemmelse med teksten i anden gældende eller foreslået EU-lovgivning på det finansielle område, f.eks. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 236/2012 af 14. marts 2012 om short selling og visse aspekter af credit default swaps (3), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter, om ændring af Rådets direktiv 85/611/EØF, og 93/6/EØF samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 93/22/EØF (4) og forslagene til Europa-Parlamentets og Rådets forordninger om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (5) og om reguleringskrav for kreditinstitutter og investeringsselskaber (6).\nArtikel 6 i forslaget til forordningen om europæiske venturekapitalfonde\n»Forvaltere af venturekapitalfonde markedsfører kun kvalificerede venturekapitalfondes andele og aktier til investorer, som anses for professionelle kunder, jf. afdeling I i bilag II til direktiv 2004/39/EF, eller som efter anmodning kan behandles som professionelle kunder, jf. afsnit II i bilag II til direktiv 2004/39/EF, eller til andre investorer, hvor:«\n»Forvaltere af venturekapitalfonde markedsfører kun kvalificerede venturekapitalfondes andele og aktier til investorer, som anses for professionelle kunder, jf. afdeling I i bilag II til direktiv 2004/39/EF, medmindre de efter anmodning behandles som ikke-professionelle kunder, eller som efter anmodning kan behandles som professionelle kunder, jf. afsnit II i bilag II til direktiv 2004/39/EF, eller til andre investorer, hvor samtlige følgende betingelser er opfyldt:«\nArtikel 6 i forslaget til forordning om europæiske venturekapitalfonde henviser til »professionelle kunder, jf. afsnit I i bilag II til direktiv 2004/39/EF«. Det er uklart, hvilken ordning der finder anvendelse på professionelle kunder, der efter anmodning behandles som ikke-professionelle kunder i henhold til samme bestemmelse. For at undgå misforståelser medfører ændringsforslaget en tilpasning af begrebet »professionelle kunder« i forslaget til forordning til definitionen i Bilag II til direktiv 2004/39/EF.\nForordningen tillader endvidere markedsføring af europæiske venturekapitalfonde til andre investorer, som »har den fornødne viden, erfaring og kapacitet til at påtage sig de risici, der er forbundet med disse fonde« (7). Selv om ECB mener, at disse kriterier sikrer den nødvendige investorbeskyttelse, foreslås det at sikre, at alle kriterierne gøres obligatoriske.\nArtikel 10a i forslaget til forordningen om europæiske venturekapitalfonde (ny)\nIngen nuværende tekst.\n1. Venturekapitalforvalteren sikrer, at der udpeges en enkelt depositar for hver enkelt europæisk venturekapitalfond, som denne forvalter, i overensstemmelse med denne artikel.\n2. Depositaren skal være et institut som defineret i artikel 21 i direktiv 2011/61/EU.\n3. For at sikre en konsekvent anvendelse af stk. 1 udarbejder ESMA udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, der fastlægger betingelserne for at udføre funktionen som depositar for europæiske venturekapitalfonde. ESMA forelægger udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest seks måneder efter ikrafttrædelsen af denne forordning. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i stk. 1 omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10 til 14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«\nFor at styrke investorbeskyttelsen foreslår ECB, at det udtrykkeligt angives, hvordan en depositar skal udpeges, hvilket er i overensstemmelse med rammerne vedtaget i direktiv 2009/65/EF om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) (8) og direktiv 2011/61/EU (9). Den forenklede ordning, som foreslås, har imidlertid til formål at sikre, at alle forpligtelser står i et rimeligt forhold til arten og størrelsen af fondene.\nArtikel 21, stk. 1, i forslaget til forordningen om europæiske venturekapitalfonde\n»1. De kompetente myndigheder og ESMA samarbejder, når det er nødvendigt for at varetage deres respektive opgaver i henhold til denne forordning.«\n»1. De kompetente myndigheder og ESMA samarbejder, når det er nødvendigt for at varetage deres respektive opgaver i henhold til denne forordning og hvor det er hensigtsmæssigt, med Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici.«\nAf hensyn til konsekvens i forhold til artikel 50 i direktiv 2011/61/EU foreslår ECB, at samarbejdet mellem ESMA og de kompetente myndigheder også skal involvere ESRB, hvor dette er hensigtsmæssigt.\nArtikel 22, stk. 2, i forslaget til forordningen om europæiske venturekapitalfonde\n»2. Medlemsstaternes kompetente myndigheder og ESMA forhindres ikke i at udveksle oplysninger i henhold til denne forordning eller anden EU-lovgivning, som finder anvendelse på forvaltere af venturekapitalfonde og kvalificerede venturekapitalfonde.«\n»2. Medlemsstaternes kompetente myndigheder og ESMA forhindres ikke i at udveksle oplysninger i henhold til denne forordning eller anden EU-lovgivning, som finder anvendelse på forvaltere af venturekapitalfonde og kvalificerede venturekapitalfonde, hvor det er nødvendigt for at udføre deres opgaver i henhold til denne forordning eller at udøve deres beføjelser i henhold til denne forordning eller national lovgivning. De kompetente myndigheder videregiver oplysninger til centralbankerne, herunder Den Europæiske Centralbank, og Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici, hvis disse oplysninger er relevante for udførelsen af deres opgaver.«\nDette sikrer, at centralbankerne, herunder ECB, og ESRB, modtager de oplysninger, der er relevante for udførelsen af deres opgaver.\n(1) Ændringsforslagene vedrørende forslaget til forordning om europæiske venturekapitalfonde finder, med de nødvendige ændringer, anvendelse på de tilsvarende bestemmelser i forslaget til EuSEF-forordningen.\n(2) Fed skrift i brødteksten angiver, hvor ECB foreslår indsættelse af ny tekst. Gennemstregning af tekst angiver, hvor ECB foreslår, at tekst udgår.\n(3) Artikel 1, litra b) og c), og artikel 2, stk. 1, litra b), nr. iii) (EUT L 86 af 24.3.2012, s. 24).\n(4) EUT L 145 af 30.4.2004, s. 1. Artikel 2, stk. 1, i), og artikel 4, stk. 1.\n(5) KOM(2010) 484 endelig. Artikel 1, stk. 1.\n(6) KOM(2011) 452 endelig. Artikel 211, stk. 1, artikel 240, stk. 3, artikel 250, stk. 1, litra d), artikel 256, stk. 1, artikel 273, stk. 4, artikel 321, stk. 1 og 2, og artikel 335, stk. 4.\n(7) Betragtning 14 i forslaget til forordning om europæiske venturekapitalfonde.\n(8) EUT L 302 af 17.11.2009, s. 32. Artikel 22 til 26 og 32 til 36.\nEl Hierro-Gran Canaria, La Gomera-Gran Canaria, La Gomera-Tenerife Norte og Tenerife Sur-Gran Canaria\n2 år fra driftens begyndelse\nAdresse, hvorfra kan rekvireres udbudsteksten og eventuelle relevante oplysninger og/eller eventuel relevant dokumentation vedrørende det offentlige udbud og forpligtelsen til offentlig tjeneste\nVed dom af 22. marts 2012 i sag C-338/10 erklærede Den Europæiske Unions Domstol (EU-Domstolen) Rådets forordning (EF) nr. 1355/2008 af 18. december 2008 om indførelse af en endelig antidumpingtold og om endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer tilberedte eller konserverede citrusfrugter (mandariner osv.) med oprindelse i Folkerepublikken Kina (1) (»forordning om endelig antidumping« eller »den anfægtede forordning«) for ugyldig.