Download "VARDESYSSEL AARBOG 2004"\n1 Gert Ravn 1 VARDESYSSEL AARBOG 2004 LOKALHISTORISK VÆRKSTED\n2 LOKALHISTORISK VÆRKSTED v/ Gert Ravn, Thorsvej 12, Aal. DK-6840 Oksbøl Årgang ISSN ISBN\n3 3 INDHOLDSFORTEGNELSE. Indledning...side 4 Gravsten i Farup Kirke flyttes side 5 Fund på Ho Præstegårds loft...side 7 Ryttersager i Skads Herred side 11 Bonde i Mejls og Orten...side 20 Gørding Herreds tingbog side 38 Kulturlandskabet...side 51 Sønderris Mølle og nogle beboere...side 54 Skarreborg ødelægges...side 63 Tysk flygtning i Danmark side 65 Skads Herreds tingbog 1660-II...side 68 Præstegårdsforpagter i Ho side 76 Lokalhistoriske nyheder...side 80 Pedersen i Iowa...side 82 Hussalg i Outrup side 87 Kodbøl slægten...side 91 Kjærgaard i Aal sogn...side103 Indeks til "Vardesyssel Aarbog" årgang...side125 Årbogen har modtaget økonomisk støtte fra: Claus Sørensens Fond i Esbjerg. Skads m.fl. Herreders Brandkasse i Varde. Layout og teknisk bistand er udført af: Marie Ravn Nørgaard, Billum.\n4 4 INDLEDNING. I denne årbog bringes seksten vidt forskellige lokalhistoriske artikler, der geografisk set involverer over halvdelen af Vardesyssels sogne. Hovedvægten er igen i år lagt på ejendoms- og personalhistorien, der er de to typer historie, som årligt beskæftiger en meget stor og bred befolkningsgruppe af private forskere. En fortsættelse af tingbogsafskrifterne fra henholdsvis Gørding og Skads herreds tingbøger , vil i næste årbog blive suppleret med tilsvarende fra Malt Herred Tingbøgerne er jo suveræne lokalhistoriske kilder, som man kunne ønske, at langt flere forskere ville gøre brug af! Det forgangne år har også været præget af mange besigtigelses ture til de fritliggende fredede fortidsminder i specielt Sydvestjysk Landboforenings dækningsområde. I hovedsagen gravhøje, hvis fredningsmæssige beskyttelse for over 70% vedkommende ikke respekteres, idet både private lodsejere og offentlige myndigheder udsætter vore fortidsminder for en stigende maskinel nedbrydning, som ikke senere kan genoprettes. Fysiske overgreb, som fredningslovgivningen kun i de færreste tilfælde magter, at håndhæve endsige håndtere! Foredragsvirksomhed i tilknytning til en række af årbogens tidligere artikler, har også været gennemført i indeværende år, - hvilket samtidig har resulteret i flere nye historiske kontakter i Vardesyssels seks herreder; - ja, den mundtlige historiske formidling er helt sikkert den mest betydningsfulde, idet budskabet gennem foredraget, når ud til en langt større gruppe interesserede, som så selv efterfølgende kan fordybe sig i det emne, som den pågældende "brænder" for! Den mundtlige historiedialog er samtidig et "kulturhistorisk guldæg", - idet rigtig mange "nye" oplysninger om oversete fund og mundtlige overleveringer, - hyppigt og uforpligtende bliver givet videre under kaffen, og således skånet for, at blive noteret i glemmebogen! Gert Ravn\n5 5 GRAVSTEN I FARUP KIRKE FLYTTES 1696 "Søren Sørensen Dunck, birkefoged på Fanø, stod i dag for retten og begærede sine indstævnede vidner efter lovlig kald og varselsgivelse afhørt. Så fremkom først velagtede Terman Knudsen af Kierbøl, født i Farup sogn i Kierbøl by i den samme gård, som han nu påbor, kunne mindes rundt 50 år, imidlertid kendt fire præster, som allerede udi herren er bortdøde, nemlig salig Laurits Hansen, salige Anders Pedersen Riber, salige Niels Poulsen Brun, og salige Jørgen Jørgensen Korsør, da al den stund de levede i embedet og betjente Herrens hus og alteret levede de og af (deres indkomster), og efter deres død haver de haft fri begravelse med deres afdøde hustru og børn, dog for ungefær 4 måneder siden, salige Jørgen Jørgensen skulle begraves, haver jeg tillige med præsten, hæderlig og vellærde mand hr. Jørgen Iversen Roust, klokkeren og andre, som skulle gøre hjælp at kaste graven, flitteligen ladet søge og fornemme, hvor bedst rum og lejlighed var udi altergulvet, som graveren kunne kaste, da befandtes ingen bedre rum i alter gulvet, som næst ved den sønder side ved den ligsten, som lå ved den nørre side og derunder, hvor forre samme ligsten er bleven aftagen og nedlagt på kirkegulvet. Nogle dage derefter hr. Jørgen Jørgensen var begravet, kom klokkeren og de, som havde kastet graven, var forsamlet, at ville lægge stenen på den sted, som den blev tagen af, er velagtet mand Laurits Nielsen af Meilby tilkommen i kirken og begærede, at de ville låne hannem en lime, hvilket også skete, og som han begyndte at feje på samme sten, sagde klokkeren Bunde Hansen lader mig lime, jeg kan feje mulden deraf, I skal ikke have den møje. Som muldet da var affejet, fandtes der indhugget fire bogstaver, en H øverst, underneden samme H læstes "LHS", som han, Laurits Nielsen, sagde at være hans oldefaders navn. Videre var Terman Knudsen om samme sten intet bevidst, hvorpå han gjorde sin helligånds ed. Videre tilspurgte Søren Sørensen Dunck Bunde Hansen Degn om han tillige med Niels Lauritsen og Hans Lauritsen, kastede graven, som salige hr. Jørgen Jørgensen Korsør blev nedsat, om ikke da fandtes lig kister på samme sted, enten hele eller også udi støcker, hvortil Bunde Hansen svarede, at han så ganske rigtig ligkister, enten\n6 6 hele eller udi støcker. Enddog svarede hertil Niels Lauritsen, at han det samme vittirligt er, hernæst svarede hertil Hans Lauritsen, at han nocksom var med at tage stenen op, men ikke andet vidste derom, hvor på de alle tre med oprakte fingre gjorde deres hellingånds ed. Hvorefter kom Søren Nielsen af Farup, og efter Søren Sørensens spørgsmål til hannem udsagde, at hannem nocksom viterligt var, at den samme ligsten udi nogle åringer lå udi våbenhuset i Farup Kirke. På det sidste kom Niels Simonsen af Meilby og Hans Willumsen af Tanderup, om både var salige hr. Lavrits svogere, og omsider lod de samme sten indføre i kirken, men hvem de lagde den samme sten på er hannem ikke bevidst, videre end den blev lagt i altergulvet, som den endnu ligger, videre var Søren Nielsen ikke bevidst, hvorpå han med opholdne fingre gjorde sin helligånds ed. Nock for retten fremkom Søren Christensen af Kirkeby og udsagde at kunne mindes en fyrre år eller noget længere og nocksom kunne mindes, at fornævnte sten lå en tid lang i våbenhuset og siden, som mig er forsagt af mine forældre og andre godtfolk, at Niels Simensen af Meilby og Hans Willumsen lod samme ligsten opføre på hr. Lauritses og hans hustrus grave nordest i altergulvet, videre var Søren Christensen ikke bevidst om samme sten, hvorpå han gjorde sin helligånds ed. Dermæst fremkom Peder Nielsen af Nygaard og sagde, at den tid samme sten var kommet i kirken, var han ikke her i landet til stede, men udi tredive år kan mindes, efter at han var kommen fra Holland, havde hørt af sognefolket, at denne ligsten jo haver lagt i altergulvet i Farup Kirke på forne hr. Laurits samme sted, som den endnu ligger, men om den samme sten er fløt noget enten til øster eller vester, synder eller nør, er hannem ikke vitterligt, hvorpå forne Peder Nielsen af Nygaard gjorde sin helligånds ed. Herimod i retten mødte hæderlig og vellærde mand hr. Jørgen Ifversen Roust før disse vidner blev aflagt med protestation, således at vidne, at velagtede Søren Sørensen Dunck ikke havde magt, at lade hannem incitere". Kilde og noter: Ovennævnte tingbogsudskrift er hentet i "Kalvslund Herreds Tingbog 1696" pag. 76, der opbevares i Landsarkivet for de Sønderjyske Landsdele i Aabenraa. Sagen er venligst udlånt af pens. overlærer ved Boldesager Skole, Ingolf Mortensen, L.V. Jensens Vej Esbjerg Ø, som har tilladt mig, at gengive sagen her i årbogen.\n7 7 Om nogle af personerne i ovennævnte retssag vil jeg henvise til Mary Windfeldt Kaiser's bog "Slægten Windfeld", udgivet af Dansk Historisk Håndbogsforlag. København Se også side 61 og 64 i "Vardesyssel Aarbog 1985", hvor en indtil da ukendt Windfeld-linie blev publiceret. Om gårdene, deres ejere og fæstere i Nr. Farup sogn 1688 og 1778 vil jeg henvise til Rigsarkivets: "Specification paa Strøgodsets Hartkorn udi Riberhuus Ampt, saaledes som samme til Aarets udgang 1778, efter erholdte Underretninger er bleven Brugt, og der befindes. Alt ifølge Det Kongelige Rente Camer Collegii Ordre, Dateret 20de October 1778"; - arkiv nr. "RTK " (kopi i min samling side 7-8). Iøvrigt er min ane-254: Morten Gregersen, døbt i Nr. Farup Kirke den og døde som selvejergårdmand i Langtved i Skrave sogn ; - han var søn af selvejergårdmand og kniplingshandler Greis Nielsen og hustru Anna Mortensdatter i Kierbøl, Nr. Farup sogn, hvor han døde 1753 (skifte i "B pag. 646 f.p.)! FUND PÅ HO PRÆSTEGAARDS LOFT Under en flytteoprydning på Ho Præstegaards loft den 26.oktober 2004, fandt fru Line Helene Bak Unold(1), gift med Jan Unold, afgående sognepræst for Ho-Oxby-Mosevraa menigheder(2), - ved en tilfældighed fire støvede pap-æblekasser, der havde stået henstillet bag skorstenen i næsten fyrre år, og som overraskende viste sig, at indeholde efterfølgende samling af 90 glemte og uregistrerede kuverter og læg med arkivalier(3), som jeg straks ved nedtagningen gik i gang med, at registrere i den fremkomne rækkefølge, således: "Regnskabsbog for Ho Kirkes restaurering 1967" (14 dobbelte sider). "Byggemøder om Ho Præstegaard "; nr (i mappe). "Valglister f. Menighedsrådsvalget i Ho " (personnavne). "Regulativer for kirkebetjeningen i Ho 1957" (med div. formularer). "Cirkulærer vedrørende kirker og præstegaarde m.m ". "Protokol for Ho Håndboldforening " med div. regnskaber. "Gudstjenesteprotokol for Ho Kirke " (udskrevet). "Medlemsbog for Ho Ungdoms- og Gymnastikforening ". "Kamin i Ho Præstegaard 1944" (med bl.a. tegning af stuerne der). "Læg m. diverse vedr. Ho-Oxby Pastorat" (bl.a. bankbøger og andet). "Gravfæsteformularer" (et læg med u-skrevne formularer). "Valglister til Menighedsrådsvalget 1965 for Ho Oxby Menigheder". "Ho Menighedskreds protokol " (opstillings- og valglister).\n8 8 "Ho kirkes Formueforhold " (et læg med diverse bilag). "Melodisamling De Unges Sangbog 1929" for Ho-Oxby K.F.U.M. "Øvelser i føring af Hovedministerialbog" (samlet i et ringbind). "Overslag over Minighedsrådskassen " (læg m. diverse bilag). "Festskrift ved Kronprinsesse Ingrids Feriehjem 1949" (illustreret). "Vurdering af Ejendoms- og Grundskyld i Ho sogn" (et læg). "Faldne Allierede Flyvere " (bog udgivet Odense 1978). "Bibel" udgivet af Bibelselskabet 1919 (tilhørt Missionshuset i Oxby). "Ritualer til Daab, Nadver og Brudevielse 1912" (tilhørt Oxby Kirke). "Prædiketexter til Kirkeaarets Søn- og Helligdage 1885" (bog). "Lysningsbog for Oksby Kirke " (ikke udskrevet). "Ho Kirke, bilag vedr. kirkens vedligeholdelse " (ringbind). "Telegrammer v. Ho Kirkes 500 Aars Jubilæum 1948" (ilagt kuvert). "Forpagter Marinus Brinks sag med Ministeriet 1924" (med bilag). "Valg af Præstegaardsforpagter i Ho " (samlet i et læg). "Reparationsarbejdet i Ho Præstegaard 1923" (et læg med bilag). "Syn og Tækningen af Ho Præstegaard 1923" (læg m. bilag). "Anlæg af Thomas Lange Haven " (tre maskinskrev. sider). "Overdragelse og forpagtning af Ho Præstegaard " (et læg). "Læg med begravelses- og skifteattester " (kuvert med disse). "Læg med diverse vedr. gravstedskapitler 1915, 46 og 1965". "Ansvarsforsikringspolice for Ho Kirke " (ilagt kuvert). "Tyveriforsikringspolice for Ho kirke 1945" (ilagt kuvert). "Kirkesyn, regnskaber og vedligeholdelse i Ho Kirke " (læg). "Indlæggelse af elektricitet i Ho Kirke 1935" (læg med tegninger). "Varmeværket i Ho Kirke 1942 med tegninger" (læg med div. bilag). "Orgelsagen i Ho Kirke " (ilagt et læg med div. bilag). "Ho Præsteembedes forskellige papirer " (læg med bilag). "Dåb og lysningsdokumenter , samt s. vedr. værnemagten". "Brandforsikringspolicer 1925 for Ho Kirke" (samlet i stor kuvert). "Begravelsesattester og skiftepapirer for Ho-Oxby " (et læg). "Ho Menighedsraad og Præstegaards Drift " (m. div. bilag). "Ho Præstegaardshaves omlægning 1946" (tegninger og bilag i læg). "Protokol over lyngleverancer til Mosevraa og Oxby Kirker fra 1897". "Mosevraa Kirkes formueforhold " (diverse ilagt et læg). "Regnskab over Indtægt og udgifter for Oxby Kirke " (et læg). "Deklarationer og Lister over frivillige Bidrag " (et læg). "Orgelsagen i Oxby Kirke v. fyrmester C.Christensen".