Entrevista a Kasia Rosłaniec, directora de ‘Satan Said Dance’ (S.O. Largometrajes) – Cinema Jove\nEntrevista a Kasia Rosłaniec, directora de ‘Satan Said Dance’ (S.O. Largometrajes)\nLa presència de la directora Kasia Rosłaniec en Cinema Jove és reincident. En 2010, va ser guanyadora de la Lluna de València per la seua òpera primera, ‘Galerianki (Mall Girls)’, un èxit de taquilla en el seu país. El seu retorn a Cinema Jove segueix la línia de fidelitat del festival amb els directors que ha descobert en el passat, com és el cas de Ruben Östlund, últim guanyador de la Palma d’Or a Cannes, reconegut amb la Lluna de València en 2015 i al que es va donar a conèixer en Cinema Jove amb ‘Involuntary’ en 2009.\nLa segona pel·lícula de Roslaniec, ’Baby Blues’, també va arrasar a Polònia, i es va alçar amb l’Ós de Cristall al millor film en la Secció Generació de la Berlinale 2013. El tercer títol de la seua filmografia torna a posar el focus en les xiques joves d’avui, la realitat de les quals gira entorn de les compres, el sexe de risc, l’alcohol, les drogues i la creació d’una imatge pròpia. ‘Satan Said Dance’ és una proposta caleidoscópica realitzada en Instagram, la protagonista de la qual, una jove i reconeguda escriptora de 20 anys, desplega la seua vida turbulenta en 54 retalls de dos minuts en el seu compte en aquesta xarxa social. Les festes, el consum i complexes relacions personals són les rajoles que cimenten el seu camí cap a l’autodestrucció. Aquest drama en els temps del selfie incideix en la solitud i en l’egoisme. Va estar seleccionada en la secció Global del festival d’Austin SXSW.\nAquesta és la segona vegada que participes en Cinema Jove. En 2010, vas guanyar el gran premi amb la teua òpera primera, ‘Galerianki (Mall Girls)’. Què recordes de llavors?\nGrans xics els de el jurat. No vaig tenir l’oportunitat de parlar amb ells, supose que perquè era massa tímida, però els vaig observar bevent cafè. Em vaig imaginar que eren guapos i que tenien bon gust, ja que van apreciar la meua pel·lícula (riures). Recorde passar-me el temps parlant i parlant amb persones fantàstiques i divertides, directors d’altres països. També vam estar uns veient les pel·lícules dels altres.\nQuina importància tenen els premis en la teua carrera?\nEls premis són importants per a tots, per als xiquets en la guarderia i per als amos de gossos durant els concursos canins. Ens motiven. Quan aconsegueixes un, vols tenir dos. Així que has de ser millor i millor cada vegada millor. És un treball dur.\nLa teua òpera primera, ‘Galerianki’, parlava de l’adolescència consumista de Polònia, i en l’última, els teus personatges tenen quasi 30 anys. Quin és la relació entre els personatges de tots dos films?\nLa resposta ràpida seria que no hi ha connexió. Karolina és una dona jove privilegiada de la classe més alta de la societat. Ella té una gran família i èxit. Les xiques de ‘Galerianki’, en canvi, procedien de llars trencades i eren molt més joves. Els punts de vista són absolutament diferents. Però, d’altra banda, tant Karolina com les xiques del centre comercial són producte del segle XXI, on la solitud està plena de narcisisme.\n‘Satan Said Dance’ s’ha resumit com una pel·lícula de Instagram en els temps del selfie. Com va sorgir aqueixa idea?\nDe Instagram. I de les fotos Polaroid de Dash Snow. Quan he vist i veig el perfil d’algú en Instagram, puc observar la seua vida, els seus moments especials, conèixer gent i llocs. Pots crear la història d’algú sense un vincle temporal. I aquest “no temps” va ser el punt de partida. Em vaig adonar que en viure en moments com en les imatges de Instagram no pensem en les conseqüències del que estem fent. Tota la nostra concentració està en aquest precís moment, ni en el que haja passat abans ni en el que ocórrega després. Per açò no hi ha un gran pla de vida. Podem fer tot, podem conèixer i estimar a tothom. Al final, estem molt sols en aquesta enorme multitud de llocs que visitem i de persones que coneixem.\nGeneració després de generació, les formes canvien, però els problemes semblen els mateixos. Karolina gaudeix de certa fama com a escriptora, però açò no sembla omplir el buit que sent, veritat?\nL’escriptura és l’ocupació més solitària del món.\nUn dels assoliments més interessants de la pel·lícula és la seua estructura. ‘Satan Said Dance’ està muntada com un trencaclosques, no hi ha una trama convencional, sinó una sèrie de moments units per un fil conductor que és Karolina. Per què vas triar aqueixa estructura?\nMai m’és possible respondre a la pregunta “per què”. Només faig les coses com les sent. Aquesta pel·lícula és un mosaic de moments de la vida de Karolina. El major conflicte que té és amb si mateixa. I per aquest motiu es reprenda molt a si mateixa. Està malalta, i si no canvia el seu estil de vida, morirà. Però no vol limitar-se a viure una vida tranquil·la. És cobejosa. Vaig prendre com a exemple una biografia de Amy Winehouse. Però no volia fer una història convencional, de tipus biogràfic, perquè açò no és sorprenent. Tothom naix i mor. Per a mi, la qual cosa és interessant són els trencaclosques de les nostres vides.\nLes seqüències es diferencien cromàticament, segons la relació de Karolina amb el context, els personatges i l’espectador. Què et va inspirar aqueixa idea?\nEls colors del poal de Rubik. He imaginat ‘Satan Said Dance’ com un poal de Rubik de 54 peces. Cadascuna d’elles és una escena. Totes les escenes es poden reproduir simultàniament i cadascuna dura exactament 2 minuts, pots veure-les en l’ordre que vulgues. En el qual consideres. Com tothom sap, el poal de Rubik té sis colors. I el significat dels colors és quasi el mateix en totes les cultures. El roig té connexió amb la sang, el blanc, amb la mort… Però el que és especialment interessant és que els colors del poal són els mateixos dels chakras, punts d’energia dels nostres cos. Cada color del chakra parla d’un altre aspecte de la vida. El primer *chakra, que és roig, parla de la relació amb el nostre cos. Els problemes amb l’acceptació del cos, amb el menjar… El taronja parla de la sexualitat. El groc es refereix a l’ego. El verd es relaciona amb l’amor i amb la relació amb la família i les persones properes. El blau es relaciona amb la comunicació i la creativitat. En la pel·lícula aquestes escenes tracten sobre el personatge principal, sobre el seu treball com a escriptora. La comunicació que estableix amb el món a través del seu treball. L’últim, el chakra blanc és oposat al primer. Mentre que el roig es vincula al cos, el blanc es refereix a estar fóra del cos. A la nostra vida espiritual. I a la mort.