\nSom følge af dommen af 22. marts 2012 er importen til Den Europæiske Union af visse typer tilberedte eller konserverede citrusfrugter (mandariner osv.) ikke længere omfattet af de antidumpingforanstaltninger, der blev indført ved Rådets forordning (EF) nr. 1355/2008.\n1. Oplysninger til toldmyndighederne\nDer bør således ydes godtgørelse af eller fritagelse for den endelige antidumpingtold, der er blevet betalt i henhold til forordning (EF) nr. 1355/2008 på importen til Den Europæiske Union af visse typer tilberedte eller konserverede citrusfrugter (mandariner osv.) med oprindelse i Folkerepublikken Kina, i øjeblikket tariferet under KN-kode 2008 30 55, 2008 30 75 og ex 2008 30 90 (TARIC-kode 2008309061, 2008309063, 2008309065, 2008309067 og 2008309069), og den midlertidige told, der er blevet endeligt opkrævet i henhold til artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1355/2008. Anmodninger om godtgørelse eller fritagelse indgives til de nationale toldmyndigheder i henhold til gældende toldbestemmelser.\nDesuden er importen til Den Europæiske Union af visse typer tilberedte eller konserverede citrusfrugter (mandariner osv.) med oprindelse i Folkerepublikken Kina ikke længere omfattet af de antidumpingforanstaltninger, der blev indført ved Rådets forordning (EF) nr. 1355/2008.\n2. Delvis genoptagelse af antidumpingundersøgelsen\nEU-Domstolen har ved dom af 22. marts 2012 erklæret forordning (EF) nr. 1355/2008 for ugyldig. EU-Domstolen var af den opfattelse, at Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) ikke var tilstrækkelig omhyggelig med hensyn til fastsættelsen af den normale værdi ud fra prisen eller den beregnede værdi i et tredjeland med markedsøkonomi, som fastlagt i artikel 2, stk. 7, litra a) i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (2) (»grundforordningen«).\nDomstolene anerkender (3), at i tilfælde, hvor en procedure omfatter flere administrative faser, indebærer annullering af en af disse faser ikke nødvendigvis annullering af hele proceduren. Antidumpingproceduren er et eksempel på en sådan procedure, som omfatter flere faser. Følgelig indebærer annulleringen af dele af forordningen om endelig antidumpingtold ikke annullering af hele den procedure, der gik forud for vedtagelsen af den pågældende forordning. På den anden side er Den Europæiske Unions institutioner forpligtet til at efterkomme EU-Domstolens dom af 22. marts 2012, jf. artikel 266 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. EU's institutioner har derfor ved således at efterkomme dommen mulighed for at afhjælpe de aspekter i den anfægtede forordning, som førte til dens annullering, og lade de dele, som ikke anfægtes, og som ikke berøres af dommen (4), forblive uændrede. Det bør bemærkes, at alle andre konklusioner i den anfægtede forordning, som ikke blev anfægtet inden for de fastsatte frister, som domstolene således ikke tog stilling til, og som derfor ikke førte til annullering af den anfægtede forordning, stadig er gældende. I lighed hermed gælder den samme konklusion, hvis en forordning erklæres for ugyldig.\nDerfor har Kommissionen besluttet at genoptage antidumpingundersøgelsen vedrørende importen af visse typer tilberedte eller konserverede citrusfrugter (mandariner osv.) med oprindelse i Folke-republikken Kina, der blev indledt i henhold til grundforordningen. Genoptagelsen er begrænset i omfang til gennemførelsen af EU-Domstolens konklusion, som anført ovenfor.\nKommissionen har efter høring af det rådgivende udvalg besluttet, at der er grundlag for at indlede en delvis genoptagelse af antidumpingundersøgelsen, og indleder hermed en delvis genoptagelse af antidumpingundersøgelsen vedrørende importen af visse typer tilberedte eller konserverede citrusfrugter (mandariner osv.), med oprindelse i bl.a. Folkerepublikken Kina, jf. grundforordningens artikel 5, med offentliggørelsen af en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (5).\nGenoptagelsen er begrænset til udvælgelsen af referenceland, hvis det er nødvendigt, og til fast-sættelsen af den normale værdi, der skal anvendes til beregningen af en eventuel dumpingmargin, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a).\nAlle interesserede parter opfordres til at tilkendegive deres synspunkter, indsende oplysninger og forelægge dokumentation for, om der findes tredjelande med markedsøkonomi, som kan vælges med henblik på at fastsætte den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), herunder også Israel, Swaziland, Tyrkiet og Thailand. Disse oplysninger og den tilhørende doku-mentation skal være Kommissionen i hænde inden for den frist, der er fastsat i punkt 4, litra a).\nKommissionen kan endvidere høre interesserede parter, hvis de anmoder herom og kan godtgøre, at der er særlige grunde til, at de bør høres. Denne anmodning skal indsendes inden for tidsfristen i punkt 4, litra b).\na) For parter, der ønsker at give sig til kende og indsende oplysninger\nMedmindre andet er fastsat, skal alle interesserede parter give sig til kende over for Kommissionen, fremsætte deres synspunkter og indsende oplysninger senest 20 dage efter datoen for offentlig-gørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende, hvis der skal tages hensyn til deres bemærkninger i forbindelse med undersøgelsen. Det skal bemærkes, at de fleste proceduremæssige rettigheder, der er fastsat i grundforordningen, kun kan respekteres, hvis parterne giver sig til kende inden for ovennævnte frist.\nAlle interesserede parter kan desuden anmode om at blive hørt af Kommissionen inden for samme frist på 20 dage.\n5. Skriftlige henvendelser og korrespondance\nAlle henvendelser og anmodninger fra interesserede parter indgives skriftligt (ikke i elektronisk form, medmindre andet er angivet) med angivelse af den pågældendes navn, adresse, e-mail-adresse samt telefon- og faxnummer. Alle skriftlige indlæg, herunder de oplysninger, der anmodes om i denne meddelelse, og korrespondance, som interesserede parter videregiver som fortroligt materiale, forsynes med påtegningen »Limited« (6) og ledsages i overensstemmelse med grundforordningens artikel 19, stk. 2, af et ikke-fortroligt sammendrag, som forsynes med påtegningen »For inspection by interested parties«.\nHvis en af de interesserede parter nægter at give adgang til nødvendige oplysninger eller undlader at meddele dem inden for de fastsatte frister eller på anden måde lægger væsentlige hindringer i vejen for undersøgelsen, kan der træffes positive eller negative afgørelser på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18.