“Hvor kommer modet fra?” Jeg har svaret på en række spørgsmål om mit eget liv. (Læs svarene her) – Maj My\n“Hvor kommer modet fra?” Jeg har svaret på en række spørgsmål om mit eget liv. (Læs svarene her)\nCamilla Willumsens, som har bloggen Moderskaber, og som arbejder med rådgivning af gravide og småbørnsforældre, skrev til mig for et par uger siden, om jeg ville lave et gæsteindlæg til hendes blog.\n“Vil du ikke skrive om dine oplevelse med at bryde normer? At træffe anderledes valg. Hvor har du fået indsigten og modet fra? Har det været svært? Her mener jeg ikke bare at hjemmeskole, men det at gøre noget, få andre gør. Hvad var det, der gjorde, at du endte med at hive alle børnene hjem?”\nDet er sjovt, det med at få spørgsmål: Indimellem kan det bringe selv den mest ordtomme hjerne til at producere svar, og pludselig sad jeg om aftenen og skrev, og det kom der et indlæg ud af, som Camilla har delt på sin blog, og som I nu kan læse her:\nCamilla har spurgt mig, hvorfra jeg har modet til at leve et liv, som er anderledes fra mange andres. Det er blevet til at skriv om min barndom og om et kritisk blik, der med alderen er både modnedes og blevet mere modigt.\nUndersøgelser viser, at børn hvis forældre driver selvstændig virksomhed, har større sandsynlighed for også at blive selvstændige som voksne. Det skyldes, at de gennem barndommen udvikler en højere risikovillighed, og mærker den frihed, der er forbundet med at være sin egen chef.\nI mit barndomshjem herskede der en stemning af autonomi – en fandenivoldskhed, om man vil, som mine søskende og jeg fik installeret i os. Vi voksede op med historier fra vores forældres oprørske ungdom, og historierne talte ind i en frihedslængsel, som blev en del af vores DNA.\nMin far plejede at opfordre os til at gå over vejen uanset farven på lyset, hvis der ingen biler kom, og han rystede på hovedet, hvis vi læste til eksamen under vores læseferie, mens solen skinnede. ”Hvad i alverden laver du herinde? Det er sommer!”\nHans selvstændighed rustede mig til at være på vagt overfor autoriteter og ubevidste valg, og den kritiske sans har kun vokset sig større, jo ældre jeg er blevet.\nMen min far nåede aldrig selv at leve frit; hans opposition var en vrede, som aldrig blev manifesteret, og jeg har lært, at det kræver både vilje og omtanke at leve reelt frit. Jeg har, siden jeg flyttede hjemmefra, levet mit liv, som jeg havde lyst, og i en del år var mine valg mere et oprør, end en intuitiv bevægelse, men sådan så min rute ud, og nu kan jeg ærligt kan sige, at jeg går, som mit hjerte viser vej, og jeg tvivler sjældent på, hvad der er op eller ned.\nSåledes ser mit liv på en del områder anderledes ud end de fleste andres. Det er ikke et spørgsmål at ville skille sig ud, det handler simpelthen om, at jeg ikke gør noget uden at tage stilling til det. Og – hånden på hjertet og med fare for at blive slagtet på de sociale medier – så er det ikke ret mange af flertallets vaner, der vækker genklang i mig. Det giver simpelthen ikke mening for mig at bruge de fleste vågne timer på et arbejde, jeg ikke føler meningsfuldt eller at aflevere mine børn til mennesker, som ikke elsker dem lige så højt som jeg.\nDet giver ikke mening at se X-Factor, når der findes SÅ mange gode bøger, film, samtaler og symfonier i verden, og det handler ikke om rigtigt eller forkert eller om at pege fingre, men eksempelvis X-Factor snupper hurtigt 15 timers af ens efterår, og de 15 timer har jeg andre ting, som jeg langt hellere vil bruge på.\nUltimativt giver det ikke mening for mig at melde mig ind i en samfundsstruktur, jeg grundlæggende mener, er fejlagtig. Jeg tror ikke, at kapitalisme eller overproduktion er vejen frem, og jeg tror ikke, at vores liv behøver indeholde trætteligt arbejde, som ikke gør jorden til et skønnere sted. Når jeg hører en kvinde sige, at hun hellere ville være sammen med sine børn end gå på arbejde, men at hun ”sidder i saksen, fordi vi har købt hus og bil”, får jeg lyst til at hjælpe hende med at ændre sin hverdag. Sælge det meste, finde noget billigere. Prioritere friheden og opdage nye vidunderlige veje gennem livet.\nDet er derfor, jeg skriver min blog, selvom jeg ofte har lyst til at trække mig og leve et ubemærket liv her ude på bøhlandet. Jeg kan ikke lade være med at formidle oplevelsen af, at vi har en helt masse frie valg, og jeg føler en brændende trang til at huske mine læsere på, at intet er givet på forhånd. At livet er meget mere vidunderligt, når man selv har orkestreret det efter sine personlige drømme og at det meste kan lade sig gøre, hvis man er villig til at ændre på sin indstilling.\nMan kan sige, at jeg har en no-bullshit tilgang til livet, hvor intet er helligt. Jeg stiller spørgsmålstegn ved alt, og hvis jeg gør noget, som er ordinært, spørger jeg i endnu højere mig selv, om det er hensigtsmæssigt, netop fordi det kan risikere at være en autopilot handling. Er engangssugerør i vores morgensmoothie eller Disney Show fredag aften den bedste løsning for os? Svaret er nej, derfor vælger vi anderledes.\nIngen er perfekt, og selvom jeg køber fryseposer fremstillet af majs (som revner for et godt ord!), er der andre områder, hvor jeg accepterer, at jeg endnu ikke er i mål, og måske aldrig kommer det. Jeg køber stadig fra tid til anden ét eller andet legetøj til mine unger uden at tænke mig om (og nogle måneder senere afleverer jeg det i Røde Kors, og har således både bidraget til fortsat produktion af overflødige produkter, spildt mine penge og givet mine børn oplevelsen af, at vi køber uden omtanke.), jeg råber for ofte, og så er jeg afhængig af chokolade. Men de helt store linjer tager jeg ansvar for, og dem er der ingen andre end mig selv og min familie, der skal definere.\nDet med børnene? Dem pillede min mand og jeg ultimativt ud af børnehaven og skolen, fordi vi var klar til det. Jeg tror egentlig, jeg altid instinktivt har vidst, at det ville være bedst for mine børn at være hjemme, og måske også at det var bedst for mig. Men jeg var bange for, at det ville ødelægge noget, hvis ikke jeg afleverede dem i en institution. Jeg anede simpelthen ikke, hvordan jeg skulle gribe det an at være en reelt nærværende forælder, for jeg kendte ingen, der levede sådan.\nDet er jo et helt forrykt tankemønster, som opstår af vores massive institutionalisering og konstant nærværende adskillelseskultur, hvor alt lige fra ammeanbefalinger til barselsregler er tilrettelagt efter, at vi skal kunne give vores børn fra os, når de runder et år.\nFor mig hang tilvalget af vuggestuen også sammen med det manglende fællesskab i barselslivet, som betød, at jeg var meget alene med mit barn, der havde kolik. Urbaniseringen har for mange den konsekvens, at vi er langt fra vores familie, og arbejdskulturen betyder ydermere, at bedsteforældre, mostre og naboer alle sammen er på arbejde. Der opstår et vakuum og en enorm ensomhed i barslen, medmindre man selv har overskud til at stable et stærkt netværk på benene.\nSå jeg afleverede min søn i vuggestue, og det var en meget splittet følelse. Den helt åbenlyse lettelse over ikke at have ansvaret i nogle timer blev kvalt af smerten ved at overdrage mit barn på 16 måneder til fremmede hænder. Det virkede kunstigt at komme tilbage nogle timer senere, og i garderoben spørge de ukendte pædagoger, hvordan han havde haft det, og hvad han havde lavet, mens jeg var væk? Mit barn.\nMen idet, at jeg afleverede mit barn, blev jeg med ét en del af en slags klub, og det havde jeg savnet, siden jeg blev mor. Nu var jeg én af dem, som også havde for travlt til at være mor på fuldtid, og retorikken blev hurtigt, at det var dejligt at komme tilbage på studiet og få tid til at bruge hjernen igen. Der er SÅ mange vinkler i den problemstilling, at jeg næsten ikke kan rumme det. Der er det faktum, at det ER vildt hårdt at være mor – i særdeleshed på grund af den måde, vi har indrettet os. Lige så meget som jeg mener, at alle børn har bedst af at være sammen med deres forældre de første 3-6 år af deres liv (eller mere?), lige så vigtigt synes jeg, det er, at mødre ikke er ensomme eller deprimerede.\nDer er også det faktum, at både vi selv og vores egne forældre blev passet ude, så ingen af os ved helt, hvordan man skaber en sund tilknytning til sit barn, og mange af os tror ligefrem, at institutionen er en nødvendig del af et helstøbt liv. Jeg kan næsten ikke understrege tilstrækkeligt, hvor vildledende og smertelig jeg mener, den opfattelse er.\nVi er en brik i et maskineri, som ønsker os tilbage i produktionsledet hurtigst muligt, og retorikken bliver et blodfyldt og løgnagtigt plaster over vores dybeste smerte: Vi lever med dette livslange tab, at vi adskiller os fra vores børn, for at kunne købe nye ting til et liv, hvor der aldrig er nogen hjemme. Vi sparer sammen til ferier, hvor vi frustreres over vores nærmeste, fordi vi ikke er vant til at være sammen, og vi drømmer om at tage roen fra ødegårdsweekenden med hjem, men den drukner i ønsket om et nyt køkken og en højere stilling på jobbet.\nOg selvom vi savner vores børn, når vi er væk fra dem, siger vi i kaffestuen på arbejdet, at det er fedt nok at komme på forretningsrejser væk fra dem. ”Jeg nyder at komme lidt hjemmefra”, som om vores familie er noget, vi med rette ønsker os selv på afstand af. Der er så meget smerte i den afstand, men nu kalder børnene og vi selv på forandring. Noget er ved at ske, og vi er mange, som kalder på forandring.\nDa min familie og jeg flyttede til Ærø for tre år siden, var det en fysisk bevægelse væk fra de kasser, som vi følte, uværgeligt blev trukket ned omkring os (arbejde, institutionalisering, skole, pisatests, pensionsopsparing). Vi havde behov for at skabe et liv, der gav mening for os, og på Ærø følte vi, at vi selv kunne bestemme, hvordan vores liv skulle se ud, og det åbnede for en større sensitivitet og et dybere nærvær. Afleveringerne i børnehaven blev sværere endnu, og da vores ældste skulle fra 1. til 2. klasse på friskolen, hvor der ville være et større fokus på det boglige og mindre tid til leg, yoga og meditation, vidste vi, at tiden var inde til at gribe den drøm, jeg havde haft i nogle år: Hjemmeskolelivet.\nDet faldt i hak med, at vores yngste var så stor (knap halvandet), at Kristian og jeg kunne se, at vi faktisk havde overskud til at have alle børnene hjemme. Og med ét var vores liv forandret.\nDet med at hjemmeundervise er ligesom alt andet i mit liv: En reaktion på en erkendelse.\nSom ny mor begyndte jeg på et tidspunkt at tænke over, hvad jeg egentlig havde fået med fra min skolegang, og jeg kom hurtigt frem til, at det ikke var meget, jeg kunne huske. Samtidig var jeg ikke i tvivl om, at også den sociale dannelse ville have bedre vilkår under andre forhold end i en klasse med 28 elever. Jeg hørte om hjemmeundervisning, bestilte en stak bøger, og e-mailede med familier, som levede det liv. Jeg mærkede den begejstring og samtidig ro indeni, som jeg har lært, er ensbetydende med, at jeg er på rette vej.\nOg her står vi nu: I en hverdag med fire unger hjemme, hvoraf tre er officielt hjemmeskolede fra august, og den ældste har været det i et år. Undervejs i denne hverdag forstår jeg efterhånden, at det er mine børn, som lærer mig om livet og ikke omvendt. Jeg har aldrig følt mig hverken mere glad eller stærk end nu, og når jeg går i seng om aftenen, ved jeg, at jeg har brugt min dag på det, der giver mest mening for mig. Det er et vidunderligt liv – fuldt af store og udfordrende erkendelser, og det er, her vi er kommet til i vores proces, som udspiller sig i en kultur, hvor det generelt er anses som en form for nederlag, hvis man bruger sit liv sammen med sin familie. Derfor tog det os tid at komme helt ind til kernen i vores drømmeliv, og derfor giver det mening for mig at fortælle min historie: Så andre forhåbentlig også kan tage hul på deres version af et drømmeliv – snarest muligt.\nKristina Wildenhoft siger:\njuli 4, 2018 kl. 11:07 am\nDet er så inspirerende at læse dine indlæg! Jeg er lige sprunget ud i at være hjemme med mine to små børn, og jeg har fundet meget ro fra dine fine indlæg. Jeg har længe villet Det, men først nu tør Jeg. Og først nu føler jeg mig sikker på, at det ér det bedste for mine børn og for mig. Så tak for inspiration til at turde gå efter mine drømme!\njuli 7, 2018 kl. 10:51 pm\nSikke en dejlig kommentar. Tillykke med beslutningen og held og lykke med jeres nye liv. Du vil aldrig fortryde den tid du bruge sammen med dine børn.\nLinda Rebin siger:\njuli 5, 2018 kl. 4:37 am\nDrømmer ikke om hjemmeskoling, men om at kunne gå hjemme med yngste barn til han er 3 år. Og dermed være hjemme når de to store kommer fra skole kl 13/14 om eftermiddagen.\nKender du smilerynker.dk og NeoHippie? Der vil du også kunne finde inspiration.\njuli 5, 2018 kl. 4:45 am\nOg det kunne være mig, der skrev dét om sugerør, Disney Show, legetøj og majsposer 🙂\nBliv endelig ved med, at sprede de fede budskaber! 🙂\njuli 7, 2018 kl. 10:48 pm\nTusind tak – det gør jeg. Og det hjælper altid på energien at læse kommentarer herinde 🙂\njuli 7, 2018 kl. 10:49 pm\nDet lyder som en dejligt drømmeliv, du har. Gør det endelig til virkelighed. Jeg kender godt både Neohippie og Smilerynker, ja. Kloge, inspirerende kvinder.


