Et råd fra en solskins-ø - Herpesinfo.dk\nEt råd fra en solskins-ø\nen ramt optimist\nIndlæg af en ramt optimist » 25. jan 2008, 03:30\nsidder her på min ferie med min familie. Jeg har haft herbes i 38 år nu!!\nFik det omkring øjet da jeg var fem og har siden haft det med jævne mellemrum. Hver gang jeg udsættes for dejlig sol efter en lang periode med dårligt vejr, er det helt sikkert at jeg får et udbrud. Det er stadig ved øjet, men det er meget voldsomt. Hele venstre side at ansigtet er ramt. Jeg ligner en der har fået bank. Mit øje er hævet så synsfeltet er svækket og for første gang har jeg fået to udbrud - et over og et under øjet. efter så mange år med herbes har jeg lært at leve med det. egentlig har det aldrig været et problem for mig. Det er der jo bare, og jeg kan hverken gøre fra eller til.\nNuvel efter denne voldsomme omgang vil jeg i morgen købe mig et stort glas c-vitamin og tage 1g i timen i tre dage og efterfølge det med ½ gram morgen middag og aften indtil alt herbes udbrud er væk. Om det virker må tiden vise, men zovir og andre cremer og pilleprodukter holder det kun hen for bagefter at komme tilbage i et kæmpeudbrud. Derfor tror jeg lige jeg vil forsøge med c vitamin, mest fordi det går ud over min familie at jeg er så træt, at jeg ikke kan komme i poolen og at jeg ser ud af h-til.\nHar læst mange af spørgsmål/kommentarerne igennem, og jeg kan komme med svar på rigtig mange af dem, mest fordi jeg har haft det i så mange år.\nDet vigtigste er npk. Vask hænder HVER gang du kommer til at rører ved det. Køb alcosprit til at rense dine hænder og evt også såret. Lad INGEN komme i nærheden at udbruddet. Hermed undgår du at smitte andre. OG\nsidst med ikke mindst : herbes er IKKE hiv - et brækket ben er heller ikke blærebetændelse ;)\nHåber alle ramte lærer at leve med det og håber at ikke flere bliver smittet. Lad os sammen udrydde denne sygdom!


Vestergade 2A - 7600 Struer - Andre typer til salg på 593 kvm2 - Se mere info på Ejendomstorvet.dk\nVestergade 2A, 7600 Struer\nFlot moderniseret investeringsejendom med bedste placering på strøget i Stuer. Samlet etageareal udgør 593 kvm. Ejendommen rummer fire lejemål heraf to erhvervslejemål og to boliglejemål. Erhvervslejemålene er udlejet til henholdsvis optiker F.A. Thiele A/S og fodterapeut. Ejendommen er delvis afskrivningsberettiget.


Når ministre ikke lytter - Bæredygtigt Landbrug\nNår ministre ikke lytter\nDen nye miljøminister har desværre valgt en urimelig og uværdig kurs, mener Maskinbladets chefredaktør Rasmus Dalsgaard\nSiden regeringen blev dannet, har der været en stille indkøringsperiode, og det har derfor været svært at få et reelt billede af, om der er fornuftige eller ufornuftige ministre på landbrugs- og miljøområdet.\nVi ved, at vi i landbruget er dybt afhængige af, at miljøministeren og fødevareministeren er fornuftige mennesker med respekt for lov og ret. Og vi ved af bitter erfaring, at en af de vigtigste egenskaber hos en minister er evnen til at lytte til virkeligheden i stedet for at lade sig indfange af sin egen ideologiske fantasiverden.\nGjerskov er skræmme-eksemplet\nVi husker endnu med gru daværende fødevareminister Mette Gjerskov (S), som tromlede derudaf i for eksempel bræmmesagen – i åbenlys modstrid med det juridiske grundlag – og hendes lov blev da også efterfølgende kendt ulovlig i retten. Mette Gjerskov er således et skræmmeeksempel på en minister, som ikke evnede at lytte.\nDerfor giver det mening at vurdere, om fødevareminister Mogens Jensen (S) og miljøminister Lea Wermelin (S) synes at lytte til de input, de får.\nFødevareminister Mogens Jensen er endnu ikke let at bedømme. Han har hidtil mest udtrykt sig i runde og venlige vendinger, uden at man helt kan tolke, hvad han mener, og hvordan de politiske udspil kommer til at se ud. Men det virker som om, han lytter.\nBorger- og partsinddragelse, tak!\nAnderledes er det med miljøminister Lea Wermelin, som for nylig har inddraget yderligere 500 kilometer vandløb i vandplanerne. Det vil utvivlsomt være overvejende kunstige eller stærkt modificerede vandløb, som vi i forvejen ved, at der findes en del af i de nuværende planer – trods Vandrammedirektivets krav om, at kun naturlige vandløb hører hjemme i vandplanerne.\nDet var faglige vurderinger, som fik den tidligere regering til at udelade de mange kilometer kunstige eller stærkt modificerede vandløb helt i overensstemmelse med direktivets retningslinjer.\nSå Lea Wermelins beslutning tegner ikke et godt billede af hendes evne til at lytte. For netop på vandløbsområdet er der ingen undskyldning for borger- og partsinddragelse, det vil sige at lytte. Der er nedsat lokale vandråd, som trods vanskelige arbejdsbetingelser burde være en demokratisk og faglig sikring mod åbenlyse fejlbeslutninger.\nHavde klædt ministeren at inddrage vandrådene\nDet havde klædt den nye minister, hvis hun havde inddraget vandrådene, inden hun i sin egen ophøjede visdom traf beslutning om at medtage mange nye vandløbsstrækninger i vandplanerne.\nI stedet har ministeren desværre valgt en urimelig og uværdig kurs, for Vandrammedirektivet kræver faktisk borgerinddragelse i den slags beslutninger.\n(Indlægget har også været bragt som leder i Maskinbladet, online-versionen kan du læse HER. Skribenten har sagt god for, at indlægget ligeledes bringes på Bæredygtigt Landbrugs hjemmeside).\n3 kommentarer til “Når ministre ikke lytter”\n4. november 2019 kl. 23:01\nRendyrket demagogi af bedste skuffe! Tak til Rasmus Dalsgaard for hans anstrengelser i en god sags tjeneste, forhåbentlig.\n4. november 2019 kl. 23:32\nHele 3 faktuelt forkerte påstande bringer Rasmus.\n1. Det var ikke Gjerskov bræmmelov men Høeghs.(her kan det dog være at Rasmus ikke henviser til randzonerloven. Men det tror jeg ikke er tilfældet. )\n2. Ingen bræmmelov/randzoneloven er blevet kendt ulovlig.. Ingen.. Tværtimod skulle far og søn udlægge randzoner efter både 1. og 2. udgave af randzoneloven. Det var Folketinget og ikke retten der stoppede randzonerne. Eva rettdde op på Høeghs fejl.\n3. Vandrammedirektivet KRÆVER IKKE at der kun er naturlige vandløb med i vand planerne.\n4. november 2019 kl. 23:38\nDen rette sammenhæng er følgende: I 2017 meldte flere enige vandråd ind til Miljøstyrelsen, at flere vandløb burde forblive i vandplanerne. Den tidligere miljøminister Jakob Ellemann-Jensen (V) valgte imidlertid, at ignorere vandrådenes indmeldinger.\nDen nuværende miljøminister Lea Wermelin (S) har nu – modsat hvad Maskinbladets chefredaktør hævder – lyttet til, hvad vandrådene meldte ind om vandløbene i forhold til vandplanerne.\nNærmere beskrivelse af denne sammenhæng kan findes i en artikel i Altinget den 14. december 2018:\neller i en forkortet version i Avisen.dk den 15. december 2018: https://www.avisen.dk/ellemann-forklaring-under-angreb-regeringen-dropper_530143.aspx


'Årgang 0'-mor flytter hjem – så meget ser hun sine piger – Ekstra Bladet\n12. jan. 2016 kl. 17:39\n'Årgang 0'-mor flytter hjem – så meget ser hun sine piger\nStephanies mor er flyttet hjem til Danmark og det giver noget mere mor-datter-tid\nStephanie ser nu sin mor hver uge. (Foto: TV 2)\n15-årige Stephanie fra 'Årgang 0' har de seneste år boet hos sin far, Christian, forskellige steder i Slagelse. Det har været hende og lillesøsteren Isabellas eneste mulighed, efter deres mor, Christina, for fem år siden meddelte pigerne, at de ikke længere kunne bo hos hende.\nDet var mere end hjerteskærende, da Stephanie som 10-årig for rullende kameraer fortalte, at hun savnede sin mor, men Christina kunne ikke magte både fire små børn og at uddanne sig til sygeplejerske. Derfor måtte hendes døtre flytte hjem til deres far.\nPar fra 'Årgang 0' skal skilles\n- Jeg var alene med fire børn, og ingen af dem fik den opmærksomhed, de fortjente. Det hele gik op i at hente og bringe, lave mad, bade og putte. Og hvad er det for et liv?, forklarede Christina dengang.\n- Jeg synes faktisk, at det er sådan lidt et tabu i Danmark, når børn bor hos deres far. Jeg håber virkelig, at Christian kan blive et godt eksempel for andre og måske hjælpe nogen på vej. Det er ikke noget i vejen med at sige, at nu er det fars tur. Han har lige så meget ret til dem som mig, sagde hun i 2011-udgaven af 'Årgang 0'.\nMen efter endnu et forlist ægteskab – det tredje i rækken – er Christina nu flyttet hjem til Danmark igen med sine tre drenge. Og det giver Stephanie og Isabella langt større mulighed for at se deres mor.\nChristina åbner endda op for, at pigerne gerne må komme hjem og bo hos hende, hvis de skulle få lyst til det.\n- Men de har jo deres liv i Slagelse nu, erkender hun.\nHeldigvis for Stephanie ser hun nu sin mor og sine brødre hver uge – og ofte flere gange hver uge. Og det synes hendes far også er dejligt.\n- Det er så godt for pigerne, siger han.\nDet spændte forhold mellem Christian og Christina er endda også løsnet lidt op.\nSe hvor meget Stephanie er hos sin mor, når TV2 i aften viser ’Årgang 0’. Det er fra klokken 20.