\nKonstateres det, at en interesseret part har indgivet urigtige eller vildledende oplysninger, ses der bort fra disse oplysninger, og der kan i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18 gøres brug af de foreliggende faktiske oplysninger. Hvis en interesseret part udviser manglende eller begrænset samarbejdsvilje, og der gøres brug af de foreliggende faktiske oplysninger, kan resultatet blive mindre gunstigt for denne part, end hvis den pågældende havde udvist samarbejdsvilje.\nDet skal bemærkes, at personoplysninger, som indsamles i forbindelse med denne undersøgelse, vil blive behandlet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af person-oplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (7).\nDet skal endvidere bemærkes, at hvis der opstår vanskeligheder i forbindelse med parternes udøvelse af retten til at forsvare sig, kan de anmode høringskonsulenten fra Generaldirektoratet for Handel om at gribe ind. Høringskonsulenten optræder som formidler mellem de interesserede parter og Kommissionens tjenestegrene og kan om nødvendigt mægle i proceduremæssige spørgsmål, der vedrører beskyttelse af parternes interesser i forbindelse med denne procedure, navnlig for så vidt angår spørgsmål om aktindsigt, fortrolige oplysninger, forlængelse af frister og behandling af skriftlige og/eller mundtlige henvendelser. Yderligere oplysninger og kontaktoplysninger findes på høringskonsulentens websider på webstedet for Generaldirektoratet for Handel (http://ec.europa.eu/trade/tackling-unfair-trade/hearing-officer/index_en.htm).\n(1) EUT L 350 af 30.12.2008, s. 35.\n(3) Sag T-2/95, Industrie des poudres sphériques (IPS) mod Rådet, Sml. 1998 II, s. 3939.\n(4) Sag C-458/98 P, Industrie des poudres sphériques (IPS) mod Rådet, Sml. 2000 I, s. 8147.\n(5) EUT C 246 af 20.10.2007, s. 15,\n(6) Dette betyder, at dokumentet kun er til internt brug. Det er beskyttet i henhold til artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43). Det er et fortroligt dokument i henhold til grundforordningens artikel 19 og artikel 6 i WTO-aftalen om anvendelsen af artikel VI i GATT 1994 (antidumpingaftalen).\nEfter offentliggørelsen af en meddelelse om det forestående udløb (1) af de gældende antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af visse former for sukkermajs, tilberedt eller konserveret, i form af kerner, med oprindelse i Thailand (»det pågældende land«), har Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) modtaget en anmodning om en fornyet undersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (2) (»grundforordningen«).\nAnmodningen blev indgivet den 19. marts 2012 af Association Européenne des Transformateurs de Maïs Doux (AETMD) (»ansøgeren«) på vegne af EU-producenter, der tegner sig for en betydelig del, i dette tilfælde over 50 %, af EU-produktionen af visse former for sukkermajs, tilberedt eller konserveret, i form af kerner.\nDen undersøgte vare er sukkermajs (Zea mays var. saccharata), i form af kerner, tilberedt eller konserveret med eddike eller eddikesyre, ikke frosne, henhørende under KN-kode ex 2001 90 30, og sukkermajs (Zea mays var. saccharata), i form af kerner, tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre, ikke frosne, undtagen varer henhørende under pos. 2006, henhørende under KN-kode ex 2005 80 00, med oprindelse i Thailand (»den undersøgte vare«).\nDe gældende foranstaltninger er en endelig antidumpingtold, som blev indført ved Rådets forordning (EF) nr. 682/2007 (3).\n4. Begrundelse for udløbsundersøgelsen\nPåstanden om sandsynligheden for fortsat dumping er baseret på en sammenligning mellem en beregnet normal værdi (produktionsomkostninger, salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger — SA&G — samt fortjeneste) og eksportpriserne (ab fabrik) på den undersøgte vare, når den sælges til eksport til Unionen.\n4.2. Påstand om sandsynlighed for fornyet skade\nAnsøgeren hævder endvidere, at det er sandsynligt, at der vil forekomme fornyet skadevoldende dumping. Ansøgeren har fremlagt bevis for, at såfremt foranstaltningerne udløber, vil det nuværende importniveau for den pågældende vare formodentlig stige, da det er let at øge produktionen i det pågældende land, og da EU-markedet er attraktivt på grund af de højere priser, der kan opnås på dette marked i forhold til visse tredjelandsmarkeder. Begge disse faktorer kan medføre, at eksporten omdirigeres fra andre tredjelande til Unionen.\nAnsøgeren påstår endelig, at skaden primært er imødegået på grund af foranstaltningerne, og at EU-erhvervsgrenen sandsynligvis vil lide fornyet skade som følge af fornyet import af betydelige mængder til dumpingpriser fra det pågældende land, hvis foranstaltningerne udløber.\nUndersøgelsen vil fastslå, hvorvidt det er sandsynligt, at udløbet af foranstaltningerne vil føre til fortsat eller fornyet dumping og skade.\n5.1. Procedure for fastsættelse af sandsynligheden for fortsat dumping\nEksporterende producenter (4) af den undersøgte vare fra det pågældende land opfordres til at deltage i denne fornyede undersøgelse.\nI betragtning af det potentielt store antal eksporterende producenter i Thailand, som er berørt af denne procedure, og for at afslutte undersøgelsen inden for den lovbestemte frist kan Kommissionen begrænse antallet af eksporterende producenter, der skal indgå i undersøgelsen, til et rimeligt antal ved at udtage en stikprøve (denne proces benævnes også »stikprøveudtagning«). Stikprøveudtagning udføres i henhold til grundforordningens artikel 17.\nFor at Kommissionen kan afgøre, om det er nødvendigt med stikprøveudtagning, og i så fald udtage en stikprøve, anmodes alle eksporterende producenter eller deres repræsentanter hermed om at give sig til kende over for Kommissionen. Dette skal de gøre senest 15 dage efter datoen for offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende, medmindre andet er angivet, ved at indberette en række oplysninger om deres virksomhed eller virksomheder til Kommissionen, jf. bilag A til denne meddelelse.\nKommissionen vil desuden kontakte myndighederne i Thailand og eventuelt alle kendte sammenslutninger af eksporterende producenter for at indhente de oplysninger, som den anser for nødvendige for at udtage stikprøven af eksporterende producenter.\nAlle interesserede parter, som ønsker at indgive oplysninger, der er relevante for stikprøveudtagningen, med undtagelse af ovennævnte ønskede oplysninger, skal gøre dette inden for en frist på 21 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende, medmindre andet er angivet.\nHvis det er nødvendigt at udtage en stikprøve, kan de eksporterende producenter udvælges ud fra den største repræsentative eksportmængde af den undersøgte vare til Unionen, som med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed. Alle kendte eksporterende producenter, myndighederne i det pågældende land og sammenslutninger af eksporterende producenter vil i givet fald blive underrettet af Kommissionen gennem myndighederne i det pågældende land om, hvilke virksomheder der er blevet udvalgt til at indgå i stikprøven.