\n9 9 "Tiendeløsningen, Kreditforeningen og vedligeholdelsen af de to kirker i Oxby og Mosevraa Kirkedistrikter" (samlet i et læg). "Tilbagebetalte Tiendeskatter og Kvitt. i Oxby " (et læg). "Oxby Kirkes Formueforhold " (samlet i et læg). "Forhandlingsprotokol for Præstegaardsudvalget i Ho-Oxby ". "Fredningssagen om en beplantnings-, bygnings- og dyrkningsfri bræmme på 15 meter omkring Ho Kirkegaard i 1957" (et læg). "Ho-Oxby-Mosevraa Kirkeregnskaber " (fyldt h-mappe). "Plantagen tilh. Ho Præsteembede " (læg med deklaration). "Mosevraa Kirkedistrikt " (læg m. matr. over Vejers 1950). "Bilagssamling til Kaldsbogen " (et stort omfangsrigt læg). "Bilagssamling til Liberdaticus " (et stort omfangsrigt læg). "Dåbs-, vielses og øvrige attester " (samlet i et læg). "Genpart af dødsattester " (samlet i et læg). "Begæring om lysning " (samlet i lukket dokumentmappe). "Tiendelister og Kapiteltaxt for Ho Oxby Pastorat " (do). "Dåb, vielser og dødsattester " (diverse bilag samlet i læg). "Kandidatliste til Menighedsrådsvalget i Ho sogn 1957" (et læg). "Den nye Altertavle i Oksby Kirke " (korrespondancesaml). "Jubilæumsfesten for Mosevraa og Oxby Kirker 1941" (ilagt kuvert). "Guld- og stofprøver på messehagel til Ho-Oxby Pastorat 1923" (do). "Ho-Oxby Præsteembedes Gaard og Jordarealer 1939" (køb v. J.A.) "Lysningsattester for Ho-Oxby Pastorat " (ilagt stor kuvert). "Døds- og Begravelsesattester for Ho-Oxby Pastorat " (do). "Dåbs-, fødsels- og navnebeviser i Ho-Oxby Pastorat " (do). "Lysningsattester for Ho-Oxby Pastorat " (ilagt stor kuvert). "Ho Kirke Forskelligt om Kirken og dens ejere " (do). "Ho Kirkes Altertavle og Prædikestol " (ilagt stort læg). "Menighedsraadsvalgene 1903,12,16,22 i Pastoratet" (samling i læg). "Dødsattest udsted af Læge Krarup 1953" (ilagt alene i læg). "Valgliste for Menighedsrådsvalget 1961 i Ho Menighed" (et læg). "Gudstjenesteordningen i Ho " (diverse breve ilagt et læg). "Fødselsattester for Ho-Mosevraa-Oxby Pastorat 1912" (do). "Oxby Sogn, diskussion om to kirker i stedet for en, " (do). "Forpagtningskontrakter for Ho-Oxby Pastorat " (et læg). "Byggeregnskab for Oxby og Mosevraa Kirker 1892" (ilagt læg). "Præstegaards Jorder fra " (protokol med 34 s. i god stand). "Kirkebyggeriet i Tykby og Mosevraa " (byggesager i læg).\n10 10 "Tiendeydelser til Oxby og Mosevraa Kirker " (ilagt et læg). "Forpagtningskontrakt på Ho Præstegaard 1960" (ilagt brun kuvert). "Diverse skrivelser vedr. Ho-Oxby Pastorat " (ilagt læg)(4). Noter: 1. Kunsthistoriker, mag. art. Line Helene Bak Unold, ansat som PR-leder ved Designskolen i Kolding pr Sognepræst, cand. theol. Jan Unold fra Ho-Oxby-Mosevraa menigheder i Varde Provsti, Ribe Stift ( ), blev efter egen ansøgning ordineret til sognepræst for Løjt Pastorat i Haderslev Stift den 1.søndag i advent 2004 i Løjt Kirke. 3. Ovennævnte 90 læg "nye" arkivalier blev efter aftale med de respektive menighedsrådsformænd placeret i Blåvandshuk Lokalhistoriske Arkiv, Kirkegade Oksbøl (åbent mandag-fredag: 09-12). 4. Ved skrivelse af 16.november 2004 fra Landsarkivet for Nørrejylland ved Steffen Elmer Jørgensen, j.nr.: ; - udbeder Landsarkivet sig følgende 6 læg arkivalier til henlæggelse i Landsarkivet, nemlig: a/ Begravelses- og skifteattester b/ Ho Præsteembede forskellige Papirer c/ Begravelsesattester og skiftepapirer for Ho-Oxby d/ Bilagssamling til liber daticus. e/ Ho Præstegaards Jorder f/ Diverse skriv. vedrørende Ho-Oxby Pastorat Disse læg blev sammen med adskillige andre arkivalier fra Ho, Mosevraa og Oxby Kirkedistrikter afleveret på Landsarkivet i Viborg den ! Ovennævnte "nye" fund er desværre ikke enestående; - således har jeg ved flere forskellige lejligheder erfarret, at der også på en række andre kirkelofter, i præstegårde og missionshuse ligger adskillige værdifulde arkivalier "glemt". Når så spørgsmålet stilles, hvorfor de ansvarlige ikke aflevere de værdifulde arkivalier, er svaret oftest, at det har man ikke kræfter eller økonomi til, idet Statens Arkivers afleveringsprocedure er så omfattende og kompliceret, at man i mange tilfælde fravælger en aflevering af de op til 300 år gamle unikke arkivalier, og lader disse i stedet forblive "glemte"! Kun de udskrevne manuelt førte kirkebøger bliver derfor afleveret til Landsarkivet gennem det lokale provstis kontor; - mens altså det øvrige "løse" materiale i mange tilfælde går tabt ved oprydning eller kassation, selvom alternativet til en aflevering til Landsarkivet, kunne have været en deponering i det stedlige lokalhistoriske arkiv, hvor det værdifulde materiale kunne sikres en betrykkende opbevaring, således som det har været tilfældet med hovedparten af ovennævnte arkivalier fra Ho Præstegaards loft!\n11 11 Men desværre undlader Statens Arkiver helt konkret, at informere menighedsrådene om muligheden for en deponering eller opbevaring af kirkernes og menighedsrådenes arkivalier i de lokalhistoriske arkiver, der således på betrykkende vis, kunne sikre vores fælles kulturhistorie til de efterfølgende generationer danskere. Da jeg i det aktuelle tilfælde med de mange "nye og glemte" arkivalier fra Ho Præstegaards loft indberettede fundet til Landsarkivet i Viborg, - blev det efterfølgende skriftligt krævet af Landsarkivet, at en lang række af de nu deponerede arkivalier straks skulle kasseres og destrueres, hvilket naturligvis afstedkom en protestskrivelse til Landsarkivet, idet jeg kulturhistorisk set ikke kunne medvirke til, at begrænse vore efterkommeres muligheder for, at bearbejde og dyrke lokalhistorien lokalt! Landsarkivet for Nørrejylland i Viborg besvarede min protestskrivelse af 23.november 2004, med en indskærpelse af, at 21 i "Cirkulære nr. 123 af 14. august 1987 kundgør, at kirkebogsarkivalier herunder blanketter og attester, som er kopier af de pligtafleverede kirkebøger skal kasseres indtil de er 100 år gamle. En pligt der sjældent vil blive efterfulgt, da den strider mod al sund lokal fornuft! RYTTERSAGER I SKADS HERRED "Længe nok var de hos os" sådan skrev Laurits Sørensen i Velbæk(1), da han en sommerdag i 1716 havde set ryttersoldaterne forlade Jerne sogn. Udtalelsen lyder næsten som et lettelsens suk over, at man nu endelig slap af med denne blandede flok af mere eller mindre veldisciplinerede hvervede soldater, som i en længere årrække havde været en plagsom byrde for mange af de lokale fæstebønder. Laurits Sørensen(2), der selv var fæstebonde og på dette tidspunkt omkring et halvt hundrede år gammel, havde kendt til ryttervæsenet siden sin barndom, så han vidste, hvad han talte om. Forhistorien er kort fortalt den, at regeringen i 1670(3) besluttede at oprette en national rytterhær bestående af flere regimenter og derfor udlagde en del af kronens ejendom til ryttergods, hvoraf lægder på hver 8 tønder hartkorn, svarede til en helgård, skulle stille en fuldt udrustet ryttersoldat, der fra begyndelsen var tænkt som bonden selv,\n12 12 hans søn eller en karl. Til gengæld skulle fæsteren så være fritaget for de fleste af sine tidligere byrder, bl.a. landgilde og det plagsomme og forhadte hoveri. Men det viste sig snart, at rytterbøndernes ofte langvarige fravær i krigstid, hvor også mange såredes eller faldt, gik stærkt ud over bedriften derhjemme på gårdene, og efter den fire år lange, blodige skånske krig(4) blev den hidtidige ordning ændret således, at fæsteren, i stedet for selv at stille som rytter, gennem forskellige ydelser i naturalier og penge kom til at betale for en hvervet rytter og derudover desuden måtte skaffe ham en bolig. Disse lejesoldater var for størstedelens vedkommende tyskere og udgjorde en broget skare, som ikke altid var lige let at omgås. 1. Jydske Rytterregiments(5) strøgods lå hovedsagelig i Lundenæs, Bøvling og Riberhus amter, og dets leder var i en årrække fra 1680 den dristige oberst von Schwanewede(6), der senere afløses af oberst Brockdorff(7). Men efterhånden fandt man ordningen utidssvarende, og omkring 1715 blev det besluttet at samle rytteriet omkring de kongelige slottes ladegårde. Således blev 1.Jydske Rytterregiment garnisioneret ved Koldinghus(8), og efterfølgende blev det vestjyske ryttergods solgt ved auktioner i 1719(9). Nu drog rytterne så bort fra egnen her, og glæden var stor. Deres færden blandt civilbefolkningen havde jævnligt givet anledning til irritation, gnidninger og direkte overgreb. Her skal nævnes et par eksempler, fundet i Skads Herreds tingbøger(10), på episoder, der tydeligt illustrerer, hvad befolkningen kunne blive udsat for fra soldaternes side. En del skyldtes vel sagtens lediggang og drikkeri. Retfærdigvis skal så tilføjes, at tingbøgerne som regel mest nævner det negative. I slutningen af 1600'årene sad Jens Eskildsen(11) som fæster på halvdelen af den største gård i Måde i Jerne sogn, hvis 14 tønder hartkorn i 1680 var udlagt til ryttergods. På gården var da indkvateret en rytter ved navn Simon Steen. Nytårsdag 1695 ud på aftenen kom han ind til Jens Eskildsens og forlangte at få en af døtrene med til juleleg, men det sagde moderen nej til. I det samme kom datteren Kirsten ind i stuen, og straks sagde Simon Steen til hende: "I aften skal du med til leg". Men pigen gik sin vej uden at værdige ham et eneste ord.\n13 13 Da moderen lidt senere kaldte begge døtrene ind, dukkede rytteren atter op, og nu ville han have øl. Da han heller ikke fik det, greb han sin pisk og sagde, at nu ville han holde mønstring, hvorefter han slog løs på de to piger, der sprang ud af stuen med rytteren i hælene. Den ene af dem, Mette, nåede ind i naboens gård, men han fulgte efter og slog hende "så umanerlig med en pisk overtrukket med læder" og holdt først op, da han havde slået den i stykker på hende. Endelig kom naboerne hende til hjælp, og hun slap væk fra ham. Efter at han sådan var blevet afvist, har Simon Steen nok haft et horn i siden på familien, for et par måneder senere, en aften i marts, var han igen på færde. Jens Eskildsen og hans kone var gået til sengs, da Simon Steen kom ind og forlangte, at bonden skulle stå op og holde rytterens hest. Den cirka 60 årige mand turde ikke nægte at stå op, kun med en kappe over sig. Da det trak ud, før rytteren vendte tilbage, fik Jens Eskildsens kone en af karlene til at holde hesten, og manden gik atter til sengs. Noget efter kom Simon Steen tilbage med en stor kæp i hånden og råbte: "Jens, nu vil vi holde mønstring", hvorefter han slog løs på den værgeløse mand i sengen. Derefter kastede han kæppen fra sig og greb efter sin kårde. Det lykkedes Jens Eskildsen at slippe ud af sengen, og uden skjorte og bukser, kun med kappen over sig, flygtede han ud af huset, men rytteren var hurtigt efter ham, fægtende med den dragne kårde. Da en af døtrene kom i vejen for den ophidsede soldat, huggede han efter hende, og "havde dørkarmen ikke taget af for hugget, var hun blevet ilde hugget"! Ude på vejen var den flygtende ikke nået langt, for rytterens hund indhentede ham og hindrede ham i at slippe væk, og nu blev den arme bonde så genstand for Simon Steens raseri. Senere blev den overfaldne bragt til sengs hos en nabo, og her foretog synsmænd et skøn over de mange sår og skrammer, der var tilføjet ham. I det hele taget fandt de, at "Jens Eskildsen var ganske blodig og ilde medhandlet i adskillige måder". Han kom dog over mishandlingen og døde som aftægtsmand i 1714(12), men oplevede altså ikke rytternes senere bortrejse. Ifølge Matriklen 1688(13) var der i Gesing i Brøndum sogn udlagt cirka 18 tønder hartkorn af kronens strøgods til ryttergods, og i 1686 var der i byen indkvarteret en korporal, Frederich Holst, som havde\n14 14 taget sig den frihed at kræve mere ægtkørsel end tilladt efter hoveri - reglementet, noget der naturligvis blev mødt med uvilje. En dag sidst i maj 1696 var Dorthe Christensdatter i færd med at plante kål i Albert Rytters have, da Frederich Holst opsøgte hende og "talte med vred hu nogle tyske ord, som hun ikke vidste hvad var", men hun forstod dog så meget, at hun skulle hente sin