⇒ Bestil RL 510TR/W – 1999 kr.\nRL serien er en ny plæneklipperlinie med fokus på design og features – eksklusivt på www.texas.dk_x000D__x000D_RL 510TR/W er udstyret med en kraftig motor på 173 cc, som er let at starte._x000D_Klippeskjold er malet i en mat sort farve, som giver et unikt eksklusivt look. (Læs mere)\nNavn: RL 510TR/W\nEn række online firmaer yder i vore dage en hel del forskellige leveringsmuligheder. Den mest populære er i vore dage afhentningssteder, som gør at du kan hente de bestilte varer på et valgfrit tidspunkt. Fragttypen er nemlig ultra enkel, og mange gange tillige den prisbilligste mulighed for levering ved køb af RL 510TR/W.\nDu kan ydermere tænke over at bestille pakken til levering hjem til dig privat eller til dit arbejde. Leveringsformen er tit en smule mere omkostningsfuld, men desuden rigtig ukompliceret. Den prisbilligste leveringsmodel vil dog i de fleste tilfælde være at du selv henter pakken, som dog forudsætter at du har bopæl i nærheden af internet webshoppens hjemsted.\nLeveringsdygtigheden på Plæneklipper er selvfølgelig usædvanlig udslagsgivende hvis man mangler produkterne inden for få dage, og af den grund er det nemlig væsentligt at vi besigtiger den anslåede leveringsdato ved det aktuelle produkt.\nDe fleste online virksomheder annoncerer levering på næste hverdag på en lang række produkter, eksempelvis RL 510TR/W, men vær på vagt da det beroer på at bestillingen gennemføres inden et konkret tidspunkt, med hensynstagen til at de højst sandsynligt kan nå at få de nye varer sendt afsted før logistikpersonalet holder fyraften.\nNogle få online virksomheder frembyder portofri levering, men i de fleste tilfælde er det så præmissen at der bestilles for en bestemt sum. Derudover kunne man tage den mest prisbevidste fragtmetode, der typisk – uanset om du er tæt på Taastrup, Nyborg eller Helsinge – er at få fragtfirmaet til at bringe varerne til et afhentningssted.\nDet er ualmindeligt fremkommeligt for enhver at prissammenligne på tværs af online virksomheder, og til gengæld har en hel del forretninger på nettet været nødt til at nedbringe priserne på mange af deres produkter – til juniorer, og samtidig til damer og herrer – helt i bund, og endda nogle gange garantere fri fragt.\nDog kan det alligevel blive lukrativt at analysere nogle enkelte online butikker efter tilbud på RL 510TR/W forud for at du gennemfører dit køb, sådan at man er skråsikker på at indhente den skarpeste pris.\nDu bør lige meget hvad være opmærksom på, at ifald en butik på nettet afhænder bedst i test varer til en salgspris som virker mystisk god, er det undertiden være et karakteristika der viser en uoprigtig online virksomhed. Bestillinger med kort er på den anden side indbefattet af en vedtægt, der bistår dig overfor uærlige online selskaber.\nVi tilråder generelt køb med gængse betalingskort eller betalinger med mobilen. Som en anden løsning kan du drage fordel af en afdragsløsning som f.eks. ViaBill, såfremt du efterspørger at dække pengene af flere omgange.\nForud for at folk handler i en e-shop kunne man helt sikkert bese deres handelsvilkår, men det er bare ikke specielt ophidsende.\nEt nemmere alternativ kan derfor være at se hvorvidt netbutikken er e-mærket, hvilket længe har været et signal om at online shoppen respekterer de officielle danske regler, og at e-forhandleren jævnligt ses til af eksperter der er meget fortrolige vilkårene. Desuden giver det dig chance for opbakning, ifald du skulle få dilemmaer som følge af din bestilling.\nDesuden kan det være til hjælp at kunden er vaks omkring de mest essentielle vilkår der har betydning for købet, eksempelvis hvilken returrettighed e-firmaet kører med. I relation til det er det på samme måde relevant, at man altid bevarer ens e-mail kvittering, således man når som helst kan bevise købet af RL 510TR/W, uden hensyn til om du er herre eller dame.\nTrustpilot frembringer en lang række ærlige muligheder for at blive klogere på en længere række andre konsumenters reflektioner og af den grund kan det være til hjælp, at du evaluerer online shoppens ratings af RL 510TR/W forud for at du lægger din bestilling.\nFacebook præsterer ydermere sådan set anstændige chancer for at få kendskab til online forretningens popularitet. Herinde møder vi nogle online selskaber i Danmark hvor folk kan forfatte en evaluering af deres købsoplevelse, hvilket ydermere må anvendes til at fornemme kundetilfredsheden.\nDette website finansieres af annonceindtægter. Vi har et fast samarbejde med massevis af online shops i Danmark når vi publicerer deres varer, og tjener kommission om en af vores brugere udfører en handel.\nVejledning vedrørende produkter og firmaer på nettet værnes om fra tid til anden, men vi tager ikke ansvar for ændringer der er blevet lavet siden nyligste opdatering af de viste informationer.


Økonomisk gevinst ved bedre styring - ØLLGAARD Rådgivende Ingeniører\nDrikkevand – Økonomisk gevinst ved bedre styring\nHOFOR har gennemført en omlægning af forsyningsstrukturen i Brønshøj Højdezone, idet to gamle vandtårne er blevet erstattet med tre nye regulerbare pumpestationer. Og takket være grundige topologiske overvejelser og avanceret styring har omlægningen ført til et fald i driftsomkostningerne.\nAf civilingeniør Anders Christiansen, ØLLGAARD Rådgivende Ingeniører, og civilingeniør Kaare Klit Johansen, HOFOR\nPumpestationer er ofte blevet betragtet som en økonomisk kostbar løsning i vandforsyningen sammenlignet med almindelige højdebeholdere. Men erfaringer fra en omlægning af forsyningsstrukturen i HOFOR viser, at det ikke er tilfældet. Med den rette placering af pumpestationer og målepunkter, passende dimensionering af rørledninger samt avanceret styring er der skabt en mere omkostningseffektiv forsyningsstruktur i Brønshøj Højdezone. Den nye struktur giver en energibesparelse på omkring 25 procent i forhold til den tidligere. Det kan ses på driftsomkostningerne.\nBrønshøj Højdezone havde oprindeligt to højdebeholdere, der forsynede områdets ca. 50.000 indbyggere med rent drikkevand. Bellahøj Højdebeholder fra 1913 og Brønshøj Vandtårn fra 1931 var begge opført i jernbeton og stod over for en omfattende betonrenovering.\nHOFOR stod med valget mellem en stor udgift til vedligehold og renovering af den eksisterende forsyningsstruktur eller investering i et nyt system baseret på moderne, regulerbare trykforøgerstationer. Forsyningsområdet ligger nemlig så højt, at det generelle tryk i København ikke er tilstrækkeligt.\nMed i overvejelserne talte hensynet til forsyningssikkerhed, vandkvalitet, tryk- og flowforhold, energiforbrug, pumpestrategi samt ledningsnettets kapacitet og beskaffenhed.\nPlacering og styring af pumpestationer bestemmer økonomien\nSammen med ØLLGAARD Rådgivende Ingeniører undersøgte HOFOR fire modeller som alternativ til den eksisterende vandforsyningsstruktur i Brønshøj Højdezone. Beregninger viste, at vandforsyningsnettets udformning og topologi er vigtig for driftsøkonomien med trykforøgerstationer.\nPå den baggrund blev det besluttet at placere to helt uafhængige pumpestationer på Bellahøj, hvor det ene vandtårn lå. Ud fra hovedledningerne giver det en hydraulisk optimal placering. Derudover har man etableret en pumpestation på Åkandevej i det nordvestlige hjørne af området, hvor man kan suge fra en ledning med en højere trykkote og dermed spare løftehøjde. For at udnytte det høje tilgangstryk mest muligt er Åkandevej i drift hele døgnet, mens den ene af stationerne på Bellahøj først kobles ind ved større forbrug.\nDe tre identiske pumpestationer har hver har en kapacitet på 50 % af det maksimale timeforbrug. HOFOR kan derfor opretholde 100 % forsyning, selv når en pumpestation tages ud til vedligehold. Derudover er der sat nødstrømsanlæg på den dobbelte pumpestation, så man også i tilfælde af strømsvigt kan bibeholde 100 % kapacitet.\nStyring efter et fjernt beliggende målepunkt med varierende værdi\nFigur 1 viser et skematisk længdesnit gennem højdezonen. Der er vist trykkoterne dag og nat både for pumpestationernes sugeside og trykside. Endvidere er vist vandspejlskoterne i vandtårnet, der tidligere styrede trykket i højdezonen.\nFigur 1. Længdesnit gennem Brønshøj Højdezone med trykkoter i ledningsnettet.\nDet, der er afgørende for energiforbruget og dermed driftsøkonomien i forsyningsstrukturen, er styringen af pumperne, så de får den lavest mulige løftehøjde. Det mest kritiske punk i højdezonen ligger ved Bispebjerg, der er længst væk fra pumpestationerne og det område i højdezonen med den højeste terrænkote og de højest beliggende brugere.\nVed at placere en trykmåler på Bispebjerg og lade den styre pumpestationernes PLC-anlæg, opnår man en jævn trykstyring, hvor trykket ikke er større end det faktiske behov i den del af ledningsnettet med de sværeste forsyningsvilkår. Det optimerer energiforbruget. Endvidere er det valgt at variere dette sætpunkt gennem døgnet, så trykket bliver lavere om natten ved lavt vandforbrug i højdezonen.\nYdelsen fra pumpestationerne synkroniseres til samme løftehøjde, når begge lokationer er i drift. Det reducerer den gennemsnitlige løftehøjde mest muligt og sikrer optimal udnyttelse af ressourcerne.\nResultatet af trykstyringen er vist i figur 2. Det ses, at trykket ved Bispebjerg varierer med den ønskede forskel mellem dag og nat, mens forskellen bliver større ved de to pumpestationer på grund af det dynamiske trykforhold fra disse til Bispebjerg.\nFigur 2. Trykkoter i ledningsnettet gennem ét døgn\nDen nye forsyningsstruktur i Brønshøj Højdezone blev taget i brug i foråret 2012, og HOFOR kunne efter de første seks måneder konstatere, at drifts- og budgetkalkulationerne holder på øre. Hverken forbrugere eller driftspersonale har haft klager, hvilket tolkes som et udtryk for, at der ikke er eller har været problemer med trykforhold eller indkøringen af det nye system.\nFigur 3. Højdezonens energiforbrug og besparelser fordelt i grupper. Den anførte besparelse i lækagetab giver også en besparelse på vandværkerne, idet de skal producere en tilsvarende mindre vandmængde.\nSamtidig er energiforbruget faldet fra 415.000 kWh/år til 299.000 kWh/år. Det giver en energibesparelse på knap 28 procent svarende til en besparelse på driftsomkostningerne på godt 100.000 kr/år.\nDet er altså lykkedes at optimere driften gennem aktiv styring af tryk, flow og energiforbrug i de nye pumpestationer. Forsyningssikkerhed og vandkvaliteten er højnet. Og driftspersonalet har fået et bedre arbejdsmiljø, fordi de ikke længere skal stå for rengøring og vedligehold af de gamle vandtårne.\nForsyningsområde: 50.000 indbyggere\nBellahøj Højdebeholder: 10.000 m3 vand fordelt på 5 kamre\nBrønshøj Vandtårn: 3.000 m3 vand fordelt på 2 kamre\n3 pumpestationer hver med 4 regulerbare pumper\nKapacitet for hver station: 350 m3/h\nDenne artikel har været publiceret i danskVAND nr. 2 2013\nLufthaner på transportledning\nVurdering af behov for og indretning af lufthaner på transportledningen fra Slangerup-Søndersø til Tinghøj.\nDDS system til Lendemarke Vandværk\nØLLGAARD har udviklet et enkelt DDS system, der forebygger forurening af drikkevandet. DDS systemet skræddersyes til det enkelte vandværks behov.