\nFor at indhente de oplysninger, som Kommissionen anser for nødvendige til sin undersøgelse af de eksporterende producenter, vil Kommissionen sende spørgeskemaer til de eksporterende producenter, der er udvalgt til at indgå i stikprøven, og til alle kendte sammenslutninger af eksporterende producenter samt til det pågældende lands myndigheder.\nAlle de eksporterende producenter, der er udvalgt til at indgå i stikprøven, skal indsende et udfyldt spørgeskema senest 37 dage efter, at de har fået meddelelse om, at de indgår i stikprøven, medmindre andet er angivet.\nSpørgeskemaet skal bl.a. indeholde oplysninger om den eksporterende producents virksomheds/virksomheders struktur, virksomhedens/virksomhedernes aktiviteter i forbindelse med den undersøgte vare, produktionsomkostninger, salg af den undersøgte vare på det pågældende lands hjemmemarked og salg af den undersøgte vare til Unionen.\nVirksomheder, der er indforstået med eventuelt at indgå i stikprøven, men som ikke er blevet udtaget til at indgå heri, vil blive betragtet som samarbejdsvillige (»samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgår i stikprøven«).\n5.1.2. Undersøgelse af ikke forretningsmæssigt forbundne importører (5) (6)\nIkke forretningsmæssigt forbundne importører af den undersøgte vare fra Thailand til Unionen opfordres til at deltage i denne undersøgelse.\nI betragtning af det potentielt store antal ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som er berørt af denne procedure, og for at afslutte undersøgelsen inden for den lovbestemte frist, kan Kommissionen begrænse antallet af ikke forretningsmæssigt forbundne importører, der skal indgå i undersøgelsen, til et rimeligt antal ved at udvælge en stikprøve (denne proces benævnes også »stikprøveudtagning«). Stikprøveudtagning udføres i henhold til grundforordningens artikel 17.\nFor at Kommissionen kan afgøre, om det er nødvendigt med stikprøveudtagning, og i bekræftende fald udtage en stikprøve, anmodes alle ikke forretningsmæssigt forbundne importører eller deres repræsentanter om at give sig til kende over for Kommissionen. Dette skal de gøre senest 15 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende, medmindre andet er angivet, ved at indberette de oplysninger om deres virksomhed eller virksomheder, der anmodes om i bilag B til denne meddelelse, til Kommissionen.\nKommissionen kan desuden kontakte alle kendte importørsammenslutninger for at indhente de oplysninger, den anser for nødvendige for at udvælge stikprøven af ikke forretningsmæssigt forbundne importører.\nHvis det er nødvendigt at udtage en stikprøve, kan importørerne udvælges ud fra den største repræsentative salgsmængde af den undersøgte vare i Unionen, som med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed. Kommissionen vil oplyse alle kendte ikke forretningsmæssigt forbundne importører og importørsammenslutninger om, hvilke virksomheder der er blevet udvalgt til at indgå i stikprøven.\nFor at indhente de oplysninger, som Kommissionen anser for nødvendige i forbindelse med sin undersøgelse, fremsender den spørgeskemaer til de ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som indgår i stikprøven, og til alle kendte sammenslutninger af importører. Disse parter skal indsende et udfyldt spørgeskema senest 37 dage efter datoen for meddelelsen om stikprøveudtagningen, medmindre andet er angivet.\nI spørgeskemaet anmodes der bl.a. om oplysninger om deres virksomheds/virksomheders struktur, virksomhedens/virksomhedernes aktiviteter i forbindelse med den undersøgte vare og om salget af den undersøgte vare.\n5.2. Procedure for konstatering af sandsynligheden for fornyet skade og undersøgelse af EU-producenter\nFor at fastslå, om det er sandsynligt, at EU-erhvervsgrenen vil blive forvoldt fornyet skade, opfordres EU-producenterne af den undersøgte vare til at deltage i Kommissionens undersøgelse.\nI betragtning af det store antal EU-producenter, som er berørt af denne procedure, og for at afslutte undersøgelsen inden for den lovbestemte frist har Kommissionen besluttet at begrænse antallet af EU-producenter, der skal indgå i undersøgelsen, til et rimeligt antal ved at udtage en stikprøve (denne proces benævnes også »stikprøveudtagning«). Stikprøveudtagning vil foregå i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17.\nKommissionen har foreløbigt udtaget en stikprøve af EU-producenter. Yderligere oplysninger findes i det dossier, der stilles til rådighed for interesserede parter. Interesserede parter opfordres til at konsultere dossieret (ved at kontakte Kommissionen ved hjælp af kontaktoplysningerne i afsnit 5.6. nedenfor). Andre EU-producenter eller deres repræsentanter, som er af den opfattelse, at der er særlige grunde til, at de bør indgå i stikprøven, skal kontakte Kommissionen senest 15 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende.\nAlle interesserede parter, der ønsker at afgive andre relevante oplysninger vedrørende stikprøveudtagningen, skal gøre dette senest 21 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende, medmindre andet er angivet.\nKommissionen vil oplyse alle kendte EU-producenter og/eller EU-producentsammenslutninger om, hvilke virksomheder der er endeligt udvalgt til at indgå i stikprøven.\nI spørgeskemaet anmodes der bl.a. om oplysninger om deres virksomheds/virksomheders struktur, virksomhedens/virksomhedernes finansielle situation, virksomhedens/virksomhedernes aktiviteter i forbindelse med den undersøgte vare samt om produktionsomkostninger for og salg af den undersøgte vare.\nHvis det bekræftes, at der er sandsynlighed for fortsat eller fornyet dumping med deraf følgende skade, vil der i henhold til grundforordningens artikel 21 blive truffet afgørelse om, hvorvidt det vil være i strid med Unionens interesser at opretholde antidumpingforanstaltningerne. EU-producenter, importører og deres repræsentative sammenslutninger, brugere og deres repræsentative sammenslutninger og repræsentative forbrugerorganisationer opfordres til at give sig til kende senest 15 dage efter datoen for offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende, medmindre andet er angivet. For at deltage i undersøgelsen skal de repræsentative forbrugerorganisationer inden for den samme tidsfrist påvise, at der er en objektiv forbindelse mellem deres aktiviteter og den undersøgte vare.\nParter, der giver sig til kende inden for ovenstående tidsfrist, kan indgive oplysninger til Kommissionen om Unionens interesser senest 37 dage efter datoen for offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende, medmindre andet er angivet. Disse oplysninger kan indgives i frit format eller ved at udfylde et spørgeskema, som er udfærdiget af Kommissionen. I alle tilfælde vil oplysninger indgivet i henhold til artikel 21 kun blive taget i betragtning, hvis de er behørigt dokumenteret på indgivelsestidspunktet.