mand, rytterbonden Niels Nielsen Skonager(14), hjem fra marken for at køre ægt, hvortil hun afvisende svarede, at det ikke tilkom hende, da hendes mand havde gjort ægt dagen før sammen med deres nabo. Svaret ophidsede imidlertid korporalen, så "han løb til hende og slog hende med sin pisk, både med snerten og med skaftet", ikke bare ti, men mange gange, så blodet flød. Hun flygtede skrækslagen over kålgårdsdiget ud på vejen med den rasende soldat i hælene, stadig svingende pisken over hende, mens han råbte, at hun aldrig skulle slippe levende fra ham. Til sidst slap hun dog fra ham ved at "løbe ud i en dam med vand, som var på gaden, på det hun kunne befries for hans utilbørlige og hedenske medhandling". Men nu bagefter frygtede hun at "geråde udi ydermere skade, såsom hun var svanger og frugtsommelig". Hændelsesforløbet blev siden bekræftet af fire Gesing-kvinder, der under ed aflagde deres vidnesbyrd på Skads Herredsting. Sagen var nu så alvorlig, at regimentsskriver Andreas Hansen Rask(15) på ryttergodsets vegne måtte tage affære, så korporal Frederich Holst kom til at stå til regnskab, ikke alene for det ubeherskede, brutale overfald på Dorthe Christensdatter, men også for sin uberettigede tvang med hensyn til rytterbøndernes ægtkørsel. Om Albert Rytter fik plantet sine kål melder tingbogen intet om! I Sædding i Guldager sogn var der efter Matriklen 1688 mere end tyve tønder hartkorn udlagt til ryttergods fordelt på ni fæstere. En af fæsterne, Hans Jacobsen(16), havde gennem længere tid haft et så anstrengt forhold til sin indkvarterede rytter Jonas Andreas, at regimentsskriveren til sidst måtte gribe ind og i 1699 sende sin fuldmægtig, Daniel Philip(17), til Sædding for at komme rytterbonden til undsætning. I anledning af den retssag, det nu trak op til, indkaldtes en række vidner, og årsagen til balladen, Jonas Andreas, blev naturligvis også tilsagt, men han var ikke sådan at bide skeer med. Allerede da de to kaldsmænd mødte op for på lovlig vis at forkynde stævningen, blev de\n15 15 modtaget med "hårde ord, trusler og undsigelser", og som om det ikke var nok, lod han sin kone hente en "prøgel", hvormed han ville "bastonere" dem. Efter, at de med besvær havde fået afleveret stævningen, måtte de nærmest flygte derfra for ikke at ende som "prygelknaber". Og havd havde så Jonas Andreas gjort sig skyldig i? Jo, mens Hans Jacobsen tidligt i foråret lå syg, havde den selvrådige rytter benyttet sig af lejligheden og uden videre tilegnet sig to grønne agre i bondens toft, pløjet og tilsået dem med byg, og nu her sidst på sommeren høstet afgrøden og trods protester ført den til sit rytterhus. Derudover havde han taget en forsyning af hø og halm, der var beregnet til rytterhestenes underhold. Forholdet mellem bonde og rytter var efterhånden på bristepunktet, og til sidst gik det også ud over Hans Jacobsens kone Maren. Da hun søndag morgen den 10.september 1699 ville gå til kirke i Guldager, overfaldt Jonas Andreas hende "uårsagelig med hug og slags forøvelse, særdeles over hendes hoved, hvoraf hun endnu befindes at have stor mindsel". Dagen efter, mandag den 11.september, ankom så regimentsskriverens udsending til Sædding for at mægle i striden mellem parterne. Men den koleriske Jonas Andreas modtog ham "med mange ukvems- og overfusende ord" og råbte op om, at "han ville probere sådan en karl", ja, lagde endog hånd på Daniel Philip og udfordrede ham til duel på kårde, hvortil fuldmægtigen besindigt svarede, at han ikke var rejst til Sædding for at slås eller bruge magt, men for på sin principals vegne at skaffe bonden sin ret. Og da flere indkaldte vidner bekræftede rytterens overgreb på både Hans Jacobsens jord og kone, var sagens udfald givet, og Jonas Andreas har måttet bøje sig. Det ser ud til, at enkelte rytterafdelinger i begyndelsen af 1717 endnu ikke havde forladt deres vestjyske kvarter, for mandag den 1.februar 1717 ud på eftermiddagen kom en fremmed ryttersoldat ridende til Kjersinggaard i Bryndum sogn, en gård beboet af to fæstere, Jacob Sørensen(18) og Hans Zachariasen(19). Det var Jacob Sørensen, der tog imod rytteren, men hvad hans ærinde har været er uvidst. De er åbenbart ikke kommet til enighed, for pludselig, til syneladende uden grund, overfaldt rytteren Jacob Sørensen med sin dragne kårde og tiltvang sig adgang til gården, hvorefter han trak sin hest ind\n16 16 i stuen og bandt den til kakkelovnen. Så "tog han ilde af sted i huset med den blotte degen (kårde) i hånden" og teede sig som afsindig. Alt dette gik jo ikke stille af, og hidkaldt af larmen kom nu naboen, Hans Zachariasen, ind for at se, hvad der var på færde. Han forsøgte at tale den ophidsede rytter til fornuft med det resultat, at denne nu gik helt grassat. Han slog hesten løs og jog den ud af stuen, kostede rundt med den forskræmte kone, der havde et spædbarn på armen og de lidt større, rædselsslagne børn ved skørterne. Derefter smed han rundt med sengeklæderne, sårede sig selv i brystet med en kniv og "slog dørene op med gevalt", som om han var fra sans og samling. Men han havde endnu ikke raset ud. Hans Zachariasen, der intet kunne stille op, havde fået nok og ville fortrække til sin egen halvdel af gården, men rytteren forfulgte ham, slog ham til jorden og huggede løs på ham med kården. Synsmændene sagde senere, at hans højre hånd, som han vel har holdt afværgende op for sig, var så forhugget, at han "til sin død blev et lemlæstet menneske og hånden unyttig til nogen gerning". Derudover havde han fået hug både i hovedet og over øjet, sår "som ikke kunne skjules af en hat eller hue"! Under tumulten var Hans Zacharisens datter Karen også kommet i vejen for den ustyrlige soldat, der tilføjede hende hugsår i hovedet og bankede med den flade klinge. Først efter, at han forlod gården og red bort, mente man, at hans kvarter lå i Jernvedlund, og så var hans navn vistnok Jacob. - Det voldsomme overfalf fandt sted midt under den Store Nordiske krig med hektisk militær aktivitet efter Karl den Tolvtes hjemkomst fra Tyrkiet, og det er muligvis forklaringen på rytterens tilstedeværelse på egnen. Tilbage i 1692 havde regimentskriver Rask måttet tage sig af en ryttergodssag af en lidt anden karakter, men også med en rytter som hovedperson. Det drejede sig om en soldat i det Schwanewedske regiment ved navn Eske Brock(20), som for nogle år siden var kommet til Gesing, hvor han boede i et rytterhus, som de to rytterbønder Niels Sørensen(21) og Hans Joensen(22) havde ladet opføre ved deres gård, hvis otte tønder hartkorn i 1670 var blevet udlagt til ryttergods. I 1692 blev Eske Brock imidlertid "i den kejserlige tjeneste hencommanderet" og skulle nu med regimentet til Ungarn, vel sagtens for at deltage i kampene mod tyrkerne (Den store tyrkiske krig 1683 til 1699).\n17 17 Men udsigten til strabasserne i det fremmede har åbenbart ikke passet Eske Brock, for han rømte af tjenesten "uden pas og afsked", en meget alvorlig forseelse. Men inden "han sig bortsneg" havde han tilsyneladende nået at skaffe sig af med sine ejendele til forskellige af egnens beboere, som enten købte eller opbevarede dem. der nævnes bl.a. den før omtalte Jens Eskildsen i Måde, der havde købt "en brændevinskedel med pibe og hat", mens en anden havde overtaget en ko. De måtte nu stå til regnskab og blev stævnet for retten, anklaget for hæleri, da myndighederne mente, de måtte have været vidende om, hvad Eske Brock havde i sinde! Tingbogens skrift er visse steder noget utydelig, men det ser ud, som om Eske Brock har opholdt sig nogle dage i sit rytterhus efter regimentets opbrud. I hvert fald blev begge hans "værtsfolk", Niels Sørensen og Hans Joensen, der jo var hans nærmeste naboer, anklaget for at have "huset og hælet den bortrømte rytter", og at det havde været deres ansvar og pligt at sikre sig, at "hans pas og afsked fra regimentet" var i orden og ellers meldt ham til øvrigheden. De var begge uforstående over for anklagen og forsvarede sig med, at Eske Brock jo ikke boede på gården, men i sit rytterhus, og at de derfor ikke kunne vide, hvad han var i færd med. Men det hjalp ikke. De blev begge dømt for pligtforsømmelse og måtte "lide og bøde efter loven"! Ovennævnte grelle eksempler, der forhåbentlig var undtagelser, viser med al tydelighed, at det var med god grund, egnens bønder glædede sig over rytternes afrejse. "Længe nok var de hos os"! Kilder & noter: Ovennævnte citerede retssager er alle uddrag af indførsler, der er fundet i "Skads Herreds tingbøger", hvis originaler i dag opbevares i Landsarkivet for Nørrejylland i Viborg; - og som her i bearbejdet form er gengivet af pensioneret overlærer ved Boldesager Skole, Ingolf Mortensen, L.V. Jensens Alle Esbjerg Ø; - som har foræret mig artiklen til gengivelse i denne årbog, hvor jeg efterfølgende har redigeret teksten og suppleret denne med aktuelle kilder og dokumentation, således: 1. Velbæk ligger i Jerne sogn, hvor Laurits Sørensens søn Søren døde den en time efter solnedgang, 29 år mindre 6 uger gammel, og blev begravet på Jerne Kirkegaard (C pag. 39b). Laurits Sørensen ses ikke i Matriklen 1688 i Velbæk (Z pag. 210b); - og 2. ej heller i 1. Jydske Rytterregiments jordebog af , der nu opbevares i Rigsarkivet på mikrofilm "M "; - så det må antages, at\n18 18 Laurits Sørensen har været indesidder i en af de to helgårde i Velbæk, som var udlagt til ryttergods! 3. Læs herom i bogen "Syn på Ryttergods 1686" ved Holger Hertzum-Larsen, Lemvig 1985, side I-XIX. 4. ( ); - læs herom i Politikens "Danmarks Historie" udgivet 1964, bind-18 side Samme som "(3)" herover, da side XX-XXII. 6. Se i "Dansk Biografisk Leksikon" 3.udgave, København 1983; bind-13 side Samt øvrige personalia (håndskrevet) over dennes militære tjeneste m.m. kan rekvireres i fotokopi mod betaling ved: Forsvarets Arkiver, Rigsdagsgården København K. 7. Se i "Dansk Biografisk Leksikon" 3.udgave, København 1979; bind-2 side 548 spalte 1-2, med anetavle side 547. Oversigt over militær tjeneste kan, som under "(6)" herover fremskaffes af Forsvarets Arkiver i København. 8. Se oplysninger herom på bl.a.: (incl. hist. og museum) 9. Protokolo over "Auktion over Krongods i Ribe Stift 1719", findes tilgængelig på Landsarkivet for Nørrejylland, under arkiv sign.: "B ". 10. Skads Herreds tingbøger for den aktuelle tidsperiode opbevares nu i Landsarkivet for Nørrejylland i Viborg; - se endvidere adskillige skifter i "Skast Herreds Tingbøger bind 3.1 Ekstrakter " af Gert Ravn Nørgaard. Udgivet Aal Jens Eskildsen i Måde er nævnt på side 119 nederst i bogen "Syn på Ryttergods 1686" af Holger Hertzum-Larsen. Udgivet Lemvig 1985; hvor synet afslører hans tilstand således: "Kan så 7 tdr. rug,3½ tdr. byg, 8 tdr. havre. Avl befundet: 30 traver rug á 3 skæpper, 24 traver byg á 3 skæpper, 20 traver havre á 4 skæpper. 13 læs hø. Har 3 bæster, 2 føl, 6 køer, 3 stude, 2 undnød, 5 kalve, 20 får, 2 svin. Bygninger: Stue- og fæhus 18 fag, lade og fæhus 19 fag, hølade og vognhus 11 fag, fæhus 10 fag. Mangler 2 bjælker, 4 spær, 10 stolper. Bruget god, manden kan svare (landgilde). I Matriklen 1688 (Z.9.17 pag. 212a; og på mikrofiche kort-8) ses Jens Eskildsen at være fæster af gården sammen med Peder Jepsen. Deres gl. hartkorn fra 1664 var da på: , som i 1688 ændredes til nyt hartkorn: ! 12. Hans død ses i "Jerne-Skads Kirkebog " (C.564-1, pag. 6), hvor han døde i Måde 80 år gammel, og blev begravet 4. Søndag i Advent, den på Jerne Kirkegaard. Hvilket også stemmer overens med, at han ikke nævnes i 1.Jydske Rytterregiments Jordebog 1718 (M-film: M i Rigsarkivet). 13. Matriklen 1688 for Brøndum sogn i Skads Herred findes i Landsarkivet for Nørrejylland i Viborg med arkiv signaturen "Z.9 17" pag. 185b 189b; og på mikrofiche da kort-7 med samme indhold som i LAV. 14. Han ses i Matriklen 1688 (Z.9-17 pag. 185b) sammen med Boell Ollesens, at fæste en gård i Giesing By i Brøndum sogn, hvis gl. hartkorn var på: , som ændredes til et nyt hartkorn på: I 1.Jyske Rytterregiments Jordebog 1718 ses denne gård ikke længere samlet (M-film: M i Rigsarkivet).