År 2020 til 2029 - tales.dk\nBøger om År 2020 til 2029\nHer finder du spændende bøger om År 2020 til 2029. Nedenfor er et flot udvalg af over 31 bøger om emnet.\n”Giv mig ikke det røde kort, før jeg har haft chancen for at spille.”For første gang i sit liv er Gareth i et forhold, hvor han kan slappe af og åbne op, men det giver også plads til uvelkomne, undertrykte barndomsminder om svigt og sorg. Minder, der truer med at slå skår i den ellers lykkelige Harris-familie.For Sloan er et forhold langt mere end blot en ny kæreste. At lukke en mand ind i sit liv betyder også at lade ham blive en del af sin datters liv. Og at Gareth er en af sladderpressens yndlinge hjælper på ingen måde Sloan, der stadig kæmper om forældremyndigheden over sin datter.Kan deres forhold stå distancen, når de skal dele det med resten af verden?Grib chancen er anden bog i duetten om Gareth og Sloan. Romanen er samtidig den femte, selvstændige sportsromance om Londons berømte og berygtede fodboldspillende Harris-brødre. “Amy Daws har i sandhed skrevet en exceptionel historie, og jeg er sikker på, at vi kan forvente flere fantastiske ting af hende.” – HYPABLE“Grib chancen aktiverede HELE følelsesregisteret! Selv hvis du ikke har læst de andre Harris Brothers-bøger, så er du nødt til at læse Grib mig og Grib chancen.” – STORY LOVER’S SOCIETY“Hvis du leder efter en sportsromance … med en eftertænksom, sjov og dirty talking britisk fodboldspiller. med en hyggelig, kærlig og velkendt familie. med et hint af nervepirrende konflikt, men på en god og hjertevarm måde. som er super sexet og vildt sød. som er en utroligt velskrevet historie.Så vil du elske Gareth og Sloans vej mod at acceptere deres fortid og opnå succes, lykke og kærlighed i den her duet!" – DG BOOK BLOG\n”Jeg vil ikke have, at du dominerer mig, Sloan. Jeg vil bare gerne overgive mig til dig.”Gareth Harris har altid været i kontrol. Som anfører for Manchester United og ældste bror i den store Harris-familie er han vant til at være den, der tager styringen. Men ansvaret er udmattende, og Gareth ønsker mere end noget andet at koble fra og give slip. At afgive kontrollen er noget, han aldrig har kunnet ... Lige indtil han møder Sloan.Amerikanske Sloan er for nyligt blevet skilt og står midt i en indædt kamp om forældremyndigheden for sin datter, og alt føles ude af hendes hænder.Så da Gareth, den sexede fodboldspiller som hun er stylist for, gør det klart, hvor tiltrukket han er af hende, kaster de sig ud i en affære. Det skulle bare handle om sex og være deres frirum, væk fra resten af verden og forpligtelserne … Ingen af dem havde forudset, hvad følelser kunne betyde for spillereglerne.Grib mig er den første bog i en duet om den ældste bror, Gareth Harris. Romanen er samtidig den fjerde, selvstændige sportsromance om Londons berømte og berygtede fodboldspillende Harris-brødre. “Harris-brødrene er afhængighedsskabende på så mange planer!” – TRUE STORY BOOK BLOG“Grib mig er FREMRAGENDE!” Amy Daws skriver den bedste sportsromance på markedet.” – SPELLBOUND STORIES BOOK BLOG“Grib mig er Amy Daws’ bedste bog til dags dato. Gareth og Sloan er sprængfarlige og deres unikke forhold fangede mig fra første side.” – MODERNBELLEBOOKS“Amy Daws gjorde Gareth hvert et sekund af ventetiden værd.” – DEVILISHLY DELICIOUS BOOK REVIEWS\nNOMINERET TIL ÅRETS FEEL GOOD-ROMAN I SVERIGEHilda har booket en uges italiensk madlavningskursus i Toscana, og hun kan slet ikke vente. Hun arbejder til daglig som kok, men der er langt fra at skrælle gulerødder i en børnehave til drømmen om den liflige duft af citron under den italienske sol. Så da hun i lufthavnen sammen med de andre deltagere får at vide, at turen er aflyst, må hun hanke op i sig selv. Plan B er trods alt bedre end ingenting.Det er Rasmus ikke helt enig i. Den tidligere popmusiker, der tilbringer de fleste dage på sofaen, sagde kun ja til turen, fordi hanssøster overtalte ham, og han er mere end skeptisk, da han hører, at kurset nu skal afholdes i den lille, svenske kystby Öregrund.Men alle deltagerne har brug for at komme væk fra hverdagen, og selvom Öregrund ikke er Toscana, spreder den italienske stemning sig sammen med duften af hjemmelavet pesto. Hilda og Rasmus kunne ikke være mere forskellige, men da først maden er serveret under den svenske sommersol, og den kølige hvidvin er trukket op, kommer der både nye følelser og gamle hemmeligheder på bordet.Pressen skriver: »Én af de allerskønneste feel-good romaner denne sommer i forfriskende svenske omgivelser.«- Bogblogger.dk»En skøn bog til solvarme dage.«- Julies bogblog\nEt mysterie fra fortiden vækkes til live, da en dokumentarfilminstruktør går på jagt efter sandheden om sin families tragiske skæbne.En sommerdag i 1959 forsvandt alle indbyggere i den lille, svenske mineby Silvertjärn som dug for solen. Efterladt tilbage fandt man kun en død kvinde og et nyfødt barn. Ingen ved, hvorfor eller hvorhen de mange mennesker forsvandt, og ingen har siden sat sine ben i byen. Før nu.Dokumentarfilminstruktøren Alice har været optaget af historien om den forsvundne by, siden hun var barn. Hele hendes bedstemors familie forsvandt nemlig sporløst i den mystiske tragedie. Sammen med et filmhold rejser hun nu til den forladte mineby for at nå til bunds i, hvad der skete den sommerdag for over halvtreds år siden. Men ikke længe efter at de har slået lejr, begynder mystiske hændelser at finde sted. Og efterhånden som frygten breder sig på filmholdet, og sammenholdet mellem dem slår sprækker, står én ting lysende klart: De er ikke alene.Den forsvundne by er en gribende og nervepirrende spændingsroman skrevet af en ny international stjerne på den skandinaviske krimihimmel. Camilla Sten har udgivet flere romaner for både børn og voksne, og ’Den forsvundne by’ blev hendes store gennembrud internationalt – bogen er solgt til udgivelse i 19 lande, og Nordisk Film har købt rettighederne til en spillefilm baseret på romanen.”Fortid og nutid flettes perfekt sammen i denne geniale spændingsroman.” – Femina”Virkelig stemningsfuld og spændingsfyldt … Som læser bliver man suget ind i bogens helt særlige miljø fra første side, og det er umuligt at stoppe med at læse, når først man er i gang.” – Ragnar Jónasson“Jeg var opslugt fra første til sidste side … Camilla Sten er en forfatter, man bør holde godt øje med i fremtiden.” – Camilla Grebe\nTobias Bukkehave er tilbage med opfølgeren til sin begavede og politisk engagerede spionroman Kongetro.Stilheden har sænket sig over den til- frosne grønlandske fjord. Efterretningsagent Tom Cortzen ligger i ly af mørket på et klippefremspring og betragter en mand ude på den hvide flade. Pludselig rejser isen sig og splintres så i tusind stykker, da en gigantisk ubåd frådende bryder gennem den metertykke iskappe. Manden på isen er en dansk geolog, og han har over en længere periode lækket hemmelige oplysninger til russerne …Sådan indledes Tobias Bukkehaves opfølger til den anmelderroste spionroman Kongetro, der udkom i april 2020.Et halvt år er gået, siden Tom Cortzen og den danske efterretningsenhed Sektor 7 var involveret i en omfattende sag om valgsvindel, der trak tråde til Østeuropa, USA og Mellemøsten. Tom har en fornemmelse af, at de ikke er kommet til bunds i sagen. Der er for mange ubesvarede spørgsmål, og den danske geolog lader til at være en af de manglen- de brikker i puslespillet. Tom har travlt med at finde svar, for den nyindsatte forsvarsminister, Lea Tourlin, sidder nemlig for enden af forhandlingsbordet med netop Rusland i en kynisk kamp mellem verdens stormagter om Arktis' eftertragtede ressourcer. Da en amerikansk erhvervsmand med tætte forbindelser til præsidenten tropper op på den grønlandske forskningsstation, hvor Tom befinder sig, kastes han ud i en intensiv jagt på sandheden, som fører ham fra Arktis’ golde isørken til Afghanistan og et Kabul i frit fald. Arvestål er en actionmættet og intelligent spionthriller med internationalt udsyn, men dybt rodfæstet i Danmark.\nEffie har aldrig fået forliget sig med forældrenes skilsmisse, der trak tæppet væk under hendes minder om en idyllisk og lykkelig barndom. Og det bliver ikke bedre, da faren og hans nye, yngre kæreste sætter hendes højtelskede barndomshjem til salg. Da hun modtager en lunken invitation til den sidste store fest, er Effies svar et klokkeklart ”Nej tak”.Indtil hun vågner rædselsslagen op midt om natten med kun én ting i tankerne: sine dyrebare babushkadukker, der stadig befinder sig i huset. Effie planlægger at snige sig ind, mens festen er i gang, snuppe dukkerne og skynde sig væk. Ingen vil nogensinde ane, at hun har været der.Men før hun ved af det, må hun undvige både en hund, dørvagten, familiemedlemmer og ekskærester. Værre endnu så kan hun ikke finde dukkerne – de er pist væk! Fra sit skjul må Effie lægge ører til ikke blot uventede sandheder om sin familie, men også om sig selv. Partycrasheren af Sophie Kinsella er en original fortælling med humor og hjerte om at finde tilbage til sin familie og til sig selv. ”Partycrasheren har al det vittige, humoren, varmen og de pragtfulde karakterer, som jeg elsker ved Sophie Kinsellas bøger.” – Jo Thomas”Fyldt med fantastiske karakterer og rablende skøre situationer. Partycrasheren er fyldt med glæde og humor, men også en følelsesmæssig dybde. Jeg elskede den fuldstændigt!” – Jill Mansell ”Eskapisme af den bedste slags.” – Lucy Diamond ”Med humor og lethed bekender bogen sig til overbevisningen om, at kærlighed i sidste ende overvinder alt.” – Publishers Weekly ”Sophie Kinsella har fingeren på den kulturelle puls, samtidig med hun efterlader mig flad af grin.” – Jojo Moyes”Jeg elsker at forsvinde ind i en Sophie Kinsella bog.” – Jodi Picoult”Kinsella har et ægte talent for at skrive humoristisk.” – The Boston Globe\nFortidens mørke familiehemmeligheder dukker op til overfladen på en afsidesliggende svensk herregård, da en ung kvinde kommer på sporet af sin dystre familiehistorie. Da Eleanors mormor bliver myrdet i sit hjem, ser Eleanor ved et tilfælde morderen flygte fra gerningsstedet, sekundet inden hun opdager sin mormor forbløde ihjel i entréen. Men Eleanor er klinisk ansigtsblind, og da politiet beder hende beskrive gerningsmanden bagefter, kan hun intet huske.Da boet efter mormoren gøres op, viser det sig til Eleanors store forbløffelse, at hun har efterladt sig en stor herregård, som Eleanor intet kender til. Sammen med sin kæreste, moster og en advokat rejser Eleanor op til huset for en weekend for at lære sin arv at kende og for at finde frem til sandheden om sin mormor. Men det mystiske hus viser sig at gemme på langt flere hemmeligheder end ventet, og langsomt vækkes en glemt historie fra fortiden til live. Det står dog hurtigt klart for Eleanor, at nogen vil gøre alt for at forhindre hende i at finde frem til den skæbnesvangre sandhed … ARVTAGEREN er en urovækkende spændingsroman om arv og mørke familiehemmeligheder skrevet af en ny international stjerne på den skandinaviske krimihimmel. Camilla Sten har udgivet flere romaner for både børn og voksne, bl.a. spændingsromanen Den forsvundne by, som blev hendes store gennembrud internationalt, og som er solgt til filmatisering hos Nordisk Film. Arvtageren udkommer i 8 lande, heriblandt USA. ”Rig på gode karakterer … Camilla Sten er on a roll.” – Publishers Weekly ”Efter succesen med debuten Den forsvundne by har Camilla Sten sat barren tårnhøjt for bog nummer to – men hun har gjort det igen … Det er en spændingsfyldt og uhyggeligt tilfredsstillende spændingsroman, som er helt umulig at lægge fra sig.” – Mystery and Suspense Magazine ”Camilla Sten er en ny, spændende skandinavisk krimiforfatter.” – Ragnar Jónasson ”Jeg var opslugt fra første til sidste side … Camilla Sten er en forfatter, man bør holde godt øje med i fremtiden.” – Camilla Grebe\nKærlighed for kontrolfreaks\nNogle gange må man rykke tilbage til start for at finde sig selv …Anna har altid haft styr på alting. Med topkarakter i studenterhuen er hun strøget gennem sin CBS-uddannelse med kurs mod drømmejobbet på et prestigefyldt PR-bureau. Men da stillingen går til en anden, står hun for første gang uden en plan og med en stigende følelse af panik. Imens er Annas fraværende far tilbage i Danmark for at overtage det sønderjyske familiegods, og han er opsat på at ansætte hende. Selvom tanken ikke huer storbypigen Anna, er opgaven med at lægge godsets nye brandingstrategi vel bedre end ingenting?På godset møder Anna chefkokken Thomas, som har fødderne solidt plantet i den jyske muld. Da de skal samarbejde, står konflikterne i kø, for hvorfor skal hun ændre ved et image, der har fungeret fint i mange år? Og hvorfor har han så svært ved at forstå, at ikke alle gæster drømmer om brun sovs året rundt? Men måske kan de også lære noget af hinanden? Hvis de altså ikke river hovederne af hinanden først …Kærlighed for kontrolfreaks er en romantisk komedie om modsætninger, der mødes, uventet kærlighed og om måske at være blevet voksen lidt for hurtigt.