\nAlle interesserede parter kan anmode om at blive hørt af Kommissionens undersøgelsestjenester. Enhver anmodning om at blive hørt indgives skriftligt med angivelse af grundene til anmodningen. For høringer angående emner, der vedrører den indledende fase af undersøgelsen, skal anmodningen indgives inden for 15 dage efter datoen for offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende. Derefter bør en anmodning om at blive hørt fremsættes inden for de særlige frister, som Kommissionen opstiller i sin kommunikation med parterne.\nAlle skriftlige bemærkninger, herunder de oplysninger, der anmodes om i denne meddelelse, udfyldte spørgeskemaer og korrespondance fra interesserede parter, for hvilke der anmodes om fortrolig behandling, skal forsynes med påtegningen »Limited (7)«.\nInteresserede parter anmodes om at indgive alle deres bemærkninger og anmodninger i elektronisk form (ikke-fortrolige bemærkninger via e-mail, fortrolige bemærkninger på cd-r/dvd) med angivelse af den pågældendes navn, adresse, e-mail-adresse, telefon- og faxnummer. Fuldmagter og underskrevne certifikater, der ledsager besvarelser af spørgeskemaer eller enhver opdatering heraf, skal dog indgives på papir, dvs. pr. post eller ved aflevering på nedenstående adresse. Hvis en interesseret part ikke kan indgive sine bemærkninger og anmodninger i elektronisk form, skal denne i henhold til grundforordningens artikel 18, stk. 2, omgående kontakte Kommissionen. Interesserede parter kan finde yderligere oplysninger om korrespondance med Kommissionen på de relevante sider på webstedet for Generaldirektoratet for Handel: http://ec.europa.eu/trade/tackling-unfair-trade/trade-defence\n(anvendes af eksporterende producenter, forretningsmæssigt forbundne importører, sammenslutninger og repræsentanter for Thailand) og\n(anvendes af EU-producenter, ikke forretningsmæssigt forbundne importører, brugere, forbrugere og sammenslutninger i Unionen).\nHøringskonsulenten vil også skabe mulighed for en høring med parterne, hvor der bliver lejlighed til at fremsætte andre synspunkter og fremføre modargumenter i spørgsmål vedrørende bl.a. sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping med deraf følgende skade samt Unionens interesser.\nUndersøgelsen vil blive afsluttet senest 15 måneder efter datoen for offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 5.\n9. Mulighed for anmodning om en fornyet undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3\nHvis en af de interesserede parter mener, at det er berettiget at foretage en fornyet undersøgelse af foranstaltningernes omfang med henblik på at muliggøre en ændring (dvs. en forøgelse eller en reduktion) af foranstaltningernes omfang, kan den pågældende part anmode om en fornyet undersøgelse i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3.\nParter, der ønsker at anmode om en sådan fornyet undersøgelse, som vil blive gennemført uafhængigt af den udløbsundersøgelse, der er nævnt i denne meddelelse, kan henvende sig til Kommissionen på ovennævnte adresse.\nPersonoplysninger, som indsamles i forbindelse med denne undersøgelse, behandles i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (8).\n(1) EUT C 258 af 2.9.2011, s. 11.\n(3) EUT L 159 af 20.6.2007, s. 14.\n(4) En eksporterende producent er en virksomhed i det pågældende land, som producerer og eksporterer den undersøgte vare til EU-markedet, enten direkte eller gennem en tredjepart, herunder alle dennes forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der er beskæftiget med produktion, hjemmemarkedssalg eller eksport af den undersøgte vare.\n(5) Kun importører, der ikke er forretningsmæssigt forbundne med eksporterende producenter, kan indgå i stikprøven. Importører, som er forretningsmæssigt forbundne med eksporterende producenter, skal udfylde bilag 1 til spørgeskemaet for disse eksporterende producenter. I henhold til artikel 143 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til EF-toldkodeksen kan personer kun anses for at være forretningsmæssigt forbundne: a) hvis den ene er medlem af direktionen eller bestyrelsen for den andens virksomhed og omvendt, b) hvis de juridisk set anses for interessenter eller kompagnoner, c) hvis de er arbejdsgiver og arbejdstager, d) hvis en person direkte eller indirekte besidder, kontrollerer eller råder over 5 % eller derover af den andens aktier eller anparter med stemmeret, e) hvis en af parterne direkte eller indirekte kontrollerer den anden part, f) hvis de begge direkte eller indirekte kontrolleres af en tredjemand, g) hvis de tilsammen direkte eller indirekte kontrollerer en tredjemand, eller h) hvis de er medlemmer af samme familie. Personer anses kun for at være medlemmer af samme familie, hvis de står i et af følgende forhold til hinanden: i) mand og hustru, ii) forældre og børn, iii) brødre og søstre (hel- eller halvsøskende), iv) bedsteforældre og børnebørn, v) onkel eller tante og nevø eller niece, vi) svigerforældre og svigersøn eller svigerdatter, vii) svoger og svigerinde (EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1). I denne sammenhæng betyder »person« enhver fysisk eller juridisk person.\n(6) De oplysninger, som ikke forretningsmæssigt forbundne importører fremkommer med, kan også bruges i forbindelse med andre aspekter af denne undersøgelse end fastsættelse af dumping.\n(7) Et dokument med påtegningen »Limited« er et fortroligt dokument i henhold til artikel 19 i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51) og artikel 6 i WTO-aftalen om anvendelse af artikel VI i GATT 1994 (antidumpingaftalen). Det er også beskyttet i henhold til artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43).\n(8) EUT L 8 af 12.1.2001, s. 1.\n(Sag COMP/M.6631 — Permira Europe III/Telepizza)\nDen 11. juni 2012 modtog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1) anmeldelse af en planlagt fusion, hvorved Permira Europe III Fund (»PE III« — Det Forenede Kongerige), der i sidste instans kontrolleres af Permira Holdings Limited, gennem opkøb af aktier erhverver kontrol over hele Telepizza, SA (»Telepizza« — Spanien), jf. Fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b).\nPE III: private equity-investeringsfond\nTelepizza: aktiv inden for restaurationsbranchen i Spanien, Portugal og Polen. Telepizza kontrolleres i øjeblikket i fællesskab af PE III og Carbal, SA.\nBemærkningerne skal være Kommissionen i hænde senest ti dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse og kan med angivelse af sagsnummer COMP/M.6631 — Permira Europe III/Telepizza sendes til Kommissionen pr. fax (+32 22964301), pr. e-mail til COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller pr. brev til følgende adresse:\n(Sag COMP/M.6561 — Cytec Industries/Umeco)\nDen 11. juni 2012 modtog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 4 og efter henvisning i henhold til artikel 4, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1) anmeldelse af en planlagt fusion, hvorved Cytec Industries Inc. (»Cytec« — USA) gennem offentligt købstilbud fremsat den 12. april 2012 erhverver kontrol over hele Umeco plc (»Umeco« — Det Forenede Kongerige), jf. Fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b).