Kirolbet Baskonia – FC Barcelona Lassa: Millora sense recompensa (85-79)\nEls de Pesic ho intenten fins al final, però no poden endur-se el triomf al Buesa Arena i tornaran cap a Barcelona amb un 2-0 global que s’haurà de remuntar per ser a la final\nEl FC Barcelona Lassa no ha pogut guanyar el segon partit de les semifinals de la Lliga Endesa. Després de perdre el primer partit, els blaugrana han ofert una millor versió en aquest segon, però un darrer parcial de desencert blaugrana ha fet que el Baskonia es tornés a endur la victòria (85-79). I això que l’enfrontament ha estat dominat durant la primera part pels de Pesic, que han comandat l’electrònic del Buesa Arena però que no han pogut mantenir l’avantatge en un partit en què Janning (19 punts) i Huertas (15 punts) han estat figures clau.\nUn resultat que porta les semifinals al Palau amb un repte complicat, que no serà un altre que el d’intentar capgirar un 2-0 global. Cop dur, doncs, per a un Barça que ha millorat defensivament, ha augment l’agressivitat i ha incrementat la intensitat, però que no ha pogut aprofitar la bona primera part realitzada, en què s’han aprofitat les deu pèrdues locals amb una bona pressió i un elevat encert anotador -48 punts en 20 minuts. També ha estat important la gran actuació de Hanga, que ha marcat el ritme i ha anotat 10 punts, i de Moerman, que ha transformat tres triples. Tot plegat per agafar per sorpresa els vitorians, que han arribat a perdre de -14 (8-22, min 7) i que han marxat amb un 38-48 al descans.\nPerò el Baskonia ha millorat en defensa i ha acabat de despertar en atac, també des de la línia de tres. A més, ha aprofitat el desencert del Barça en certs moments i l’alt ritme que ha pres el partit per col·locar-se per primera vegada per davant en el marcador, després d’un triple de Janning (61-60, min 28), i per iniciar el darrer parcial amb un 67-65 (min 39).\nUn resultat que ha fet mal el Barça, que ja no s’ha pogut tornar a avançar –l’encert de Huertas tampoc no ha ajudat- i ha acabat caient en un desenllaç ajustadíssim però en què el desencert ha acabat deixant el 85-79 final.


David Ferrer aconsegueix el torneig d'Acapulco – Federació Catalana de Tennis\nDavid Ferrer aconsegueix el torneig d'Acapulco\nDavid Ferrer, primer favorit, va vèncer Nicolás Almagro, 7-6 (4), 6-7 (2) i 6-2 per retenir la corona a l’Open de Tennis de Acapulco, el seu onzè títol com a professional. Ferrer, sisè del rànquing mundial, i Almagro, tretzè, van escenificar el millor partit del certamen, dotat d’una borsa de premis de 1.2 milions de dòlars, liquidat pel de València amb superioritat en la tercera mànega després de dos sets decidits per mort sobtada.\nFerrer va reconèixer que tot i el seu excel·lent inici de temporada, li resultarà molt difícil avançar molt més com tennista per acostar-se als quatre millors del planeta.\n“Li vaig guanyar aquest any a Nadal, el número u, perquè estava lesionat, però està clar que és millor jugador que jo; veig molt complicat poder derrotar a algun dels grans”, va dir en una conferència de premsa.


El + Vist del 2014 | GRAMENET 2.0\nPrimera Open Night.\nGramenet 2.0 finalitza un altre any de creixement. Jordi Corachán al capdavant i els seus col·laboradors han donat contingut i color a Gramenet 2.0. Amb el format clàssic d’un diari, amb un disseny gràfic tradicional, internet ha permès fer arribar al públic que desitja estar informat d’allò que passa a prop, sigui perquè hi viu, sigui pels vincles malgrat la distància geogràfica. Aquesta és la màgia, d’allò més local viatjant per la globalitat del segle XXI, amb un mitjà d’artesania periodística virtual.\nL’exalcalde Bartu Muñoz.\nLluís Hernández, primer alcalde democràtic.\nAquest 2014 ha estat un any periodísticament potent i sociològicament significatiu. Obríem l’any rememorant una part de la nostra història Fa 75 anys de l’entrada de les tropes franquistes. Però 75 anys després, Núria Parlon encapçala un col·lectiu socialista que dóna suport a una consulta, alhora que Súmate pide la independencia en ‘la ciudad de los García’. Tanmateix part de la història sociològica de Santa Coloma és Un matí amb Lluís Hernàndez: “Estic orgullós d’haver ajudat a la gent més humil” però la lluita continua i Més d’un miller de veïns clamen contra la MAT prop del cementiri i 300 colomencs entren sense pagar al metro contra ‘el robatori’ de la pujada del bitllet ara fa justament un any, el 31 de desembre de 2013.\nL’actual alcaldessa Núria Parlon.\nTambé ha estat un any amb nous protagonistes de l’actualitat política; Podemos habla ya sin disimulos de presentarse a las municipales amb tot Las dos candidaturas de Podemos apuestan por un cambio en el Ayuntamiento articulat en Cinc partits d’esquerres que duran punts comuns en els seus programes. Un nou escenari a causa, en bona part, per la manca d’escrúpols d’alguns que van malversar la confiança del ciutadà, ja que L’exalcalde Bartu Muñoz s’asseurà a la banqueta, acusat d’embutxacar-se 1,7 milions. El 9N va tenir una gran ressonància en el ple i Santa Coloma no aprova cap moció a favor del 9N, després d’un ple d’infart tanmateix no és obstacle perquè cadascú trobi el seu espai, ja que Junqueras fa costat a la candidata d’ERC a Santa Coloma.\nConcert a Can Zam.\nPerò sobretot el que dóna fortalesa a Gramenet 2.0 som la gent del carrer que va veure com El temporal de viento causó 4 heridos y derribó 10 árboles i tot i això vàrem anar de “shopping” a La primera Open Night parece un día de fiesta mayor. Encara que en els nostres carrers hi ha bona convivència a vegades pot haver Malestar en la calle La Paz tras el tiroteo a un vecino que traficaba con drogas per què Al hombre herido de bala en El Fondo le quisieron robar. No obstant això, el rumb és enfortir la cohesió i Santa Coloma pide voluntarios para hacer compañía a personas mayores, a més a més, Santa Coloma tindrà horts urbans per a aturats i jubilats.\nUna ciutat viva com Santa Coloma aprofita qualsevol circumstància per ballar doncs Más de 10.000 personas asistieron al polèmic RockFest en Can Zam però el més emocionant viscut pels que intentem portar-vos la notícia, encara que no sigui el + Vist, va ser la Festa amb Volkswagen Beetle del carrer Major …i la Festa s’ha acabat amb espurnes i petards enmig de molt bons desitjos per aquest 2015 que comença, de part de tots el que fem possible aquest projecte de Gramenet 2.0.