\nForår i luften, kølig rosé i glasset og et mord på menuen ...Majsolen skinner, og kriminalreporter Cilla Storm har god grund til at være tilfreds med tilværelsen. Hun og kæresten Adam er på nippet til at tage næste skridt i deres forhold, og en smule tvivl jo kun naturligt, for hvornår ved man egentlig, om man er klar til at flytte sammen? Værre står det til for hendes ven Zacke, som har knas med kærligheden. Heldigvis kan han låne det perfekte tilflugtssted for knuste hjerter: Cillas lille kolonihavehus på Bullholmen.Og hvad er en bedre distraktion mod kærestesorger end et skærgårdsmysterie? Cilla – og selvfølgelig Rosie – gør ham nemlig selskab, fordi ledetrådene fra en henlagt mordsag fører til øen, og det er tydeligt, at de indblandede stadig skjuler noget …Samtidig, ikke så langt derfra, er den kendte mad- og vinconnaisseur Julia ved at udleve sin drøm om at skrive en kogebog. Men da hun en stormfuld aften kigger over mod det luksuriøse nabohus på den anden side af bugten, er hun vidne til en frygtelig ulykke. Men var det nu virkelig en ulykke? Eller har den måske en forbindelse til det halvtreds år gamle, uløste mord?Skønne, grønne forårsvinde er fjerde, selvstændige del af den hyggelige og romantiske krimiserie om den nysgerrige journalist Cilla Storm. ”At læse Skønne, grønne forårsvinde føles lige som at komme hjem: Det er trygt og hyggeligt.” 4 stjerner – Lottens Bokblogg”Det er en fantastisk kombination af krimi og feel good.” – I Hyllan, blogg”Hyggelig læsning, i det omfang mord nu kan være hyggeligt. Jeg glæder mig til at se, hvad Christoffer Holst kommer med næste gang!” – Stories from the city, Stories from the sea, blogg\nEt glædeligt gensyn med det lille bageri på strandpromenaden, hvor hjertesorger forvandles til hjertevarmeMarisa Rosso føler sig lidt fortabt. Hun forstår ganske enkelt ikke, at alle andre bare kan fortsætte deres liv på vanlig vis, når hun selv sørger så dybt over sin elskede bedstefars død hjemme i Italien. Alle mister jo deres bedsteforældre før eller siden, så hvorfor tager hun det så tungt?I et forsøg på at komme sig vælger Marissa at flytte til verdens ende – nærmere bestemt, en lille tidevandsø i det sydvestlige hjørne af England. Måske kan hun her finde fred og ro?Uheldigvis – eller måske heldigt nok? – viser det sig, at den lille ø på ingen måde ånder fred og idyl. Marisas russiske nabo underviser i klaverspil, de herlige øboere er utroligt nysgerrige, og særligt det lille bageri har brug for en hjælpende hånd for igen at komme på ret kurs. Kan Marisa mon blive en del af fællesskabet og finde lykken her ved verdens ende?Pressen om Den lille butik med de nye begyndelser:”Morsom læsning”– Femina”Den sødeste og mest charmerende roman længe”– Bogblogger.dk”Sød, rørende, hjertevarm. En af de bedste feelgood romaner, jeg har læst.”– Litfix”Jeg vil anbefale denne skønne bog til alle, der trænger til en god historie.”– Bogfinken\nLaura har to store kærligheder i sit liv: økonomistudiet, hvor hun kan få lov til at nørde tal og grafer, og Elias, hendes to-årige søn. Det er svært at finde tid til fester for ikke at tale om dating og fyre, og hvem har hun overhovedet lyst til at lukke ind i Elias’ liv? Indrømmet, hvis hun skulle tillade sig den luksus, så ved hun godt hvem … Og måske kunne det også bare være for en enkelt nat?Lige siden William mødte Laura første gang, har der været noget særligt imellem dem – som ikke kun skyldes, hvor fantastisk smuk, han synes, hun er. Men dengang var hun højgravid og havde en kæreste. Nu er hun single, men udfordringen er, at de er blevet gode venner og er i læsegruppe sammen. William lever det ubekymrede, vilde singleliv og går aldrig glip af en fest, så deres liv kunne heller ikke være mere forskellige.Men måske tør de glemme det for en enkelt nat? Hvis de da kan nøjes med én … Vild i natten er en fortælling om modsætninger, der mødes, om forviklinger og misforståelser, men frem for alt uimodståelig kærlighed. Bogen er første og fritstående bog i L. Shermans Forført i Aarhus-serie.\nHvordan ved man, om en flirt er mere end en flirt?Sofie er egentlig ikke i tvivl. Efter at have grinet, delt utallige øl og ja, flirtet med Jacob – der godt nok er kendt som kunstakademiets største charmør – er hun sikker på, at der er mere mellem dem. Men alle hendes forestillinger krakelerer, da hun opdager, at han var sammen med Emilie fra deres hold kort tid efter, at han fortalte Sofie, at hun var ret dejlig.Det er ikke første gang, Sofie er blevet besnæret af et skævt smil og et varmt blik, og hun lover sig selv, at hun ikke vil falde for Jacobs pis igen. Men det bliver en daglig kamp at modstå ham, når han insisterer på, at han vil gøre alt for at få en chance til. For hvor meget kan man egentlig ændre sig? Og tør hun for alvor stole på ham?Samtidig er Sofies faglige selvsikkerhed i bund, og i horisonten venter en vigtig kunstudstilling og nogle svære valg. For det kræver mod at stole på sig selv – og sætte sit hjerte på spil. Med følelserne helt uden på tøjet og masser af humor fortæller Den du er en stærk historie om den store kærlighed og om at finde modet til at ryste fortiden af sig. Romanen er det første uafhængige bind i serien Kærlighedens kunst.\n29-årige Carolines liv kører på skinner. Hun har lige købt lejlighed og landet drømmejobbet som musikanmelder – og så har hun tilmed scoret chefen Kaare, som samtlige kvinder på kontoret har våde drømme om. Alt er perfekt, hvis man altså ser bort fra, at Caroline får mavepine af at skrive de nådesløse anmeldelser, at Kaare, by the way, er gift og at en dødelig pandemi har lagt landet ned ...På et splitsekund bliver alt aflyst. Vennerne isolerer sig med deres kærester, Kaare prioriterer familien og Caroline bliver sendt på tvungen orlov hjemme blandt flyttekasserne. Hendes sociale liv består i daglige telefonsamtaler med hendes overbeskyttende forældre, sporadiske sms’er fra vennerne og spontane altanmøder med naboen John – en 94-årig globetrotter med hang til alkohol og technomusik.Foråret ser ikke ligefrem lyst ud, indtil Caroline bogstaveligt talt støder ind i Casper, som vender op og ned på hendes forestillinger om det gode liv. Hans optimisme og livsglæde smitter, men han er samtidig slet ikke den, hun troede, hun var på udkig efter. Men kan han være lige den, hun har brug for?Kys din kæreste på rejsen er en romantisk komedie om at turde bryde ud af præstationsræsets hamsterhjul og satse på eventyrets sitrende usikkerhed.\nEngang var de hinandens store kærlighed, men nu er de advokat og klient. Kan de lægge fortiden bag sig og satse alt?Da den succesfulde advokat Johannes Lund bliver kontaktet af sin ungdomskæreste, som desperat har brug for hjælp, tvinges han til at se både fortiden og den eneste kvinde, han nogensinde har elsket, i øjnene.Parisa Tagavi har viet sit liv til forskning i kvindesygdomme. Gennem hele sin karriere er hun blevet hyldet for sine banebrydende opdagelser, men da hun mistænkes for at svindle med forskningsmidler, truer anklagen alt det, hun har kæmpet for.På trods af den skæbnesvangre episode, der i sin tid skilte dem ad, begynder gamle følelser at røre på sig. Men et forhold mellem en forsvarsadvokat og en klient er strengt forbudt …Alt på spil er den tredje, fritstående bog i Svärdh & Partners-serien om forbudt kærlighed og rænkespil i det lunefulde, stockholmske businessmiljø.”Intet mindre end fantastisk! Læs den!” – Boklusens Bokblogg\nI sin mormors gamle sommerhus finder Rebecka en dagbog og en samling breve. De er fra 1940’erne, og snart viser det sig, at hendes familiehistorie er mere indviklet, end hun troede. Hvad er det for mørke hemmeligheder, hendes elskede mormor Anna skjulte gennem alle årene?Gennem brevene og dagbogen får Rebecka indblik i livet under Anden Verdenskrig. Den unge Anna er forelsket i Luca, og da han beder hende om hjælp til at smugle danske jøder over sundet, er hun villig til at risikere alt. Den beslutning kommer til at ændre deres liv for evigt.Efterhånden som Rebecka læser, går det op for hende, at hun ikke er den eneste, der må forsone sig med fortiden. Men kan familien finde hinanden igen, inden det er for sent?Dagbogens hemmelighed er en gribende fortælling om, hvordan man kommer videre efter en tragedie og en kærlighedsaffære så storslået, at den giver genklang i flere generationer.


Helsårsdæk køb online | Spar op til 30% | Tirendo.dk\nAlle Premium Brands Kvalitet lav pris dæk Budget mærker og produkter Vi anbefaler vulkaniserede dæk\nsøg ved størrelse: 123 Resultater - Tilbud pr. side:\nkun 560 kr\n205/55 R16 94V, totalt fornyet\nHvis du er på udkig efter et praktisk alternativ til udskiftning mellem sommer- og vinterdæk hvert halve år så tjek de billige helårsdæk på Tirendo! Takket være vores samarbejde med førende grossister, kan vi tilbyde den mest aktuelle pris på de store brands, samt spændende nyheder! Her kan du finde og købe billige helårsdæk til din bil, firehjulstrækker, varevogn eller motorcykel. Du kommer sikkert gennem sommer og vinter og sparer ved at finde varer i vores sortiment!\nSpar smart med Tirendo\nVores tilbud er næsten altid under prisforslag fra producenten. Vælg mellem de forskellige billige helårsdæk præcis dem, der passer dig bedst!\nHvis du er usikker på hvilke dæk er de rigtige til din bil, kan du på bilens registreringspapirer finde passende dækstørrelser, maksimal hastigheds- og belastningsindeks.\nDu kan med fordel købe ind hos os - vi leverer dine dæk fragtfrit til dit hjem eller til det aftalte værksted i løbet af 2-5 hverdage. Og hvis du ønsker din vare ombyttet, er du velkommen til at sende dine dæk tilbage til os – naturligvis uden ekstra omkostninger.


Kina Grill - åbningstider - Søborg Hovedgade 140 - Søborg\nVelkommen til Kina Grill ved Søborg Hovedgade. Du finder Kina Grill som ligger placeret i hjertet af Søborg, som er et trygt og venligt kvarter. Søborg tilbyder på et hyggeligt og stemningsfyldt gadestrøg, med en del liv af både børnefamilier, ældre og singler. Med få minutters gang fra Dyssegård Station, kan du komme ned og besøge Kina Grill ved Søborg Hovedgade. De vil være meget glade for at se jer, så besøg dem i dag.\nKina Grill ved Søborg Hovedgade, yder en professionel service og gør alt for at hjælpe dig, med det du søger. Derudover er der gode parkeringsforhold langs Søborg Hovedgade og dens sidegader, hvilket gør det hurtigt og nemt for jer som kunder, at besøge butikkerne. Du kan kontakte Kina Grill ved Søborg Hovedgade på ovennævnte oplysninger eller komme ned forbi dem.