Jobsamtalen 2. runde - HK\nI anden samtale går virksomheden mere i dybden, og her kan der gøres brug af forskellige metoder, som du typisk får information om på forhånd.\nUndersøg rammerne for samtalen forud for, hvad dagsorden er, og hvem der deltager. Brug den viden, du fik igennem første samtalerunde – lav en grundigere research på den afdeling, du skal sidde i og forbered kvalificerede spørgsmål og bud på, hvad du konkret kan bidrage med. Flere virksomheder benytter cases og personlighedstest i jobsamtalens runde to. Det er både i virksomhedens og ansøgerens interesse, at rekrutteringsprocessen er grundig, så begge parter har mulighed for at se, om det er et godt match. Det er en professionel og struktureret måde at undersøge, om ansøger og virksomhed passer sammen.\nPersonlighedstesten er en metode til at afdække de nuancer, der er i din personlighed, som måske ikke kommer frem til første jobsamtale. Der vil ofte ikke være en facitliste fra virksomhedens side, så svar så ærligt som muligt. Brug det som et værktøj til at blive klogere på dig selv.\nDer findes mange forskellige personlighedstest, som kan afdække din logiske og sociale forståelse, teste færdigheder og personlighedstype. Derfor er det vigtigt, at du svarer så ærligt som muligt. Det vil også være til din fordel, at virksomheden foretager det rigtige valg.\nPersonlighedstest bruges til at undersøge, om der er et match mellem virksomhed og ansøger i forhold til personlige kompetencer og præferencer.\nCases bruges til at afdække kandidatens faglige kompetencer og i en mindre grad også dennes personlige kompetencer. En case kan både være mundtlig, skriftlig og med eller uden forberedelse.\nEt case interview tager udgangspunkt i en opgave eller problemstilling, som du bliver stillet og skal løse. Denne type bruges til at få indblik i, hvordan du løser og formidler løsningen af en konkret problemstilling, samtidig med at virksomheden får større indblik i din faglighed og din måde at løse en opgave på. Casen kan udleveres på forhånd, så du kan forberede dig hjemme og fremlægge til samtalen. En anden fremgangsmåde er, at der stilles case spørgsmål til samtalen, som du vil få mulighed for at forberede dig på i forbindelse med samtalen.\nHvis du stilles over for en case, kan det vigtigste være følgende:\nCases er konkrete, realistiske opgaver, der tager udgangspunkt i virksomhedens forretning og relaterer sig til det job, som kandidaten søger.\nTAG OGSÅ VORES ONLINEKURSUS: FORBEREDELSE TIL JOBSAMTALEN


Honda Civic Type R: Få dog den bil til Danmark! | Magasinet M!\nHonda Civic Type R: Få dog den bil til Danmark!\nHonda viser Civic Type R Concept i Paris. Produktionsudgaven får mere end 280 hk\nDen nye Civic Type R stormer ind på scene på den store biludstilling i Paris som den heftigste Type R nogensinde. Honda lover, at det bliver den mest ekstreme Type R i R-modellernes 22-årige historie inklusive skrigeren Integra R og superbilen NSX, og det er noget af en påstand. Motoren er en 2-liters benziner med variabel ventilstyring (i-VTEC), turbolader og mere end 280 hk. Den ter første indslag i Honda's næste motorgeneration (Earth Dreams Technology) og overholder EU6-emissionsnormen. Turboladeren er den første i en Type R-bil og har to formål: Forbrug og CO2-udslip skal ned, og momentet ved lave omdrejninger skal op. Et af kritikpunkterne ved de hidtidige R-motorer har netop været deres hysteriske temperament. Når du træder på gaspedalen i R-motor, sker der ingenting, før omdrejningstælleren passerer 4.500 o/min. Her omdanner det særlige ventilstyringssystem motoren til en skrigende racermaskine, og så tager fanden ved bilen. Honda lover, at de ikke kastrerer den berømte Type R, men tværimod gør den mere alsidig ved både at have turbomotorens solide bundtræk og VTEC-systemets skrigen og ydelse ved høje omdrejninger.\n"Honda har haft fire bilmodeller med Type R-betegnelsen: Civic, Integra, Accord og NSX. Motoren i den nye Civic Type R er den mest effektive hvad angår rå hestekræfter, moment og speederrespons," siger Suehiro Hasshi, Large Project Leader for Civic Type R hos Honda R&D. Hasshi fortæller, at den nye Type R har meget mere end blot en ny motor at byde på, for eksempel det nye +R-køreprogram. Det skærper motorens vilje til at tage omdrejninger, hæver ydelsen ved høje omdrejninger på bekostning af moment ved lave, giver en mere race-orienteret servoassistance til styretøjet og indstiller den 4-trins justerbare undervogn til ultimativ handling.\n"I default standard køreprogram er Civic Type R en agil og sporty hverdagsbil med fartressourcer. +R-knappen giver føreren en mere dynamisk og atletisk bil, og gør den oplagt til en trackday for den entusiastiske kører," siger Suehiro Hasshi.


Language of document : Bulgarian Spanish Czech Danish German Estonian Greek English French Italian Latvian Lithuanian Hungarian Maltese Dutch Polish Portuguese Romanian Slovak Slovene Finnish Swedish Croatian ECLI:EU:C:2017:989\n»Præjudiciel forelæggelse – fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester – direktiv 2002/21/EF – artikel 8 og 16 – direktiv 2002/19/EF – artikel 8 og 13 – udbyder, der anses for at have en stærk markedsposition – priskontrol – forpligtelser, der pålægges af de nationale tilsynsmyndigheder – forpligtelse til omkostningsbaserede priser – priser fastsat under den berørte udbyders omkostninger til udbud af termineringstjenester på mobilnet – Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – artikel 16 – frihed til at oprette og drive egen virksomhed – proportionalitet«\nI sag C-277/16,\nangående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 267 TEUF, indgivet af Sąd Najwyższy (øverste domstol, Polen) ved afgørelse af 21. januar 2016, indgået til Domstolen den 17. maj 2016, i sagen\nsammensat af afdelingsformanden, M. Ilešič, Domstolens præsident, K. Lenaerts, som fungerende dommer i Anden Afdeling, og dommerne A. Rosas, C. Toader og E. Jarašiūnas (refererende dommer),\npå grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 11. maj 2017,\n– Polkomtel sp. z o.o. ved radca prawny E. Barembruch,\n– Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej ved radcowie prawni L. Ochniewicz og D. Dziedzic-Chojnacka,\n– den polske regering ved B. Majczyna, D. Lutostańska og K. Wilimborek-Makulska, som befuldmægtigede,\n– den nederlandske regering ved M. Bulterman og J. Langer, som befuldmægtigede,\n– Europa-Kommissionen ved G. Braun, J. Hottiaux og L. Nicolae, som befuldmægtigede,\n1 Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 8, stk. 4, og artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (adgangsdirektivet) (EFT 2002, L 108, s. 7).\n2 Anmodningen er blevet fremsat i forbindelse med en tvist mellem Polkomtel sp. z o.o. og Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (herefter »formanden for UKE«) vedrørende en afgørelse truffet af denne sidstnævnte om fastsættelse af takster for taletelefoniterminering på Polkomtels offentlige mobilnet.\n3 Artikel 6 og 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) (EFT 2002, L 108, s. 33, herefter »rammedirektivet«) fastsætter henholdsvis en ordning om høring og transparens og en procedure for konsolidering af det indre marked og elektronisk kommunikation.\n4 Rammedirektivets artikel 8 definerer de politiske mål og tilsynsprincipper, som de nationale tilsynsmyndigheder skal sikre overholdelsen af. Artiklen bestemmer følgende:\n2. De nationale tilsynsmyndigheder fremmer konkurrencen inden for udbud af elektroniske kommunikationsnet, elektroniske kommunikationstjenester og dertil hørende faciliteter og tjenester ved bl.a. at\nb) sikre, at der i den elektroniske kommunikationssektor hverken hersker konkurrenceforvridning eller ‑begrænsning\n4. De nationale tilsynsmyndigheder fremmer Den Europæiske Unions borgeres interesser […]\n5 Direktivets artikel 14 med overskriften »Virksomheder med stærk markedsposition« præciserer de kriterier, hvorefter de nationale tilsynsmyndigheder kan fastslå, at en bestemt udbyder har en stærk markedsposition.\n6 Direktivets artikel 16 med overskriften »Markedsanalyseprocedure« bestemmer:\n»1. Hurtigst muligt efter at henstillingen er vedtaget eller eventuelt ajourført, analyserer de nationale tilsynsmyndigheder de relevante markeder under nøje iagttagelse af retningslinjerne. Medlemsstaterne sikrer, at denne analyse, hvor det er hensigtsmæssigt, foretages i samarbejde med de nationale konkurrencemyndigheder.\n2. Når en national tilsynsmyndighed i henhold til […] artikel 7 eller 8 i [adgangsdirektivet] skal afgøre, om forpligtelser for virksomheder skal opretholdes, indføres, ændres eller ophæves, træffer den på grundlag af deres markedsanalyse som anført i stk. 1 i denne artikel afgørelse om, hvorvidt der reelt er konkurrence på et relevant marked.\n7 Samme direktivs artikel 19 med overskriften »Harmonisering« bestemmer i stk. 1:\n»Når Kommissionen efter proceduren i artikel 22, stk. 2, udsteder henstillinger til medlemsstaterne om at harmonisere gennemførelsen af bestemmelserne i dette direktiv og i særdirektiverne med henblik på at fremme opfyldelsen af målene i artikel 8, sørger medlemsstaterne for, at de nationale tilsynsmyndigheder ved udførelsen af deres opgaver tager størst muligt hensyn til disse henstillinger. Vælger en national tilsynsmyndighed at undlade at følge en henstilling, underretter den Kommissionen herom og begrunder sin holdning.«\n8 I 15. og 20. betragtning til adgangsdirektivet anføres følgende:\n»(15) Indførelsen af en særlig forpligtelse for en virksomhed med stærk markedsposition kræver ikke en supplerende markedsanalyse, men en begrundelse for, at den pågældende forpligtelse er hensigtsmæssig og passende i forhold til det konstaterede problem.\n(20) Det kan være nødvendigt at kontrollere priserne, såfremt en analyse af et bestemt marked viser, at konkurrencen er utilstrækkelig. Reguleringen kan være forholdsvis beskeden, som f.eks. kravet om rimelige priser for udbydervalg […] eller betydeligt tungere, som f.eks. kravet om, at priserne skal være omkostningsbaserede, for at de kan dokumenteres tilstrækkeligt, når konkurrencen ikke er stærk nok til at hindre overpriser. Navnlig udbydere med en stærk markedsposition vil kunne presse priserne, således at forskellen mellem deres detailpriser og de samtrafikpriser, der skal betales af konkurrenter, der udbyder lignende detailtjenester, bliver for lille til at skabe bæredygtig konkurrence. Når en national tilsynsmyndighed beregner de omkostninger, der er forbundet med oprettelse af en tjeneste i henhold til dette direktiv, bør der tillades en rimelig forrentning af den investerede kapital, herunder passende omkostninger til arbejdskraft og bygning, idet der i fornødent omfang foretages en tilpasning af kapitalens værdi, så den afspejler den løbende ansættelse af aktiver og af driftens effektivitet. Den metode, der anvendes ved omkostningsdækningen, bør afhænge af situationen og tage hensyn til nødvendigheden af at fremme effektiviteten og skabe holdbar konkurrence og øgede fordele for forbrugerne.