Josep M. Loperena, entre altres coses, un molt bon escriptor - Prendre la paraula\nMor Josep Maria Loperena i m’adono que mai no he escrit res sobre com m’havia arribat a agradar una de les seves novel·les de què avui no parla ningú, Ulls de falcó. Abans de morir, ell mateix va redactar un text de comiat meravellós en què, entre altres coses deia que «Avui he marxat i ho fet amb la recança de deixar-vos enmig d’aquest terrible malson, amb el món a la deriva i el futur penjant d’un fil. Però confiat que aviat sabreu recuperar el timó i continuar endavant, com sempre hem sabut fer.»\nAvui, també, els mitjans que en diuen alguna cosa el recorden per la defensa de les mil causes per què va lluitar, totes elles importants i la majoria amb resultats previsiblement desastrosos per a qui les lluitava. Defensà independentistes revolucionaris però, també i sobretot, anarquistes d’arreu, obreres i obrers que no deixaven d’enfrontar-se als amos i qualsevol que lluités per la tríada bàsica de qualsevol que vulgui canviar les coses cap a millor: llibertat, igualtat i solidaritat. No com a paraules, sinó com a realitats, és clar. Per això durant anys el seu despatx tingué una relació molt directa amb la Confederació General del Treball, com abans l’havia tingut amb la CNT.\nEn el meu cas, ens assessorà davant d’una querella criminal que CCOO volia posar contra els gestors del web de la CGT de Catalunya quan jo n’era secretari de Comunicació de Catalunya. Uns obrers havien estat acomiadats sense poder-hi fer res perquè la representació sindical de CCOO a l’empresa havia signat, d’esquena al Comitè i a l’assemblea de treballadors, el seu acomiadament a canvi d’una indemnització de no res. Aquells obrers van decidir penjar al web, que en aquell moment era de publicació lliure, els noms dels delegats que havien signat l’acomiadament i CCOO ens amenaçà amb una querella criminal als gestors del web. Loperena ens digué que no patíssim, que si continuava endavant la querella criminal ell es comprometia a dir públicament on calgués els noms dels liquidadors i que allò era un tema de llibertat d’expressió, punt i final. Només faltaria que els acomiadats no poguessin escarnir públicament els que tant havien contribuït a fer fàcil el seu acomiadament de la feina…\nPerò Loperena va ser, també, escriptor i teatrero, autor, crític i espectador. De fet, el darrer cop que el vaig veure va ser al bar del Teatre Lliure esperant per entrar a veure Àngels a Amèrica, de Tony Kushner. I en els darrers temps, intentava que es reconegués que la novel·la L’espia del Ritz de la Pilar Rahola era un plagi de la seva L’espia del violí, sobretot pel paper que hi té el protagonista de la de Rahola, personatge secundari a la de Loperena, Bernard Hilda.\nEn tot cas, la novel·la que a mi em va agradar més de Loperena i que no em puc estar de recomanar és Ulls de falcó, publicada a Columna el 2006. Es tracta d’una novel·la molt ben escrita, amb una estructura clàssica que la fa llegible però que inclou una història d’amor gens clàssica, ni pels personatges ni pel moment històric, 1956. L’enamorament entre opòsits es dona entre dos personatges radicalment diferents, per una banda l’Alberto «El Dandi» i per l’altra el maqui i guerriller Josep Lluís Facerías. El primer salva al Face mentre la policia el persegueix després d’intentar atracar el Banc Central i, amb el temps, li demanarà que mati el marit de la seva amant. Aquest encàrrec, però, no resultarà ni tan fàcil ni tan senzill com podia semblar en un primer moment. I fins a aquí puc llegir perquè si no sempre em diuen que xafo els finals en explicar-los (‘spolier’ en diuen els que es queixen com si diguessin res…)\nLa història és absolutament fascinant però també ho és l’escenari per on transiten els personatges: la Barcelona franquista que l’autor va conèixer de primera mà i que retrata amb una minuciositat i una tria d’escenaris que converteixen Ulls de falcó en un autèntic fresc sobre la ciutat que va ser aquesta «que té (tan) poder» en un moment històric en què el gris era el color més abundant a la capital d’aquest tros de món.


5è | Escola Germans Corbella | Pàgina 32\nVoluntaris del menjador\nA l’espai de menjador els infants de Cicle Superior fan d’ajudants als més petits.\nUs expliquen més detalladament el projecte al document adjunt: Voluntaris Rocadino\n5è, 6è, General, Menjador, P4, P5, Portada Voluntaris 0\nUs recordem que hem fet un canvi de sistema de cobrament del material i les sortides i que ara tot va a un compte nou del Banc de Sabadell. Els antics comptes ja no estan operatius. Demanem que us fixeu ben bé on feu l’ingrés per tal de facilitar el funcionament de l’escola.\n1r, 2n, 3r, 4t, 5è, 6è, General, P3, P4, P5, Portada, Sortides i colònies 0\n5è: Conjunts instrumentals\nA l’inici de trimestre vam treballar en grup fent la lectura de partitures per a interpretar una cançó en grup, ja fos recitant, cantant o tocant instruments de percussió. Vam veure què no és gaire fàcil això d’anar tots junts!\nAquí teniu els vídeos amb els… Llegeix més»\n5è, Educació Artística, General, Música, Portada Instruments, Promoció 16-17 0\nCardedeu amb l’Art Vigent – Germans Castells\nFa uns dies els Germans Castells i els companys de Museu Arxiu Tomàs Balvey ens van venir a visitar a l’escola!\nHavíem anat ja tots els cursos a visitar el museu i a conèixer millor l’obra d’aquests dos germans escenografs de Cardedeu, i després del treball… Llegeix més»\n1r, 2n, 3r, 4t, 5è, 6è, Educació Artística, General, P3, P4, P5, Portada, Sortides i colònies Art Vigent, Promoció 16-17 0\nELS NENS DE P3 CONEIXEN ELS NOUS POLLETS\nEls nens de cinquè han compartit la vivència del naixement dels pollets amb els més petits de l’escola. Els hi han explicat tot el procés del naixement i els petits han pogut tocar i veure els pollets. Estaven molt emocionats.\n5è, Coneixement del medi, General, P3, Portada Pollets, Promoció 16-17 0\nJa ha nascut un pollet!\nAvui ha nascut el primer pollet, tot i que la data prevista era demà.\nAlguns nens i nenes de l’escola ja l’hem anat a conèixer. La resta hi anirem passant.\n5è, Coneixement del medi, General, Portada Pollets, Promoció 16-17 0\nNou sistema de pagaments\nA partir d’ara, i per canvis a les directrius del Departament, els pagaments seran a un nou número de compte del Banc de Sabadell que serà el mateix per tots els cicles.\nEl procediment serà el mateix:\nAl caixer d’una oficina del Banc Sabadell… Llegeix més»\n1r, 2n, 3r, 4t, 5è, 6è, General, P3, P4, P5, Portada, Sortides i colònies pagaments 0\nFamílies de 5è: Ja tenim en marxa la Cantània!!!\nA partir d’avui ja es poden comprar les entrades al Teatre Auditori per assistir al concert de la nostra escola, que serà el dia 11 de juny a les 12h.\nHeu rebut un correu electrònic amb les indicacions… Llegeix més»\n5è, Educació Artística, General, Música, Portada Cantània 0\nSant Hilari 2017\nAhir vam anar a Sant Hilari a celebrar el dijous gras.\nUs deixem aquí unes quantes fotos i el vídeo.\n1r, 2n, 3r, 4t, 5è, Festes, General, P3, P4, P5, Portada, Sortides i colònies Carnestoltes, Promoció 16-17, Sant Hilari 0\nQui va abans… l’ou o la gallina?\nEls nens de cinquè hem començat a incubar els ous de gallina. Aquest projecte pretén desenvolupar el tema de la reproducció dels éssers vius mitjançant els aprenentatges de forma vivencial.\nVolem compartir-lo amb tots els nens i nenes de l’escola; per això la resta de classes… Llegeix més»\n5è, Coneixement del medi, General, Portada Pollets 0