Lækagesporing - DTKS\nDTKS benytter termografi til lækagesporing, i forbindelse med brugsvand eller opvarmning. Når der benyttes termografi er det en nondestruktiv undersøgelse. Lækagesporing bliver benyttet til at nedsætte omkostningerne i forbindelse med reparation af utæthederne. I flere tilfælde er det et krav fra forsikringsselskabet at lækagen/utætheden bliver lokaliseret inden arbejdet påbegyndes, hvorfor det oftest er en fordel at benytte termografi som kan fører til hurtig lokation af utætheden, uden der udføres destruktive indgreb.\nVed termografi er det muligt at lokalisere lækagen meget præcist selv ved lækager under beton dæk. Hvis lækagen bliver sporet præcist kan det spare penge i forbindelse med udbedringen af lækagen, da det dermed er muligt at bryde mindre dele af gulvet op. Ved samme undersøgelse er det muligt at lokalisere varmeslager i gulvet, hvormed det kan undgås at skade disse ved udbedring af fejlen.\nPriser fra 1.500,- D.Kr + moms, ring for vejledning og pris på din specifikke opgave.


Sundhedsjobs.dk - Radiografer til Røntgenafdelingen Vejle\nJobbet "Radiografer til Røntgenafdelingen Vejle" er udløbet\nDin nye stilling er ledig til besættelse pr. 1. juni 2018 eller efter aftale. Du vil indgå i CT Teamet, hvor Maria er afdelingsradiograf. Du vil have funktioner ved CT, ultralyd samt CR/DR. Du vil indgå i et moderne og spændende fagligt fællesskab. Stillingerne er nyoprettet på baggrund af en øget aktivitet over længere tid.\nAfdelingen er teamopdelt i et MR, CT og CR/DR team, hver især med en afdelingsradiograf samt specialeansvarlig. Afdelingen er moderniseret og udvidet med nye modaliteter blandt andet CT, gennemlysning, DR røntgenrum, MR og ultralyd.\nVejle Sygehus har sammen med Kolding Sygehus fælles sygehusledelse og indgår i Sygehus Lillebælt, Kolding med hovedvægt på det akutte, Vejle med hovedvægt på kræft. Dit ledelsesområde har fælles afdelingsledelse med Røntgenafdelingerne i Middelfart samt mammografiafsnittet inklusiv mammografiscreeningsenheden.\nUnder det samlede ledelsesområde er der ansat flere forskellige faggrupper, sekretærer, overlæger, kiropraktorer, radiografer, SOSU’er, rtg. Sygeplejesker og personer i driftsorienterede funktioner.\nI Vejle er der tilknyttet ca. 75 i plejegruppen.\nHvert team har tilknyttet ca. 25 fra plejegruppen. CT teamet indgår i rådighedsvagt sammen med CR/DR teamet.\nHør gerne mere om os ved henvendelse til:\nAfdelingsradiograf Maria Rygaard Andersen 7940 5306 eller afdelingsradiograf Jesper Friis Skjoldborg 5142 9434\nAnsøgningen skal være afdelingen i hænde senest torsdag d. 19. april 2018 inden middag.\nSamtaler forventes gennemført mandag d. 23. april 2018.


Plataran Menjangan Resort - Atlantis Rejser\nPrivat luksusresort placeret på stranden midt i en fredet naturnationalpark på Bali\nPlataran Menjangan Resort & Spa er en unik mulighed for at komme tæt på dyrelivet på Bali, da det er placeret i en fredet naturpark på Bali. Resortet forsøger også at drive resortet så bæredygtigt, som muligt. Det eksklusive resort ligger helt ned til stranden i den tropiske natur, og der er mulighed for både at fordybe sig i dyrelivet på land som i vandet. Her bor du i smukke villaer med højt til loftet og privathed. Oplagt til brudeparret eller dem, som ønsker en helt unik rejse til Bali.\nHotellets hovedrestaurant serverer morgenmad, frokost og middag. Hotellets a-la-carte restaurant serverer mad fra det balinesiske og indonesiske køkken. Du kan også blive på værelset og nyde godt af den tilbudte roomservice (døgnet rundt). Der er en bar/lounge, hvor du kan nyde en drink.\nHotellet råder over et poolområde med en infinitypool med en svim-up pool. Fra poolen er der udsigt over hotellets privat sandstrand. På stranden er det muligt at prøve en række vandsportsfaciliteter, herunder snorkling og paddleboarding.\nNyd en dag ved vandet på den private strand, eller drag fordel af de andre rekreative faciliteter, der inkluderer en udendørs pool og udlejningscykler. Dette hotel tilbyder desuden gratis trådløs internetadgang, concierge-tjenester og bryllupsfaciliteter. Det er nemt at komme omkring og besøge nærliggende destinationerne med den gratis transportservice. Andre aktiviteter inkluderer vandsportsaktiviteter og bådture, hvor der er mulighed for snorkling.\nDit ophold på Plataran Menjangan Resort & Spa er med morgenmad.\nFøl dig hjemme i en af de aircondition-afkølede villaer. Villaerne har desuden en privat terrasse. Der tilbydes satellitprogrammer på et LED-tv og en MP3-dockingstation som underholdning, og med gratis Wi-Fi kan du altid komme på nettet. Faciliteter inkluderer værdiskab og skrivebord. Herudover findes der en minibar og en kaffemaskine.\nBeliggende i fredet naturpark\nTæt på det balinesiske dyreliv\nGebyr for ekstra seng: IDR 500000 pr. ophold


CasinoTop10.dk Nyheder - De bedste kasino bets\nDe bedste kasino bets\n03 aug 2009 | 08:13\nCasinotop10 For et stykke tid siden diskuterede vi de værste bets, man kan lave på et kasino. Det var egalite i Baccarat, idiot blackjack, og one-roll bets i Craps. I dag vil vi kigge på nogle af de mest favorable bets, man kan lave på et kasino.\nEn vindende pokerstrategi\nEn god pokerspiller kan være en vindende spiller, og en rigtig god pokerspiller kan vinde rigtigt mange penge. De bedste pokerspillere i verden, som man ser i tv-shows som High Stakes Poker, er alle favoritter mod middelmådige spillere. Men for hver vinder findes tyve tabere. Så hvis du vil være i de øverste 5%, skal du søge for at træne, før du sætter dig ved bordene. Det er svært at vinde i poker.\nHvis du har set filmen 21 eller læst bogen bringing down the house, så ved du allerede, hvad jeg snakker om. Blackjack spillere, som kan tælle kort (og ved hvordan man udnytter den viden), kan rent faktisk få en fordel mod kasinoet. De spiller for små summer indtil kortspillet kun indeholder et stort antal af tier og esser, hvilket giver spilleren en fordel, og hæver så indsatsen. Derved får de en positiv forventet indtægt...indtil kasinoet indser, hvad der sker, og smider dem ud.\nPass og Don´t Pass i craps\nSom nævnt artiklen om dårlige bets, så er der mange sådanne i craps. Men craps er også et af de bedste spil for spillerne (hvis du sætter pengene på den rigtige side af bordet). Hold dig til Pass og Don´t pass og kasinoets fordel vil aldrig overstige 1.41%. Hvis du kombinerer disse bets med laying odds, så bliver procenten endnu bedre.\nDerudover er der også et par andre glimrende bets du kan lave på craps. Vælger du 6 og 8, så er husets fordel kun 1.52%.\nGode video poker maskiner\nDer er stor forskel på slots og video poker. På slots kan du kun håbe på lykkens gudinde, men i video poker har dine beslutninger en betydning. For det første skal du vælge en video poker maskine med en høj udbetaling som 9/6 Jacks og bedre, og så vælge den bedste strategi. Der findes faktisk maskiner, som har udbetaling på mere end 100%, hvilket betyder at spillerne har en positiv forventet indtægt. Når du spiller online, så sørg for at kombinere dit spil med en god bonus, så fordelen bliver mindsket yderligere.\nBaccarat - når man undgår egalite\nBaccarat er et spillervenligt spil, med mindre du vælger at spille på egalite. Når du spiller banken er husets fordel 1.06 og når du spiller på spilleren er den 1.24%. Sammenlignet med andre kasino spil, er Baccarat rigtigt godt.\nBasal Blackjack strategi\nBlackjack er et ok spil selvom du ikke tæller kort, hvilket også er umuligt online. Hvis du følger en basal strategi, så er husets fordel nede på 1%. En procent få andre kasino spil kan konkurrere med. Men for at få den procent skal du holde dig til strategien og aldrig spille efter din mavefornemmelse.\nDette er nogle af de bedste bets du kan lave på et kasino. Hvis du holder dig til dem, vil din bankroll holde længere og du vil måske endda forlade kasinoet som en vinder.


LIFESTYLE – Fein\nEn feriebolig præget af nordisk minimalisme med en stærk mallorcinsk accent\nI kort afstand fra den charmerende mallorcinske landsby Deià ligger dette nyligt restaurerede hus, der ejes i fællesskab af en stor nordisk familie. Et hus familien jævnligt besøger som deres faste feriehjem. Det er det lokale arkitekt- og designfirma More Design, der har stået for foryngelseskuren. ”Det var arbejde som skulle sikre, at huset kunne rumme de forskellige behov, der opstår, når mange familiemedlemmer kommer og går. Og dét på en måde så husets ’layout’ blev udformet på en både intelligent og smuk måde,” fortæller designeren Manuel Villanueva. ”Familien er mere end almindeligt designkyndige, og var vældigt involveret i hele renoveringsprocessen. Sammen har vi skabt en smuk blanding mellem deres æstetiske ønsker og vores vision om en moderne bolig i Middelhavet. Det er nordisk minimalisme med en stærk mallorcinsk accent.”\nManuel Villanueva forklarer, at den gruppe af forskellige ejendomme, som huset er en del af, daterer sig helt tilbage til det 13.\nårhundrede, hvor cisterciensermunke anlagde et kloster i nærheden. Med tiden blev der tillige bygget et vagttårn. Men helt op til starten af det 20. århundrede blev der bygget udhuse og nye bygninger på grunden.\nHuset var i 1970-erne blevet udstyret med en kedelig tilbygning uden sjæl. Den gik More Design som det første i gang med at transformere. Som arkitekt og designer ser Manuel Villanueva det som sin opgave at gennemføre renoveringsarbejder på en måde, så de forskellige bevaringsværdige bygningselementer og rester af traditionel mallorcinsk arkitektur og byggetradition bliver både forbedret og bevaret. Men det skal ske på en måde, så man stadig får en let og nutidig oplevelse af at opholde sig i huset.\nPå den stærkt skrånende grund strækker huset sig over tre etager. Indgangspartiet sker via det midterste niveau, der også rummer køkken, spisestue, soveværelse med eget badeværelse. På den øverste etage findes husets master bedroom. Også med direkte adgang til eget badeværelse. Her er der også adgang til den store udendørs terrasse. På den nedre etage findes yderligere to soveværelser. Et af dem med køjesenge til børnene.\nSelv om huset kun ligger en kort køretur fra den nærliggende landsby Deià, får man hurtigt en følelse af at befinde sig højt oppe på bakkekammen. Det glider naturligt ind i landskabet, og der er skabt flere stier rundt om huset. Med dets slanke udtryk virker det som om, at det malet ind i et landskabsbillede. Nænsomt og med de fineste pensler. Fra næsten alle rum er der en fantastisk udsigt ned mod landsbyen og Middelhavet.\nDen buede entredør – som forsigtigt er blevet restaureret – fungerede også som husets oprindelige indgangsparti. ”Det er formentlig den ældste del af huset,” fortæller Manuel Villanueva. Ud over at redde de gamle trædøre, blev der foran monteret et sæt buede glas- og metaldøre. Både for at beskytte træet fra vejrliget, men også så ejerne kan nøjes med at lukke glasdørene og på den måde slipper mere sollys ind i entreen.\nDen er i øvrigt stor nok til også at rumme både et lounge-område og spisestue. Derudover er der også blevet plads til en trappe, der forbinder entreen med huset øvre og nedre etager. Fra den store hall er der også adgang til køkkenet, der vender ud mod husets bagside. Endelig er det også på dette midterste plan, at man finder husets kompakte, men hyggelige, opholdsstue. Her leverer de store vinduespartier en fantastisk udsigt ud over Middelhavet.\nLigesom i resten af huset, er der her støbt gulve i gråt mikrocement. Lofterne er holdt i den klassiske mallorcinske buede stil. Nogle steder er også træbjælkerne synlige.\nAlle bygningsmaterialer anvendt til denne restaureringsopgave er mere moderne udgaver af de traditionelle materialer, der har været brugt på Mallorca i århundreder. Det har været et bevidst valg fra More Designs side. Men også et krav fra de lokale byggevedtægter, når der er tale om bevaringsværdige bygninger. Som Manual Villanuevas kollega, Oro Del Negro, siger: ”Vores første valg er altid at gå med de tilgængelig lokale materialer.”\nLokale håndværkere har skabt alle de nøgleelementer, som var en del af More Designs plan for renoveringen. Lige fra de snoede balustre på trappens gelænder – smedet af en lokal smed – til de håndlavede badekar og vaske i badeværelserne. Køkkenet er et regulært designerkøkken skabt på stedet af snedkerne Bony Fuster og Pedro Casanova. De har anvendt genbrugs-egetræ, mens den lokale stenhugger Juan Composol har skabt de smukke bordplader fra antikke sten samlet i nærområdet.\nFor at maksimere husets relativt små rum, var det vigtigt at få åbnet alle områder, så der blev fri adgang ud til terrasser og balkoner. Fra køkkenet blev der skabt direkte adgang til opholdsstuen med udgang til haven. Det er med til at skabe følelse af sammenhæng mellem de forskellige opholdsområder i huset, mens det samtidig lader det naturlige sollyse strømme frit gennem huset.