\nCytec: fremstilling og levering af specielle kemikalier og materialer, herunder avancerede kompositmaterialer, til en række forskellige industrier\nUmeco: fremstilling og levering af avancerede kompositmaterialer og procesmaterialer, primært til luftfarts- og forsvarsindustrien, bilindustrien og fritidssektoren.\nBemærkningerne skal være Kommissionen i hænde senest ti dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse og kan med angivelse af sagsnummer COMP/M.6561 — Cytec Industries/Umeco sendes til Kommissionen pr. fax (+32 22964301), pr. e-mail til adressen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller pr. brev til følgende adresse:\n(Sag COMP/M.6616 — Lion Capital/Alain Afflelou Group)\nDen 11. juni 2012 modtog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1) anmeldelse af en planlagt fusion, hvorved Lion/Seneca France 2 (»LF2« — Frankrig), der i sidste instans kontrolleres af Lion Capital LLP (»Lion Capital« — Det Forenede Kongerige), gennem opkøb af værdipapirer erhverver enekontrol over hele 3 AB Optique Developpement (»3ABOD« — Frankrig), jf. Fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b).\nLion Capital: privat kapitalfond med fokus på investeringer i virksomheder, der beskæftiger sig med fremstilling og/eller salg af mærkevarer\n3ABOD: det øverste moderselskab i Alain Afflelou-koncernen, der er aktiv inden for distribution af optiske produkter gennem et nationalt og internationalt net af både franchisebaserede og fuldt ejede detailforretninger.\nBemærkningerne skal være Kommissionen i hænde senest ti dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse og kan med angivelse af sagsnummer COMP/M.6616 — Lion Capital/Alain Afflelou Group sendes til Kommissionen pr. fax (+32 22964301), pr. e-mail til COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller pr. brev til følgende adresse:\n(Sag COMP/M.6490 — EADS/Israel Aerospace Industries/JV)\nDen 11. juni 2012 modtog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1) anmeldelse af en planlagt fusion, hvorved European Advanced Technology SA (»EAT« — Belgien), der kontrolleres af Israel Aerospace Industries Ltd. (»IAI« — Israel), og Airbus Invest S.A.S. (Frankrig), der kontrolleres af European Aeronautic Defence and Space Company N.V. (»EADS« — Nederlandene), gennem opkøb af aktier erhverver fælles kontrol over et nyligt stiftet joint venture-selskab (»JV« — Belgien) jf. Fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b).\nEADS: forskning, design, udvikling, fremstilling, ændring, salg og vedligehold af civile og militære luftfartøjer, fjernstyrede våben, satellitter, droner, rumfartøjer, elektronik og telekommunikationsudstyr\nAirbus: udvikling, fremstilling og salg af civile og militære luftfartøjer\nIAI: forskning og udvikling, design, fremstilling, markedsføring og andre dertil knyttede tjenesteydelser primært inden for missil- og rumsystemer, militær og civil luftfart, militær elektronik og vedligeholdelse af luftfartøjer\nEAT: kapitalinteresser i luft- og rumfartsindustri, forsvar og dertil knyttede sektorer\nJV: udvikling, fremstilling og markedsføring af pilotstyrede halvrobot slæbetraktorer til trafikfly.\nBemærkningerne skal være Kommissionen i hænde senest ti dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse og kan med angivelse af sagsnummer COMP/M.6490 — EADS/Israel Aerospace Industries/JV sendes til Kommissionen pr. fax (+32 22964301), pr. e-mail til adressen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller pr. brev til følgende adresse:\n»PASAS DE MÁLAGA«\nDe traditionelle »Pasas de Málaga« (»Rosiner fra Málaga«) fremstilles ved soltørring af modne frugter af Vitis vinifera L., sorten Moscatel de Alejandría, også kaldet Moscatel Gordo eller Moscatel de Málaga.\nStørrelse: Ifølge Den Internationale Vinorganisations (OIV) beskrivende liste over druesorter og Vitis-arter (1. udgave, 1983) klassificeres »bærstørrelsen« på følgende måde: 1 meget lille, 3 lille, 5 middel 7 stor og 9 meget stor. Druesorten Moscatel de Alejandría klassificeres som 7 (stor), hvilket betyder, at der kommer store rosiner ud af den.\nFarve: ensartet sortlilla.\nDruerne kan have stilk, hvis de pilles af klasen manuelt.\nSkindets konsistens: Ifølge OIV's beskrivende liste klassificeres »skindets tykkelse« på følgende måde: 1 meget tynd, 3 tynd, 5 middel, 7 tyk og 9 meget tyk. Druesorten Moscatel de Alejandría klassificeres som 5 (middel). Eftersom bærrene ikke er blevet udsat for en form for behandling, der beskadiger skindet, er skindet på rosinerne er af middel tykkelse.\nRosinernes vandindhold er på under 35 %. Sukkerindholdet er på over 50 % m/m.\nSyreindhold: mellem 1,2 og 1,7 % vinsyre.\npH-værdi: mellem 3,5 og 4,5.\nVandopløseligt tørstof: over 65 °Brix.\nRosinerne bevarer smagen af moscatel, som er karakteristisk for de druer, de laves af: Ifølge OIV's beskrivende liste klassificeres den »særegne smag« på følgende måde: 1 ingen, 2 smag af moscatel, 3 foxy smag, 4 smag af urter, 5 anden smag. Druesorten Moscatel de Alejandría klassificeres som 2 og angives af OIV som eksempel på netop denne smag.\nSmagen af moscatel forstærkes af en intens retronasal aroma, hvor terpenerne a-terpineol (urter), linalool (rose), geraniol (geranium) og citronellol (citrusfrugter) især er fremtrædende.\nI den mængde, der er angivet ovenfor, bidrager syreindholdet til en særlig balance mellem syrlighed og sødme.\nTakket være dens middel størrelse, vandindhold og Brixtal føles rosinen elastisk og smidig at røre ved, og pulpen føles kødfuld og saftig i munden. Disse sanseindtryk står i kontrast til egenskaber som tørhed og manglende elasticitet, der forventes hos tørrede frugter.\nModne frugter af Vitis vinifera L., sorten Moscatel de Alejandría, også kaldet Moscatel Gordo eller Moscatel de Málaga.\nFremstilling og emballering skal finde sted i det afgrænsede geografiske område, der beskrives i punkt 4.\nProduktionsprocessen begynder med høsten eller plukningen af de sunde druer, når de har nået modningsfasen i den fænologiske proces, aldrig før (Baggiolini, 1952). Beskadigede eller syge druer og nedfaldne druer anvendes ikke.\nNæste skridt er tørring af druerne, som foregår ved at eksponere klaserne for direkte sol. Det er ikke tilladt at anvende mekaniske tørringsanlæg. Tørringen er et manuelt arbejde, der kræver daglig opfølgning, og består i, at vinavleren skal vende klaserne, der er lagt ud til tørring, så tørringen bliver ensartet på begge sider.\nNår klaserne er tørrede, kan druerne plukkes af dem ved hjælp af en teknik, der kendes som »picado« (»klipning«). Den foregår manuelt og består i at klippe druerne af klaserne ved hjælp af en saks, der er tilpasset de tørrede klaser i størrelse og form, således at druerne ikke tager skade og kvaliteten forringes. Alternativt kan druerne plukkes på mekaniske anlæg på forarbejdningsvirksomheden.