«\n9 Direktivets artikel 8 med overskriften »Fastlæggelse, ændring eller tilbagetrækning af forpligtelser« bestemmer følgende:\n»1. Medlemsstaterne sikrer, at de nationale tilsynsmyndigheder har beføjelse til at pålægge de forpligtelser, der er beskrevet i artikel 9-13.\n2. Såfremt det som resultat af en markedsanalyse, der er foretaget ifølge artikel 16 i [rammedirektivet], fastslås, at en udbyder har en stærk markedsposition på et bestemt marked, pålægger de nationale tilsynsmyndigheder forpligtelserne i artikel 9-13 i nærværende direktiv i fornødent omfang.\n4. Forpligtelser, der pålægges i henhold til denne artikel, skal tage udgangspunkt i det konkrete problem, være forholdsmæssige og berettigede i lyset af de målsætninger, der er fastlagt i artikel 8 i [rammedirektivet]. Sådanne forpligtelser kan kun pålægges efter høring i overensstemmelse med artikel 6 og 7 i nævnte direktiv.\n10 Direktivets artikel 13 med overskriften »Forpligtelser vedrørende priskontrol og omkostningsregnskaber« er affattet således:\n»1. De nationale tilsynsmyndigheder kan i medfør af bestemmelserne i artikel 8 pålægge forpligtelser vedrørende omkostningsdækning og priskontrol, herunder forpligtelser vedrørende omkostningsbaserede priser og udarbejdelse af omkostningsregnskabssystemer i forbindelse med udbud af bestemte former for samtrafik og/eller adgang, såfremt en markedsanalyse viser, at den pågældende udbyder som følge af en utilstrækkelig konkurrence vil kunne opretholde sine priser på et unaturligt højt niveau eller opretholde en prisklemme til skade for slutbrugerne. De nationale tilsynsmyndigheder skal tage hensyn til udbyderens investeringer og lade udbyderen få en rimelig forrentning af den relevante investerede kapital under hensyn til de risici, der er forbundet hermed.\n11 I punkt 1 i Kommissionens henstilling 2009/396/EF af 7. maj 2009 om regulering af fastnet- og mobiltermineringstakster i EU (EUT 2009, L 124, s. 67) anføres følgende:\n»Ved fastsættelse af forpligtelser vedrørende priskontrol og omkostningsregnskabssystemer i overensstemmelse med artikel 13 i [adgangsdirektivet] over for operatører, der af deres nationale tilsynsmyndighed er udpeget som havende en stærk markedsposition på markederne for engrostaletelefoniterminering på individuelle offentlige telefonnet (i det følgende benævnt fastnet- og mobiltermineringsmarkederne) efter en markedsanalyse, der er udført i overensstemmelse med artikel 16 i [rammedirektivet], skal de nationale tilsynsmyndigheder fastsætte termineringstakster baseret på de omkostninger, som afholdes af en effektiv operatør. Dette indebærer, at termineringstaksterne også skal være symmetriske […]«\n12 Artikel 39 i ustawa Prawo telekomunikacyjne (telekommunikationsloven) af 16. juli 2004 (Dz. U. n° 171, position 1800) i den affattelse, der finder anvendelse i tvisten i hovedsagen (herefter »telekommunikationsloven«), bestemmer:\n»1. Formanden for UKE kan under de omstændigheder, der er omhandlet i artikel 24, nr. 2, litra a), ved afgørelse pålægge en udbyder, der anses for at have en stærk markedsposition, en forpligtelse til at\n1) foretage en beregning af begrundede omkostninger for tjenester vedrørende adgang til telekommunikationsnettet (hvorved der redegøres for fremgangsmåden for omkostningsberegningen), som denne skal anvende på grundlag af de bestemmelser i bekendtgørelsen, der er omhandlet i artikel 51, i overensstemmelse med den beskrivelse af beregningen af omkostninger, der udarbejdes af formanden for UKE\n2) anvende de priser for adgang, hvis størrelse omfatter dækning af udbyderens begrundede omkostninger.\n2. Den udbyder, som pålægges forpligtelsen i henhold til stk. 1, skal give en detaljeret begrundelse til formanden for UKE efter anmodning fra denne for størrelsen af de begrundede omkostninger.\n3) den for gennemførelsen af den i artikel 53, stk. 5, omhandlede revision ansvarlige enhed afgiver en negativ udtalelse eller en udtalelse med forbehold\n4) det konstateres, at der er forskel mellem størrelsen af de priser, der fastsættes af udbyderen, og størrelsen af de priser, der fastsættes af formanden for UKE i overensstemmelse med stk. 3,\nfastsætter formanden for UKE størrelsen af priserne for adgangen til telekommunikationsnettet eller prisernes højeste og laveste niveau ved at anvende den metode, der er omhandlet i stk. 3, nr. 2. De ovennævnte priser fastsættes ved særskilt afgørelse […]\n5. Formanden for UKE fastsætter størrelsen af priserne for adgangen til telekommunikationsnettet på en måde, der fremmer effektiviteten, skaber holdbar konkurrence og størst mulige fordele for slutbrugerne under hensyntagen til dækning af de begrundede omkostninger.«\n13 Artikel 40 i telekommunikationsloven har følgende ordlyd:\n»1. Formanden for [UKE] kan under overholdelse af de i artikel 24, stk. 2, litra a), nævnte forudsætninger ved afgørelse pålægge en udbyder med en stærk markedsposition en forpligtelse til at fastsætte priserne for adgangen til telekommunikationsnettet på grundlag af udbyderens afholdte omkostninger.\n2. En udbyder, som er blevet pålagt den i stk. 1 nævnte forpligtelse, forelægger formanden for [UKE] en begrundelse for prisernes størrelse, som er fastlagt på grundlag af udbyderens afholdte omkostninger.\n3. Med henblik på at bedømme retmæssigheden af de priser, som den i stk. 1 nævnte udbyder har fastsat, kan formanden for [UKE] anvende størrelsen eller metoderne til fastlæggelse af priserne på sammenlignelige konkurrerende markeder eller andre metoder til at bedømme retmæssigheden af disse prisers størrelse.\n4. Hvis størrelsen af de af udbyderen fastsatte priser ud fra den i stk. 3 omhandlede bedømmelse ikke er retmæssig, fastsætter formanden for [UKE] prisernes størrelse, henholdsvis deres maksimale eller minimale størrelse, under anvendelse af de i stk. 3 anvendte metoder for at fremme effektiviteten og skabe holdbar konkurrence samt sikre de størst mulige fordele for slutbrugerne. Taksterne fastsættes ved særskilt afgørelse […]«\n14 Ved afgørelse af 19. juli 2006 udpegede formanden for UKE Polkomtel som en udbyder med en stærk position på markedet for taletelefonitermineringstjenester på virksomhedens mobilnet og pålagde den bl.a. en forpligtelse til at fastsætte sine takster for adgang til kommunikationsnettet på grundlag af de faktiske omkostninger til udbuddet af disse tjenester.\n15 Polkomtel fremsendte inden for rammerne af opfyldelsen af denne forpligtelse formanden for UKE de oplysninger, der begrundede størrelsen af taletelefonitermineringstjenester på virksomhedens mobilnet. Formanden for UKE fandt, at dette beløb var uretmæssigt, og indledte en procedure med henblik på at kontrollere de pågældende takster og foretage en tilpasning af disse. Efter at have bemærket, at Polkomtels faktisk afholdte omkostninger til udbud af mobiltermineringstjenesterne beløb sig til 0,1690 polske zloty (PLN) (ca. 0,0398 EUR) pr. minut, besluttede formanden for UKE at ændre disse takster med henblik på at fremme effektiviteten, skabe holdbar konkurrence og øgede fordele for slutbrugerne i overensstemmelse med telekommunikationslovens artikel 40. Han fastsatte de pågældende takster på grundlag af den gennemsnitlige mobiltermineringstakst for de tre etablerede udbydere, der udøver deres aktiviteter på det polske marked for mobiltelefoni, under hensyntagen bl.a. til den omstændighed, at disse udøver deres aktiviteter på det samme marked, at de råder over ens markedsandele, at de har de samme infrastrukturudbydere, og at de har de samme omkostninger til leje af linjer.\n16 Formanden for UKE fastsatte således ved afgørelse af 9. december 2009, der blev truffet på grundlag af telekommunikationslovens artikel 40, mobiltermineringstaksten på Polkomtels net til 0,1677 PLN (ca. 0,0395 EUR) pr. minut. Ved denne afgørelse pålagde formanden for UKE også Polkomtel en pligt til årligt at forelægge de oplysninger, der begrundede mobiltermineringstaksterne på virksomhedens net, beregnet på grundlag af de omkostninger, som afholdes i forbindelse med udbuddet af tjenesten.\n17 Virksomheden anlagde sag til prøvelse af afgørelsen fra formanden for UKE af 9. december 2009 ved Sąd Okręgowy w Warszawie (regional domstol i Warszawa, Polen). Ved dom af 27. maj 2013 gav denne domstol Polkomtel delvist medhold og fastsatte virksomhedens mobiltermineringstakst på dens net til 0,1690 PLN (ca. 0,0398 EUR) pr. minut med den begrundelse, at når en virksomhed, der anses for at have en stærk markedsposition på et bestemt marked, pålægges en forpligtelse til at fastsætte sine mobiltermineringstakster på grundlag af omkostningerne, kan formanden for UKE ikke ændre de takster, som virksomheden har forelagt den, til et niveau, der er lavere end niveauet for de faktiske omkostninger til udbuddet af denne tjeneste.\n18 Polkomtel og formanden for UKE iværksatte appel af denne dom til Sąd Apelacyjny w Warszawie (appeldomstolen i Warszawa, Polen). Ved dom af 7. maj 2014 tog denne ret appellen fra formanden for UKE til følge, ændrede den appellerede dom og forkastede Polkomtels appel. Den pågældende ret fastslog endvidere, at forpligtelsen til årligt at forelægge formanden for UKE de oplysninger, der begrundede omkostningsbaserede mobiltermineringstakster, var lovlig.\n19 Polkomtel har iværksat kassationsanke til prøvelse af dommen afsagt af Sąd Apelacyjny w Warszawie (appeldomstolen i Warszawa) for den forelæggende ret, dvs. Sąd Najwyższy (øverste domstol, Polen).\n20 Denne sidstnævnte har rejst spørgsmålet om, hvilken fortolkning der skal anlægges af adgangsdirektivets artikel 8 og 13. For det første ønsker den oplyst, om de nationale tilsynsmyndigheder i medfør af artikel 13, stk. 3, udelukkende kan kontrollere de omkostninger, som den udbyder, der anses for at have en stærk markedsposition, tilskriver de pågældende tjenester, eller om de ligeledes kan kontrollere, at disse omkostninger er økonomisk begrundede. Den har navnlig rejst spørgsmålet på baggrund af stk. 3’s andet punktum, om de nationale tilsynsmyndigheder kun kan efterprøve størrelsen af omkostningerne i et begrænset omfang, eller om de endvidere kan ændre størrelsen af de fastsatte priser under henvisning til en faktisk gennemsnitlig pris på markedet. I denne forbindelse er den i tvivl om, hvorvidt en fortolkning af den pågældende artikel 13, som udelukker denne sidstnævnte mulighed, er forenelig med bestemmelserne i samme direktivs artikel 8, stk. 4.