\nI tilgift er de indbyggede møbler – bænke, sofaer og senge – særdeles pladsbesparende. Sengene har ovenikøbet indbygget opbevaring i soklerne. Også for at spare plads. De resterende møbler og øvrige interiør er holdt i en enkel stil, der ikke ’larmer’ for meget. Der er brugt naturlige materialer som træ, keramik og trådkurve.\nDen overordnede følelse af interiøret er, at der her er tale om et hus, der bliver levet i. En følelse der er i harmoni med den opdaterede foryngelseskur, som selve huset har gennemgået. En kur hvor både de gamle byggetraditioner og nutidens krav til en moderne bolig til fulde er blevet opfyldt. Og en bolig der danner rammen om rolige, behagelige ferier og sjælefred.\nPå en klippeskrænt med direkte udsigt ud over Atlanterhavet ligger\ndenne næsten futuristiske villa med klar inspiration fra den amerikanske\nVed poolen i denne skønne bolig i sydafrikanske Cape Town er det ikke svært at se, hvor inspirationen kommer fra: Den glamourøse, berusende og futuristiske Los Angeles-modernisme, som vi husker den fra 1960-1970’erne.\nOmkranset af Cape Towns smukke Nettleton Ridge føler man sig hensat til et parallelt univers\nHuset står som en skulptur i landskabet, mens dets indre kunne være inspireret af en flyvemaskine.\nNår man befinder sig højt oppe på Cape Towns smukke Nettleton Ridge, der omgiver den forrevne Cape bjergside og kaster blikket ud over Atlanterhavet, får man næsten en oplevelse af at befinde sig i et parallelt univers. Det er også let at blive forledt til den tanke, at man egentlig befinder sig på den amerikanske vestkyst og betragter en af Hollywoods-stjernernes pragtvillaer med udsigt over Stillehavets solbeskinnede bølger. Måske Tony Starks (Iron Man) kæmpevilla i Malibu eller en eller anden Bond-skurks luksuriøse forbryderrede. Eller måske endda noget, der kunne være taget fra den fremtidsdrømmende amerikanske tegneserie om\nFamilien Jetsons liv.\nOg måske er det ikke helt ved siden af. For denne bolig, der ligger i det eksklusive Clifton-område lidt syd for Cape Town, har sine rødder i den samme arkitektur, vi finder på den amerikanske vestkyst. Huset blev opført af Lloyd Pengilly, der kan skrive tidligere rigmand, bankier og minearbejder på visitkortet. Tidligere fordi\nen finansiel krise tvang ham til at sælge huset. Til gengæld kan man i dag leje denne arkitektoniske perle for en pris, der starter ved 20.000 dollars per nat.\nHusets design er i høj grad inspireret af den berømte amerikanske arkitekt John Lautner. Et af hans mest kendte huset er Elrod House i Palm Springs, der bedst huskes fra James Bond-filmen Diamonds Are Forever. Et andet Lautner-hus – Sheats Goldstein House – var et vigtigt element i The Big Lebowski-filmen. Det er rene L.A. ’festhytter’, der nærmest organisk hæver sig fra de klippefyldte bjerg sider, mens deres interiører smelter sammen med den exorbitante udsigt. De står som en skulptur i landskabet, mens dets indre kunne være inspireret af en flyvemaskine.\nDette Cape Town-hus har en lignende skulpturel tilstedeværelse. På en og samme tid futuristisk og næsten urtidsagtig. Bygningens svingende kurver og bølgende konturer giver mindelser om en jet-set æra. En tid, hvor lufthavne og flyvning var både glamourøst og romantisk. En tid, hvor rumrejser var et drømmende fremtidsscenarie, der fangede vores fantasi. Og en tid hvor bilen var synonymt med frihed. Det var en æra, hvor de teknologiske fremskridt og designstil udkrystalliseredes i et særligt æstetisk udtryk fyldt med optimisme, vovemod og en fornemmelse af, at alt var muligt.\nDet var det lokale arkitektfirma – Peerutin Architects – der tegnede husets ydre linjer, mens Silvio Rech and Lesley Carstens Architects and Interiors tog sig af interiøret. ”Resultatet blev en fusion mellem den storslåede naturoplevelse udenfor og et fantastisk design af boligens indre,” fortæller arkitekten David Peerutin.\nHan forklarer, at Lloyd Pengilly for alt i verden ville undgå endnu en kasseagtig struktur, der kæmpede med sine omgivelser. En af de største udfordringer var at tegne et stort hus, der måler 90 meter i længden og 20 meter i dybden, som ikke ville føles påtrængende i landskabet. ”Gennem alle vores dybdegående for-analyser af grunden og dens muligheder, skilte de bølgende bjergsider sig markant ud. Derfor udviklede vi en mere konceptuel ide om at skabe den samme bølgeform i husets struktur. Det kommer især til udtryk på husets forskellige etager, hvor de vender ud mod havet,” forklarer David Peerutin og fortsætter: ”Vi fandt flere enestående eksempler, hvor man havde udnyttet dette formsprog. Og vi blev ærlig talt meget forelsket i John Lautners værker. I vores design er der en direkte inspiration fra hans ikoniske arbejder. Vi har blot forsøgt at adaptere og integrere dem i en bredere arkitektonisk forståelse for dette formsprog.”\nSelve huset består af fire etager. De nederste to er beklædt med sten i et forsøg på at efterligne bjergsidernes struktur og fremtoning. ”Som en bevidst og meget direkte kontrast til det solide fundament, er husets to øverste etager med opholdsrum, arbejds- og entertainment-områder, samt soveværelser designet som en lys gruppe af frie skulpturelle former, der på magisk vis binder det indre og ydre sammen. Det er som en række beton-bånd, der hvirvlende danser i vinden,” fortæller David Peerutin.\nFra vejen kommer man ind i huset via garagen. Det sker gennem en kobber-beklædt skydedør, der giver adgang til en entre, hvor der står et stort skrivebord. ”Jeg plejer at kalde det for et Moneypenny-agtigt bord, der gør, at den første oplevelse af dette hus vil være James Bond værdig. En spiraltrappe fører op til husets næste etage, der er fuldt udstyret med bar og et stort område beregnet til gæstebud. Her findes også den indendørs swimming pool og gæsteværelserne. Går man yderligere en etage op ad trappen åbenbares opholds- og spisestuer, samt køkkenet. ”Den øverste etage er konstrueret med to ”flyvende” tallerkner og en forbindelsesbro. Overfor den ’grønne plæne i himlen’ har vi placeret en festpavillon komplet med pool, spa og en nedsænket bar,” fortæller Silvio Rech.\nSilvio Rech and Lesley Carstens, der selv har tegnet en række originale og konceptuelt meget vovede huse, er måske bedst kendt for deres design af Safari Lodges og hoteller. De har med disse safari-feriehuse udviklet en form for eksperimentel arkitektur, der fornemt relaterer sig til den omgivende natur og giver de besøgende en oplevelse af være en del af eventyret. Det er et stærkt, men alligevel subtilt samspil med naturen, som lige var det udtryk som Lloyd Pengilly ønskede for at fuldende det spektakulære hus ved Clifton Bay.\nDe to arkitekter forstod straks, at oplevelsen af huset skulle være opløftende. Både fysisk og mentalt. ”Det skulle være et sted, hvor man kan hæve sig op over hverdagens normale gøremål. Huset rummer nogle af disse tidløse, endeløse og helt ekstraordinære vuer, som gør det magisk. Det er ganske enkelt larger-than-life,” fortæller Silvio Rech med stor begejstring.\nI en periode var deres tegnestue fyldt med LA-fotografen Slim Aarons’ billeder af glamour ved poolen, som kom til at symbolisere amerikansk modernisme lige så meget som arkitekturen gjorde. Der var også fotos af alle James Bond-skurkenes huler. Faktisk blev det obligatorisk for medarbejderne at se vintage Bond-film.\nSilvio Rech forklarer, at de ikke blot ønskede at fordybe sig i tidens arkitektoniske stil. De ville også forstå essensen af denne æras glamour. ”Vi ville ganske enkelt træde ind i denne tids ’mentale rum’, hvor begejstringen, ja, nærmest forelskelsen i ufoer og rumrejser fyldte lige så meget som badetøj og pool-parties. Det er derfor, at huset – måske på grund af rødderne i Hollywood og Los Angeles – udstråler en meget filmisk opfattelse af glamour. Det kommer især til udtryk med de store buede og skrå vinduer, der minder om dem man ser i lufthavnenes kontroltårne. Det har unægtelig en stor filmisk effekt.”\nLigesom selve arkitekturen handlede deres tilgang til husets interiør selvfølgelig ikke blot om at kopiere Lautners stil. Det var mere et spørgsmål om at oversætte og tilpasse det til et nyt sted og tid. Den unge Lautner var en protégé af Frank Lloyd Wright, og ligesom sin mentor var han kræsen med hensyn til detaljeringen og materialiteten af finishen, noget Silvio og Lesley omfavnede.\n”En stor del af udfordringen var at holde arkitekturen ren og skabe lange spor af træ,” siger Silvio Rech. Overalt står smukke træpaneler – meget af det med akustisk behandling – langs væggene. Det bringer en luksuriøs varme og fløjlsblød stilhed til interiøret, der står i smuk kontrast til råheden i den synlige beton.\nDe begrænsede materialepaletten til nogle få nøglematerialer: Rå beton i den arkitektoniske skal og smukke træpaneler i brasiliansk palisandertræ. ”Du kan bare ikke slå dets mønstre,” siger Silvio. ”Det er fuldstændig eminent.” Og så er der naturligvis de store granitplader, der forbinder huset med bjergsidens stenede tekstur. (Selv den indendørs swimmingpool er foret med marmor og granit, hvilket får den til at virke som en glamourøs stiliseret grotte.) Hvid terrazzo dækker gulvene.\nSelvom de købte nogle få møbler, designede Silvio Rech og Lesley Carstens også en række skræddersyede møbler og finish til huset, herunder bardiske, sofaer, senge, skrive- og spiseborde. Mens stylingen af hjem fra 60’erne og 70’erne giver klare referencer til fly og biler, arbejdede de med ideen om at hente inspiration fra såvel moderne som mere vintage-agtige designs. Mange af de kantede, prisme-agtige og skræddersyede detaljer, de lavede til huset, ser ud, som om det er inspireret af stealth bombefly eller af ”et tidligt instrumentbræt i en Lamborghini”, som Silvio Rech udtrykker det.\nNogle af de møbler, som Silvio og Lesley fandt til huset, er fra æraen – for eksempel Platner borde og stole med sennepsfarvet polstring – mens andre er mere nutidige replika af den designfilosofi, der herskede i midten af forrige århundrede, så som Patricia Urquiolas Husk-lænestole, Tom Dixon-lamperne og endda den skræddersyede buede sofa fra SRLC. De repræsenterer alle et moderne bud på modernistisk design, der stammer tilbage fra 1950-erne.\nHuset har overalt organisk forbindelse til sine omgivelser: Højteknologisk, men uden at miste jordforbindelsen. Det primære opholdsrum er designet på en måde, så det kommer til at se ud som om, at stranden neden for huset er ’sprunget op’ i huset og rekonfigureret sig selv som en plysstue. Dets nedsænkede gulv er dækket af et ”meget, meget blødt bleggråt tæppe”, som var det en luksuriøs plet sand. Frodig indendørs beplantning skubber sig op mellem trapperummets rumfang og vandinstallationer, som dammen ved indgangen. Med den kobberbeklædte væg bagved repræsenterer det noget elementært i husets hjerte. Den indendørs swimmingpool i granit føles på én gang som et mærkeligt laboratorium og en underjordisk hule.\nPool-området er designet, som det kunne fungere som enhver James Bond-skurks ønskedrøm.\nFuturistisk designet badeværelse i beton og træ med dobbeltbrus og udsigt til atlanterhavet.\nDe rige detaljer er også tænkt som et springbræt til den slags fester, som fotografen Slim Aarons kunne have ønsket at fotografere: En disk i den sunkne bar i pavillonens udhæng over swimmingpoolen, hvilket gør det lidt for nemt at komme videre fra en drink til at danse på baren eller springe i vandet. Baren i hovedstuen ser ud til at skrige på massive mængder af champagneglas. Det er den slags hus, hvor en fest ved poolen bliver noget af et kunstværk. Faktisk elsker Silvio Rech her at citere Lautner: ”For mig er arkitektur naturligvis en kunst, og den er ikke arkitektur, medmindre den er i live. Levende er, hvad kunst er.”\nDet er et citat, der antyder, hvad Silvio Rech mener med stil, når han siger: ”Denne 60-er og 70-er Los Angeles-æra havde en så klar forståelse af, hvad stil burde være. Dengang blev design set som noget, der havde størst indflydelse på ens livsstil.”\nDette hjems hyldest til jetset-æraens modige og visionære design gør netop det: Det repræsenterer design som livsstil, arkitektur som kunst og har magten til at få enhver, der krydser tærsklen, til at føle sig som filmstjerne.\nDesigneren Adam Cassino har skabt et moderne Townhouse i et historisk byhus fra 1901, der oprindeligt blev bygget til en af milliardæren Cornelius Vanderbilts niecer.\nFor folk med en velpolstret tegnebog har drømmen om et ægte New Yorker-byhus altid stået øverst på ønskelisten. For hvor skulle man ellers bo trygt og godt midt i byen, der aldrig sover? Vi andre må så drømme os til disse eksklusive huse, som vi har lært at kende fra en lang række spillefilm, hvis handling udspiller sig i New York: Tænk bare på Sarah Jessica Parkers townhouse i Sex and the City. Eller hvad med det prægtige hus Anne Hathaway bebor i filmen Praktikanten (2015).