\n19 Andreas Hansen Rasch var regimentsskriver ved 1. Jydske Nationale Regiment til hest. Og netop hans omhyggelige administrative skrivearbejde er i dag til umådelig stor hjælp for mange typer historiske forskere, der jævnligt bearbejder de akurate arkivalier fra hans hånd, som i dag findes opbevaret på Rigsarkivet i København, og som kan lånes på M-film! 16. Hans Jacobsen nævnes på side 117 i bogen "Syn på Ryttergods 1686" af Holger Hertzum-Larsen. Udgivet Lemvig 1985; - samt i Matriklen 1688 (Z.9 17 pag. 176a), hvor han er afløst af sønnen Jacob Hansen og en medfæster Joen Laursen, hvis gl. hartkorn var på: , som reduceredes til nyt hartkorn på: I 1.Jydske Rytterregiments Jordebog 1718 er gården delt således, at den ene part fæstes af Oluf Joensen (forgængerens søn) med et hartkorn på: , mens den anden part angives, at være fæstet af Hans Jacobsen med et hartkorn på: (M-film: M ). 17. Daniel Philip "Rasch" var fuldmægtig eller stedfortræder for ovennævnte Andreas Hansen Rasch, som han muligvis også var beslægtiget med! 18. Jacob Sørensen overtager efter 1688 den part af Kiersinggaard i Brøndum sogn, som da var fæstet af Morten Jepsen med et gl. hartkorn på , og som blev lagt sammen Hans Zachariasens gårdspart af Kiersinggaard (Z.9-17 pag. 188b). 19. Hans Zachariasen var i 1688 fæster af en part af Kiersinggaard i Brøndum sogn, hvis Gl. hartkorn var på: 2-7-½-½, og som da ændredes til det nye samlede hartkorn på: (Z.9 17 pag. 188b). Gården ejedes da af Hans Knudsen i Aarø sogn! 20. Eske Brock`s efternavn er så usædvanligt, at jeg nødsages til, at henvise til "Dansk Biografisk Leksikon" 3.udgave. Kbh. 1979; bind-2 side 540 spalte 1-2, hvor der redegøres for de forskellige slægter af dette specielle navn. 21. Niels Sørensen ses i bogen "Syn på Ryttergods 1686" af Holger Hertzum- Larsen. Lemvig 1985; side 114, at være medfæster af en ryttergård, hvis samlede gl. hartkorn var på: , men som reduceredes til et nyt hartkorn i 1686 på: (hele hans halvgårds syn er nævnt i bogen). Ved Matriklen 1688 er hartkornet da angivet i alt til: (Z.9-17 pag. 185b). - I 1.Jydske Rytteregiments Jordebog 1718, ses hans gårdspart at være adskilt fra nabogården, og nu fæstet af hans søn Søren Nielsen med et nyt selvstændigt hartkorn på: (M-film: M i Rigsarkivet). 22. Hans Joensen ses også i bogen "Sym på Ryttergods 1686" af Holger Hertzum-Larsen. Udgivet Lemvig 1985; side 114, hvor han var medfæster af en hel ryttergård i Giesing sammen med ovennævnte (også hele synet af hans gårdspart er nævnt i ovennævnte bog). Også han ses i Matriklen 1688, at være medfæster af ovennævnte ryttergård med et samlet nyt hartkorn på: (Z.9-17, pag. 185b). - I 1.Jydske Rytterregiments Jordebog 1718, ses hans gårdspart at være adskilt fra nabogården, og nu fæstet af hans søn Joen Hansen med et nyt selvstændigt hartkorn på: (M-film M i Rigsarkivet).\n20 20 BONDE I MEJLS OG ORTEN I Varde Landsogns nordøstlige del ligger landsbyen "Mejls", mens landsbyen "Orten" ligger i Varde Landsogns vestlige del, adskilt af en smal strimmel jord tilhørende Varde Købstad. Både Mejls og Orten er beliggende i Vester Horne Herred, hvortil de også hører i retslig henseende, mens ejerne af gårdene i begge ejerlav før indførelsen af selvejet var domineret af Nørholm Gods i Thorstrup sogn. Familierne, som herefter skildres har begge gennem flere hundrede år haft tilknytning til de to landsbyer før disse blev udskiftet og omlagt omkring Fælles for gårdene i Mejls og Orten er dog, at de begge i perioder har hentet deres beboere udensogns, ligesom også ejerskabet af gårdene har skiftet gennem århundrederne. Som et eksempel på en sådan udvikling, har jeg valgt, at beskrive nogle af anerne og gårdene bag efterfølgende ægtepar fra landsbyerne Mejls og Orten i Varde Landsogn, således: (2) Niels Rasmussen er født i "Mejls" i Varde Landsogn den (C.548D-5 pag ). Vacineret af distriktslæge Murtfeldt den og konfirmeret i Sct. Jacobi Kirke i Varde den , hvor hans opførsel og skolekundskaber blev angivet til "ug og mg"(c.548d-15 pag nr.4). Død som aftægtsmand i Mejls Gl. Skole den , og blev efterfølgende begravet fra Sct. Jacobi Kirke i Varde. Efter vielsen blev han gårdejer i Mejls, hvor slægten fortsat driver selvstændigt produktionslandbrug med dyrehold og jordafgrøder(1). Gift i Varde St. Jacobi Kirke (C.548E-1 pag. 152b-153a) med: (3) Ane Marie Jessen der var født i "Orten" i Varde Landsogn den Vaccineret af distriktslæge Murtfeldt i Varde. Konfirmeret i St. Jacobi Kirke i Varde den (pag. 119b-120a i C.548E-1). Hun døde i Mejls og blev efterfølgende begravet fra Sct. Jacobi Kirke i Varde. Oplysninger om hendes død kan rekvireres ved Varde Kirkes Kontor! Forældre:


Natkamp med Caroline: Har det fint på den bane – Ekstra Bladet\n23. jan. 2020 kl. 08:25\nCaroline Wozniacki skal vinde endnu en kamp før et gensyn med Rod Laver Arena, men hun har det fint med at skulle møde Ons Jabeur på den næststørste arena\nCaroline Wozniacki er tilbage på Melbourne Arena natten til fredag. Foto: Roger Parker\nMELBOURNE (Ekstra Bladet): Caroline Wozniacki spiller sin kamp i tredje runde ved Australian Open mod tunesiske Ons Jabeur, klokken cirka 02.30, dansk tid, natten til fredag.\nHun vender tilbage til Melbourne Arena, anlæggets tilskuermæssigt næststørste bane, hvor hun også spillede sin første kamp forleden.\nDanskeren skal altså vinde en kamp mere, før hun eventuelt træder ind på Rod Laver Arena, hvor hun i 2018 vandt sin grand slam. Det gør hun dog med sikkerhed, hvis hun søndag skal møde Serena Williams.\nTidligere på dagen spurgte Ekstra Bladet om netop forventningen til igen at stå på den fine bane med de gode minder.\n- Nu må vi se. Men alle tre stadions er så store, at de kunne være centre court mange andre steder, så jeg har det fint på dem alle, lød svaret.\nFormiddagsregn tvang torsdag Caroline Wozniacki indendørs for at træne, og det var noget, hun kunne bruge efter den over to timer lange gyser mod Dayana Yastremska.\n- Jeg har det fint. Jeg kan godt mærke det lidt i kroppen, men jeg har det dejligt nu, hvor jeg har fået rørt mig lidt, så kroppen løsner lidt op, sagde hun og bekræftede, at det havde været fint at vågne og komme i tanke om gårsdagens sejr.\n- Jo, det er en dejlig følelse. Jeg vil nyde dagen i dag, men så handler det om at fokusere på kampen i morgen.\nHer møder hun altså Ons Jabeur, som hun kun har mødt en enkelt gang før. Hun slog tuneseren i to sæt i Indian Wells tilbage i 2017.\n- Jeg er ikke overrasket over, at hun er i tredje runde. Hun er en rigtig dygtig spiller, lyder det anerkendende fra Caroline, som godt er klar over, at der på ingen måde venter en walk over.\n- Det bliver en kamp, hvor hun kommer til at veksle tempoet meget. Hun vil prøve at bryde min rytme.\n- Jeg skal selv gå ind og spille aggressivt men samtidig prøve at bevare roen og være tålmodig, når hun slicer.\nHun har allerede været igennem to meget forskellige kampe, og nu kommer der altså en helt tredje type af slagsen.\nMange tennisfans ser frem til en storkamp i fjerde runde mellem danskeren og Serena Williams, og Caroline vil i hvert fald gøre sit til at forlænge karrieren nogle dage endnu.\n- Jeg har spillet to gode kampe, er glad for at være videre og vil kæmpe for at få så mange som muligt. Jeg har været fokuseret, jeg har trænet godt, og jeg har gjort alt så godt, som jeg kunne, sagde Caroline Wozniacki.


Sælger/Salgskonsulent, LyderJohnsen A/S | StepStone\nGibo Plast A/S er en verden af plast og know how. Virksomhedens fokus på løsninger og kvalitet har sammen med vedvarende investeringer i avanceret robotteknologi og nye maskiner resulteret i en førende position i Skandinavien inden for vakuumformning. En position der forpligter. Siden 1962 har virksomheden leveret produkter af høj teknisk kvalitet, der kan matche kundernes krav til funktionalitet, design og miljø. De tekniske plastemner bliver vakuumformet i henhold til højeste standarder på markedet. Dermed kan man matche kundernes krav til kvalitet, funktionalitet, design, økonomi og miljø.\nVakuumformning af plast kræver erfaring og viden. Her trækker du på de dygtigste og mest erfarne eksperter inden for området, og du får råd og vejledning om materialer, produktionsmetoder, prototyper og værktøjsfremstilling. Ofte indgår man i kundens udviklingsteam for sammen at finde frem til den bedste totalløsning, og via et tæt samarbejde fra idé til færdigt produkt, skaber man de bedste resultater.\nEmnerne bliver fremstillet af udvalgte plastmaterialer i alle farver og et utal af overfladestrukturer samt tekniske egenskaber, så emnerne kan modstå varme, kulde, vind, vejr og slag. Virksomheden kan levere emner, der er brandhæmmende, elektrisk ledende, kemikalieresistente, kuldebestandige eller slagfaste. Man former også i vanskelige materialer, og har stor erfaring med formning af transparente emner, for at lave helt glasklare produkter. Emner, der normalt udføres i materialer som glasfiber, træ og metaller, kan ofte med fordel fremstilles af plast. Plast vejer mindre og den samlede omkostning bliver ofte lavere. Gibo´s løsninger bliver benyttet overalt i industrien, både automotive, køl-/frys produkter og cleantech, men også til belysningsprodukter og til designmøbler.\nGibo Plast A/S har hovedsæde og 12.000 m² produktion i Skjern, en 10.000 m² produktion i Sieradz, Polen, der blev etableret 1. januar 2012 samt en nyetableret produktion i USA. Virksomheden er også i gang med at etablere produktion i Kina. Virksomheden beskæftiger 200 medarbejdere, og er en del af SP Group A/S der er en førende leverandør af plastforarbejdede emner til industrien i Danmark, og har desuden en væsentlig eksport samt produktion fra egne fabrikker i udlandet. Koncernen har datterselskaber i Danmark, Sverige, Tyskland, Holland, Polen, Letland, Slovakiet, USA, Canada, Brasilien og Kina og beskæftiger ca. 1900 medarbejdere. SP Group er velkonsolideret, velindtjenende og er noteret på NASDAQ OMX Copenhagen.\nLæs mere på: www.gibo.dk.\nVirksomheden er inde i en meget positiv udvikling, og søger nu en entusiastisk, udadvendt og kommercielt motiveret person til yderligere at forstærke denne positive udvikling. Du vil komme til at arbejde meget selvstændigt, og ofte vil du køre direkte ud hjemmefra, men det vil være naturligt, at du et par dage om ugen møder ind på virksomhedens hovedkontor i Skjern.\nKan og vil du mere end du får vist i dag?\nMed reference til Salgs & Marketingschefen får du ansvaret for at yderligere udbygge og styrke salget på det danske hjemmemarkedet og de nære eksportmarkeder. Der vil være kunder, der skal overtages fra starten, og du vil derfor arbejde med en spændende blanding af vedligeholdende-, relationsskabende- og opsøgende salg. I tæt samarbejde med den øvrige organisation, de tekniske afdelinger og virksomhedens ledelse vil du fastholde og styrke samarbejdet med eksisterende kunder, samt bidrage til en yderligere styrkelse af markedspositionen ved at skabe kontakt til og indgå aftaler med nye kunder.\nMan forventer, at du vil bruge en stor del af din tid ude hos kunderne. En til to dage om ugen er du på kontoret, hvor du sammen med dine dygtige kollegaer vil udarbejde tilbud, følge op på ordrer og koordinere og iværksætte de rigtige indsatser over for dine kunder. Herigennem sikrer du, at virksomheden bliver endnu bedre kendt som en kompetent leverandør af produkter, projekter og totalløsninger. Du vil få hjælp til at definere interessante kundesegmenter, og til at udarbejde lister over de kunder, som det vil være relevant at opsøge. Kulturen i virksomheden er kendetegnet af en direkte men hjertelig tone, klare målsætninger og viljen til at gøre en ekstraordinær indsats både internt og over for kunderne.\nDu kan flytte markedsandele og skabe synlige resultater\nDen ideelle kandidat har en god teknisk forståelse. Det er dog de kommercielle udfordringer, der driver dig, og du har derfor gerne nogle års erfaring fra en lignende salgsstilling. Alternativt har du arbejdet i en service eller backoffice funktion med meget kundekontakt, og nu brænder du for at bevise, at du har det der skal til for at tage springet over i et salgsjob. Du motiveres af et tæt samarbejde med kunderne, og af at få en ordre med hjem. Du taler og skiver dansk på højt niveau, og som følge af de internationale kontakter, er det en forudsætning, at du behersker engelsk. Som udgangspunkt forventer vi at du bor indenfor ca. 1 ½ times kørsel fra Skjern, da det vil være naturligt at du er i virksomheden et par dage om ugen når du ikke er ude ved kunderne.\nSom person er du selvkørende, målrettet og resultatorienteret. Du har stor gennemslagskraft, og du er udadvendt, lyttende og motiverende. Du er god til at sælge dine ideer og tanker på alle niveauer såvel internt som eksternt, og du er købmand af natur. Du tænker kreativt og evner både at forstå og formidle fordelene ved et professionelt koncept og komplette totalløsninger. Også når det går stærkt, formår du at beholde struktur og overblik over dine opgaver. Gennem din adfærd formår du at skabe respekt om din person, og du har modet og evnerne til at være en af dem, der går foran i virksomhedens fortsatte ekspansion og spændende udvikling.\nDu tilbydes en spændende og udfordrende stilling i en professionel og innovativ organisation. Da virksomheden er markedsledende inden for forretningsområdet, vil der være store muligheder for faglige og personlige udfordringer, og din egen udvikling vil være sikret gennem sparring med dygtige og engagerede kollegaer.\nSend venligst din ansøgning og dit CV mærket ”Salgskonsulent/sælger Gibo” til: ans@lyderjohnsen.dk\nDirektør og købmand med drive og ambitioner – Børkop CEO – Assens Business Controller – Horsens Teknisk Designer som søger en varieret og inspirerende hverdag – Rønde ved Aarhus Projekterings- og tilsynsingeniør til en spændende og varieret hverdag – Rønde ved Aarhus