Responsabilitat Global: Trencar la legalitat?\nLa pitjor cara de la política la veiem quan aquesta s'amaga rere antigues legalitats per a no abordar una demanda democràtica, quan no fa front a les demandes polítiques i les traspassa als tribunals, i quan d'alguna manera permeten que s'interpreti que la voluntat dels ciutadans està limitada per les forces de l'ordre públic quan aquests es volen expressar de forma cívica, democràtica i inclusiva.\nSi l'estat espanyol - la seva classe política, les seves institucions- no accepta les vies legals que la democràcia permet com a possibilitat per a canviar les fronteres, serà necessari que es produeixi una trencament d'aquesta legalitat. Un trencament que no és una il·legalitat perquè en el mateix moment passa a generar una nova legalitat. És senzillament un trencament. Un trencament com el que tants cops ha patit Catalunya quan va perdre les seves Constitucions (1714) o el seu Estatut (1939) i no precisament per vies democràtiques.\nEl trencament que potser s'haurà de produir si l'estat espanyol no s'avé a negociar, a diferència de tants altres que hem viscut al llarg de la història, tindrà un component cívic i ètic. Serà un trencament fruit d'una decisió popular i sobirana. Fet des de la democràcia i precisament per a assolir un estat de major democràcia.\nDe trencament, si finalment cal, sols n'hi haurà d'haver un. Després ja hi haurà una nova legalitat. Per això cal saber trobar quin és el moment adequat. Carles Viver i Pi-Sunyer, president del Consell Assessor per a la Transició Nacional, afirma que 'és molt important d'encertar el moment de trencar la legalitat vigent'.\nAlgú pot considerar, molt assenyadament, que cal evitar com sigui un escenari de trencament, i que si hem esperat tants anys per arribar a aquest moment que estem vivint, amb la possibilitat més clara que mai d'accedir a la sobirania, hauríem d'acceptar un procés de diàleg amb l'estat espanyol, i més amb la perspectiva que pugui produir-se un canvi de govern.\nUna resposta més evident és que el diàleg ja s'ha intentat prou des de Catalunya i que la paret amb què hem topat un cop rere un altre aconsellen defugir aquesta via. En tot cas, cal diferenciar entre el diàleg per a canalitzar la decisió dels catalans, que és el diàleg a què es nega l'estat espanyol, i el diàleg per a trobar un altre encaix de Catalunya a Espanya, que en tot cas és el que ara per ara hauria de proposar l'unionisme -cosa que tampoc fa- i que, en tot cas, caldria sotmetre a referèndum al costat de l'opció secessionista.\nPerò per a abordar el diàleg hi ha dos punts bàsics. El primer és que totes les opcions estiguin damunt la taula, que totes les possibilitats siguin acceptades, sigui un nou encaix, la secessió, o l'status quo. El segon és que qualsevol pacte polític caldrà sotmetre'l a referèndum perquè sigui la ciutadania qui prengui la decisió definitiva. I això no s'accepta.\nCal denunciar a nivell internacional el joc brut que practica l'estat espanyol, les seves institucions, els seus principals partits, quan enarboren la paraula diàleg sense dir clarament que la proposta de diàleg que fan no és real, sinó que suposa una renúncia a la voluntat del poble de Catalunya de votar lliurement el seu futur. La seva proposta de diàleg parteix de la no acceptació d'una de les possibilitats, que és la secessió. I aquest és el punt que justifica que no calgui esperar molt temps a fer un trencament de la legalitat si no s'albira cap altra sortida.\nCaldria demanar formalment als partits espanyols i a les seves institucions allò que els mitjans de comunicació espanyols no fan: si la solució per a Catalunya i el diàleg que proposen inclou entre les possibilitats la secessió. Que hagin de dir públicament que sí o que no. Que mostrin si vivim en un estat democràtic real o en un ficció democràtica dins uns límits infranquejables a la democràcia. Està molt bé que hi hagi democràcia per decidir de quin color pintem el pis però jo vull la democràcia també per a poder decidir si prefereixo canviar-me de pis.\nAquest pas de claredat, transparència i honestedat és fonamental i necessari. Permetrà que les persones que encara confiïn en trobar camins per mitjà del diàleg s'adonin que no és possible. Clarificarà posicions a Catalunya. I facilitarà que els presumptes federalistes o confederalistes entenguin que fins i tot la seva posició ha de ser defensada per mitjà de la constitució prèvia d'un estat propi davant la inviabilitat que l'estat espanyol mostri cap respecte nacional envers una societat i territori que no consideren subjecte polític sinó una mera possessió. I respecte a la ciutadania espanyola també permetrà que les persones més sensibles a l'aprofundiment democràtic entenguin que la part unionista no està fent joc net.\nEl món ha anat entenent que el dret a votar dels catalans forma part d'un acte de justícia i de naturalitat, com així s'ha anat veient els darrers mesos en la premsa sobretot de l'àmbit anglosaxó. Quan el món observi que l'estat espanyol no solament intenta impedir com sigui que els catalans votin, alhora que no posa cap mecanisme alternatiu perquè els ciutadans puguin expressar-se, mostrant una incapacitat plena de gestionar políticament un conflicte polític, fent un ús interessat i parcial de la legalitat per a ofegar la legitimitat... el món entendrà que Catalunya té dret a trobar les seves pròpies vies, i que un trencament de la legalitat serà l'única manera possible de respectar la voluntat de la ciutadania, sempre que es faci en condicions pacífiques i garantint la posterior continuïtat de tot el marc legal subjecte al desenvolupament de la nova legalitat.


Apartments Srzentic Petrovac Montenegro - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 333 allotjaments a Petrovac.\n"Great value for money. Friendly and helpful owner."\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartments Srzentic és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Petrovac. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartments Srzentic també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Petrovac. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, habitació familiar, servei de bugaderia.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartments Srzentic.\nCal que informeu el Apartments Srzentic de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els comentaris (159) Parelles (60) Viatgers en solitari (19) Famílies amb infants petits (44) Famílies amb infants grans (19) Grups (15)