\nI et af New Yorks mest prestigefyldte kvarterer – Upper East Side – ligger et klassisk eksempel på et sådant Townhouse. En gennemrenoveret og moderniseret bolig på over 600 m2. Adressen er 33, East 74th street. En klassisk New York gade der ligger et stenkast fra Central Park. Gamle vejtræer giver et roligt og venligt vue ned gennem gaden, hvor de brede trapper med smedejernsgelænder fører besøgende op til den ofte imposante entredør.\nHuset blev oprindeligt opført i 1901. Tegnet af den berømte arkitekt Grosvenor Atterbury i en næsten ‘neo-deco art-stil’, der var tidstypisk for New Yorks upper class. Det blev bygget til bankmanden Julian Wainwright Robbins og hans hustru Sarah Robbins, der var en af milliardærens Cornelius Vanderbilts niecer.\nOg den dag i dag er det stadig et hus, der kræver en god udbetaling. Sidste gang huset blev solgt, gik det for en svimlende pris på hele 42 mill. dollars – eller næsten 300 millioner danske kroner (2016).\nHertil kom så udgifterne til en omfattende renovering og nyindretning, som blev lagt i hænderne på den anerkendte indretningsarkitekt Adam Cassino. ”Opgaven var enkel. De nye ejere – en ung direktør for en multinational virksomhed – ønskede et nyt familievenligt hjem i New York. Vi var inde over opgaven allerede inden, der var skrevet under på kontrakten. Familien havde indtil da boet i en skyskraberlejlighed i Miami og ønskede et moderne, tidssvarende hjem med alle bekvemmeligheder uden at fjerne den klassiske arv fra dette fantastiske townhouse,” fortæller Adam Cassino.\nEn perfekt symbiose mellem det oprindelige hus og nutidens møbelkunst\nUdfordringen var at skabe en hyldest til husets arkitektur, skabe plads til ejerens kunstsamling og samtidig levere rammerne for et varmt og familievenligt miljø til både forældre og deres tre børn. Løsningen fandt Adam Cassino i rummenes klassiske former og indretning i kombination med et enkelt og mere nutidigt møblement, der fremstår både komfortabelt og børnevenligt. Resultatet er blevet et fantasifuldt svar på den stil, der præger Beaux-Arts bygningerne på 44. Street i Turtle Bay kvarteret. Især stuen, forældresoveværelset og kontoret fremstår som et blomstrende interiør, der på smukkeste vis indfanger fortiden i en nutidig dimension.\nStuen, der er placeret på tredje sal, er med en bredde på næsten 10 meter og et næsten fire meter højt vinduesparti ganske overvældende. Det dramatiske sceneri understreges af et meget urbant, strømlinet møblement med lave sofaer, lænestole og cocktailborde i rustfrit stål. Det brydes af øreklaplænestole i overstørrelse, gulvlamper og lysekronen, der måler næsten to meter i diameter. Det er rum, der er helt perfekt til både hyggelige familiestunder og de mere formelle gæstebud.\nSublime materialer & moderne stil fra gulv til loft\nI kontrast til den mere formelle opholdsstue står soveværelset på øverste etage som et privat fristed, hvor forældrene kan undslippe storbyens travlhed og børnenes skærmydsler til fordel for et fredfyldt, monokromatisk interiør holdt i sort og hvid med et enkelt gult farvestrejf. Seng og de øvrige møbler er luksuriøse og skaber en let og luftig stemning.\nAdam Cassinos opgave var at skabe et indflytningsklart hjem til familien. ”Vi gik virkelig til opgaven med en grundighed, som jeg tror overraskede familien. Da de flyttede ind var alle potter og pander, glas og service, stearinlys og ja, selv vaskepulveret i vaskerummet nøje udvalgt og placeret, så det var muligt for familien at flytte direkte ind i dette storslåede townhouse,” slutter Adam Cassino.\nFaktisk var familien så begejstret for resultatet, at de hyrede Adam Cassinos designteam til både at renovere deres gamle lejlighed i Miami-skyskraberen og et nyt hus i The Hamptons – et yndet weekendsted yderst på Long Island\nDette fantastiske hus i den lille pittoreske landsby Sóller på Mallorca står efter en nænsom restaurering som definitionen på den perfekte feriebolig.\nHer er opskriften på, hvordan man skaber den perfekte feriebolig: Tag én del billedskøn beliggenhed, der endnu ikke er opdaget eller overrendt af turister, tilsæt én del charmerende panorama view over det omkringliggende landskab og bland det forsigtigt sammen, mens der tilsættes det nødvendige antal soveværelser med badeværelser en suite og behagelige, afslappende opholdsrum. Sidst, men ikke mindst, skaber man et par hyggelige kroge i huset, når siesta-timen nærmer sig. Udenfor er det nødvendigt med en forfriskende swimming pool, rummelige terrasser med både liggestole og et komfortabelt spisebord.\nMens det hele simrer, kan familie og venner slappe af og nyde feriedagene på Mallorca.\nResultatet af denne opskrift kan findes i den lille mallorcinske landsby Sóller små 30 kilometer nord for Palma. Og mere præcist i villaen Ca’n Busquera, der ligger på en lille bakkekam i udkanten af den lille maleriske landsby, der huser godt 14.000 indbyggere.\nCa’n Busquera er ganske enkelt det ideelle sted at tilbringe sin ferie. Både for familien, der ejer huset – og når der er gæster på besøg. Huset er oprindeligt opført som en finca, en traditionel mallorcinsk gård bygget i sten. Der er masser af plads i og omkring villaen. Både når det er tid til fælles sysler, og når det er den stille og rolige siesta, der skal nydes.\nEn diskret port giver adgang til ejendommen fra den smalle gade, der fører op til villaen. Og den er smal – det er kun muligt for én bil at passere ad gangen. Akkurat som det er tilfældet i resten af landsbyen. Porten er lavet af smedejern, der er malet mørkegrøn, så det matcher husets lige så traditionelle skodder. Porten kan foldes tilbage, så det er muligt for biler og gæster til fods at komme ind på grunden via den brede port.\nMen når først bilen er navigeret på plads efter at have forceret porten, venter der gæsterne en rigtig øjenåbner: Langs husets sider folder en kæmpehave sig ud mod Tramuntana-bjergenes skråninger. Haven fuldendes med en eksklusiv swimming pool og en udendørs opholdsstue. Det er den første dosis fred og ro, der er med til at mildne sindet og levere en reel feriestemning.\nOro del Negro og Manuel Villanueva fra More Design, et lokalt design- og arkitektfirma baseret i den nærliggende landsby Deià, blev af husets ejere bedt om at redesigne dette udendørs område. De har efterfølgende også arbejdet med en række opdateringer af huset. Men designprocessen begyndte med et grundlæggende og omhyggeligt fokus på det grove anlægsarbejde i haven. Den skulle organiseres bedre og omhyggeligt brydes op i mindre bidder.\nForan villa Ca’n Busquera er pladsen belagt med grove brosten uden alt for meget fugesand, så de små, hårdføre bunddækkende planter har kunnet ’invadere’ området. Et lille fint touch der er med til at forankre huset i landskabet.\nGamle stensøjler har fået bjælker placeret på toppen. Slyngplanter kravler op ad søjler og ind mellem bjælkerne. På den ene side af swimmingpoolen leverer en lille græsplæne et blødt og grønt viewpoint mod de omkringliggende bjerge. Bagtil giver en hæk bestående af oleander og bambus lidt privatliv.\nOmrådet omkring poolen er skiftevis belagt med en glat, støbt betonbelægning og områder, hvor der er anvendt flade sten fra en nærliggende flod. Det har skabt et velstruktureret men blødt gangareal, der nærmest føles som en blid omgang fodmassage. De små sten giver desuden visuel dybde og et interessant modspil til den mere ensartede støbte beton, der – når den er våd – får en næsten marmorlignende glans.\nDen store rektangulære swimmingpool er omdrejningspunktet for landskabsplejen – med god grund, da temperaturerne her i sommermånederne ofte stiger til midten af 30’erne. Saltvandspoolen er kantet med brede teksturerede stenplader og er i den ene ende afgrænset af en lav stenmur. Bag muren er der anlagt en lille citrusplantage, der kan tilgås gennem en buegang for enden af haven.\nVed siden af pool-området er et stort indbygget bord i støbt beton – et element som arkitekten Oro del Negro især er glad for. ”Det var et kærlighedsarbejde, der skabte dette bord,” siger han og fortsætter: ”Og det bedste ved det er, at det vil forvitre og ældes på smukkeste vis – om ti år vil det se endnu bedre ud, end det\nBag bordet, der løber langs væggen i dét, der tidligere var et udhus, er der indbyggede stensæder toppet med kanvaspolstrede siddepuder, og på den modsatte side står en simpel træbænk. En rustik træpergola over bordet understøtter et spirende planteliv og håndlavede keramiske lysrør. Dette er det perfekte sted til udendørs spisning i løbet af de lange, varme sommeraftener.\nSiden starten i 2011 har More Design hurtigt opbygget et ry for omhyggelig opmærksomhed på detaljer, og hér har Oro del\nNegro og Manuel Villanueva overvejet alle aspekter af, hvad feriegæster måtte ønske, når de investerer i en feriebolig på Mallorca. Dette udendørsområde ligger for eksempel i kort afstand fra huset. Bygget ind i et gammelt udhus, hvis endemur fortsætter direkte ud og understøtter det støbte betonbord. Det renoverede udhus rummer tillige et omklædningsrum med håndvask og toilet, så det ikke er nødvendigt at skulle tilbage til hovedhuset for at skifte til badedragten.\nResten af denne bygning er blevet omdannet til en gæstesuite ved poolen med en stor indbygget seng, eget badeværelse og metalindrammede glasdøre, hvorigennem man kan ligge i sengen og nyde udsigten til haven og poolen, før man tager en tidlig – eller meget sen – dukkert.\nIndgang til selve huset sker direkte via det åbne køkken og spisestuen i stueetagen. Køkkenet er elegant enkelt og ret kompakt med en smuk plade af natursten, der topper køkkenøen i midten af rummet. Bordpladerne er også fremstillet af den samme blødt strukturerede natursten med en integreret lav rektangulær vask. På tværs af køkkenets bagside er der tilføjet en forvitret træstamme på forsiden af det pudsede ’skorstens-område’, der indeholder emhætten over kogepladen.\nTraditionelle mallorcinske materialer er bevaret i køkkenet, og hvor det ellers har været muligt rundt om i huset: Eksempelvis de gamle slidspor på trappen, der har rigtigt mange år på bagen. Dét at bevare disse materialer – og brugen af lokale, naturlige byggematerialer når nye elementer skulle tilføjes til et rum – er typisk for arkitektfirmaet More Designs tilgang til store renoveringsopgaver.\n”Vores første valg er at arbejde med lokale ressourcer og tilgængelige materialer, fortæller Oro del Negro. Det ses for eksempel i køkken-alrummet med dets rustikke flydende hylder i træ næsten frønnede skabsdøre og smukke støbte mikrocementgulve.\nDirekte ved siden af køkkenet er en spiseplads med indbyggede siddepladser på begge sider af det firkantede træbord. På den ene side har siddepladserne radiatorvarmere indbygget i ryggen, hvilket gør dette til et dejligt hyggeligt sted i vintermånederne, som kan være ret kolde her i Sóller. Tramuntana-bjergene står ofte med sine snehvide toppe om vinteren. Også i dette rum, og igen på en radiator langs en væg, er en indbygget sofa – det ideelle sted at slappe af, mens man chatter med kokken.\nOp ad en kort trappe – med stentrin, med stigrør og vægge beklædt med traditionelle mallorcinske mønstrede fliser – ligger stuen med to særskilte opholdsområder. Det ene er velegnet til socialt samvær og er orienteret omkring en brændeovn, mens et mere ’privat’ sted er perfekt til læsning og afslapning. Møblerne her er klassiske i stilen, men ved at dække møblerne med hvidt linned bevares husets afslappede feriestemning.\nLængere oppe ad trappen er de private rum: Umiddelbart til venstre på toppen af trappen er en anden lille skjult krog, der er ideel til øjeblikke, hvor det er stilhed og ro, der er afgørende. En indbygget daybed er omgivet med bøger og blade. Et rum der også fungerer som en lille legeplads for børnene. Herfra er der direkte adgang til et klassisk ferie-børneværelse med tre enkeltsenge i, hvad der næsten kunne ligne en sovesal. At ligge i en af disse senge og få historien om Peter Pan læst op en stille sommeraften er måske bare det perfekte barndomsferieminde …\nTil højre øverst på trappen fører døren ind til et rummeligt soveværelse en suite. Det står komplet med forvitrede naturstenfliser på gulvet og de rå trælofter, der er typiske for traditionel mallorcinsk arkitektur. Badeværelset rummer More Designs unikke håndstøbte badekar og bruseniche, ’hans’ og ’hendes’ håndvaske i natursten og masser af enkle åbne opbevaringsrum. Fra vinduerne er der en smuk udsigt over haven og Tramuntana-bjergene.\nBare en kort gåtur væk fra Villa Ca’n Busquera ligger den charmerende landsby Sóller med sine smukke pladser, fristende restauranter og butikker, kirker og landsbyens meget elskede gamle sporvogn, der stadig fører passagerer op og ned til Port de Sóller, der ligger ved havet nogle få kilometer borte. Landsbyen ligger smukt i en kurve af bjergkæden. En placering der føles som en blid omfavnelse. Indhyllet i de rolige omgivelser ved Ca’n Busquera er det svært at forestille sig, hvordan man nogensinde skulle rejse væk igen.