\nEfter tørringen af de afklippede druer eller klaser, fortsætter produktionsprocessen på forarbejdningsvirksomheden, hvor følgende forarbejdningstrin udføres, inden de emballerede rosiner til slut sendes på markedet:\nModtagelse og oplagring af rosiner, der er indleveret af vinavlerne.\nPlukning af klaserne, hvis vinavleren ikke allerede har gjort det.\nKlassificering efter gennemsnitsstørrelsen pr. drue, målt som antallet af rosiner pr. 100 g.\nForarbejdning, dvs. sammensætningen af pakninger på baggrund af det tidligere klassificerede og oplagrede produkt, men altid således at der er færre end 80 rosiner pr. 100 g nettovægt.\nEmballering, som kan foregå enten manuelt eller mekanisk og udgør det sidste led i produktionsprocessen. Da indtørringen automatisk fortsætter, er emballeringen afgørende for bevarelsen af rosinernes kvalitetskarakteristika i længere tid. Det fint afbalancerede vandindhold, der er opnået under tørringsprocessen, og som er et af produktets kvalitetsegenskaber, kan kun bevares ved at isolere rosinerne fra det omgivende miljø og pakke dem i rene og fuldstændig lukkede emballager.\nMærkningen på emballagen med det beskyttede produkt skal indeholde følgende information:\nVarebetegnelse: i dette tilfælde skal betegnelsen »Pasas de Málaga« tydeligt fremgå, og betegnelsen »Denominación de Origen« skal stå umiddelbart nedenunder.\nNettoindhold i kilogram (kg) eller gram (g).\nNavn, firmanavn eller benævnelsen på forarbejdnings- eller pakkevirksomheden og i alle tilfælde dennes adresse.\nOplysningerne om varebetegnelse, nettoindhold og holdbarhedsdato skal være anført i samme synsfelt.\nI alle tilfælde skal de obligatoriske oplysninger være let forståelige og anbragt på et iøjnefaldende sted og således, at de er let synlige, let læselige og uudslettelige. Disse oplysninger må under ingen omstændigheder være skjult, tildækket eller adskilt af andre angivelser eller billeder.\nAlle emballager skal være forsynet med en etiket med symbolet for den geografiske betegnelse, samt selve betegnelsen »Denominación de Origen Protegida«, betegnelsen »Pasas de Málaga« og en unik kode for hver enhed.\nDer er adskillige vinområder i Málaga fordelt på alle fire verdenshjørner. I to af disse områder bruges hovedparten af vindruerne traditionelt til produktionen af rosiner. Det vigtigste område ligger i Axarquía-distriktet i den østlige del af provinsen, øst for hovedstaden. Det andet område er beliggende i den modsatte ende af Málagas kyst, mod vest. Det afgrænsede geografiske område for den beskyttede oprindelsesbetegnelse omfatter følgende kommuner:\nHenvisningerne til forbindelsen mellem anvendelsen af vinen og det geografiske område går langt tilbage og er fortsat ubrudt frem til vore dage: Plinus den Ældre (1. århundrede) henviser således til vinmarkerne i Málaga i sit værk »Naturalis Historia«, under Nasride-dynastiet, som strakte sig fra det 13. til det 15. århundrede, blev landbrugsproduktionen, og særligt produktionen af rosiner, mærkbart styrket, og frem til slutningen af det 19. århundrede oplevede vinsektoren en gunstig konjunktur, indtil en række handelsmæssige forhold og problemer med plantesundheden, først og fremmest invasionen af vinlus (Viteus vitifoli, Fich), førte til sektorens sammenbrud. Resultatet er, at vinmarkernes aktuelle areal i provinsen nu består af områder spredt ud i de fire verdenshjørner. I to af disse områder bruges hovedparten af vindruerne traditionelt til produktionen af rosiner. Disse to områder med rosinproduktion er begge beliggende i syd og afgrænset til den ene side af Middelhavet, hvilket giver dem middelhavsklima, som dækker hele provinsen, og subtropisk klima, og de ujævne overfladeforhold til den anden side, der også er karakteristisk for Málagas geografi. Omend den vin, der anvendes til rosinproduktion, ikke optager samme store areal i dag, som før vinlusens indtog, spiller den stadig en vigtig rolle i økonomien og i det sociokulturelle miljø i en stor del af provinsen Málaga. Der er således vinmarker i mere end 35 kommuner i provinsen, og mere end 1 800 vinavlere dyrker 2 200 ha.\nDe geografiske omgivelser er i vidt omfang afgørende for de egenskaber, som slutproduktet, der er kendt som »Pasas de Málaga«, har. Den ujævne orografi er et af områdets karakteristiske kendetegn, og landskabet udgøres af en række bakker og dale med hældninger på over 30 %. Området, der er afgrænset mod nord af en højtbeliggende bjergryg og mod syd af Middelhavet, byder på en række skrænter og dalbunde, der tegner et meget karakteristisk landskab med stejle hældninger, og som får hele Axarquía-området til at ligne en bjergside, der er ved at styrte i havet. Manilva-området karakteriseres ved, at vinmarkerne ligger tæt på havet, og ved sit bløde relief, der står i kontrast til Axarquía.\nOmrådets jordbund består overvejende af mager skiferjord med ringe dybde og evne til at holde på vand. Området har subtropisk middelhavsklima, der er kendetegnet ved milde vintre og tørre somre, få regnvejrsdage og utallige solskinstimer (med et gennemsnit de sidste ti år på 2 974 solskinstimer).\nStørrelsen er en af de mest værdsatte og karakteristiske egenskaber ved »Pasas de Málaga«, der er betydeligt større end andre produkter af samme type som f.eks. rosiner af typen sultanas, korender og californiske Thompson Seedless.\nRosinerne beholder smagen af moscatel fra de druer, de laves af. OIV anvender netop denne moscateldrue som reference i beskrivelsen af en af smagskategorierne.\nForbindelsen mellem det geografiske område og produktets særlige kvalitet er en direkte følge af de forhold, som det er produceret under. På den ene side fremmer orografien tørringsprocessen, som foregår ved at eksponere klaserne for direkte sol. Denne tørringsmetode er med til at bevare skindets konsistens og forstærker smagen af moscatel, fordi smagsnuancerne koncentreres. På den anden side medvirker det tørre og varme vejr ved høsten til, at druerne modner godt og akkumulerer tørstof og sukker. Det er afgørende for en gunstig udvikling efter tørringen og bidrager til, at kødet bevarer sin karakteristiske elasticitet og saftighed. Ligeledes fremmer de mange solskinstimer de korte perioder med eksponering for direkte sol, hvilket er med til at bevare bærrets syreindhold i den færdige rosin.\nDisse svære dyrkningsforhold har også med tiden ført til, at druesorten Moscatel de Alejandría er den mest udbredte, idet netop denne drue har de dyrkningsmæssige egenskaber, der er nødvendige for at tilpasse sig dette specielle miljø. Sorten bidrager med et genetisk potentiale i form af særlige egenskaber som bærstørrelse, skindets konsistens, kødets egenskaber, smag af moscatel og et højt indhold af vanduopløseligt tørstof (fibre) i først og fremmest druekernen.\nTerrænets udfordringer har gjort rosinproduktionen til en ren håndværksproces, hvor høst, udlægning og vending af klaserne ud i solen, og udvælgelse af druerne foregår manuelt, hvorved der lægges størst mulig vægt på kvaliteten i behandlingen af produktet. Det samme gælder for plukningen af klaserne (en teknik, der kendes som »picado«), og det er derfor, der ofte forekommer stilk i »Pasas de Málaga«.\nTørringen er en naturlig og manuel proces, der går langt tilbage i tiden, og forhindrer, at produktet forringes som følge af udskillelsen af overskydende vand. Kun ved hjælp af sektorens erfaring og sagkundskab kan man opnå det fint afbalancerede vandindhold, der giver dette produkt nogle af de mest anerkendte organoleptiske egenskaber, der beskrives i varespecifikationen.