El bloc de l'Eli i el Cesc: MARATHON DU MONTBLANC 80KM: INTENSITAT MÀXIMA\nMARATHON DU MONTBLANC 80KM: INTENSITAT MÀXIMA\nUna il·lusió extrema em domina des que arribo a Chamonix. Torno a estar enmig d’aquella zona que tant m’ha fet vibrar i de la que tinc tants bons moments. Però no he vingut a recordar, sinó preparada de nou per a l’acció! Només tinc ganes de ser-hi. I com que el temps passa tan ràpid, finalment el desig es fa realitat.\nEm trobo a les 4:00h de la matinada davant la mítica plaça de l’església al costat del Xevi. Ens uneix el mateix somni des de fa mesos. Ens sentim molt confiats, no tenim res a perdre... Així que tots dos tenim clar que sortirem a bon ritme.\nLa cursa s’inicia tal com m’agrada, en una llarga pujada fins a Brevent. A mesura que anem resseguint infinites zetes de corriol, anem deixant la lluminositat de Chamonix cada cop més lluny. I quan ja estem ben amunt el majestuós massís del Montblanc es va il·luminant amb una mescla de blanc, rosa i blau per donar-nos el bon dia. Aquests són instants realment brutals que, per molt que els expliquis, no fan justícia a la realitat. Ha valgut la pena matinar per poder veure aquest espectacle de colors.\nUn cop a Brevent toca dirgir-me cap a la Tète deux Vents amb molt més bon humor que l’últim cop que vaig passar per allà a l’UTMB. Finalment arriba el moment de la primera baixada, tota ella juganera i ràpida fins a Buet. Es nota que és el principi de la cursa, es respira encara molta vitalitat i alegria entre els corredors.\nA Buet em trobo la família del Xevi que m’animen abans d’encarar la pujada cap al Coll de la Terrasse. És un tram que espero amb ganes, ja que potser és la part més alta i tècnica. Segurament tampoc ens deixarà indiferents.\nInicialment la pujada és la típica dels alps, molt progressiva. Després d’un bosc ja iniciem un corriol enmig de prats verds que va fent suaument, però finalment el camí guanya pendent acompanyat per unes escales de neu. I a cada graó de neu han posat una flor. Realment sublim! Com s’ho han treballat. A l’última part de la pujada m’avança el Xevi que ve pel darrera a bon ritme animat per aquell entorn. A mi, en canvi, l’estómac no em deixa entregar-me com voldria. Però no hi ha problema. Sense lamentacions i amb tranquil·litat segur que al final anirà a millor.\nFinalment arribem al coll de la Terrasse on quedo bocabadada de l’encant d’aquella zona, que em farà oblidar qualsevol molèstia. Baixem com si fóssim nens per pales de neu i per corriol d’alta muntanya fins al llac Emosson. Diversió assegurada! Em sap greu que el Francesc no hi sigui per gaudir-la, però avui té un assumpte de gran importància entre mans. Per cert, ja deu fer unes hores que corre. Tinc curiositat per saber com li va, però fins que no arribi a meta no ho sabré, així que no cal fer suposicions.\nBaixant cap a Emosson\nFinalment arribo al llac Emosson. Allà sé que, si tot va bé, m’espera el gran mestre Xavi per donar-me un bon avituallament i el suport necessari per afrontar l’altra meitat de la cursa. És l’únic punt on em podrà assistir, així que intento aprofitar-ho al màxim. Pizza, batut energètic, gominoles, cafè...! Un festival de 5 estrelles! Així surto de l’avituallament ben cofoia, dient-li al Xavi com de bé m’ho estic passant. El que fa l’efecte tobogan de neu. Però ràpidament torno a la concentració. Estic fent una cursa.\nBaixo cap a Chaterald per un corriol enmig d’un bosc, cada cop fa més calor però entre les ombres es fa suportable. Arribo a Chaterald amb ànims i amb ganes d’afrontar la penúltima pujada. Però a la meitat d’aquesta pujada el meu ritme va a menys. Un cúmul de múltiples factors fan que em senti com una ànima amb pena, desconnectada... El meu cap sembla una metralleta d'excuses constant. Tinc la sensació que aquesta inacabable pujada ha guanyat la partida. Em pregunto si ja tinc la categoria de cadàver. I dalt del coll! De cop i volta em passa una corredora. No ofereixo resistència per l’avançament, però sí que alguna cosa s’activa de nou dins meu. No vull ser un cadàver! Haig de fer un canvi de mentalitat el més aviat possible!\nInicio la baixada, em sento de nou amb més forces i gaudint dels paisatges que m'han saludat després del coll. Però em quedo sense aigua. Decideixo baixar, doncs, reservant el que calgui per arribar sencera a l’avituallament. Tinc clar que allà m’hauré d’hidratar al màxim i així ho faig.\nSeguidament venen uns quilòmetres corredors i calorosos fins al proper avituallament. Visualitzo de lluny la corredora que m’havia avançat al coll. No sé si ella va més a poc a poc o jo vaig més ràpid però puc recuperar la meva 5a posició. Així que ara tocarà treballar per mantenir-la. Què avorrit seria una ultra sense aquests moments. La veritat és que tenen la seva part d’intriga, cosa que ens fa estar en estat d’alerta.\nAl cap d’una estona arribo a l’avituallament on em fan el segon control de material. Cap problema! Aquest cop no remugo, els entenc a la primera i no escatimo ni un segon. A l’avituallament em torno a hidratar de forma metòdica i em trobo de nou el Xevi i la seva família. Quina sorpresa! El Xevi em diu que li ha passat factura la calor i l’últim tram de pista, així que s’està refent per tornar a engegar.\nBé, queda la última pujada, només. La última fase del joc. Però sóc conscient que serà llarga. Constància i cap amunt! S’acaba la música del mp3... Però els meus pals ni s’immuten, continuen el seu propi ritme, dins les possibilitats del cansament acumulat. Són moments en que el cap mostra la seva màxima obstinació, mentre el cos el va seguint com bonament va podent, amb una actitud de “Ves, si no hi ha més alternativa”.\nAmb una actitud molt millor que en la pujada anterior vaig recorrent un camí paral·lel a l’impressionant Mar de Glace!! Agraeixo poder realitzar tota aquesta pujada en solitari. És una bon senyal, tot i així no em refio ni un instant. Finalment arribo a l’estació de Montenvers.\nQueden 5km i uns 500m+ fins al Refugi del Pla de les Aigulles. Això vol dir que tocarà córrer on es pugui, ja que caminant es farà realment etern. Al cap d’una estona visualitzo el refugi, el percebo lluny i em noto cansada. Però amb una bona dosi de “vinga, va!” finalment hi arribo. Estic contenta, més ben dit eufòrica, de saber que ja tan sols em queda una baixada per corriol fins a Chamonix.\nBaixo sense encantar-me. Però tot i així hi ha algun corredor més ràpid que m’avança... Qui deu ser? Sí! És el Xevi! Sabent el poc que li quedava s’ha revifat i ara baixa a tot drap! Que bé! Me n’alegro molt per ell. Chamonix és allà, però com és habitual, les zetes juguen a fer esperar el moment d’arribar-hi.\nSí!! Per fi! Trepitjo els carrers de Chamonix on tothom m’anima amb la passió que caracteritza aquell lloc. Em sento molt afortunada de poder viure aquest moment! Els últims metres m’espera el Xavi des de la barana animant-me. Li dono la mà i continuo corrent veient per fi la meta, on m’espera el Xevi per donar-me una abraçada! No puc evitar sentir emocions a flor de pell. Si algú em pregunta si es pot gaudir i patir al mateix temps amb una màxima intensitat li afirmaré que sí. És el que he sentit amb la marathon del Montblanc 80km!\nPublicat per ELI a 10:23\nAppreciateHim 4 d’abril de 2018 a les 1:04\nEl meu nom és Jasna Savic, sóc de Sèrbia, vull difondre la bona feina d'un gran encanterí que és real i no demoreu ajudar a la gent, el seu nom és el Dr. Saheed, la meva història comença així: l'any 2007 la meva el marit se'm va deixar i va anar a estar amb una altra dona després de 11 anys de matrimoni. Em va deixar a patir i jo estava buscant ajuda per dur-lo a terme, alhora que buscava un fill meu només per fer el meu La família completa, no vaig poder trobar ajuda en cap lloc, l'any 2016 vaig conèixer un anunci en línia sobre el Dr Saheed sobre com ajuda a una dona a unir-se a la seva família i fer-la rica també, he de contactar amb urgència i demanar ajuda , la primera paraula que em va dir va ser (vaig a posar-li un somriure a la teva cara), vaig estar encantat de respondre ràpidament d'ell, després del seu encanteri, em va dir que el meu marit vindrà a mi demanant-me que l'accepti de nou , mai vaig creure, però després de 24 hores, el meu marit va cridar la meva línia d'oficina, demanant-me per telèfon per perdonar-lo, jo estava molt content i agraït al doctor Saheed, mai vaig creure que tornaria a estar amb el meu marit, però avui estem junts gràcies a l'ajuda del Dr. Saheed i fa tres mesos vaig tenir el meu primer bebè amb la seva ajuda també, li vaig prometre que vaig a compartir el seu bon treball en línia per al bé d'aquelles persones que necessiten ajuda i per a aquells que estan amb els castells d'hechizo equivocats, he vist molts castells d'encanteris, però el Dr. Saheed és el millor que té la solució a qualsevol tipus de problema. té el poder d'ajudar a qualsevol ésser humà, tot el que em va dir era assegurar-me d'informar el món sobre ell i és per això que estic fent tot això per deixar que el món no sigui que el Dr Saheed sigui una solució a qualsevol tipus de problema que tingueu, si vols donar-me les gràcies per mi o vols contactar-te per obtenir ajuda aquí teniu el vostre correu electrònic: saheedtempleofsolution@gmail.com i Núm. de trucada directa: +27638836445 i el seu número de número de telèfon: +2349065101630. Posar-se en contacte amb ell i solucionar el problema.


Nova direcció al primer equip masculí - Club Bàsquet Viladecans\nGerman Simon Origoni (Barcelona, 1979). Ha assumit la direcció del primer equip masculí ens substitució del Cata que va intervenir en el seu fitxatge, amb l’objectiu de consolidar la Primera categoria catalana.\nEl German té un currículum dilatat com a entrenador, ha dirigit equips de totes les categories tant masculins com femenins i assolint grans resultats i títols. Volem destacar que va ser el coordinador de l’àrea masculina del BC Martorell i més tard el director esportiu masculí i femení també del BC Martorell.\nUn luxe tenir-lo amb nosaltres, li donem la benvinguda al CB Viladecans, i li desitgem molta sort i molts èxits.