Køb Bærekugle i vores online-butik til lave priser\nSelect køretøj til Bærekugle\nBærekugle til alle modeller\nBærekugle i vores online-butik\nEt kugleled har det formål at etablere den mobile forbindelse mellem den øvre og nedre kontrol arm, og kuglelejet på begge sider af forakslen på et motorkøretøj. For at adskille de to aksel led, er øvre delen ofte kaldet støtteledet, og den nedre kugleledet. Ofte er støtte/kugleledet presset ind i den korresponderende plads i kuglelejet og låst fast med selvlåsende bolte. Dette støtte/kugleled er ofte et universelt led og derved en del af front affjedringen på en bil. Der er oftest fire støtte/kugleled påkrævet, navnlig øverst og nederes på hver side af akslen.\nDet rigtige støtte/kugleled til din bil\nVores online shop tilbyder muligheden for at vælge fra et større antal af de rigtige støtte/kugleled. Derudover vil du også finde reservedele og tilbehør til akselled, såsom de rigtige skruer og bolte. Hvis du vil være sikker på at få den rigtige styring for din bil, bør du følge Federal Motor Transport Authority nummeret på din bil, hvilket kan ses i bilens registrerings attest del 1. da designet kun passer bestemte støtte/kugleled på biler i specifikke serier, er det vigtigt at undersøge det ordenligt. I vores online shop, kan du få dele såvel som alternative produkter i original kvalitet.\nSlidte eller ødelagte støtte/kugleled er mærkbare efter noget tid med kliklyde under kørsel. Nogle gange kan der endda opstå voldsomme stød i forakslen. Dette ses især i tætte kurver eller veje med større bump. For at lokalisere skaden på frontaksel leddene er det bedst at bruge et undersøgelsesapparat der kan undersøge individuelle hjuls pneumatiske bevægelse mod hinanden eller i forskellige retninger.\nFlere reservedele i denne kategori Styretøjsdele\nTop producenter af Bærekugle\nTop Bærekugle dele\nVarenummer: J11025YMT Stand: Helt ny Køb\nVarenummer: 87002518 Stand: Helt ny Køb\nVarenummer: 915473 Stand: Helt ny Køb\nVarenummer: J14015YMT Stand: Helt ny Køb\nVarenummer: J11020YMT Stand: Helt ny Køb\nVarenummer: 8500 17510 Stand: Helt ny Køb\nVarenummer: 8500 13576 Stand: Helt ny Køb\nVarenummer: 8500 15569 Stand: Helt ny Køb\nVarenummer: TX-BJ-2010 Stand: Helt ny Køb\nVarenummer: 8500 14502 Stand: Helt ny Køb\nVarenummer: 8500 16203 Stand: Helt ny Køb\nVarenummer: 93-00651-056 Stand: Helt ny Køb\nVarenummer: 26986 Stand: Helt ny Køb\nHERTH+BUSS JAKOPARTS Bærekugle\nVarenummer: J4860524 Stand: Helt ny Køb\nVarenummer: TC2317 Stand: Helt ny Køb\nVarenummer: 11807 03 Stand: Helt ny Køb\nFEBI BILSTEIN Bærekugle\nVarenummer: 43099 Stand: Helt ny Køb\nVarenummer: 43330 Stand: Helt ny Køb


Yngste gruppes emne om “skolen i gamle dage”\nI skole i "gamle dage" sammen med yngste gruppe!\nYngste gruppe på Rørvig Vandværk\nJordens tilblivelse og Darwins Evolutionsteori\nKoglefolket i Indskolingen\nEfter en hyggelig rejse, hvor alt gik planmæssigt med tysk præcision er 9. klasse, Lone og Hanne vel ankommet til Berlin. Vi har fået dejlig aftensmad, og nu er mange elever på vej en tur i poolen, og så i seng. Vi nyder det.\nFørst en tur i kirke og så på story of Berlin med tilhørende atombunker. Efter frokostpause med tid til lidt shopping med sporvogn til det tidligere stasi fængsel, hvor vi fik en spændende rundvisning. Nu er vi retur på vores hotel efter dejlig aftensmad. En begivenhedsrig dag i Berlin med de super skønne unge mennesker fra 9. kl.\nI dag var vi ude at sejle på Spree, så forbi Checkpoibt Charlie området og det flotte maleri i 360 grader panorama udstillingen der. På tyrkisk marked i Kreutzberg fik vi frokost og så gik turen 203m.op til udsigtsplatformen i tv-tårnet. Efter lidt fritid på Alexander platz spiste vi aftensmad og er nu retur på Hotels Plus, hvor flere tog en svømmetur som afrunding på en super dag. Gute Nacht herfra.\nRigsdagskuplen, Brandenburger tor, holocaust monument, rittersport og Totalteater i Berlin dungeons var dagens program. Alle sanser har været i spil. Nu skal vi spise dejlig middag og nyd hinandens selskab. Glade hilsner og højt humør herfra.\nEfter en tur langs east side gallery har vi sat kurs mod Danmark igen og er nu på færgen mod Gedser. Mange oplevelser, læring og gode grin er med retur. Vi to lærere siger tak for en virkelig herlig tur til alle i 9.kl. Ren fornøjelse at være på rejse med jer.


Misspelling Miss Pell-Mell | Salon 55\nMisspelling Miss Pell-Mell\nFejlstavning slår bunden ud af samfundets normer. Det bevidner Christina Hagen og Niels Franks særegne sprog.\n20. februar 2015Kamilla LöfströmAnmeldelse, Litteratur\nChristina Hagen. Kilde: Basilisk\nJeg læser Christina Hagens Boyfrind (Basilisk, 2014) og kommer til at tænke på Niels Franks Nellies bog (Gyldendal, 2013), fordi der på en af de allerførste sider står:\nWhy will we only read things written by people who do not make spelling mistakes? I lost my perfect language a long time ago. It is my belief that it happened in a small town in Jutland when BF and I discussed something prety harmless.\nCitatet er stavet af Christina Hagen. Associationen til Niels Frank skyldes tabet af det perfekte sprog, som endda er forsvundet i en lille by i Jylland, »a small town«, der lige så godt kunne være Brædstrup, hvor Nellie, der scribler og scrabler i Nellies bog, lyder som om, han kommer fra. Nellie har dog nok aldrig haft et perfekt sprog, men det har forfatteren bag Nellie, Niels Frank. Nellie selv har sandsynligvis altid skrevet hulter til bulter:\nSådan begynder Nellies bog. Det første ord »den« viser sig at være filmen Pretty Woman.\nBoyfrind kom med posten. Den er i coffee-table book-størrelse med tekster skrevet med farvede tusser og med snapshotagtige fotos af nøgne og halvnøgne mennesker, strande, palmer, toiletter, menstruationsbind og -blod, turistbusser og hotelværelser fx. Æstetikken er tacky. Blikket er begærligt, en peeping Toms blik.\nDet første billede viser ballerne på en nøgen, hvid mand i en seng, det sidste er et lidt sløret billede af en hvid hingst bag et pigtrådshegn. Og det allersidste billede er et foto af forfatteren Christina Hagen i en collegejakke. Hun står og ser ned på resterne af en udtværet flødeskumskage på en paptallerken, hun holder med den ene hånd. Med den anden roder hun i kagen. Der er noget klovneagtigt over en smattet kage på en paptallerken. Hun har rester af flødeskum og chokolade på hagen og i håret, som om hun grådigt og uhæmmet har spist af den. Teksten inden den grådige, uhæmmede flødeskumsspisende amerikansk college-pige-lignende forfatter står hen over to sider med en blågrøn tus:\nHe said: I don’t think I can ever make you happy./I said: I think you are right.\nDen sidste linje er streget over, men stadig læselig. Ordene både gælder og gælder ikke. Linjerne peger på et velkendt tema fra både mainstreamfilm og popsange: Ulykkelig kærlighed og umulig kærlighed.\nDa Boyfrind kom med posten fulgte et A4-ark med. »Tillykke med din nye BOYFRIND Gør med ham hvad du vil KH« stod der med pink tus og håndskrift.\n»Gør med ham hvad du vil«. Jeg oplevede det som ubehageligt at få tildelt den mulighed; at gøre med BF som jeg ville, og nu hvor jeg har læst bogen og ved, at flere af de halvnøgne og nøgne mennesker på billederne er prostituerede, kan jeg forklare det med, at jeg dér, med A4-arket i hånden, befandt mig i samme situation som en sexkunde. Jeg havde magten, jeg kunne gøre hvad jeg ville, jeg havde betalt. For en bog godt nok.\nDen første længere tekst i Boyfrind beskriver en elite i samfundet. Det er her citatet ovenfor om »spelling mistakes« og »a small town in Jutland« stammer fra. Eliten, står der, er i stand til at få hvadsomhelst til at lyde sandt og muligt. På grund af den lidt sjuskede håndskrift fejllæste jeg flere gange »and is able« som »disable« i sætningen »Why is it so frustrating to me that there is this elite in society willing to discuss anything andisable to make anything sound true and possible?« Fejllæsninger, famlen og flimren er en del af Boyfrind-oplevelsen. Det er besværligt at hakke sig igennem teksten, i hvert fald i begyndelsen. Akkurat ligesom det tager noget tid at omstille sig til Nellies meningsforstyrrende måde at stave og skrive på.\nBoyfrind begynder som en jeg-tekst. Jeget er frustreret over eliten, der lader til at ignorere, at uudannede mennesker også har en mening. Og så glider jeget over i et vi: »Why will we only read things written by people who do not make spelling mistakes?«\nMan kan læse linjerne ved først at spørge: Hvem er »we« og dermed, hvem er inkluderet i det vi? Eller kan »we« læses synonymt med »one« og henvise til et generelt forhold, nemlig at mennesker, der ikke staver korrekt er ekskluderet fra al skriftssproglig udveksling. Det skrivende jeg i Boyfrind har tilhørt gruppen af perfekte sprogbrugere, det er først efter en temmelig harmløs diskussion med BF, at hun har mistet evnen til at stave korrekt og udtrykke sig perfekt. Det kvindelige jeg står nu uden for eliten, men ved at bruge pronomenet »we« får hun understreget, hvor stærk elitens norm er. Så stærk, at den udenforstående, ikke-privilegerede, også siger »vi«.\nKvinden formulerer et spørgsmål, »Why is it so frustating to me …«, og ikke et svar. Boyfrind er skrevet på frustration. Og BF er en del af eliten, en del af frustrationen:\nIt offends me that Boyfrind is a part of the elite which do not seem to care that uneducated, unintelligent people who has no ressources also has an opinion. Is it not arrogant to ignore human animals who doesn’t have a language or curage?\nHuman animals – hvordan kan man forstå det? Det uperfekte sprog, Boyfrind er skrevet i, lader en del være op til læseren. Betydningerne opstår i det rum, der skabes mellem det, der rent faktisk står og det, den enkelte læser måske tror, der skal stå eller fejllæser. Eller ikke rigtig ved om hører med, fordi det er streget ud. På sin vis virker stavefejlene og udstregningerne ligesom sammenligninger og metaforer, fordi der opstår noget tredje i mødet mellem de ord, der står, og det, der kunne have stået, hvis den skrivende havde fulgt reglerne.\nMetaforer og sammenligninger optræder i øvrigt sjældent i både Boyfrind og Nellies bog, og når de gør, er det med en vis kunstighed. Her er et eksempel fra Boyfrind:\nI want to live like a worm under his skin, bubblely, wiggelywig, so easy access to his heart.\nBoyfrind er veluddannet: »He is educated. He is educated. He is educated and he knows so many things, Boyfriend. He knows how to speak and get their attention.« »Their« er kvinder, der bare venter med deres »tiny, wet pussies« – og så sker der igen et interessant skred i sproget. Fra BF’s klogskab og veluddannethed ryger teksten direkte til BF’s »hard dick, so full of blood, so full of life and pride and all of his wid.«\nEn klog, veluddannet mand er med andre ord også en seksuelt attraktiv mand. Sådan ser det ikke ud for kvinden; læs bare værkets bagsidetekst:\nThe woman of today can like choose between 2 roles in life (with a man): She can be Elvis Presley or she can be a street hooker. Being Elvis Presley means speaking the language of a woman who has sold her identity and independence for a great social position through a loving relationship with a handsome successfull and educated man. As a street hooker with no voice she is the crown jewel and favorit exampel for the privleged woman who always had a thing for peanut butter sandwiches.