Toårig døde af væskemangel på hospital: Læge inviterer ansvarlige med på vagt – Ekstra Bladet\nSuperligaen 6 minutter siden Topdommer forsvarer sig efter Vejle-vanvid Fransk fodbold 2 timer siden Melder klart ud om Real Madrid: - Vil være med til det her projekt Svømning 1 time siden Danske svømme-dronninger bag uhyggelig afsløring Samfund 46 minutter siden Elever skal Pisa-testes i boliglån og budgetlægning Samfund 3 timer siden Varmen fortsætter: Masser af sol og 20 grader Superligaen 6 minutter siden Topdommer forsvarer sig efter Vejle-vanvid\nMandag d. 10. dec. 2018 - kl. 21:41Opdateret mandag d. 10. dec. 2018 - kl. 21:41\nKom med mig på en nattevagt og oplev, hvad nedskæringerne betyder for vores børn, lyder læge Morten Schrøders opfordring til politikerne\nVi bliver hele tiden færre hænder til flere opgaver. Det skal stoppes - for børnene og forældrens sikkerhed, siger læge Morten Schrøder. Foto: Linda Johansen\nDet kan koste flere børn livet, hvis nedskæringerne på landets børneafdelinger fortsætter.\nAdvarslen kommer fra Morten Schrøder. Han er læge på Rigshospitalet. I weekenden opfordrede han i Ekstra Bladet politikerne til at forlade skrivebordene og komme med ham på en nattevagt på børneafdelingen.\n- For uanset hvad politikerne og embedsværket mener, så VED vi herude i virkeligheden, at der bliver stadig færre hænder til flere opgaver, siger han og fortæller, hvordan flere børneafdelinger efterhånden er så pressede, at man som læge eller sygeplejerske ikke længere skal indstille sig på at skulle lære at leve med, hvis det kan komme til at koste et barn livet - men når det gør det.\nMorten Schrøders opråb kom, efter Ekstra Bladet lørdag bragte historien om, hvordan den toårige Olivia blev indlagt på Hvidovre Hospital med et banalt 'maveonde'. Men på grund af manglende kommunikation, fejlvurderinger og fejl i et væskeskema, døde hun i døgnet efter på hospitalet. Af væskemangel.\nDet fik Morten Shrøder til at stå frem med sin frygt for, at de pressede forhold en dag kan koste flere børneliv.\n- Kom ud og se med egne øjne, hvordan vi arbejder. Kom ud og oplev, hvad nedskæringerne betyder for risikoen for, at der igen vil ske fejl, der i værste fald kan komme til at koste liv, lyder Morten Schrøders opfordring.\nRegionsrådsformand: Ja tak! Jeg vil gerne med på en nattevagt\nJeg synes, det er vigtigt, vi ser på nogle af de ting, som Morten Schrøder kommer frem med. For 15 års nedskæringer i sygehusvæsnet betyder, at vi har skåret helt ind ind til benet nu, siger regionsrådsformand Sophie Hæstorp Andersen (S). Foto: Jacob Ehrbahn\nSophie Hæstorp Andersen (S) er som regionsformand i region hovedstaden ansvarlig for tragedien i foråret, hvor den ellers sunde Olivia døde af væskemangel, da hun var indlagt på Hvidovre Hospital i forbindelse med et banalt 'maveonde'.\nLæge Morten Schrøder fra Risghospitalet inviterer dig nu med på en nattevagt, så du kan opleve, hvad nedskæringerne betyder. Hvad siger du til det?\n- Det vil jeg gerne. Jeg har hidtil været meget rundt, men aldrig på en nattevagt eller på nogle af vores enormt travle børneafdelinger. Jeg synes, det er meget vigtigt, at vi nu følger op på nogle af de pointer og advarsler, som han kommer frem med.\n- Hvordan kan det overhovedet ske, at en lille pige kan dø af væskemangel på et dansk sygehus i 2018?\n- Det spurgte jeg også mig selv om, da jeg læste om det. Jeg er selv mor til to børn, og jeg blev selvfølgelig dybt berørt af, at et ellers sundt og rask barn i løbet af kort tid kan få det så dårligt, at hun dør på grund af dårlig kommunikation og travlhed.\n- Jeg er enig i, at det her skal tages dybt alvorligt, og vi skal have set alt igennem for at finde ud af hvor og hvorfor, fejlkommunikationen sker. Og hvordan vi kan mindske risikoen for, at det kan ske igen, siger Sophie Hæstorp Andersen.\nEkstra bladet lørdag\n- Vi må desværre konstatere, at det var det, der skete i Olivias forløb på hospitalet. Og tragedien har også fået os til at indskærpe, at når man ændrer noget, som f.eks et væskeskema, er det ekstremt vigtigt, at man også sikrer, at det er blevet kommunikeret videre til både personale og forældre.\n- Burde det ikke være sikret for mange år siden?\n- Jo, men i sidste ende er vi alle mennesker, og vi laver fejl. Vi kan ikke sikre en nulfejl-kultur. Men vi har en forpligtelse til at lære af de fejl. Nu skal vi som ledelse have endevendt det hele, og finde ud af, om vi nu også har taget godt nok hånd om den her travlhed. For jeg er enig i, at det var en faktor i den tragedie, hvor Olivia mistede livet. Og det skal vi tage meget alvorligt. Det er også derfor, jeg meget gerne vil tage med ud og opleve, hvor vi skal sætte flere resurser ind. Vi har gennemgået andre afdelinger for lignende. Det næste, vi skal se på, er vores børneafdelinger.\n- Er du enig i, at der mangler hænder, og det er der, der bør tilføjes flere resurser?\n- I har haft masser af kurser i kommunikation med forældre og patienter. Det har åbenbart ikke virket?\n- Nej, og jeg er også enig i, at der skal gøres meget mere. Jeg ved godt, det ikke laver om på det helt katastrofale, at man ikke lyttede godt nok til Olivias forældre i forløbet. Og jeg kan kun sætte mig ind i, hvor forfærdeligt konsekvensen må opleves for familien.\n- Hvad vil du konkret sikre nu?\n- I de sidste femten år har vi skåret ned i vores sundhedsvæsen, og vi er nået helt ind til benet nu. Jeg er enig i, at vi kan gøre nok så meget, men hvis man ikke i sin dagligdag har ordentlig tid til de opgaver, man skal udfører, brænder man jo ud. Jeg anerkender, at der skal flere hænder til, og at det er vigtigt at komme ud og se, hvor der er mest brug for dem på børneafdelingerne, hvis vi skal sikre nogle bedre forløb. Og det skal vi.\nVagthund 7. dec. 2018 - kl. 15:36\nLæge på børneafdelingen: Undskyld!


stylist - Mette Glargaard\nMettes Hjørner med Bibbi Bergholdt\nHvordan finder man glæden, når man har levet et liv med frygt? Bibbi er stylist og har blandt andet fået udgivet en bog med titlen "Bag facaden" - om at leve med et skjult misbrug - og om at komme igennem det. Bibbi spreder glæde med sin kunnen og sit væsen - mød hende her og bliv inspireret!\nFacade – det er der ikke længere meget af i Bibbi Bergholdts liv. Mød hende og bliv inspireret lige her! Bibbi Bergholdt var folketingets første stylist […]