1 4 A E D I C I Ó\nDEL 10 DE JULIOL AL 28 D'AGOST 2020\nCURSA 2020 REGLAMENT 2020 EDICIÓNS ANTERIORS:         \nEl recorregut es podrà fer entre el dimecres 10 de juliol a les 00:01h fins al dissabte 29 d'agost a les 23:59h. Es pot fer individualment o en grup, respectant sempre les recomanacions sanitàries.\nRecorreguts: Hi haurà un sol recorregut, que es podrà fer caminant o corrent . Si es desitja fer de forma competitiva, caldrà fer el recorregut exacte publicat a la pàgina de la cursa ………..i a l'aplicació [STRAVA]\nCaracterístiques tècniques: Recorregut aproximat d'uns 11,5 km, pels voltants del termes de Capafonts amb 500 Desnivell Positiu.\nAmb 2 SEGMENTS EXTRA dins el CIRCUIT:\n-SEGMENT MOTLLATS: 1,91 kmts\n-SEGMENT SÒNIA PIFARRÉ: 380 metres\nEl recorregut comportarà trams tècnics amb les característiques següents: terreny descompost, forts desnivells, sender i pista forestal . No tenen cap restricció de trànsit durant el període de la prova; per tant, cal extremar la precaució.\nEl recorregut i el perfil es poden observar a la pàgina web o pàgina facebook cursa 2020: https://www.facebook.com/CursaMuntanyaCapafonts/\nControl del temps opció competitiva: El cronometratge de les tres modalitats (caminants-corredors) es fa mitjançant l'aplicació STRAVA. Caldrà registrar-s'hi i seguir les indicacions donades per l'organització per cronometrar correctament el temps. Cada participant ha d'utilitzar un aparell per registrar el seu propi temps.\nEls menors d'edat que hi participin ho fan sempre sota l'autorització, tutela i responsabilitat total dels pares, mares o tutors legals.\n**Entenem com a caminant tot aquell que no vagi més ràpid de 7 km/h de mitjana a cada kilòmetre. Si no, considerarem que és corredor. Controlarem la velocitat dels caminants mitjançant l'aplicació STRAVA.\nClassificació: Hi haurà una classificació general determinada per els temps absoluts en la modalitat de còrrer , un cop finalitzat el temps per fer el recorregut:\nLímit: No hi ha límit de participants.\nAvituallaments: La modalitat de la prova i les mesures de seguretat obliguen a autoavituallar-se. L'organització recomana portar aigua durant el recorregut.\nPremis: Es podran recollir a partir del dia 1 de setembre al Bar del Grèvol de Capafonts.\n-1era ABSOLUTA CIRCUIT 14a CMC\n-1er ABSOLUT CIRCUIT 14a CMC\n-1era SEGMENT MOTLLATS -1er SEGMENT MOTLLATS\n-1era SEGMENT SÒNIA PIFARRÉ ( Última pujada al poble )\n-1er SEGMENT SÒNIA PIFARRÉ ( Última pujada al poble )\nA les 3 millors FOTOGRAFIES DEL CIRCUIT i a la millor FOTO FAMILIAR\nDesqualificacions: Serà motiu de desqualificació:\n1.No fer la totalitat del recorregut segons cada modalitat.\n2.L'organització podrà controlar les velocitats de totes les modalitats si ho onsidera oportú.\n3.Embrutar o degradar l'itinerari o la muntanya.\n4.Rebre assistència externa mentre duri la participació.\n5.Incomplir aquest reglament o les indicacions de l'organització.\n1.Els participants no tindran l'ús exclusiu dels carrers i camins per on es desenvoluparà el recorregut. Per tant, caldrà prendre les precaucions pròpies de les vies obertes al trànsit.\n2.L'organització no es fa responsable dels accidents o danys que pugin patir o produir els participants durant el transcurs del recorregut i que no siguin atribuïbles a l'organització.\n3.El fet de participar suposa el reconeixement implícit de tenir les aptituds físiques necessàries per realitzar el recorregut d'aquesta distància i desnivell, i l'acceptació d'aquest reglament.\n4.L'organització no es fa responsable, sota cap circumstància, d'allò que li pugui passar als participants.\n5.Qualsevol altre cas no previst en aquest reglament l'ha de resoldre l'organització.


Abstenció - Josep Melià - Mallorca Confidencial\n11 de julio de 2019, 11:26\nUn dels mals de la història política d'Espanya és això dels blocs irreconciliables: rojos y azules que va acabar amb la guerra civil i un règim feixista... Un dels èxits de la història política d'Espanya va ser la transició, que va consistir en la reconciliació, en moderar els antagonismes. Una transició en que pilotada per un artefacte peculiar, difícil d'encasillar i centrista com va ser la UCD.\nEspanya no té un sistema presidencialista ni majoritari. Té un sistema parlamentarista i proporcional. És a dir, té un sistema on allò normal, habitual, és que diversos partits hagin de col·laborar perquè existeixi un mínim d'estabilitat i d'acció de govern.\nEls darrers temps assistim a la incapacitat dels partits polítics espanyols de conformar governs amb una certa durada. Rajoy va fer dues eleccions en un any. I Sánchez té moltes dificultats, va haver de convocar eleccions anticipades perquè els seus pressuposts varen caure i ja veurem com acaba aquesta nova legislatura. Aquesta dificultat té diverses explicacions però la principal és la cultura política majoritària. Una cultura política que ha recuperat els blocs irreconciliables (PP, Vox i C's a un costat, PSOE i Podem a un altre). Una cultura política on, fins i tot, la col·laboració dins el mateix bloc està mal vista i és sospitosa: n'hi ha prou amb veure la relació Vox i C's o les resistències del PSOE a incorporar Podem.\nEn aquest context les crides a una visió d'estat i a una abstenció semblen més cortines de fum que opcions reals. Tot i que el PSOE es va abstenir a la investidura del PP en una operació que enlloc de ser lloada va ser molt més criticada i incompresa. Els mateixos que defensaven amb vehemència que els socialistes s'havien d'abstenir a la investidura den Rajoy ara refusen radicalment una abstenció popular a la investidura den Sanchez.\nAlguns ja defensen un canvi constitucional per implantar un sistema com el del País Basc on s'ha atenuat o eliminat la possibilitat de bloquejar d'una oposició més nombrosa però incapaç de construir una alternativa de govern.\nEl que em sembla evident és que la cultura dels blocs i la incapacitat de bastir ponts, dialogar i arribar a acords no és el camí per avançar, és el camí del bloqueig i la ingovernabilitat.\nA Balears n'hi ha que han criticat l'abstenció del Pi a les investidures de la presidència del Govern Balear i del Consell de Mallorca. Aquesta critica està ancorada en aquesta cultura dels blocs. Com pot ser mai que un partit faci una oposició constructiva? On s'ha vist mai que un partit de l'oposició tengui voluntat d'ajudar a que les coses millorin? Per la cultura dels blocs l'oposició ha de ser destructiva, quan pitjor millor, benzina al foc, tot val per erosionar al rival, els altres no fan res bé, a l'enemic ni aigua...\nEl que resulta cridaner i decebedor en la meva humil opinió és que molts dels que critiquen els polítics per la seva incapacitat d'entesa, pel gastorum que suposa repetir eleccions, per l'espectacle lamentable de desavinences i insults... després electoralment premien aquest comportament. Això també és una cultura electoral que necessita millorar.