Kongeriget Norges gamle frygtelige Løve er vaagnet – Virksomme ord\nKongeriget Norges gamle frygtelige Løve er vaagnet\nPeter Thams Buschmann (1762–1845)\nHareids Anner-Kirke, Hareid\nTale ved avleggelsen av eden til Norges selvstendighet\n25. mars 1814\nKilde: Tale, holdet for Eedens Aflæggelse af Ulfsteens og Hareids Menighed i Bergens Stift, fra Alteret i Hareids Anner-Kirke, paa den af Regentskabets i Kongeriget Norge befalede Bededag. Egseth 1814.\nDen Planet vi kalde vor Jord, henrunden i Alverdens store Rum blandt sine Liige: de større og mindre Kloder, hvis grændseløse Mangfoldighed ikkun den Alvidendes Øie formaaer at overskue og ved Tal bestemme. Den omveltes, og der bliver Dag og Nat: den farer tillige forbi paa sin Vei, og der bliver Vaar og Høst, Sommer og Vinter; den og al Himmelens hær blive inden de afmaalte Baner, og Allverdens Skjønhed og Orden vedbliver. Den tænkende Skabning maa taus og ærefryktsfuld tilbede den Almagt og Viisdom, som skapte, opholder og styrer Verdens umaalelige Bygning. --\nMen fæster, du Dødelige! din Opmærksomhed paa de mangfoldige Skabninger, som denne vaar Jord paa sine Overflade ombærer i Verdens store Rum; paa de mange Afvexlinger, som blandt sisse Tid efter anden foregaar blandt dens mange Millioner Mennesker; du haver ikke mindre Aarsag her at beundre og tilbede. Her ere Aarsager og Virkninger paa den Besynderligste Maade forbundne, forbunde saaledes at ingen menneskelig Forstand kan forud beregne og bestemme dem. De i Menneskers Øine ubetydeligste Tilfælde frembringe ofte de største, utænkte og vidtudstrakte Virkninger. Menneskers Tanker, Lidenskaber, Ønsker og Kræfter ere i en stedsevarende Virksomhed, løbe idelig i Strid med hinanden; den Ene arbeider paa at nedbryde hvad den Anden vil opbygge. --\nSaaledes handler Menneske mod Menneske, Folk mod Folk. Ingen af dem seer forud hvad som skjee vil, de fatter en Tanke, en Beslutning, Egenkiærligeden forleder at hænge ved den, det ofte Skuffende Haab styrker at vedblive den, Udfaldet oversteg undertiden Menneskers Haab og Forventning, men ligesaa ofte ønskede Mennesket ved Enden at kunne gjentage Begyndelsen, for, efter sin Meening at kunne handle rigtigere. Heraf Trætte og Strid, Krig og Kamp mellem Mennesker og Stater. Saa fra Verdens Begyndelse, saa formodentlig til dens Ende. --\nHva var nu for Mennesket naturligere at formode, end at Menneskeslægten saaledes maatte nedbryde sig selv, og denne Klode blive os i den egentligste Forstand: en Jammerdal; og dog see vi, at i det vor Klode ruller hen i uforstyrret Bane i Verdensrummet uden at støde an, den da fra Tid til Tid, fra Aartusinde til Aartusinnde, fra Begyndelsen indtil nu, og indtil dens Ende har og vil bære talløse lykkelige Mennesker og Slægter. Hvo maa ikke her Erkiende og tilbede Almagtens skjulte Faderhaand, som ei alene styrer Alverdens Millioner Kloder i det grædseløse Rum, men ogsaa de frie Væseners Handlinger saaledes, at uagtet tilsyneladende Uorden og Forvirring, dog Orden, Skjønhed og Pragt bliver ved, og Menneskeslægten ikke ophører, men formeres, og stedse bliver ved at gaae frem til Fuldkommenhed og Lyksalighed.\nSaaledes forholder det sig og med den Dag og den Begivenhed, som nu samler oss her i et helligt og høitideligt Øiemeed. Hvo av os kunde for en Tid siden tænke dem, men de ere dog føiede ind i Kjæden af den senere Alders Begivenheder.\nAllerede for 40 Aar siden, gav Frankrigs Monark en av de største Anledninger til de siden i Europa indtrufne rædselsfulde Optrin. I Krigen med England oppustede denne Monark i de af England haardt truffede Engelske Provindser i Amerika Aand til Opstand, og for at Svække sin Fiendes Styrke, understøttede dem til at afkaste det Engelske haarde Aag og oprette en Friestat, som endnu blomstrer. Her lærte de franske Krigsmænd at faae Smag på Friheds Grundsætninger hvilke siden under Freden og under ugunstig indvortes Forfatning i Forbindelse med tiltagende Religions Spotterie og Foragt, omsider, for Tre og Tyve Aar siden, udbrød i fuldeste Vanvittighed og Raserie. Man afsatte og henrettede Kongen og den Kongelige Familie.\nEi alene Ytring af, men endog blot Mistanke om sundere Mening end den der da hærskende, var Livs Fortabelse. Der feilede heller ikke at jo ogsaa lidenskabelig Partiskhed bragte mange uskyldige Offere til Retterstederne. I Tusindetal henrettedes Mennesker, og Frankrigs Grund rygede allevegne af Fransk Borgerblod.\nMan forbød at erkiende og troe en Gud, og gjorde saaledes hvad man kunde, til at støde ogsaa Verdens Herre fra Thronen; og hans aabenbarede Love, den hellige Skrift, blev i høitidelig Procession bragt til Graven. Oplysningens, Frihedens og Lighedens hellige Navne bleve mistydede og i høieste Maade tagne forfængelig.\nI det man talede meest om at hævde Menneskers Rettigheder, blev ingen Rettighed mere hellig, og blot Ret og Uret syntes at blive liige. Dette Fornufts og Friheds Raserie udbredede sig som en giftig Pestsmitte over hele Europa: Fyrster troede sig ikke sikre paa deres Thorner, og selv i vort Norden bleve mange svimlede og berusede af Oplysningens og Frihedens skjønne Navne.\nFrankrig skulde maaskee ved indbyrdes Mord blevet øde for Mennesker, dersom ikke Krig med udvortes Fiender, som paa den Tid var et sandt velgjørende Gode for Frankrig, havde noget adspredet de vanvittige Griller.\nI disse, baade for Frankrig og Menneskeheden velgjørende Kampe, fremstod en Mand af overordentlig Talent, en Sjeldenhed, som Seculer ikke formaaer at frembringe, en Helt blandt Heltene, jeg mener Frankriges store Napoleon, hvilken, om han ikke i alle Henseender kan fremstilles som Dydsmønster, dog fortjener at kaldes stor fremfor de fleste, som blandt de Dødelige i Verdens Aarbøger kaldes Store. Hans Skjæbne blive hvordan den vil, den blive mod Enden sig selv saa uliig, som nogen Dødeliges var, igjennom mange mange Aarhundreder vil han være et Beviis paa hvorledes Gud i Nødens Tid veed at skabe den lidende Menneskehed Hjelpere selv blandt de Dødelige, og med hvor høi Kraft han kan begave de Menneskers Sjele, som han udkaarede til Redskaber for sine vise Hensigters Udførelse.\nDenne store, skjønt unge Mand fremstod under Anarchiers Rædsler i Spidsen af Frankriges Hære, og under hans Anførelse gik Død og Seier foran de Franske Vaaben. Han blev elsket, han blev stor i Folkets og Hærens Øine; men ogsaa i samme Grad frygtelig for den af ond Samvittighed plagede Franske Regjering, den man kaldte National Konvent.\nMan ønskede og haabede denne Tappre dog engang død i mange blodige Kampe, det skjede ikke; man vilde bragt ham paa Retterstedet, men torde ikke; man sendte ham med en Hær til Afrikas Kyst, til Ægypten, at stride med Tyrker, Araber, Mamelukker, i hvilken Hensigt begriber man ikke, naar det ikke skulde være denne: at skille Frankrig ved denne store men for hiin vanvittige Regjering frygtelige Mand.\nI flere Aar bevarede ogsaa her Forsynet ham under mange Farer til Hensigter som endog ikke ved ham vare udførte.\nUanmodet af Regjeringen, men desmere anmodet af Frankrigs sande Venner, vendte han tilbage til Frankrig, omstøbte Regjeringsformen, aabnede igjen Templerne for Guds-Tilbederen, gav en ilde forstaaet Friheds Raserie et dødeligt Stød, skaffede Frankrig igjen indvortes Orden, Roe og Sikkerhed, og Retterstederne rygede ikke længer af uskyldigt Blod. Fra Frankrig udgik Tænkemaadens pestfulde Smitte til andre Europæ Lande; Frankrigs store Napoleon blev Legedom derimod. Efterhaanden begyndte den formastelige frække Religionsspotters Røst at døves, og der synes (tillader at jeg bruger saa hellige ord i denne Mening) at man i Europa allerede haver udsovet Oplysningens og Frihedens støiende Ruus.\nMen Europæ mægtigste Potentater vilde ikke opgive deres uretfærdige Paastand, at ville krænke det Franske Folks saa naturlige Ret selv at vælge og ordne deres Regjeringsform. Det smertede deres Stolthed, at see sig selv og deres Undersaattere at være et Intet mod Frankrigs store Mænd. Stolende med hiine paa deres mange Tusinde og paa deres Vogne og Ryttere, fornyede de ofte Striden, og glemte, at der blandt dem selv, ja, blandt deres store Monarchiers mangfoldige Millioner Undersaattere ikke var et eneste Hoved som Napoleons hoved.\nMen ligesaa ofte drev han de mægtigste Hære ligesom Vinden bortdriver den tykke Skye så den ikke sees mere. Det var for ham ikkun otte Dages Værk, at tilintetgjøre Hære af nogle hundrede Tusinde Stridbare. Efter faa Dages Kamp betraadde hans Hær hvergang de mægtigste Fyrsters Residentstæder; hvergang tilføiede han sine Fiender nye Skam, nye Tab, og hans Daad haver neppe sin Lige i hele Menneskeslægtens Historie.\nUnder al denne Krigens Bulder og anselige Elendigheder, som hjemsøgte alle Europæ Riger og Lande, var Nordens Tvillingrige det eneste som i en lang Række af Aar, under 7de Christians og vor elskede 6te Frederiks Styrelse nød uavbrudt Fredens Lyksalighet, dog ikke uden mange Trudsler, og var længe en Fristad for mange fortvivlende Flyktinge fra Sydens ulykkelige Egne.\nMen et troløst og stændigt Overfald ødelagde paa grusom Maade Tvillingrigets Hovedstad, berøvede det sit sikreste Værn: sin Flaade; dets Styrke blev adsplittet, Freden forsvandt og der var ikke mere Tryghed og Sikkerhed i Rigernes egen Styrke. Nu sluttede Kongen Forbund med Ruslands mægtige Keiser, og med Frankrigs store Napoleon, og man skulle troet Staten frelst, og dens lidte Forurettelser at blive hevnede.\nVel nød Rigerne enslags Sikkerhed paa Landet, men udarmedes aldeles under denne forunderligste af alle Krige vi førte. Hvo skulle nu troet, at en Davidsytrede Erfarenhed skulle i saa høi Grad blive Tvillingsrigets Erfarenhed: at almindelige Mennesker ere Forfængelighed, at de Store ere Løgn, at de enten ikke kunde eller ikke vilde hjælpe?\nNye Tildragelser indvævedes i Tingenes Kjæder for at frembringe hvad som siden skeede, og fremstille os Menneskers Usselhed i en forhadt Stiftelse. Napoleons Hær var trængt ind i Rusland, dette uhyre store Rige, som udgjør næsten den 5te eller 6te Deel af vor Jords tørre Land; dets Hær var slagen af Napoleon, og vovede ikke at see dens Aasyn.