\n21 I denne forbindelse har den forelæggende ret anført, at Polkomtel har gjort gældende, at telekommunikationslovens artikel 40 ved beregningen af priser gør det muligt for en udbyder at tage hensyn til samtlige de omkostninger, der er forbundet med udbuddet af den tjeneste, der er omfattet af forpligtelsen vedrørende omkostningsbaserede priser. Ifølge virksomheden kan de nationale tilsynsmyndigheder ikke anvende kriterierne om effektivitet og holdbar konkurrence, men skal begrænse sig til at tage hensyn til de omkostninger, der rent faktisk er forbundet med udbuddet af den tjeneste, der er omfattet af den pågældende forpligtelse, således at de ikke kan fastsætte taksternes størrelse på et niveau, der er lavere end de faktiske omkostninger.\n22 Den forelæggende ret er imidlertid af den opfattelse, at til trods for forskellen mellem de omkostninger, der er omhandlet i telekommunikationslovens artikel 39, henholdsvis artikel 40, begrænser denne sidstnævnte bestemmelse ikke de nationale tilsynsmyndigheders kompetence til kun at foretage en efterprøvelse af de omkostninger, som den pågældende har taget hensyn til ved fastsættelsen af taksten, men tillader at fastsætte størrelsen af taksterne til et niveau, der er lavere end den berørte udbyders faktiske omkostninger. En sådan fortolkning bidrager ifølge den forelæggende ret til opfyldelse af de mål, der forfølges af EU-lovgiver og lovgiver i Polen, som består i at fremme effektiviteten og skabe holdbar konkurrence og øgede fordele for forbrugerne.\n23 For det andet har den forelæggende ret rejst spørgsmålet, om adgangsdirektivets artikel 8, stk. 4, og artikel 13, stk. 3, sammenholdt med artikel 16 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«), skal fortolkes således, at de nationale tilsynsmyndigheder kan pålægge en udbyder en forpligtelse til regelmæssigt at forelægge de oplysninger, der begrunder de omkostningsbaserede takster.\n24 Den pågældende ret har i denne forbindelse anført, at den hælder til en »funktionel fortolkning« af telekommunikationslovens artikel 40, stk. 2, som ikke indeholder bestemmelse om, med hvilken hyppighed udbyderen skal opfylde pligten til at begrunde størrelsen af de omkostningsbaserede omkostninger. Det kan ifølge den forelæggende ret udledes af bestemmelsen, at de nationale tilsynsmyndigheder kan præcisere den frist, inden for hvilken udbyderen skal opfylde denne forpligtelse, eftersom fastsættelsen af en sådan frist sikrer et minimum af retssikkerhed med hensyn til den hyppighed, hvormed eventuelle ændringer af de anvendte takster skal foretages, vil være forholdsmæssig og ligeledes bidrage til at sikre gennemsigtigheden af de nationale tilsynsmyndigheders akter. Samme ret ønsker oplyst, om en sådan fortolkning af denne bestemmelse i national ret er i overensstemmelse med adgangsdirektivets artikel 13, stk. 3.\n25 For det tredje ønsker den forelæggende ret oplyst, om adgangsdirektivets artikel 13, stk. 3, sammenholdt med chartrets artikel 16, skal fortolkes således, at de nationale tilsynsmyndigheder kan kræve en tilpasning af priser over for en udbyder både i det tilfælde, hvor denne udbyder, der anses for at have en stærk markedsposition, anvender priser, udbyderen selv har fastsat, og når udbyderen anvender priser, der tidligere er blevet fastsat af myndigheden. Den forelæggende ret har anført, at dens tvivl skyldes den polske version af adgangsdirektivets artikel 13, stk. 3, i henhold til hvilken de nationale tilsynsmyndigheder over for en virksomhed kan kræve, at den fremlægger fuld dokumentation for »de anvendte priser«, og om nødvendigt kan kræve tilpasning af priserne, hvilket lader antyde, at de nationale tilsynsmyndigheder kun kan kræve, at udbyderen tilpasser niveauet for de pågældende priser, såfremt udbyderen allerede er begyndt at anvende de priser, den pågældende har beregnet.\n26 Det er under disse omstændigheder, at Sąd Najwyższy (øverste domstol) har besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:\n»1) Skal adgangsdirektivets artikel 13, sammenholdt med artikel 8, stk. 4, i den oprindelige affattelse, fortolkes således, at de nationale tilsynsmyndigheder, når de pålægger en udbyder med en stærk markedsposition forpligtelser vedrørende omkostningsbaserede priser for at fremme effektiviteten og skabe holdbar konkurrence, har beføjelse til at fastsætte prisen for de tjenesteydelser, der er omfattet af denne forpligtelse, på et niveau, der er lavere end de omkostninger, som udbyderen har afholdt i forbindelse med tjenesteydelsen, som er [kontrolleret] af de nationale tilsynsmyndigheder, og som anerkendes at have en årsagssammenhæng med denne tjenesteydelse?\n2) Skal adgangsdirektivets artikel 13, stk. 3, sammenholdt med artikel 8, stk. 4, i den oprindelige affattelse, sammenholdt med artikel 16 i [chartret], fortolkes således, at de nationale tilsynsmyndigheder har beføjelse til at pålægge udbyderen, som er forpligtet til at fastsætte omkostningsbaserede priser, en forpligtelse til at fastsætte priserne årligt ud fra de seneste omkostningsdata og forelægge den på denne måde fastsatte pris samt omkostningsbegrundelsen for de nationale tilsynsmyndigheder med henblik på kontrol, før prisen introduceres på markedet?\n3) Skal adgangsdirektivets artikel 13, stk. 3, i den oprindelige affattelse, sammenholdt med artikel 16 i [chartret], fortolkes således, at de nationale tilsynsmyndigheder kun kan forlange, at en udbyder, som er forpligtet til at udbyde omkostningsbaserede priser, skal tilpasse prisen, hvis udbyderen i første omgang selvstændigt har fastsat prisen og er begyndt at anvende den, eller således, at tilsynsmyndighederne også er berettiget til dette, hvis udbyderen ganske vist anvender den pris, som de nationale tilsynsmyndigheder tidligere har fastsat, men det fremgår af omkostningsbegrundelsen for den næste indberetningsperiode, at den pris, som de nationale tilsynsmyndigheder tidligere har fastsat, overstiger udbyderens omkostninger?«\n27 Med det første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om adgangsdirektivets artikel 8, stk. 4, og artikel 13 skal fortolkes således, at såfremt en udbyder, der anses for at have en stærk markedsposition på et bestemt marked, af en national tilsynsmyndighed pålægges en pligt til at fastsætte omkostningsbaserede priser, kan den nationale tilsynsmyndighed med henblik på at fremme effektiviteten og skabe holdbar konkurrence fastsætte priser for de tjenester, der er omfattet af denne forpligtelse, der er lavere end udbyderens faktiske omkostninger i forbindelse med udbuddet af tjenesterne.\n28 Adgangsdirektivets artikel 8, stk. 2, bestemmer, at såfremt det som resultat af en markedsanalyse, der er foretaget ifølge rammedirektivets artikel 16, fastslås, at en udbyder har en stærk markedsposition på et bestemt marked, pålægger de nationale tilsynsmyndigheder forpligtelserne i adgangsdirektivets artikel 9-13 i fornødent omfang.\n29 Adgangsdirektivets artikel 13, stk. 1, bestemmer for sin del, at de nationale tilsynsmyndigheder i medfør af bestemmelserne i direktivets artikel 8 kan pålægge forpligtelser vedrørende omkostningsdækning og priskontrol, herunder forpligtelser vedrørende omkostningsbaserede priser og udarbejdelse af omkostningsregnskabssystemer i forbindelse med udbud af bestemte former for samtrafik og/eller adgang, såfremt en markedsanalyse viser, at den pågældende udbyder som følge af en utilstrækkelig konkurrence vil kunne opretholde sine priser på et unaturligt højt niveau eller opretholde en prisklemme til skade for slutbrugerne.\n30 Hverken adgangsdirektivets artikel 13, stk. 1, eller nogen anden bestemmelse præciserer, hvad der skal forstås ved »forpligtelser vedrørende omkostningsdækning og priskontrol«.\n31 Det skal imidlertid bemærkes, at det følger af udtrykket »herunder« i adgangsdirektivets artikel 13, stk. 1, at »forpligtelser vedrørende omkostningsbaserede priser« kan udgøre en fremgangsmåde både i forhold til forpligtelser vedrørende omkostningsdækning og i forhold til forpligtelser vedrørende priskontrol. Endvidere og som anført af generaladvokaten i punkt 31 og 32 i forslaget til afgørelse omfatter en »forpligtelse vedrørende omkostningsbaserede priser«, henset til den sædvanlige betydning af disse ord, en forpligtelse til omkostningsbaserede priser og ikke en forpligtelse vedrørende dækning af alle opståede omkostninger. En fortolkning af denne bestemmelse, hvorefter der er tale om en forpligtelse til at fastsætte priserne på et niveau, der gør det muligt for den berørte udbyder at dække alle de omkostninger, han har afholdt i forbindelse med udbuddet af den pågældende tjeneste, må derfor forkastes.\n32 Denne fortolkning af adgangsdirektivets artikel 13, stk. 1, underbygges af den sammenhæng, hvori denne bestemmelse indgår. Ud over overskriften på den pågældende artikel 13, som udtrykkeligt omhandler »priskontrol«, henviser direktivets artikel 13, stk. 2, til ikke kun »mekanismer til omkostningsdækning«, men også til »metoder, der kan anvendes til fastlæggelse af priser« af en national tilsynsmyndighed. Endvidere anføres i 20. betragtning til adgangsdirektivet, at inden for rammerne af priskontrol »[kan] [r]eguleringen […] være forholdsvis beskeden, som f.eks. kravet om rimelige priser for udbydervalg, […] eller betydeligt tungere, som f.eks. kravet om, at priserne skal være omkostningsbaserede […]«. Det kan udledes af denne betragtning, at EU-lovgiver overlod de nationale tilsynsmyndigheder et vidt skøn med hensyn til den priskontrol, der kan pålægges i et bestemt tilfælde. I denne forbindelse henviser rammedirektivets artikel 16, stk. 4, sammenholdt med artiklens stk. 2, ligeledes til »passende specifikke forpligtelser«, der bl.a. er omhandlet i adgangsdirektivets artikel 8.\n33 Hvad angår begrebet »omkostninger« bemærkes, at adgangsdirektivets artikel 13, stk. 1, ikke definerer de omkostninger, som priserne skal baseres på. Det fremgår imidlertid af artiklens stk. 3, at når en udbyder har pligt til at sikre, at priserne er omkostningsbaserede, fastlægger de nationale tilsynsmyndigheder omkostningerne i forbindelse med et effektivt udbud af ydelser og kan med henblik herpå foretage en omkostningsberegning, der er uafhængig af udbyderens omkostningsberegning. Det fremgår ligeledes af den pågældende artikel 13, stk. 1 og 3, sammenholdt med 20. betragtning til adgangsdirektivet, at de nationale tilsynsmyndigheder ved pålæggelsen af forpligtelser vedrørende omkostningsdækningen har pligt til at tage hensyn til en rimelig forrentning af den relevante investerede kapital under hensyn til de risici, der er forbundet hermed.\n34 I denne henseende præciseres i 20. betragtning til adgangsdirektivet også, at den metode, der anvendes ved omkostningsdækningen, bør afhænge af situationen og tage hensyn til nødvendigheden af at fremme effektiviteten og skabe holdbar konkurrence og øgede fordele for forbrugerne.