La gestió del Parc Subaquàtic s'adjudicarà aquesta setmana\nLa Guàrdia Civil investiga la mort d'un submarinista al Port de Tarrragona\nImatge d'arxiu del parc subaquàtic del SES a l'escullera del Port de Tarragona.\nEl nou model garanteix l’accés a entitats i persones físiques que vulguin bussejar\nActualitzada 05/07/2016 a les 20:59\nL’Autoritat Portuària de Tarragona té previst adjudicar el nou model de gestió del parc subaquàtic aquesta setmana. De fet, fa pocs dies que es va aprovar el plec de prescripcions tècniques que regiran el contracte de prestació de serveis per a la gestió i control de les activitats de busseig. L’Autoritat Portuària –amb la conformitat de Capitania Marítima– ha optat per un nou model que busca garantir l’accés a totes les entitats, associacions i persones físiques que vulguin gaudir de l’activitat del busseig en aquest espai sempre que compleixin els diferents requisits exigits per aquestes dues institucions.\nDes de l’Autoritat Portuària de Tarragona han demanat ofertes a diverses empreses del sector capacitades per oferir el servei objecte del contracte. El Parc Subaquàtic en qüestió es localitza a la làmina d’aigua a l’exterior de l’escullera del Dic de Llevant.\nAmb tot això, es vol desencallar un tema que, en els darrers dies, ha despertat certa polèmica i fa mesos que s’espera. La Societat d’Exploracions Submarines SES Tarragona va quedar-se sense la concessió d’aquest espai per utilitzar-lo com a Parc Subaquàtic, amb la qual comptava des del 1995, el passat novembre. Des d’aleshores, per tal de dur a terme qualsevol activitat de busseig ha estat necessari demanar permís a l’Autoritat Portuària i també a Capitania Marítima i hi ha hagut algunes queixes entre clubs que han volgut usar les instal·lacions.


significat_disseny · Miscel·lània · BCD Barcelona Centre de Disseny\nInici > Miscel·lània\nEl disseny ha passat de ser entès com una funció estètica a formar part integral del procés conceptual i productiu de moltes empreses. Per identificar la seva importància, hem de considerar aquesta activitat en un context empresarial, és a dir, en un entorn en què conflueixen una sèrie d'aspectes (productius, tècnics, de mercat i cost, etc.) que incideixen de forma directa en la millora de l'empresa. El disseny aporta funcions diferenciadores, optimitza el cost i una correcta interpretació formal i estètica del producte en el seu entorn social i el seu context de treball, són aspectes que s'han de tenir en compte per aconseguir un producte més eficient i adaptat a les necessitats del consumidor. Bona part de l'èxit de mercat de l'empresa, en un futur immediat, dependrà de la manera correcta i sistemàtica en què les organitzacions considerin el disseny com una activitat integrada en el procés global d'innovació. Per això des de l'òptica i perspectiva de les pimes el disseny hauria de ser entès com:\nProcés. Anàlisi de problemes, variables, hipòtesi, tècnica (atès que s'assisteix d'una sèrie de mètodes i variables tècniques per desenvolupar la seva activitat) i creativament (a l'aportar solucions satisfactòries a requeriments en tot moment restrictius). Si no s'aprecia aquest aspecte, difícilment es pot comprendre perquè el disseny pot determinar de forma global totes les característiques del producte, ja sigui industrial o d'un sistema de suports gràfics. Definim etapes prèvies i ineludibles a la producció, en les que conflueixen gran part de l'experiència i capacitat estratègica i tècnica de l'empresa: concepció dels objectius, dels projectes referents als productes, obtenció i processament de la informació necessària per orientar i fer factible el projecte, mobilització de recursos tècnics, humans i financers, concepció i desenvolupament del projecte abans de passar a la producció. Definim un procés en què es prefigura i anticipa la representació del producte desitjat, concretant i integrant característiques formals, visuals, tècniques, funcionals, que exigeixen un rigor per tant assessorament d'especialistes i des d'aquesta perspectiva l'empresa ha de considerar al disseny com a accés a una capitalització, a una inversió en intangibles.\nTecnologia, com a conjunt de coneixements propis de la disciplina del disseny, on concorren una sèrie d'habilitats intel·lectuals i instrumentals que permeten al dissenyador convertir problemes i necessitats (idees i conceptes) en solucions formals de qualsevol tipus (objectes concrets). Les habilitats intel·lectuals són conseqüència de la capacitat de combinar l'anàlisi i la creació, detectar i estudiar els elements constitutius d'un problema, tot això amb la capacitat de donar respostes formals concretes. Les capacitats instrumentals consisteixen en el domini de tècniques que permeten visualitzar, representar els productes de forma unitària i distingint cada un dels elements que la constitueixen. Per tant podem veure i controlar el producte de forma tangible, avaluar els seus factors rellevants i prendre decisions al respecte.\nDisciplina, en permetre observar clarament com les accions del mateix són desenvolupades per especialistes segons les àrees en qüestió: dissenyadors tècnics o d'enginyeria de producte; dissenyadors industrials; dissenyadors gràfics; arquitectes i interioristes.\nServei, en aplicar els seus coneixements i capacitats a problemes específics en diversos entorns, per la qual cosa és capaç de descendir al problema particular de cada empresa, situació o client. És a dir, el disseny es concep com una solució a la mida, sent molt ampli l'espectre de demanda i situacions a afrontar.


EL CRITERI, o així - El Criterio: Sí, Obama és esquerrà\nL'Albert em retreia amb totíssima la raó el meu pessimisme. Us deixo aquesta gracieta, real.\nEm vaig equivocar quan contradeia, sobretots a homes d'esquerra - jo prefereixo les idees a la ideologia- quan qualificaven Obama d'esquerrà. Efectivament, Obama escriu amb l'esquerra. El que potser no sabien és que Mc Cain també.\nM'estranya que no s'hagi fet esment a aquesta dada.\nAfegitó als posts anteriors. La bogeria continua.\nReblant el que hi deia, el suplement econòmic de la Vanguardia està dedicat a la necessitat de promoure el consum -de béns innecessaris, és clar-, amb proclames de molts governs en aquest sentit. Per la tarda, en un documental, han basat el benestar de Noruega en la seva capacitat d'estalvi. Els islandesos han fet tot el contrari, fins que s'ha acabat la festa. No cal afegir res més.\nPublicat per Criteri a dilluns, de desembre 01, 2008\nEtiquetes de comentaris: crisi?, humor


webpolicial - Armes amb microones, aviat disponibles per al control de masses\nArmes amb microones, aviat disponibles per al control de masses\t PDF | Imprimir |\t E-mail\nL'Àrea de recerca del Departament de Justícia dels Estats Units d'Amèrica ha confirmat que ja ha finalitzat el desenvolupament inicial de dues armes que causen dolor mitjançant laser i/o amb microones. Els treballs s'han realitzat per l'Institut de Justícia Nord-americà i s'ha basat en la tecnologia ADS -Active Denial System-, Sistema de Denegació de la Voluntat, creat pel Pentàgon.\n“Reducció de danys”\nIgual que el sistema ADS, les armes desenvolupades poden calentar la pell i el raig només penetrarà 1 cm a la pell. L'arma, tot i no estar operativa, ja ha estat qüestionada per grups de Defensa dels Drets Civils ja que consideren que serà mal utilitzada. Per contra les autoritats policials la consideren molt adequada en control de masses, ja que es “convida” a fugir als manifestants, en comptes d'usar mitjans físics com les pilotes de goma. Si més no, tot no han estat èxits en les proves fetes en milers de persones, ja que en dos casos es van produir cremades de segon grau.\nL'arma per a policies s'ha preparat en dues versions, una portàtil en forma de fusell, i una altra per muntar a sobre de vehicles policials. Des de l'interior del vehicle se'n podria dirigir la direcció, com si d'una canó d'aigua es tractes.\n95 Ghz l'arma, 2,45 Ghz el microones de casa\nEl sistema utilitza radiació electromagnètica, concretament de micro ones a una freqüència de 95 Ghz. (quaranta vegades superior a la radiació màxima que utilitza un microones domèstic). Les ones provoquen que les molècules d'aigua de l'epidermis s'escalfin fins als 55 graus, causant una sensació semblant a quan un es crema al tocar una bombeta calenta. Els sistema traspassa la roba però no parets o altres objectes. Segons militars que van participar en l'assaig “es nota com s'escalfa la pell però quan marxes corrents cessen les molèsties. És molt efectiu”.\nwebpolicial » Inici Tecnologia - GSM - Tetra Armes amb microones, aviat disponibles per al control de masses