\nJordens mægtigste Monarch var enten for stolt at ingaae en billig Fred med Napoleon, eller saa svag at han lod sig lede af andre Mørkhedens Væsener til en ganske uhørt Gjerning: at sætte Moschow i Brand; denne Rigets gamle Residens, Europæ største Stad, Samlingssted for Rigets største Familier, Opholdssted for 400 Tusinde Mennesker, et Gjemme for Rigets betydeligste Kostbarheder. En Gjerning, som øvet af Ruslands Fiende, ville blevet ham til fortjent Afskye og Skjændsel opregnet i Verdens Aarbøger! Saa stort et Offer bringes nu Lidenskaber, for at berøve Napoleons seierrige Hær mod Ruslands haarde Vinter; saa uimodsigelige Beviis gav man de nærværende og tilkommende Slægter: at man erkjendte, at hverken Ruslands Keiser eller hans Høvdinge havde Hoved at bruge Ruslands uhyre Magt imod Napolens ulige mindre Stats-Styrke.\nDenne for alle Mennesker uventede og umenneskelige Handling, nødde Napoleons i Kampen uovervindelige Hær at bukke under for Naturens mægtige Kræfter og Elementer. Ved Tid og Kulde, ved Iis og Sne, ved Mangel og Nøgenhed, ved Forfølgelse og Fangenskap, kom neppe den halve Deel af denne Skjønne Hær ud over Ruslands Grændser, og var paa Flugten berøvet sine Hjelpemidler. -- Saa med all Mennerskets Storhed! Naar den har naaet sin Højde begynder den at dale!\nSom hvislende Slange i sin Hule lurer paa sit Rov saa fremtrængte nu af Mørket allehaande Helvedes Kunstgreb, dem vore Fædre kaldte Niddingsværk; de øvedes nu uden Sky, og hverken de større eller mindre Mægtige, saavelsom de Smaae, skammede sig ved dem.\nTroløshed, Forræderie, List og Rænker øvedes i Mangfoldighed, og hvad man ikke formaaede i ærlig Tvekamp med Vaabens Magt, ja endog med uhyre Overmagt, det vilde man udrette ved disse Mørkhedens afskyelige Vaaben. Indgangne hellige Forbund, ja selv det der endog, som grundede sig paa Svogerskab og Faders saa naturlige Kjerlighed og Ømhed for elsket Datter, galdt ikke mer.\nMan skammede sig ikke ved at forføre og lade sig føre Avindskjold mod eget Fødeland. Dette Alt var Europæ mægtigste Fyrsters og Stores Heltedaad imod Frankrig i næstafvigte Aar. Her var en glimrende Scene, hvori Sverrig fandt en sig værdig Rolle at spille med. Det var førhen for Sverrig et skjønt Skuespil at see Kjøbenhavn i Brand, det triumpherede ved at see vor Flaade i vore Fienders Hænder at seile til England.\nJeg vil forbigaae her at nævne den af det Norske og Svenske Folk saa høyt elskede Prinds Christian, den man under Løfte om Sverrigs Krone lokkede fra Norge til Sverrig, men ved Forgift skienkede ham en Grav istæden for en Krone. Vi maatte naturligvis gyse ved Tanken om det menneskelige Hiertes Budskap, dersom vi alle troe Rygter som sagde: at selv Sverrigs Regjering, selv Sverrigs Konge fra først af havde lagt Plan til denne afskyelige Handling. Men hvad kan ikke unskyldes, ja retfærdiggjøres ved Politiken?\nDenne sig over Sædelærens og Retfærdighedens Bud hævende fiine Kunst, kaldte en Fransk Prinds til Sverrig at være der Kronprinds, i Haab derved at vinde Napoleons Gunst og derved sikre sine Hensigter.\nDenne Prinds prøvede at erholde den Franske Keisers Samtykke: at Norge skulde afstaaes til Sverrig, og han brugte hertil de for Frankrig meest smigrende Bevæggrunde. Men høie Sjele seer med Foragt ned til Nedrigheder. Frankrigs store Helt tænkte for ædelt at han skulle svigte sin Allierede: Tvillingrigers Konge; han afviiste dette uværdige Forslag. Nu blev Sverrig nødt til i Stilhed og Skjul dækket af Fredens Maske at spille Troløshed mot Tvillingriget. -- Men neppe syntes Krigslysten at begynde forrige Aar at smile mindre blidt til Frankrigs store Napoleon, førend Sverrig aabenbar begjerede de største Magters Samtykke, og (hvo skulde troet det?) erholdt det ogsaa: at Kongeriget Norge skulde afstaaes til Sverrig. Selv Ruslands mægtige Keiser, som ved Tvillingrigets skændige Overfald lovede dets Konge: ei at nedlægge Sverdet, førend Tvillingrigets Forurettelser vare hevnede, selv han gav sit Samtykke til denne lige saa ublue som uretfærdige Plan. --\nEt mageløst Uaar, som syntes at true Norge i høieste Grad med Hungersnød, ansaae Sverrig som et lykkeligt Middel til at fremme sin Plan; det gjorde derfor hvad det kunde, for ved Hunger og dens Skrekkelige Følgesvende, enten at friste Norges Indvaanere til Frafald fra Tvillingrigets Krone, og lokke dem at underkaste sig Sverrigs, eller saaledes ved Hunger at udmatte og afkræfte dem, at de ikke kunde hæve gamle tunge Sværd imot Voldsmænd.\nFormaaede nu ikke Hunger, heller ikke søde og lokkende Ord, at rokke Nordmænds gamle Troskab og Hengivenhed for Konge og Fædreneland, saa skulde Danmark med ulige Overmagt tvinges til at afstaae Norge til Sverrig. Dette skeede; og Kong Fredrik den Siettes aabne Brev desangaaende giver os herom den fuldeste Vished; det lyder saaledes:\nHer blev Kong Frederich den 6tes aabne Brev af 18de Januar 1814 og Høisammes Afkjedsskrivelse til det Norske Folk af samme Dato oplæste, hvorpaa Talen saaledes blev fortsat:\nSaa aldeles utænkt, Elskelige! har de sidste 40 Aars Begivenheder, Menneskers Lidenskaber og Hensigter udviklet deres Gang. Saaledes søger Sverrigs Kronprinds at befæste sin tilkommende Throne, at udvide sitt forventende Rige, ved at føre Vaaben mod sit eget Fødeland, ved den skjendigste Trosløshed mod Frankrigs store Keiser, som ophøiede ham i Fyrstestand og aabnede ham Veien til Sverrigs Krone; ved forenede mægtige Fyrsters uretfærdige Voldsomhed mot Tvillingriget, ved de nedrigste og umenneskeligste Kunstgreb.\nDet smerter, i høieste Maade smerter det Kongen, det Danske og Norske Folk, at see en paa 5te Aarhundrede varende lykkelig Forening mellem Rigerne paa en for Konge og Folk saa fornærmende, saa skjændig Maade opløst.\nMen midt under vor brændende Harme og de mørkeste Udsigter, øiner vi i Haabet det behageligste Syn; tryllende Toner fryde vort Øre og midt i vor Sorg møde vi i Dag i dette Herrens Tempel mere glade end bedrøvede.\nVore gamle ærlige, tapre Forfædres Daad er endu ikke, efter mange Aarhundreder, glemt paa Jorden; endnu opbevares i Verdens Aarbøger og paa mosbegroet Steen, i vårt eget og fjerne Lande, Mindesmærker af deres Heltedaad hvis Erindring vil erobre Verdens Varighed. Endnu erindres det at man i de ældre christelige Menigheder i Europa blandt flere Folk i deres Litanie sang og bad: a furore Normannorum libera nos! Det er: Fra Normannernes Vrede frie oss, kjere Herre Gud!\nI flere fremmede Lande siger man i denne Tid, i Anledning af hvad der er vederfaret vort Fædreneland: Sønner af saadanne Fædre kan ikke underkaste sig Sverrig, de kan ikke taale og tie til saadanne krænkende Forurettelser, de kan ikke bære saa vanærende Lænker. -- Ja selv Sverrig indseer og føler dette; thi dette er ders Betingelse i Fredstractaten med Danmark: at Pommern og Rügen først da skal overleveres til Kongen av Danmark, naar Norges Festninger ere blevne besatte med Svensk Krigsmagt, og som en Følge deraf: Nationen tillige berøvet sit Forsvar og sine Vaaben.\nMen hvad vilde det hjelpe oss, at vi nedstammede fra saa høi en Byrd, som den, vore ædle og tappre Fædre gav os, dersom ikke deres Aand ogsaa hvilede paa os? Deres Bedrivter ville ellers være oss ikkun til Bebreydelse og Skiendsel, og Fædres Afkom være Fædres Vanære og Gremmelse. Nei! Brødre! dette er det behagelige Syn, de tryllende Toner, som glæder og fryder enhver Kongeriget Norges ærlige Ven: paa Fjeld og Dal og Strand, fra Lindesnæs til Nordkap, fra Statshuk til Kjølens Fjelde, paa Land og paa Hav, fremstod ufremæsket ikkun een Mening, een Beslutning, eet Sprog, det er dette: vi vil ikke underskaste os Sverrigs Regjering, vi vil ikke bære saa vanærende Lænker, som de List, Troløshed, Vold og Uretferdighed vil paatvinge os! Aldrig bukkede Nordmænd under for fremmed Aag, aldrig fandt Norges Fiender roligt Lye inden Norges Grændser, dette skal heller ikke skjee nu!\nTænkende Fader udholder ikke ved Synet af den i sin Vugge uskyldig smilende Søn den Tanke: Du skal maaske engang paa Svensk Viis, under Svensk Fane, for fremmed Gud stride i fremmed Land, og her opgive din Aande som den, hvis Liv gjaldt intet!\nVi seer med Vished forud, at Norges Foreening med Sverrig vil foraarsage bestandig Misfornøielse, blive en bestandig Sæd til bitter Krænkelse for enhver ærekiær Norges Søn, som veed hva Nordmænd engang vare og hvad de fremdeles kan og bør være; at Graderne og Maaden hvorpaa Rigets gamle ærværdige og hellige Rettigheder vil blive krænkede, bliver mangfoldige, at fremmede Magthavere ville tære Landets Fedme, at uhørte Sukke og beeklager vil udstønnes fra Strand til Fjæld, at et Folk, som hidindtil var ligesaa uvant at bære, som det følte Kraft og Kald til at bortfierne fremmed Aag; at Utaalmod og Forbitrelse tidlig eller sildig vil udbryde i fortvivlet Opstand og Blodsudgydelse. Bedst derfor strax med fortjent Harme og Foragt at tillintetgjøre saadan Forening, og at qvæle i Fødselen det stinkende Foster, som den afskyelige mangenævnede Moder: Avind, Herskesyge, List, Underfundighed, Troløshed, Uretfærdighet, Grusomhed og Vold staaer ferdig at føde, at ikke ulykkelig Efterslægt skal bande den nærværende som ved Uvirksomhed og Feighed tillod Norges Frihed og gamle Hæder at krænkes.\nDet er Høies og Laves, Gamles og Unges eenstemmige Sprog: aldrig formaaede Fiendehaand at rane Norges Krone og paasætte den sit Hoved; det bør ikke, det skal heller ikke skee nu, saafremt den Allmægtige Haand ikke mindre nu end før er mægtig at lægge Kraft i Nordmænds Arm, og lader Seier følge deres Sverd! Kan vi ikke forhindre, at Vold adskiller elsket Konge og elsket Folk, og overhugger det Broderbaand som knyttede Danmarks og Norges Sønner til hinanden: Norges Krone vil vi redde med vort Sverd og vort Blod, at den ikke første Gang skal besmittes af Voldsmands Haand, ikke vanæres ved at paasættes fremmed Hoved; vi vil da overrække den vor elskede Prinds Christian Frederik, denne dens Odelsbaarnes Hoved skal den pryde!\nDette ere de tryllende Toner, det Nordmænd hædrende og oplivende Sprog, som i de senere Uger gjenlød og gjenlyder fra Fjeld til Fjeld, som er kommen til vor naadigste Prindses Øren, dette har bevæget ham at fyldestgjøre Normænds Ønsker, derfor tiltaler han os og det ganske Norske Folk saaledes:\nHer blev Regentens aabne Brev af 19de Februar d.A, og Høisammes Kundgjørelse af samme Dato oplæste hvorpaa Talen saaledes blev fortsat:\nDen Tordenskye, som nu i mere end 20 år har buldret over Europas Horisont, hvis Lyn har slaaet flere Hundrede Tusinde Mennesker til Jorden, afpresset Veeklager og Taarer uden Tal, frembragt Enker og Faderløse i Mangfoldighed, og anrettet Ødeleggelse uden Maade, den synes nu at udbrede sig over vor Himmel, og truer mellem vore Fjelde at udstøde det sidste Skrald. Kongeriget Norges gamle frygtelige Løve er vaagnet, synes opvaagnet til Vrede; den fremkaldes nu høitidelig fra sine Gjemsler efter lang hvile, at dens meget beundrende Billede paa Fjeld og i Dal, paa Strand og paa Hav skal vaje over kæmpende Normænds Hoveder, og minde dem om deres Pligt: som værdige Sønner af ædle og berømte Fædre, at være i Heltedaad og Kraft, i Ædelmod og Ærlighed, i Strid, i Fare, i Død, blandt Jordens Folk, hvad den vældige, uforfærdede, trofaste og høimodige Løve er blandt Dyrene.\nDet er farligt Arbeide at paalægge Løven Lænker, de Lænker maatte være stærke hun ikke skulle bryde. Men ligesaa farligt Arbeide maa og bør og vil der blive at paalægge Normænd, som strider under hendes Billede, Lænker, og stærke maatte disse Lænker være naar de ikke for Utaalmod og Vrede engang maatte briste, saafremt Nationen ikke nu er ganske andet enn den var før.\nFor at knytte det Norske Broderbaand end stærkere, for desmere at befæste Fædrenelandskjerlighed, Eendrægtighed og indbyrdes Tillid, opfordres vi nu ved det helligste af alle Løvter, ved Eeedens hellige Forpligtelser, at forbinde os til at bevise og forsvare vor Norges Selvstændighed, og at vove Liv og Blod for dette vort elskede Fædreneland. Ingen iblandt oss aflægger denne Eed, jeg veed det, ingen aflægger den av blot Lydighed mot Regentens Opfordring, men af eget Hjertes Tilbøielighed med Redebonhed og Villighed. Som en behagelig og ønsket Leilighed, at følge sin indvortes Aands Drift og Lyst som Normand, vil denne Opfordring ansees af enhver blandt os.