\n35 Adgangsdirektivets artikel 13, stk. 2, pålægger således de nationale tilsynsmyndigheder at sikre, at alle mekanismer til omkostningsdækning eller metoder, der kan anvendes til fastlæggelse af priser, sigter mod at fremme effektiviteten og skabe holdbar konkurrence og øgede fordele for forbrugerne. Tilsvarende bestemmer direktivets artikel 8, stk. 4, at de forpligtelser, der pålægges i henhold til denne artikel, skal tage udgangspunkt i det konkrete problem, være forholdsmæssige og være berettigede i lyset af de målsætninger, der er fastlagt i rammedirektivets artikel 8. Denne sidstnævnte artikel bestemmer i stk. 2, litra a) og b), at de nationale tilsynsmyndigheder fremmer konkurrencen ved at sikre, at slutbrugerne får maksimalt udbytte for så vidt angår valgmuligheder og pris, og at der i den elektroniske kommunikationssektor hverken hersker konkurrenceforvridning eller ‑begrænsning.\n36 Endvidere anføres i henstilling 2009/396, som blev vedtaget med henblik på en gennemførelse af adgangsdirektivets artikel 13, i punkt 1, at de nationale tilsynsmyndigheder ved fastsættelse af forpligtelser vedrørende priskontrol og omkostningsregnskabssystemer i overensstemmelse med denne artikel 13 over for operatører, der af disse myndigheder anses for at have en stærk position på fastnet- og mobiltermineringsengrosmarkederne efter en markedsanalyse, som er udført i overensstemmelse med rammedirektivets artikel 16, skal fastsætte termineringstakster baseret på de omkostninger, som afholdes af en effektiv operatør.\n37 I henhold til rammedirektivets artikel 19, stk. 1, skal de nationale tilsynsmyndigheder ved udførelsen af deres opgaver »tage […] størst muligt hensyn« til disse henstillinger fra Kommissionen, og vælger en national tilsynsmyndighed at undlade at følge en henstilling, underretter den Kommissionen herom og begrunder sin holdning. Det påhviler følgelig i princippet den nationale tilsynsmyndighed, når den fastsætter forpligtelser vedrørende priskontrol og omkostningsregnskaber i henhold til adgangsdirektivets artikel 13, at følge anvisningerne i henstilling 2009/396. En national tilsynsmyndighed kan kun, hvis det som led i vurderingen af en bestemt situation forekommer den, at den model, som anbefales i denne henstilling, ikke er egnet til omstændighederne, afvige herfra, idet den skal begrunde sin holdning (jf. i denne retning dom af 15.9.2016, Koninklijke KPN m.fl., C-28/15, EU:C:2016:692, præmis 37 og 38).\n38 Det følger således af rammedirektivets artikel 8, stk. 2, litra a) og b), og artikel 16, stk. 4, sammenholdt med adgangsdirektivets artikel 8, stk. 4, og artikel 13, stk. 1 og 2, at det påhviler de nationale tilsynsmyndigheder, når de pålægger en forpligtelse vedrørende omkostningsbaserede priser i henhold til direktivets artikel 13, i princippet at kræve, at termineringstaksterne fastsættes på grundlag af en effektiv udbyders omkostninger, herunder medregnet den rimelige forrentning af den relevante investerede kapital, som adgangsdirektivets artikel 13, stk. 1 og 3, henviser til.\n39 Det følger heraf, at de nationale tilsynsmyndigheder efter at have foretaget en kontrol af, om den berørte udbyder har overholdt sin forpligtelse vedrørende omkostningsbaserede priser, og besluttet, at det er nødvendigt at kræve en tilpasning af disse priser, kan pålægge denne udbyder at fastsætte priserne på et niveau, der er lavere end udbyderens omkostninger, såfremt disse omkostninger overstiger en effektiv udbyders omkostninger, hvorved disse sidstnævnte skal omfatte en rimelig forrentning af den relevante investerede kapital.\n40 Henset til samtlige ovenstående betragtninger skal det første spørgsmål besvares med, at adgangsdirektivets artikel 8, stk. 4, og artikel 13 skal fortolkes således, at når en udbyder, der anses for at have en stærk markedsposition på et bestemt marked, af de nationale tilsynsmyndigheder pålægges forpligtelser vedrørende omkostningsbaserede priser for at fremme effektiviteten og skabe holdbar konkurrence, har myndighederne beføjelse til at fastsætte prisen for de tjenesteydelser, der er omfattet af denne forpligtelse, på et niveau, der er lavere end de omkostninger, som udbyderen har afholdt i forbindelse med tjenesteydelserne, såfremt disse omkostninger er større end en effektiv udbyders omkostninger, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve.\n41 Med det andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om adgangsdirektivets artikel 8, stk. 4, og artikel 13, stk. 3, sammenholdt med chartrets artikel 16, skal fortolkes således, at de nationale tilsynsmyndigheder kan pålægge en udbyder, der har en stærk markedsposition på et bestemt marked, og som er undergivet en forpligtelse vedrørende omkostningsbaserede priser, årligt at fastsætte priserne ud fra de seneste omkostningsdata og forelægge dem disse priser med henblik på kontrol samt de oplysninger, der begrunder dem, forud for anvendelsen af priserne.\n42 I denne henseende skal det konstateres, at adgangsdirektivets artikel 8, stk. 2, og artikel 13, stk. 1, som giver de nationale tilsynsmyndigheder mulighed for at pålægge en udbyder, der anses for at have en stærk markedsposition på et bestemt marked, en forpligtelse vedrørende omkostningsbaserede priser, ikke præciserer, om myndighederne, når de pålægger denne forpligtelse, kan fastsætte fremgangsmåden for opfyldelsen af denne forpligtelse og særligt kræve, at udbyderen ajourfører sine priser med en vis hyppighed og forelægger myndighederne de oplysninger, der begrunder de anvendte takster med henblik på en regelmæssig kontrol.\n43 Adgangsdirektivets artikel 13, stk. 3, bestemmer for sin del i tredje punktum, at de nationale tilsynsmyndigheder kan anmode en udbyder om at fremlægge fuld dokumentation for priserne og om nødvendigt kræve, at priserne tilpasses. Selv om det fremgår af bestemmelsens første punktum, at dette krav kan rettes til en udbyder, som allerede er undergivet en forpligtelse vedrørende omkostningsbaserede priser, præciserer den ikke den hyppighed, hvormed den nationale tilsynsmyndighed kan anmode om dokumentation og om nødvendigt kræve en tilpasning af priserne.\n44 Det følger af disse betragtninger, at EU-lovgiver hverken ønskede at fastlægge fremgangsmåden for opfyldelsen af en forpligtelse vedrørende omkostningsbaserede priser i henhold til adgangsdirektivets artikel 13, stk. 1, eller navnlig ikke at fastlægge hyppigheden af ajourføringen fra den udbyder, der er undergivet denne forpligtelse, af de priser, som er genstand for den pågældende forpligtelse, eller regler for hyppigheden af de nationale tilsynsmyndigheders kontrol af overholdelsen af denne forpligtelse.\n45 Det skal i øvrigt bemærkes, at adgangsdirektivets artikel 8, stk. 4, bestemmer, at de forpligtelser, der pålægges af de nationale tilsynsmyndigheder, herunder de i direktivets artikel 13 fastsatte forpligtelser, skal tage udgangspunkt i det konkrete problem, være forholdsmæssige og begrundede i lyset af de målsætninger, der er fastlagt i rammedirektivets artikel 8, og de kan kun pålægges efter høring i overensstemmelse med artikel 6 og 7 i nævnte direktiv (jf. i denne retning dom af 14.4.2016, Polkomtel, C-397/14, EU:C:2016:256, præmis 56).\n46 Det følger heraf, at den hyppighed, hvormed de nationale tilsynsmyndigheder kan anmode om dokumentation og kræve, at de omkostningsbaserede tidligere fastsatte priser tilpasses, skal fastsættes med udgangspunkt i det konkrete problem, skal være forholdsmæssig og tage hensyn til de mål, der er fastlagt i såvel rammedirektivet som adgangsdirektivet. I denne forbindelse og som anført af generaladvokaten i punkt 59 i forslaget til afgørelse er markederne for elektronisk kommunikation kendetegnet ved deres hurtige udvikling som følge af den teknologiske udvikling, således at en forpligtelse til årligt at tilpasse tidligere fastsatte priser kan opfylde disse krav. Som ligeledes bemærket af den forelæggende ret kan denne forpligtelse, der er pålagt den pågældende udbyder, sikre denne udbyder et minimum af retssikkerhed med hensyn til hyppigheden af den eventuelle ændring af størrelsen af de anvendte takster, og pålæggelsen af den pågældende forpligtelse, der samtidigt bidrager til at sikre gennemsigtigheden af de nationale tilsynsmyndighers akter, kan være forholdsmæssig.\n47 Følgelig skal det lægges til grund, at de nationale tilsynsmyndigheder kan pålægge en udbyder, der anses for at have en stærk markedsposition på et bestemt marked, og som er undergivet en forpligtelse vedrørende omkostningsbaserede priser, årligt at fastsætte sine priser på grundlag af de seneste oplysninger og forelægge de nationale tilsynsmyndigheder begrundelsen for de pågældende priser, såfremt sådanne forpligtelser tager udgangspunkt i det konkrete problem, er forholdsmæssige og begrundede i lyset af de målsætninger, der er fastlagt i rammedirektivets artikel 8, og særligt dem, der er omhandlet i denne artikels stk. 2, litra a) og b).\n48 Hvad angår spørgsmålet, om nye forpligtelser kun kan pålægges efter en ny markedsanalyse, skal det konstateres, at rammedirektivets artikel 16, stk. 2, bestemmer, at når en national tilsynsmyndighed i henhold til adgangsdirektivets artikel 8 skal afgøre, om forpligtelser for udbydere skal opretholdes, indføres, ændres eller ophæves, træffer den på grundlag af sin markedsanalyse som omhandlet i direktivets artikel 16, stk. 1, afgørelse om, hvorvidt der reelt er konkurrence på et relevant marked. Det fremgår endvidere i det væsentlige af 15. betragtning til adgangsdirektivet, at indførelsen af en særlig forpligtelse for en udbyder, der anses for at have en stærk markedsposition på et bestemt marked, ikke kræver en supplerende markedsanalyse, men kun kræver en begrundelse for, at den pågældende forpligtelse er hensigtsmæssig og passende i forhold til det konstaterede problem.\n49 Det følger heraf som anført af generaladvokaten i punkt 68 og 69 i forslaget til afgørelse, at det ikke er nødvendigt at foretage en ny markedsanalyse, såfremt, som det er tilfældet i hovedsagen, de nationale tilsynsmyndigheder ønsker at pålægge en særlig forpligtelse til opfyldelse af den generelle forpligtelse vedrørende omkostningsbaserede priser, der tidligere er blevet pålagt.\n50 Hvad angår spørgsmålet, om chartrets artikel 16 er til hinder for en mulighed for en national tilsynsmyndighed for at pålægge en udbyder årligt at ajourføre sine priser og lade dem undergive en regelmæssig kontrol, skal det bemærkes, at det følger af Domstolens faste praksis, at beskyttelsen i henhold til denne bestemmelse omfatter friheden til at udøve økonomisk virksomhed og handelsvirksomhed, aftalefriheden samt den frie konkurrence. Endvidere omfatter aftalefriheden bl.a. det frie valg af medkontrahent og friheden til at fastsætte prisen for en ydelse. Friheden til at oprette og drive egen virksomhed udgør imidlertid ikke en absolut rettighed, men skal ses i sammenhæng med dens funktion i samfundet (jf. i denne retning dom af 22.1.2013, Sky Österreich, C-283/11, EU:C:2013:28, præmis 42, 43, 45 og den deri nævnte retspraksis, og af 17.10.2013, Schaible, C-101/12, EU:C:2013:661, præmis 25 og 28).