\nHvor er den stærke kvinde? What happened to the independent woman? Hun findes i hvert fald ikke i Hagens bøger, det er sikkert. Den stærke, selvstændige kvinde er et ideal, en løgn. I en artikel i Weekendavisen, »Fiktionen om den stærke kvinde«, fra 25.7.2014 skriver Christina Hagen om den skrivende fortæller i Boyfrind:\nKvinden i min bog taler som en amerikansk highschool-serie, som en popsang, et realityshow. Smukke kvinder i film har lært hende, hvordan man taler. Hvordan man er kvinde.\nKvinden er mere et barn i mandens øjne end en ligeværdig partner, måske også derfor den kluntede, barnlige tusskrift. Barnligheden er helt eksplicit i ordene: »Boyfriend sees me as a child, I think there is something wrong with that.«\nMan kan tale om, at 70’erne er kommet tilbage i litteraturen i en ny version med Boyfrind – og i Christina Hagens forfatterskab i det hele taget. Ikke som et program, men som en frustration over forestillingen om den frie kvinde.\nDe kvinderoller, hun skildrer, er lillepigen i 71 breve til M (2010), hvor kvinden er sådan en, der forelsker sig i farlige mordere, og i White Girl (2012) finder Hagen et sprog, et pidgindansk, for den kvinde, der rejser til de varme lande på ferie og bliver en hjælpeløs turist. Nå, »Enough feminism for now« – som der står nogenlunde midtvejs i Boyfrind.\nDer optræder en gådefuld ål i begyndelsen af Boyfrind, en ål, der giver anledning til den harmløse diskussion:\nHe asked me why I don’t eat fish. I answered that I don’t like fish. That I used to eat eel almost every day but now I have the feeling that the eel gets stuck in my throat. […] BF was very angry about that. He violated my language. He made me unable.\nMan kommer ikke langt ved at prøve at følge logikken her, man er nødt til bare at tage det irrationelle for gode varer; at BF har ydet vold mod eller voldtaget kvindens sprog. Den sjuskede, barnlige tusskrift bliver herved både et bevis på, at kvinden har mistet sit perfekte sprog og en trodshandling. Hvor BF »knows how to speak«, så er kvinden, en »who doesn’t have a language«, eller hun er gadeluderen »with no voice«.\nBoyfrind og Nellies bog har stavefejlene og henholdsvis dårligt dansk og bad English til fælles, men der er forskel på, hvor fejlene og det uperfekte fører hen. Og dermed hvilke spørgsmål, de to værker rejser. Hos Hagen drejer spørgsmålene sig om køn, magtforhold og klasse »of today«. I Nellies bog er verden kaotisk, og sproget er kaotisk, men sproget er ikke kaotisk for at kunne beskrive verden, det er kaotisk som sprog. Nellie tror ikke på Gud, og Nellie tror ikke på grammatik. Eller måske handler Nellies bog om ikke at kunne tro på Gud eller grammatik. Ser man på modsætningen mellem magt og afmagt, så er Nellies afmagtsfølelse knyttet til den meningsløshed, der opstår, når nogen dør. Det er ikke en afmagt, der kommer sig af uretfærdige magtfordelinger i samfundet, som det er hos Hagen.\nBoyfrind. Kilde: Basilisk\nHagens voldsramte bad English har noget til fælles med Stig Larssons poetik og hans intention om at skrive dårlige digte. I Nellies bog er spørgsmålene af almengyldig, eksistentiel og filosofisk karakter. Altså: Hvordan kan vi med sprog nærme os oplevelsen af at være menneske i verden? Hvordan kan vi nærme os noget sandt? Det uperfekte sprog kan ikke tale sandt (så ville det jo blot blive »et nyt perfekt sprog«), men det kan udpege løgnene. I Hagens tilfælde altså løgnen om den frie kvinde og løgnen om, at vi lever i et demokrati, hvor alle bliver hørt og har en stemme. I Franks tilfælde hænger det meningsløse og meningsforstyrrende sammen med døden. Der er ingen mening\nAfmagtsfølelsen hos Nellie er knyttet til sproget og den måde, vi taler om døden på. Nellie og hans Onkle Benn udviser først foragt for døden og laver practical jokes med tante Hellen, hvor Nellie spiller død. Men på side 221 er det alene afmagtsfølelsen, der præger de to. Nellie taler i telefon med Onkle Benn, der hoster så det ryster i telefonrøret – læseren kan ikke vide, hvis telefonrør det er, der ryster, eller om det er dem begge – det er en del af den merbetydning, Nellies scriblen kaster af sig – men læseren ved, at Benn er syg og skal dø. Samtalen er gengivet af Nellie, først stiller Benn et spørgsmål til Nellie, så svarer Nellie, og så fortsætter Benn:\nKa du husk da din Faar han døed Nellie ? ka du husk nogne sadge og, Jeg, måsge også sagd Selv sagd til dig om at Livet det foresættes ? ka du husk det ? sir han og hoster .\nNej, sir, Jeg , så.\nNej det foresættes jo ikke . Dét en forpullet Løgen ! dét holder op og såddan er dét, og dét så det énéste vi ka vid om dét ! sir han .\nLæg mærke til, at Benn misforstår Nellies nej. Nellie svarer nej på spørgsmålet om, hvorvidt han kan huske dengang hans far døde, men trods misforståelsen glider samtalen alligevel. Merbetydningen opstår altså både gennem de indbyggede misforståelser mellem personerne i bogen og den enkelte læsers forståelse.\nGertrude Stein, der elskede sprogskabte misforståelser, forsøgte sig i Poetry and grammar med en rangordning af ordklasserne efter deres merbetydningspotentiale. I den rangordning afskrev Stein substantiverne som uinteressante, fordi de blot er navne på ting, og tingene er mere interessante end navnene på dem. Og adjektiverne, der bare lægger sig til substantiverne, som Stein allerede havde afskrevet, kunne hun heller ikke bruge. Men verberne, verberne, de var og er interessante, fordi de kan afstedkomme misforståelser.\nSteins besværlige rangorden – også besværlig for hende selv – slipper Nellies bog for, da den er sluppet fri af grammatikken. Her kan alt misforstås (hvad der sådan set også lykkedes for Stein i fx Tender Buttons, men det er en anden historie), fordi Nellie ikke underlægger sig de grammatiske regler. Nellie scribler heller ikke om tingene og deres navne som Stein (og andre), men om ordene og deres »Nauvne«. »No no Nellie Your mis understood me ! « er der på et tidspunkt en frokostdate, der siger til Nellie. Mis forståelse er en kat, der forstår? Måske Frøken Stavefejl forstår?\nDen afmagtsfølelse og meningsløshed, som Onkle Benn og Nellie mærker, når de tænker på og taler om de døde, står i modsætning til det, præsten i Nellies bog siger, eller helt præcist det præsten siger i Nellies gengivelse:\nalle ting gir da Menning når at man ka troe. Og se det betydt jo det gir og så Menning når at NOGNE døer hvis at blot man troet på ham ( GUD ). Fordi fordi fordi at så veed man så den døed får Fred , i den andnen Verdnen sammen med ham ( GUD ) . Så dét dét betydt er Liddelse gir Menning . og det betydt Sorgen gir Menning .\nFor Nellie og Onkle Benn er sorg bare sorg. Med forvirringen og præciseringen af, at »ham« er »GUD« i Nellies skrivemåde: »blot man troet på ham ( GUD )«, står der også indirekte at for at tro på Gud, må man tro på præsten … Og her kommer så Nellies »men« ift. præstens ord: »Men se hvis at man så ikke lige troet så gir det ikke . ingenting gir . Liddelelse er barer liddelelse , og sorg er også barer . GUD barer et Ord , eller Nauvn«.\nNellie scribler og scrabler, Nellie ser film og kan opfattes som et slags filter, læseren får mulighed for at se – ja hvad, film eller verden? – igennem. Skal vi opfatte Nellie som en fortolker af verden? Eller påpeger Nellies bog snarere, at vi altid fortolker verden, afkoder tal og skyer på himlen fx? Nellie ser kodesprog alle vegne – anagrammet og reglerne for at spille Scrabble tager han ret løst på, og derfor kommer han »hel til Mewico«. Der er koder, der skal afkodes og regler, der skal læres, men giver det mening?\nDer er én regel, der får lov at stå, regel nr 1: »Trak vejert ordnelig ind i gennem Næsen, og ud i gennem Mundnen osvider ind af den iggen .« Måske fordi det i bund og grund er det eneste, der adskiller de levende fra de døde; at trække vejret.\nNellie har en »Sindts forstyresle«, som der ikke er noget navn for. Nellie er jo »ikke så god til Ord og ders Nauvne«. Igen og igen scribler Nellie »Dét veed , Jeg , så ikke noegt om .« eller »Jeg , ka ikke vid dét og veed dét hellere ikke«. Nellie udtrykker sig i tautologier, men ser man nærmere på eksemplet her, står der faktisk mere: »Jeg , ka ikke vid dét og veed dét hellere ikke«. Dobbeltkonfekten er måske i første gang morsom, men med fejlskrivningen står der samtidig: jeg kan ikke vide det, og jeg foretrækker (jf. »hellere«) ikke at vide det.\n»Ord er ikke nåk« noterer Nellie allerede på side 10, men det er som om, at når Nellie fordobler ordene, altså udtrykker sig tautologisk, at han alligevel kommer melankolien og tabsoplevelsen nærmere. Det er ikke en konklusion, Nellie drager, det er mig, der læser Nellies tautologier som mere dækkende end korrekt sprog ville være det: »det så sørgeligt at græde«, »hjemvejen hjem«, »råbe med stemmen«, »aftale en aftale«, »lys fra lyset« og »drømme drømme i drømme«.\nMen hvordan skal vi forstå Nellie? Altså ud over at vi er nødt til at lære at læse på ny. Hvordan skal vi opfatte Nellie? Hvor uskyldig er Nellie fx? Eller hvor lidt eller hvor meget ved Nellie? Nellie ved jo fx godt selv, at han ikke er en pige, det er de andre, der bliver forvirrede, frisøren blandt andre der skal klippe ham. Nellie ved også, hvad han ikke kan vide. Jeg vil ikke kalde Nellie for udspekuleret, men bare minde om, at det er Nellie, der har scriblet Nellies bog. Vi har det kun fra Nellie. Vi har med både Faulkner og Shakespeare i baghovedet »a tale told by an idiot, full of sound and fury, signifying nothing.« Her er det fristende at tilføje med The Ark: But »it takes a fool to remain sane«. Eller at omskrive ordene til: It takes a fool and some spelling mistakes to remain sane.\nBåde Nellie og kvinden i Boyfrind er umyndiggjorte, og begge opholder sig en hel del i enrum, mens de skriver. De er ikke helt kommet ud af barneværelset, eller de er tvunget ind i det. Kvinden i Boyfrind skriver med barnets farvede tusser og tegner hjerter over i’erne. Nuttet ser det ud – og så alligevel ikke. Ikke når hjerterne står over i’erne i »humiliate«: »I will slap you and humiliate you and beg you on my knees.«\nI begge værker har fiktionen taget virkelighedens plads. Christina Hagen har skrevet om, hvordan det for hende gælder om at lytte til hvilket sprog, teksten vil fortælles på.\nDet er interessant at bemærke, at Christina Hagen efter debuten har skrevet inden for ikke-litterære teksttyper: breve, postkort og nu altså en slags dagbog, ligesom Nellies bog er en dagbog. De ikke-litterære teksttyper hører med til det uperfekte sprog. Jeg opfatter genrevalget og det uortodokse sprog som en bestræbelse på at undgå det litterære som en institution.\nHvad jeg godt kan lide ved begge bøger er den forvirring, de skaber. De tvinger desuden læseren til at droppe forestillingen om det fuldendte værk, det perfekte og kloge værk. Måske er dét også en løgn. Man kunne inddrage Martin Larsens Svanesøsonetterne i den forbindelse, en æske med en bunke sammenkrøllede ark. De uperfekte værker kommer ikke med svarene, de taler ikke sandt, men de udpeger en del løgne: Løgnen om at kvinden er frigjort, løgnen om at alle mennesker bliver hørt i et demokrati – og ved at så tvivl om etablerede forståelseskategorier altså også helt overordnet løgnen om, at det er muligt at skabe mening i verden.\nKamilla Löfström er anmelder ved dagbladet Information.\n71 breve til M, Boyfrind, Christina Hagen, Dansk litteratur, Gertrude Stein, Martin Larsen, Nellies bog, Niels Frank, Shakespeare, Stig Larsson, White Girl, William Faulkner\nTraditionens ensomme beskytter\nMads Lund Mikkelsen\nSplinter af verdens mosaik