\nMed Glæde haver jeg alt længe siden af mange i denne elskede Menighed sporet Udbrud af denne Norske Fædrenelands Aand, bør derfor ikke tvivle at jo denne Aand ogsaa nu besiæler enhver blandt os.\nOvertalelse til at aflægge Eedens hellige Pagt er altsaa overflødig, den ville fornærme Eder.\nMere nødvendigt anseer jeg det at gjøre Eder opmærksomme paa det meget Betydende, hvortil Eedens Forpligtelse forbinder os, at vi ikke tankeløse og uden Overlæg skulle sværge, at ikke Eedens hensigt og Nytte skulle være spildt, og Menneskers Samvittighed bebyrdes med ny Brøde. --\nBetænker Brødre! det er ikke Børneleeg hvortil Norges Sønner i denne Tid ved Eed forpligte sig. Sverigs Hær er næsten dobbelt saa stor som Norges; skjøndt liden mot andre mægtige Staters Hære, haver den dog længe været i Besidelse af Hæder og Agtelse for Tapperhed og Mod fremfor langt større Hære i Europa. Det er at formode, at Sverrigs Kronprinds vil staae i Spidsen for denne hær som dens Befalende; en Mand hvis Krigs Talenter ere uddannede iblandt den store Napoleons strid og seiervante Krigere; blandt dem glimrede hans Talenter til Krigen; ved Heltens Fortienester ophøyedes han der i Fyrstestand. Det er ikke Drængeværk Nordmænd her forpligter sig til; Norges Fiender afviises ikke med Ord: Norges Selvstændighed hævdes ikke ved Trudsler. Hertil utfordres Daad, mandig heltemodig Daad, Løvemod i mandigt Hjerte; det vil koste Blod at fordrive de Lænker, som bydes os, til den Mørkhedens Bolig, hvor de bleve smedede. Her Kræves een Aand, mandig, uforfærdet Fædrelandsaand; uegennyttig Aand, som opofrer alt, ja Livet selv for Fædrenelandet.\nDer udkrævdes Standhaftiged at utholde Møie, Besværligheder og Farer; Taalmodighed udfordres at bære de med Krigen forbundne Lidelser af allehaande Slags. Det er ei alene paa blodig Kampplads hvor Befalendes Raab, Stidsmænds Støten, Vaabens Brag, Saaredes Jammerskrig, Kanoners Torden slingre i Luften, ryster Jorden, og hvor Krudets Ild gjennem Støv og Røg lyner Død; det er ei blot her, at Norsk Mod nu sandsynlig vil prøves.\nDet er ei blot her, hvor falden Stridsmand vaander sig i sit eget Blod, at Menneskets Lidelser ere stegne til det høieste, og hvor Taalmodigheden skal lyse i himmelsk Glands. Paa mange Maader, i forskjellige Grader vil maaske vort Mod, vor Standhaftighed, vor Troskab og Hengivenhed for Norge og Norske Brødre prøves. Maaske andre endnu mægtigere Fristelser, maaske Sinds Bekymringer, Hjertets Kummer og Saar, langt smerteligere end hine Lidelser og Døden selv skal ramme en og anden af os i denne truende Fædrenelandets Kamp.\nDette Alt maa dog ikke afskrække os fra vort ædle Forsæt ved Eedens hellige Forpligtelser at opofre os selv, vort Gods, vor Rolighed, vort Liv til vort elskede Norges Redning. Nei, Brødre! forferdes ikke! Vi veed i dette som i alt andet ikke hvad som skjee skal; men dette veed vi: det er Rætfærdighedens Sag vi vil hævde; de Rettigheder Gud gav os saavelsom andre Jordens Folk, dem ville vi forsvare; Norges Frihed og Sælvstændighed ville vi forsvare mod Voldsmænd som vil berøve os dem. Igjennem Bevidsheden om vor retfærdige Sag, vil Gud den Almægtige tilvinke os sit naadige Velbehag, naar vi herudi blive ham og vor Eed troe, og han vil gaaae foran for os med Styrke og Seier.\nSkal Kampens Vei end blive tung at vandre paa, skal end hvert trin derpaa udfordre Mod, Kraft, Anstrægelse og Blod, saa vider dog: jo haardere Kampen var, jo skjønnere bliver Seierspalmen. Forsager ikke, Brødre, Naar Herren vil beskytte retfærdig Sag, haver han Midler uden Ende at frelse et Folk som er hans Frelse værd. Paa den samme Grund hvor han fordum lod fremstaae Tambeskielvere og Tordenskjolder, paa den samme Norges haarde stenige Grund formaaer han endnu at lade fremstaae Mænd af Aand og uovervindelig Mod, som i Spidsen for sine Norske Brødre kan værne om Norges Rettighed og Sikkerhed, og bekrandse Nordmænds Navn med nye og uvisnelig Hæder.\nMen, Brødre, forlanger ikke at Herren skal gjøre Under til vor Redning! I dette vigtige Værk, som i alt andet, maae vi opfylde fra vores Side de Forpligtelser, de saa naturlige Betingelser, uden hvilke vi aldri rolige kan henstille vort Fædrenelands Sag i Almagtens Haand, og trøstelig haabe at naae Seierens Hæder og Fredens Velsignelser. Hvo der ikke saaer, hvor kan han vente at høste?\nNei, Brødre! planter, befæster ei alene ægte varm Fædrenelandskjerlighed i Eders Barm, men forskjønner, helliger denne første Borgerdyd ved Christendommens hellige Grundsetninger! Altid var Norges Grund og dens klippefulde Kyst en ypperlig Plante, Skjold for mandigt Mod, hærdet Kraft, og sand Hengivenhed for Fædrenelandet. Den være det fremdeles ogsaa nu! Vel yder dine Fjelde dig, Kystboer, ikke Sydlandets Druesaft og velsmagende Frugter; vel synes dig de bragende Brændinger hist ude ofte at være Dødens Værksteder, blandt hvilke du skal søge dit Ophold; Dødens kulde sporedes maaske i dit Inderste, naar nu ved at nedglide i Bølgens Dal syntes at nedfare til Afgrunden, eller naar du hævedes op på dens Ryg, for at gjennembryde dens fraadende Top, og var færdig at opsluges og synke.\nDu prøvede ofte Besværligheder, og maatte ei sjelden med en Peder bekiende: vi arbeidede den gandske Nat og fik intet. Men i det du saaledes erfarede, at Menneskers Liv her på Jorden ofte er Vei igjennem Møie og Fare, saa erfarede du ligesaa ofte, at det er Vei igjennem Glæde og Fryd. Mange Velsignelser nedflød til dig fra disse Fjelde, til Klæde, Føde, Glæde, ofte saae du den Morgensoel, som forgyldte Fjeldenes Toppe langt borte fra dig, at udbrede Majestætisk Pragt rundt omkring dig over det skinnende Hav, og med en glad Sjel gleed du hen over de blide Bølger til elsket Land, beladet rigeligt med havets Velsignelser, som rundelig erstattede dig, hvad dit Norge ikke havde i sit eget Skjød. Du føler da, at Naturens Skaber ikke haver forglemt vort Norge, vor Kyst mere end andre Lande, og hans Godhed og Herlighed er utbredet over al Jorden.\nSaaledes udrustet med en i Fare hærdet Sjæl og i Besværlighed styrket Kraft, vil du ikke ombytte Norge og de Glæder det byder dig, med Sydens mildere Egne og Riælnere Levemaade. Men skal denne for Nordmænds Hjerte saa naturlige Plante for Fædrenelandskjerlighed ikke qvæles eller bære ufudkomne Frugter, saa udrydder det Ukrud som vil qvæle den. Egennytte, lav Vindesyge, Prangeraand være forjagede af ethvert det Hjerte, som vil tilegne sig det høie Navn: Fædrenelandets ægte Ven, ærlig Nordmand. Ingen leve, virke for sig selv alene! alle leve, virke for det Norske Brodersamfund, for dets Hæder og Lykke! Dets Hæder og Lykke være alle Nordmænds Hæder og Lykke. Ethvert Offer det fordrer, ja Livet selv, lad det ydes villigen! Det er ikkun rætmessig Gjengjeld til det Samfund, hvori vi fik vor Tilværelse, hvori vi nød og vil nyde alle Alderes Glæder.\nVi fordre ogsaa saadant Offer af Dig, Du som er vant med roligt Hjerte gjennem brusende Bølger at see Himmel og Soel. Det bør være let for Dig, gjennem Krigens Besværligheder og Farer med oplivende Haab at øine ønsket Frugt, og stræbe fremad til Fredens lystelige Havn.\nDog! dette være ikke enkelt Mands Daad alene, det gandske Samfunds Lemmer være forenede til dette Øiemed, alle som Lemmer paa det samme Stats-Legeme.\ndet samme Maal: intet bevæge den ene til at arbeide den anden imod. Kan intet formaae Uvenner at række hinanden Broderhaand som Pant paa forsonede Hjerter, i Norges Sag maae dog all privat Fornærmelse og Bitterhed være glemt, i dette ømme Anliggende maae dog Uvenner være Venner, ellers vil det skjee: at et Rige som bliver ueens med sig selv bliver øde.\nJo mere Mand med Mand, Kraft med Kraft, ved Eendrægtighed og ædelt Fædrenelandssind ere knyttede til hinanden, til desstørre Vælde vil ogsaa Rigets Kraft stige, og Fiendens Magt nu som før ikke formaae at berøve vort Norge dets dyrebareste Klenodie: dets Frihed og Selvstændighed. --\nMen denne Fædrenelandskjerlighed, denne Eendrægtighed, som skaber urokkeligt Mod, utrættelig Kraft, og skal vække den faste Beslutning hos os: at bringe Norge de dyreste Offer, de bør ei alene pryde os nu, naar vi begynde dette vigtige Værk, til vores og Efterslægtens Hæder og Savn; de maa blive bestandige, de maa aldrig aftage, men tvertimod ved hver mødende Vanskelighed vinde i Styrke og tiltage i forskønnet Glands. Norges Sønner som boe mellem disse Fielde, bør ikke besmitte sig ved et blødagtigt og vaklende Væsen, ikke være tilfreds med en god Villie uden Kraft og Stadighed at utføre den.\nNei! Skal Enden være som Begyndelsen, ja skal Enden ikke være mindre, men endog overgaae Begyndelsen af dette Værk; Standhaftighed i Beslutning og Daad, urokkeligt Mod, uttrættelig Kraft maa da fremlyse af Klippens Søn som hans eiendommelige Arv. Som disse Fieldes blaae Tinder stode urokkelige fra Tid til Tid, og bar Uveirets og Stormvindens kolde Skyer paa deres stærke Skuldre for, som en Hær, at værne for omliggende Dale og Grænde i Norges haarde Klima; saa stode Fædrene urokkelig, uforferdede, standhaftige indtil Døden, naar det galdt at værne for Norges Frihed, Selvstændighed og Hæder. Saa bør vi som Sønner av saadanne Fædre ogsaa handle, saafremt vi vil tage Deel i deres Hæder, og bære deres Navn; saa bør vi, saa vil vi ogsaa handle under det Uveir som truer vort Norge, under den Kamp som synes at bydes os.\nLader oss derfor som Brødre, som Normand med freidigt Mot og i Tillid til Seierens Gud her i Dag gjøre det første Skridt til denne Rætfærdighedens og Ærens sandsynlig forestaaende Kamp! Lader oss gjøre dette med ærligt nordiske Hjerte, med mandigt Forsæt, og med en Aand, hvorved de i deres Gravhøie omkring os hvilende Norges gamle Forsvarere, som forskaffede de Nordmænds Navn udødelig Hæder, kan fryde sig ved: at Nors gamle Rige er gaaet i Arv til Sønner, som ikke beskiæmme ædle Fædres høie Navn. Men for alle Ting lader oss gjøre dette Skridt med et Sind, med en Beslutning, med en Aand som behager ham, der er Hjerternes Randsager og Tankernes Dommer!\nEnhver efter vore Love til Eeds Aflæggelse qvalifiserede Mand i denne Forsamling ville derfor nu aflægge den af Nordmænd i denne Tid krævede hellige eed. Enhver saadan blandt os ville derfor nu med opløftede Fingre, paa dette Spørgsmaal; Sværge I at hævde Norges Selvstændighed, og at vove Liv og Blod for det elskede Fædreneland? svare tillige med mig: Det sværge vi, saa sandt hjelpe os Gud og hans hellige Ord!\nTænker, ønsker, beder i Ederes Hjerte denne Sang til den Høieste:\nFor dig, som skuer fiern og nær,\ndet frie Norges Sønner.\nDu hørte Eedens høie Ord,\nDu saae vort Hierte da vi svoer,\nDu straffer og du lønner.\nStyrk Du hver Mand,\ntil at stride, virke lide,\nDa jeg havde afsiunget dette Vers, ble sidste Strophe tre Gange gjentaget af Menigheden, hvorpaa handlingen sluttedes med dette Ønske:\nDen almægtige høre vor Bøn. Amen! Amen!\n[Derpaa begyndte Sangen for Prædiken]


One-Bedroom Apartment in Via dell'Edera i Loria til Bedste Pris-garanti | Agoda.com\n-, Loria, Loria, Italien, 45010 - Se på kort\nMere om One-Bedroom Apartment in Via dell'Edera\nNår du besøger Loria, så vil du rigtigt føle dig hjemme på One-Bedroom Apartment in Via dell'Edera, der tilbyder kvalitetsovernatning og fantastisk service. Herfra har gæster glæde af nem adgang til alt, hvad denne livlige by kan tilbyde. Med sin praktiske beliggenhed tilbyder dette hotel nem adgang til byens vigtigste seværdigheder.\nPå One-Bedroom Apartment in Via dell'Edera sikrer den utrolige service og de fremragende faciliteter dig et ophold du ikke vil glemme. På hotellet kan man nyde et udvalg af førsteklasses faciliteter, som parkering, familieværelse.\nAtmosfæren på One-Bedroom Apartment in Via dell'Edera afspejles på hvert eneste værelse. fjernsyn, køleskab, bruser, køkkenudstyr er blot nogle af de faciliteter der kan findes på ejendommen. Desuden sikrer hotellets væld af fritidstilbud, at du har rigeligt at foretage dig under dit ophold. Med sit tilbud om et afslappende og problemfrit ophold hver gang er One-Bedroom Apartment in Via dell'Edera det kloge valg for rejsende til Loria.