\n51 Muligheden for den nationale tilsynsmyndighed for at kræve, at en udbyder årligt ajourfører sine takster og lader dem undergive en regelmæssig kontrol, udgør et indgreb i udøvelsen af den rettighed, der er sikret ved chartrets artikel 16. Den skal derfor i henhold til chartrets artikel 52, stk. 1, være fastlagt i lovgivningen, respektere det væsentligste indhold af den rettighed, der er sikret ved denne artikel 16, og under iagttagelse af proportionalitetsprincippet være nødvendig og faktisk svare til mål af almen interesse, der er anerkendt af Unionen, eller et behov for beskyttelse af andres rettigheder og friheder (jf. i denne retning dom af 22.1.2013, Sky Österreich, C-283/11, EU:C:2013:28, præmis 46-48, og af 21.12.2016, AGET Iraklis, C-201/15, EU:C:2016:972, præmis 70 og den deri nævnte retspraksis).\n52 I det foreliggende tilfælde bemærkes for det første, at afgørelsen af 9. december 2009 fra formanden for UKE blev vedtaget i overensstemmelse med den nationale lovgivning, der har til formål at gennemføre bl.a. adgangsdirektivet, og at denne lovgivning tildeler ham en beføjelse til at pålægge forpligtelser vedrørende omkostningsbaserede priser og til årligt at tilpasse disse priser. For det andet har pålæggelsen af disse forpligtelser ikke krænket det væsentligste indhold af friheden til at udøve erhvervsvirksomhed, eftersom den pågældende udbyder stadig kunne udbyde de pågældende tjenester efter pålæggelsen af de pågældende forpligtelser. For det tredje opfylder de mål af almen interesse, som forfølges, Unionens mål, såsom fremme af konkurrencen og af unionsborgernes interesser, som er omhandlet i adgangsdirektivets artikel 8, stk. 2 og 4, og artikel 13, stk. 1. Særligt skal den forpligtelse vedrørende omkostningsbaserede priser og til årligt at tilpasse disse priser som omhandlet i adgangsdirektivets artikel 13, stk. 1, være til hinder for, at de pågældende udbydere kan opretholde deres priser på et unaturligt højt niveau eller opretholde en prisklemme til skade for slutbrugerne. For det fjerde hvad angår undersøgelsen af behovet for sådan en foranstaltning, som omfatter en undersøgelse af foranstaltningens forholdsmæssighed, og som påhviler den nationale ret, svarer den til den efterprøvelse af overholdelsen af de betingelser, som er fastsat i adgangsdirektivets artikel 8, stk. 4.\n53 Det tilkommer således den nationale ret at efterprøve, om forpligtelsen til årligt at tilpasse priserne er i overensstemmelse med det krav om forholdsmæssighed, der er omhandlet i adgangsdirektivets artikel 8, stk. 4, for så vidt som denne forpligtelse er nødvendig for at nå de mål af almen interesse, som er nævnt i den foregående præmis.\n54 Det følger heraf, at med forbehold for denne efterprøvelse er chartrets artikel 16 ikke til hinder for en mulighed for en national tilsynsmyndighed for af en udbyder, der anses for at have en stærk markedsposition på et bestemt marked, at kræve en årlig ajourføring af udbyderens takster og at undergive dem regelmæssig kontrol.\n55 Henset til samtlige ovenstående betragtninger skal det andet spørgsmål besvares med, at adgangsdirektivets artikel 8, stk. 4, og artikel 13, stk. 3, sammenholdt med chartrets artikel 16, skal fortolkes således, at de nationale tilsynsmyndigheder har beføjelse til at pålægge en udbyder, der anses for at have en stærk markedsposition på et bestemt marked, og som er forpligtet til at fastsætte omkostningsbaserede priser, at fastsætte sine priser årligt ud fra de seneste omkostningsdata og forelægge dem samt de oplysninger, der begrunder dem, forud for anvendelsen af priserne for de nationale tilsynsmyndigheder med henblik på kontrol, forudsat at sådanne forpligtelser tager udgangspunkt i det konkrete problem, er forholdsmæssige og berettigede i lyset af de målsætninger, der er fastlagt i rammedirektivets artikel 8, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve.\n56 Indledningsvis bemærkes, at det fremgår af anmodningen om præjudiciel afgørelse, at det tredje spørgsmål hviler på en forudsætning om, at ordlyden af adgangsdirektivets artikel 13, stk. 3, tredje punktum, i den polske sprogversion (»Krajowe organy regulacyjne mogą zażądać od danego operatora całościowego uzasadnienia stosowanych cen, a w razie potrzeby – odpowiedniego dostosowania tych cen«) er forskellig fra de øvrige sprogversioner. I den polske version antyder sætningen nemlig, at de nationale tilsynsmyndigheder af en udbyder først kan kræve, at udbyderen tilpasser sine omkostningsbaserede priser, når udbyderen allerede er begyndt at anvende dem.\n57 Under disse omstændigheder skal den forelæggende rets tredje spørgsmål forstås således, at det nærmere bestemt ønskes oplyst, om adgangsdirektivets artikel 13, stk. 3, skal fortolkes således, at når en forpligtelse vedrørende omkostningsbaserede priser pålægges en udbyder på grundlag af direktivets artikel 13, kan denne udbyder kun pålægges en forpligtelse til at tilpasse priserne, efter at den pågældende udbyder er begyndt at anvende de omkostningsbaserede omkostninger, eller om det ligeledes er tilfældet inden en sådan anvendelse.\n58 Det bemærkes, at sprogversionerne af adgangsdirektivets artikel 13, stk. 3, tredje punktum, bl.a. den tyske (»Die nationalen Regulierungsbehörden können von einem Betreiber die umfassende Rechtfertigung seiner Preise und gegebenenfalls deren Anpassung verlangen«), den engelske (»National regulatory authorities may require an operator to provide full justification for its prices, and may, where appropriate, require prices to be adjusted«), den franske(»Les [ARN] peuvent demander à une entreprise de justifier intégralement ses prix et, si nécessaire, en exiger l’adaptation«) og den italienske (»Le autorità nazionali di regolamentazione possono esigere che un operatore giustifichi pienamente i propri prezzi e, ove necessario, li adegui«), taler for, at bestemmelsen skal fortolkes således, at priserne ikke nødvendigvis allerede skal være anvendt af den berørte udbyder, inden de nationale tilsynsmyndigheder i givet fald pålægger denne udbyder at tilpasse priserne.\n59 Det følger af Domstolens faste praksis, at den formulering, der er anvendt i en af sprogversionerne af en EU-retlig bestemmelse, ikke kan tjene som eneste grundlag for bestemmelsens fortolkning eller tillægges større betydning end de øvrige sprogversioner. EU-bestemmelserne skal nemlig fortolkes og anvendes ensartet i lyset af de versioner, der er udfærdiget på alle Unionens sprog. I tilfælde af uoverensstemmelse mellem de forskellige sproglige versioner af en EU-retlig tekst skal den pågældende bestemmelse fortolkes på baggrund af den almindelige opbygning af og formålet med den ordning, som den er led i (dom af 1.3.2016, Alo og Osso, C-443/14 og C-444/14, EU:C:2016:127, præmis 27 og den deri nævnte retspraksis).\n60 I denne henseende bemærkes for det første, at mens adgangsdirektivets artikel 13, stk. 1, giver de nationale tilsynsmyndigheder mulighed for at forpligte udbyderne til at anvende omkostningsbaserede priser, giver samme artikels stk. 3, idet den giver de nationale tilsynsmyndigheder ret til at kræve, at den berørte udbyder fremlægger fuld dokumentation for sine priser og om fornødent kræve en tilpasning af priserne, myndighederne de nødvendige redskaber for at sikre gennemførelsen af denne ret, og at udbyderen faktisk anvender omkostningsbaserede priser.\n61 For det andet har de nationale tilsynsmyndigheder i henhold til rammedirektivets artikel 8, stk. 1, under udførelsen af de i rammedirektivet og særligt i adgangsdirektivet omhandlede tilsynsopgaver ret til at træffe alle rimelige foranstaltninger med henblik på opfyldelse af målene i rammedirektivets artikel 8, stk. 2, herunder navnlig at fremme effektiviteten og skabe holdbar konkurrence og øgede fordele for slutbrugerne. Anvendelsen af de foranstaltninger, der er fastsat i adgangsdirektivets artikel 13, stk. 3, tredje punktum, gør det således muligt for de nationale tilsynsmyndigheder ved at anmode om fremlæggelse af fuld dokumentation for priserne og om nødvendigt kræve, at priserne tilpasses, at sikre, at de mål, der er omhandlet i rammedirektivets artikel 8, stk. 2, og artikel 13, stk. 1 og 2, forfølges.\n62 Disse mål ville ikke altid kunne nås, såfremt de nationale tilsynsmyndigheder udelukkende kunne anmode den pågældende udbyder om at fremlægge fuld dokumentation for sine priser og om fornødent kræve en tilpasning af priserne i det tilfælde, hvor priserne allerede anvendes.\n63 Følgelig skal det tredje spørgsmål besvares med, at adgangsdirektivets artikel 13, stk. 3, skal fortolkes således, at når en udbyder pålægges en forpligtelse vedrørende omkostningsbaserede priser i henhold til direktivets artikel 13, stk. 1, kan denne udbyder pålægges en forpligtelse til at tilpasse sine priser, inden eller efter den pågældende udbyder er begyndt at anvende priserne.\n1) Artikel 8, stk. 4, og artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (adgangsdirektivet) skal fortolkes således, at når en udbyder, der anses for at have en stærk markedsposition på et bestemt marked, af de nationale tilsynsmyndigheder pålægges forpligtelser vedrørende omkostningsbaserede priser for at fremme effektiviteten og skabe holdbar konkurrence, har myndighederne beføjelse til at fastsætte prisen for de tjenesteydelser, der er omfattet af denne forpligtelse, på et niveau, der er lavere end de omkostninger, som udbyderen har afholdt i forbindelse med tjenesteydelserne, såfremt disse omkostninger er større end en effektiv udbyders omkostninger, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve.\n2) Artikel 8, stk. 4, og artikel 13, stk. 3, i direktiv 2002/19, sammenholdt med artikel 16 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at en national tilsynsmyndighed har beføjelse til at pålægge en udbyder, der anses for at have en stærk markedsposition på et bestemt marked, og som er forpligtet til at fastsætte omkostningsbaserede priser, at fastsætte sine priser årligt ud fra de seneste omkostningsdata og forelægge dem samt de oplysninger, der begrunder dem, forud for anvendelsen af priserne for de nationale tilsynsmyndigheder med henblik på kontrol, forudsat at sådanne forpligtelser tager udgangspunkt i det konkrete problem, er forholdsmæssige og begrundede i lyset af de målsætninger, der er fastlagt i artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet), hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve.\n3) Artikel 13, stk. 3, i direktiv 2002/19 skal fortolkes således, at når en udbyder pålægges en forpligtelse vedrørende omkostningsbaserede priser i henhold til direktivets artikel 13, stk. 1, kan denne udbyder pålægges en forpligtelse til at tilpasse sine priser, inden eller efter den pågældende udbyder er begyndt at anvende priserne.


Æl En Date Dk\n30.05.2016 æl en date dk 0 comments\nSenior Date en portal for alle over 40 år som vil søge aktivt over nettet for en personlig ledsager gennem Senior- date. dk - mødestedet for singler over 40 år. »Jeg tænker, at havnerundfart kunne være ret fint til en date? Men en . Det er først noget, der er kommet, da jeg blev lidt ældre, så alle de her. Vi ønsker at sætte nye standarder for online dating. Online dating har igennem de sidste mange år, udviklet sig til en lukrativ forretning for nogle af de store.\nEnkeltblomstrede dahlia: Æl en date dk\nÆl en date dk 281\nLiderlige danske kvinder tibetansk tæppetisser Udløsning uden at komme dating dk app\nGratis sider Struer Mani og depression datingside\nBEHÅREDE KVINDER DATING I KØBENHAVN Ligestillingspolitik dating kvinder\nSAMLEJE EFTER ÆGLØSNING DATING SIDER UDEN BETALING Sommerklassisk i Tivoli: Midsommerkoncert. Målet med Endate er, at gøre danskerne graviditet ægløsning singleplus på, at online dating ikke behøver være lig med dyre guldprofiler, falske profiler og ufine metoder. Generelt er mænd vildt gode til at tage initiativet og sørge for, at der sker noget. Altså når man dater. Fuglsang troede, han skulle være hjælperytter: Nu er planerne ændret. Stephania Potilavo er ikke lige så glad for, at man har adgang til så mange oplysninger om hinanden i dag: »Den største ulempe ved at tage på date i dag er, at man kan stalke hinanden på de sociale medier og vide alt om hinanden, før man mødes.\nPå Endate er det gratis at skrive breve, se billeder, flirte og meget mere. Find ny kæreste på Danmarks største gratis dating side. Vi ønsker at sætte nye standarder for online dating. Online dating har igennem de sidste mange år, udviklet sig til en lukrativ forretning for nogle af de store. Hos Dating. dk finder du unge såvel som ældre singler – og med alverdens interesser, overbevisninger og ønsker, når det gælder kærlighedslivet. Uanset hvad.\nBent vinn nielsen hvornår kan man blive gravid efter p piller\nKvinde ejakulere hvordan giver man en kvinde finger


Citroen specialist værksted i Herning - Få lave din Citroen af fagfolk.\nCITROEN SPECIALIST VÆRKSTED I HERNING\nAunetto er et autoværksted i Herning, hvor vi er specialister i at reparere Citroen biler. Vi giver dig hele 3 års 100% garanti på reservedele. Citroen Specialist i Herning.\nVi har over 25 års erfaring i at reparere Citroen biler og derfor er synes vi, at vi er specialister i Citroën biler. Så lige meget om du skal have lavet service, forrudeskift, hydraulik undervogn eller karosseri arbejde, så kan vi hjælpe dig. Der løber simpelthen Citroen blod i vores åre.\nVi har 3 service pakker som passer til din Citroen og som du kan vælge imellem. Alle pakker kan bestilles online eller via telefon.\nSkal din bil have lavet tandremsskift, så har vi 2 pakker der passer til dette formål. Læs mere om dem her.\nMini service er til ændre Citroen biler som ikke har behov for at følge bilfabrikkens forskrifter, men mere at sikke ret bilen er god og sikker at køre rundt i.\nLille og stort service eftersyn føler Citroen bilfabrikkens forskrifter, og er din bil under garanti, vil vi anbefale at du vælger et af disse, sådan at du beholder Citroens garanti. Hvis du er i trivl om hvad service du skal være og hvad din bil skal have, så vælg et stort service. Skulle det så vise sig at din bil står overfor et lille service, kontakter vi dig inden da.\nAndré Citroën startet bilfabrikken Citroen den 20. juni 1919. André var en innovativ mand og han indførte mange ting i hans biler som ikke var set før, men som alle bilmærker bruger i dag. Blandt andet indført han bløde motorophæng lavet af gummi, sådan at motoren vibrationerne ikke blev overført til bilen chassis og dermed blive bilen mere komfortable at køre i. Samme ide brugt André også ved hjulophæng, noget der heller ikke var set før. Af andre ting kan næves, hydrauliske bremser på alle hjul, selvbærende stål karosseri, forhjulstræk, skråt skåret gearkasse tandhjul for at mindske støj. Alle disse ting blev bland andet introduceret i modellen Traction Avant i 1934. Det var rigtig dyret at udvikle alle disse ting, derfor havde Citroën fabrikken en dårlig økonomi og blev dermed overtaget af dæk fabrikanten Michelin ved afslutning af året 1934.\nAndré dør den 3. juli 1935 kun 57 år efter alvorlig sygdom. Han var yngste barn af fem og var yderste begavet. Udover at være en dygtig tekniker var han også dygtigt til at lave markedsføring på en ny og moderne måde. Blandt andet fik han skrevet Citroën navnet på himlen ved åbning af biludstilling i Paris, 1922 og fik også sat et kæmpe Citroën skilt op på Eiffeltårnet, som sad der fra 1925 til 1934. Til skiltet blev der brugt 250.000 pære og skiltet var 210 meter høj ud af Eiffeltårnet fulde højde på 300 meter.\nI 1936 blev de første skitser lavet på Citroen 2CV og de første produkttyper blev lavet i 1938-39. Men på grund af 2 verdenskrig blev Citroën fabrikken næsten total bombet i 1940. Heldigvis overlevet de produkttyper og for at modellerne ikke skulle falde i tyskerne hænder, blev de produkttyperne adskilt og delen blev gemt forskellige steder. Bilfabrikken i Javel blev igen bombet i 1942 og der var efterfølge ikke meget tilbage af fabriksanlægget. En store genopbygning begyndte dog hurtigt.\nEfter afslutning af 2. Verden krig, gik Citroen hurtig i gang med at samle alle delene til 2CV prototyperne igen og som derved kunne præsenteret ved biludstilling i Paris den 7. oktober 1948. Bilen blev en kæmpe succes og modellen forblev i produktion helt indtil 27. juli 1990. Der blev produceret over 5.00.000 2CV biler i forskellige udgaver.\nI maj 1957 kom Citroen ID19. En bil som skulle vise sig at være forud for sin tid. Det var også i denne model at Citroen lanceret sit første kendte hydraulisk affjedringssystem. Et system som blev udviklet og brugt på mange af Citroën nyere bilmodeller. Blandt anden GS, BX, CX, XM, Xantia, C5 og C6. Andre bilmærker har også købt og brugt affjedringssystem, blandt brugt Rolls- Royce systemet i mange år på deres baghjulsophæng, sådan at bilen altid havde samme højde uanset hvor meget der blev læsset ind i bagagerummet.\nCitroen ID19 blev til ID21 og sidste til ID23, inden modellen stoppet den 24. april 1975. Der blev produceret 1.330.755 ID biler. Afløser kom til at hedde Citroen CX.\n1974 blev et svært året for Citroen økonomisk og det endt med at Peugeot overtog Citroen. Det blev starten på et langt sammenarbejde mellem de to bilmærker, som også kører i dag. PSA kom selskabet bag ved Citroen og Peugeot bilerne til at hedde og har delt teknik, platforme og elektronik siden sidst i 70èrne. F.eks. Så var Citroen BX og Peugeot 405 næste samme bil, hvis man lige ser bort fra Citroen hydrauliske affjedring og det ydere design. Dette fællesskab set også på nyere i biler i dag som f.eks. Peugeot 308 og Citroen C4.\nCitroen på himlen\nEiffeltårnet med Citroen skilt\nTillid, ordentlighed og godt håndværk\nVi giver hele 3 års garanti på alle de reservedele vi bruger på din Citroen og dermed også sagt, at vi kun bruger kvalitets reservedele på vores værksted.\nVi udskiftet aldrig noget på din Citroen, uden at vi har snakket med dig om det forinden. og de deler vi evt. udskifter, kan du se ved afhentning af din bil, efter endt reparation. Det betyder meget for os at yde en gode troværdig kunde service/oplevelse og lave et godt stykke kvalitets arbejde til en fornuftig pris.\nBilen bliver prøvekørt, for sikre at bilen kører efter Citroens fabrikkens normer.\nOBS: Udskiftning af sliddele såsom bremser, udstødning, tandrem, dæk og bremsevæske og liggende er ikke inkluderet i serviceprisen.