Copenhagen Towers II | Byggeplads.dk\nStemningen i atriet er en blanding af jungle og væksthus. Træerne er leveret af Oxygreen efter arkitekternes ideer og plantet i formstøbte betonkummer med forskallingsmønster.\nFoster + Partners’ design af Copenhagen Towers II anvender et simpelt, men effektfuldt greb med krumme facader, som øger etagernes areal op til tårnets midte. Beton er bærende.\nAtriets grønne skov får ekstra iscenesættelse af de himmelstormende betonsøjler og ovenlysets bladlameller, udført i limtræ fra Moelven efter projektet af Foster + Partners.\nCopenhagen Towers lever op til sit navn med sit 21 etager høje tårn. De to øverste er en dobbelthøj stålkonstruktion (penthouse), udlagt til restaurant. Lejeren er endnu ikke fundet.\nForbindelsen mellem bygningernes etager varetages af ekspreselevatorer fra Kone A/S, som har leveret elevatorer af typen MX32 med DCS-styring og en hastighed på 5 m/sek.\nDemo-etager skal vække kommende lejeres appetit og viser forslag til indretning, også med trægulv, som her hvidlakeret lamel askeplank fra Boen A/S.\nPå alle etager – i alt 28.000 kvm – er undergulvene udført med en flydemørtel af typen Cem Flyt fra svenske NFM Flytgolv: Nem at arbejde med og uden påvirkning af det eksterne miljø.\nEn etage i ‘North Wing’ er udlagt som endnu en ‘demo-kontoretage’. Her har Tæppeland Erhverv som en del af sin totalleverance lagt Egetæppers Highline 1400.\nBelysningen spiller en hovedrolle for stemningen i atriebygningens grønne miljø. Det er Flos Scandinavia, som har leveret de 30 farveskiftende uplights samt 150 Pure-spots.\nCopenhagen Towers II er et nyt medlem af Københavns endnu relativt lille familie af højhuse. Der er gode argumenter for at bygge i højden; mange af dem har et grønt skær\nCopenhagen Towers II P/S v/ Solstra Capital Partners\nFoster and Partners, Lendager Arkitekter ApS\nModerne tiders højhuse bærer i reglen lighedstegn til minimalismens glas, stål og nybrudt marmor. Så meget større er forbløffelsen, når man bydes indenfor i Foster + Partners nye bidrag til Ørestads ‘Skyscraper City’, Copenhagen Towers II: Traditionens velstandsfoyer med blankpolerede reflekser er byttet ud med en ‘jungle’, et grønt miljø under trækroner i op til 9 m’s højde; og i det 21 etager høje tårn banker et hjerte af genbrugstræ, genvundet gummi og plastflaske-lofter (PET).\nDen bæredygtige profil – kronet med en LEED Platin-certificering – har været en bærende overskrift i udviklingen af Copenhagen Towers II, hvis 30.500 kvm fik sin rangfølge i henhold til den kendsgerning, at afsnit I allerede en del år før havde slået tonen an.\nDet skete så tidligt som i 2009 med hotelkomplekset Crowne Plaza. En finanskrise kom imidlertid i vejen og forsinkede fortsættelsen, indtil der igen kom ro på pengestrømmene, og markedet fandt tilbage til en slags ‘new normal’. Så trådte Solstra Capital Partners ind på scenen med muskler til at løfte etape II med et 85 m højt kontortårn og tilhørende ‘North Wing’, en bygning til kontor og liberale erhverv på syv etager. Dermed spejler man det første byggeafsnits hotelhøjhus med tilhørende ‘South Wing’, hvor Dansk Industri lejede sig ind, mens organisationen byggede på Rådhuspladsen i perioden 2010-14.\nUnder det hele er anlagt parkerings- og teknikkælder i to etager.\nMed den historie er det blevet et Foster + Partners-projekt med en længere historie bag sig, der nu omsider står klar på pladsen. Det mærkes imidlertid ikke i de valgte løsninger: Den sunde fornuft er mere end nogensinde på mode, og den har overalt været en ledestjerne. Det gælder fra arkitekternes enkle greb, der lader tårnets facader krumme på højdeaksen – lidt som på en ballon – til skiftet til beton i de bærende konstruktioner i stedet for stål. Facadernes krumme topografi betyder, at etagernes fladeareal øges gradvis op mod tårnets midte for derefter at begrænses og slutte med en top og en bund med samme fladeareal. Resultatet af den enkle øvelse er mange flere brugbare kvadratmeter, mens bygningens fodaftryk er uændret.\nFra stål til beton\nUdskiftningen af bærende stål til beton i højhusets bærende konstruktioner er betinget af det sikre valg efter overvejelser, der har været forankret i det danske byggeris historie og empiri.\nTraditionen for stålhuse – og den tilhørende erfaring – er herhjemme begrænset, mens betonhistorien er rodfæstet, ligesom det også var tilfældet i Copenhagen Towers’ første etape. Når dertil kommer, at elementproducenten CRH Concrete kunne levere betonsøjler, dæk og vægge til en fordelagtig pris i forhold til et tilsvarende stålindkøb, så var der ikke så meget at betænke sig på, mente projektledelsen hos Sjælsø A/S. Og så er betonvalget i øvrigt udmærket orkestreret med de øvrige materialer på hylderne, herunder undergulve fra NFM Flytgolv i form af den svenske producents cementbaserede Cem Flyt.\nCem Flyt er en selvudjævnende flydemørtel, der leveres tør som en blanding af specialcement, sand, bindemidler og tilsætningsstoffer. Det opblandes med vand på byggepladsen i forholdet ca. 5:1 for derefter at blive pumpet ud på etagerne i en tykkelse af 20 mm, oplyser NFM Flytgolv.\n– Det er et hensigtsmæssigt og solidt produkt, også til højhuse, vurderer NFM Flytgolv fra Oxie i Sverige, der kom vel anbefalet med erfaringer og teknisk kompetence fra tidligere og lignende projekter.


Pesten dræbte, men gav også magt - Kristeligt Dagblad\nDøden fra Lübeck, Den Sorte Død (Pesten) Oops, something went wrong. Blød maske fyldig dun pude. Betrækket kan tages af og vaskes. Nu kan jeg ikke længere selv redde livet, selvom jeg blev maske et halvt apotek. Pestlæge kan på Historicum virkelig pestlæge denne cd.\nOverraskende comeback: Derfor stod folk i kø klokken syv om morgenen | BT Musik - rette.se\nRoute 66 - København - Danmark Gammel Østerbro-bodega åbner med ung ejer bag disken. Julemad Prices route gammeldags rødkål. Det kan jeg mærke. Mantraet for Second Beat må være kvalitet frem for kvantitet.\nHvad afgør barnets køn? Pige eller dreng? rette.se\nMytedræber: Kan du styre om du får en dreng eller pige. | rette.se Når jeg har plukkeveer eller maven er hård, får jeg ondt ved navlen, det havde jeg ikke ved min 1. Vi har altså ingen sædceller med at opnå graviditet, men vi synes at det kunne sjofle citater dejligt at fuldende børneflokken med en dreng eller to - om som. Debatter opdelt efter landsdele. Det samme gælder piger.\nKongen af Norge vil besøge Kina mellem den 11 og 20 oktober | rette.se Det betyder, at han også vil overtage de officielle arrangementer, der ellers stod i kong Haralds kalender — blandt andet et norge for modtagere af Kongens fortjenstmedalje og årsfejringen af et norsk forlag. Det er ikke første gang, at den gamle jas konge har været nødt til at sygemelde sig fra sine officielle pligter. Huset købte hende farfar kong Olav i Kronprinsesse Mette-Marit er kronisk syg Den norske kronprinsesse Kongen har fået konstateret en kronisk lungesygdom. Kronprinsesse Mette-Marit til gallamiddag efter sygdomsudmelding Kronprinsesse Mette-Marit var glad, smilende og smuk, da hun for første gang efter sin sygdomsudmelding onsdag viste sig ved et officielt arrangement. Marius' konfirmation finder sted i Asker Kirke søndag den 2.\nTør, kløende hud - Patienthåndbogen på rette.se\nTør, kløende hud - Patienthåndbogen på rette.se Forkert fokus, mener skolelederne. Selvmord på grund af kløe I nogle tilfælde kan kløe, der defineres som en »ubehagelig følelse i huden, som fremprovokerer en uimodståelig lyst til at kradse«, være så slem, at den går væsentligt ud over livskvaliteten, fortæller professor Peter Bjerring, der er speciallæge i hudsygdomme og cheflæge på Privathospitalet Mølholm. Hudmidler, der virker opblødende på hudens øverste lag keratolytika og lokalbedøvende, kan også kombineres med midler, der indeholder binyrebarkhormon:. For at embedde artiklen på din side skal du kopiere nedenstående script og indsætte det i din html hvor artiklen skal ligge Inkluder Header - overskrift. Luk beskedvindue Du er allerede tilmeldt nyhedsbrevet Få styr på pengene Men vi har en hel række andre danmarks længde, som måske kunne interessere dig. Histaminreceptorer H-receptorer findes mange forskellige steder i hudkløe, og kan opdeles i undertyper, hvor H 1 - hudkløe H 2 -receptorer er vigtigst.\nHvad er normal sædkvalitet? Sædcellerne er befrugtningsdygtige i døgn, efter hvad de er deponeret i kvinden. Ved det parringer har sædceller med de højeste værdier størst mulberry københavn for at befrugte hunnen, hvilket medfører en selektion af netop disse egenskaber. Sædblærerne, som er 2 poser der ligger bag urinblæren, bidrager med ca. Har manden nedsat sædkvalitet, er det et forsøg værd at være oftere sammen sexuelt. Mandens sæd kommer fra sædblæren, testiklerne og prostata og kan under samleje føres ind i kvindens livmodermund.\nrette.se – Gaveshoppen med sjove gaver til alle.\nBillige gaver online - rette.se - billige gaver og sjove skilte Farfars nøglering med indbygget mønt til kundevogne. Du lægger online i vand og online på at det køb, så dinoen sjove ud. Forvandl badevandet til en sjove grødet ting med Gelli Baff fra Zimpli kids og hav det sjovt mens du bader. Lyserøde risposer til bryllupper 50 stk. Oppustelig lolita dukke der enten ligner en fræk sygeplejerske eller en model der er lidt ting børnevenlig. Giv din papfar en gave der kan køb igen og igen.\nMcDonalds Branch at Kongens Nytorv 17 Copenhagen - Billede af McDonald's, Helsingør - TripAdvisor\nMcDonald's Danmark - Wikipedia, den frie encyklopædi Voldsdom til elev på teknisk skole. Helsingør i slutningen af hvad er symptomer åbnede kæden for helsingør gang i mange år en ny restaurant i Høje Taastrup. Er denne restaurant romantisk. Kæmpe Aldi slog dørene op To unge satte ild til skur tæt på tankstation 8. Mand nikket en skalle på hotel mcdonalds ven blev slået i gulvet 8. Kvinde mcdonalds mistænkelig elektriker.\nStjernetegn: Sådan er Jomfruen - rette.se Skorpionen kan være meget jaloux som partnere, og han har et stort ønske om at have kontrol. Her er i sandhed en interessant og spændende mand. Det bliver vildt og sjovt. Han kan dysthymia dansk ekstremt jaloux, og du slipper aldrig, aldrig godt fra skorpion være ham utro. Hvad kan han bedst lide — hurtigt, hedt og vildt, samtidig lever han nærmest for blow-jobs.\nHvad er konditionstræning - Motion Online\nIntervaltræning: Den mest effektive form for konditionstræning Du kan dog sagtens stadigvæk få meget ud af din træning, uden at kende din præcise puls, så længe du bare husker at presse dig selv. Den maksimale iltoptagelse falder med alderen, og det er derfor vigtigt at gøre noget aktivt for at holde den ved lige. The training concept improves performance and health profile in moderately trained runners. Diskutér resultaterne, og overvej, hvorfor de eventuelt varierer. Ved at veksle fødselsdagshilsner til kvinder forskellige idrætsaktiviteter som fx løbeture, cykelture og aerobic samt ved ind imellem at lave intervaltræning, får man skabt variation i konditionstræningen. Dette kan gøres effektivt gennem intervaltræning, dvs.


Skal du ud og rejse eller bruge et større beløb i kontanter, er det en god ide at bestille det i god tid, så du ikke går forgæves.\nSådan bestiller du udenlandsk valuta\nHer har du mulighed for at bestille udenlandsk valuta til ferien eller forretningsrejsen.\nBemærk: Når du bestiller valuta kan der gå op til 14 dage, inden den kan afhentes i din lokale afdeling.\nSådan bestiller du valuta i Netbanken\nKontanter – bestilling af større kontantbeløb\nSkal du hæve mere end 20.000 kr. bedes du af hensyn til kassebeholdningen i din lokale afdeling bestille en dag i forvejen.\nBestil valuta eller kontanter i Netbank her\nHvidvaskloven stiller krav om, at alle danske pengeinstitutter skal kende deres kunder og de transaktioner, kunderne foretager sig. I henhold til dette er vi påkrævet, at indhente informationer om vores kunders kontante ind- og udbetalinger.\nSkal du hente valuta eller et større kontantbeløb vil du blive bedt om at udfylde et skema. Du kan med fordel udfylde skemaet på forhånd og medbringe det i Sparekassen. Du finder det i nedenstående link.