Un mapa i un objectiu, arribar a meta\nActualitzada 01/07/2019 a les 11:41\nÈxit de la quarta edició de la carrera d’orientació organitzada per FEDAC-Lleida amb la participació de 260 corredors\n© La sortida va tenir lloc al pati del col·legi Fedac.\n© La quarta edició de la carrera va comptar amb 260 inscrits\n© Els corredors han de trobar les balises per validar les targetes.\n© L'avituallament no hi podia faltar.\n© La carrera recapta fons per a finalitats solidàries.\n© Com a colofó a la jornada, els guanyadors van recollir els premis.\nEl passat diumenge 9 de juny va tenir lloc la carrera d’orientació FEDAC-Lleida, organitzada per aquest centre educatiu de la ciutat, que va reunir 260 participants distribuïts en 58 equips. Es tracta de la quarta edició d’una cursa diferent, en la qual no guanya el més veloç sinó el que dissenya millor l’estratègia: els corredors, organitzats en equips de 3 a 6 persones, havien de passar per diversos punts de control o balises on havien de validar una targeta que havia d’estar completa a l’arribar a meta.\nPer donar cabuda a tota mena de participants, des de famílies fins a corredors que buscaven un nivell més competitiu, es va distribuir els corredors en tres categories (Ponent, Llevant i Tramuntana) en funció del nombre de fites a trobar (10, 20 o 30). El recorregut va partir del pati de FEDAC i va transcórrer per diferents zones de Lleida. A banda de la carrera, durant el matí van tenir lloc activitats lúdiques a càrrec de monitors de l’escola, a part d’una masterclass de zumba.\nLa iniciativa d’organitzar aquesta cursa va sorgir de l’escola. Per ocupar-se’n, es va crear una comissió formada per professors i pares amb l’objectiu de reunir la comunitat educativa i familiar en un esdeveniment lúdic, esportiu i solidari. Com en cada edició, es va destinar 1 euro de cada inscripció a una causa social.\n3.L'oferta de la lleidatana Arnó guanya el concurs per explotar l'AP-2 després de la fi d...\n5.Continuen buscant la noia de 16 anys desapareguda a Lleida\n1. Entre el 2% i el 30% dels professionals de la salut no es volen posar la vacuna\n2. Evitar els gelats a l'estiu és possible gràcies a aquestes delicioses postres\n3. Si viatges per Espanya, aquestes són les comunitats amb restriccions\n4. Aquesta nova llei posarà en el punt de mira els influencers\n5. Pol Serena, condemnat a un any de presó per agressió als Mossos en una vaga i...


Política de cookies | Marta Bonet\nMarta Bonet Jordà, a través del present document, recull la seva Política de recollida i tractament de cookies, en compliment d’allò disposat en l’article 22.2 de la Llei 34/2002, de l’11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic (LSSICE).\nLes cookies s’emmagatzemen a l’equip terminal de l’usuari (ordinador o dispositiu mòbil) i recopilen informació al visitar les pàgines web www.mbpsicologia.com amb la finalitat de millorar l’ús de les mateixes, conèixer els hàbits o necessitats de navegació dels usuaris per a poder adaptar-se als mateixos així com obtenir informació amb finalitat estadística.\nLa present Política de Cookies serà d’aplicació a aquells usuaris que voluntàriament visiten les pàgines web de Marta Bonet Jordà, complimenten formularis de recollida de dades, accedeixen a les eines que Marta Bonet Jordà posa a disposició dels seus clients per gestionar els seus serveis o utilitzen qualsevol altre servei present en l’espai web que impliqui la comunicació de dades a Mara Bonet Jordà o l’accés a dades per Marta Bonet Jordà per la prestació dels seus serveis.\nMarta Bonet Jordà informa as usuaris de les seves pàgines web de l’existència de cookies i posa a la seva disposició la present Política amb la finalitat d’informar-los sobre l’ús i objecte de les mateixes. El fet de continuar navegant a través de les seves pàgines web suposa el coneixement i la acceptació de la present Política per part dels usuaris.\nMarta Bonet Jordà utilitza els següents tipus de cookies:\n*Cookies pròpies: enviades i gestionades directament per Marta Bonet Jordà.\n*Cookies de tercers: enviades i gestionades per un tercer aliè a Marta Bonet Jordà, de forma anònima, amb la finalitat de realitzar estudis estadístics de navegació per les pàgines web de Marta Bonet Jordà.\n*Cookies tècniques i/o de personalització: faciliten la navegació i, a l’identificar la sessió, permeten l’accés a eines d’accés restringit, a part de configurar a mida les opcions disponibles. Possibiliten la prestació del servei sol·licitat prèviament per l’usuari.\n*Cookies d’anàlisi i/o publicitat: permeten conèixer el nombre de visites rebudes en les diferents seccions de les pàgines web, els hàbits i tendències dels seus usuaris i, en conseqüència, poder millorar la navegació i el servei ofert per Marta Bonet Jordà (fonamentalment Google Analytics), així com gestionar els espais publicitaris inclosos a la pàgina web visitada per l’usuari. Recopila dades de forma anònima amb la finalitat d’obtenir perfils de navegació dels usuaris.\n*Cookies de sessió: recapten i emmagatzemen les dades mentre l’usuari accedeix a la pàgina web.\n*Cookies persistents: recapten i emmagatzemen les dades en el terminal de l’usuari un període de temps variable en funció de quina sigui la finalitat per la qual han estat utilitzades.\nEl temps de conservació de les cookies dependrà del tipus del qual es tracti i sempre serà el mínim indispensable per complir la seva finalitat.\nEn qualsevol cas els usuaris poden configurar el seu navegador de manera que es deshabiliti o bloquegi la recepció de totes o algunes de les cookies. El fet de no desitjar rebre aquestes cookies no constitueix un impediment per poder accedir a la informació dels espais web de Marta Bonet Jordà tot i que l’ús d’alguns serveis podrà ser limitat. Si una vegada atorgat el consentiment per la recepció de cookies es desitgés retirar aquest consentiment, s’hauran d’eliminar aquelles emmagatzemades a l’equip de l’usuari a través de les opcions dels diferents navegadors.\nLa forma de configurar els diferents navegadors per exercitar les accions assenyalades en els paràgrafs anteriors es pot consultar a:


Conèixer Catalunya: MAS ENRIC DE LA TORRE. SANT SALVADOR GUARDIOLA. BAGES. CATALUNYA\nMAS ENRIC DE LA TORRE. SANT SALVADOR GUARDIOLA. BAGES. CATALUNYA\nJosep Llaudó Majoral (Olopte, la Cerdanya, 4.10.1923-Vilafranca del Penedès, 23.04.1984), retratava l’any 1967 “ Vista general de la Torre de l'Enric amb torre de planta quadrada”\nEl Mapa de Patrimoni ens diu ; Masia de grans dimensions formada per un cos originari de planta gairebé quadrada més un cos adossat de forma allargassada que li dóna una forma de L. Està situada a l'extrem d'un altiplà, en la part rocosa de ponent on comença el descens vers el torrent de la Font del Boix. L'habitatge originari consta de planta baixa més un pis i golfes, amb coberta a dues aigües. Els murs són de maçoneria i en alguna part de tàpia, arrebossats i amb carreus escairats a les cantoneres. La façana principal, encarada a migdia, té un portal d'entrada constituït per brancals de pedra i rematat amb arc escarser. Just sobre aquest portal hi ha un balcó i, a la dreta, un altre portal que donava accés a les corts. La casa té poques finestres, però les més antigues conserven els brancals i la llinda de pedra L'interior conserva força bé la tipologia tradicional, amb el terra enllosat, sostre fet de bigues de fusta i, entre d'altres elements, un forn de pa. Al segle XIX, segons consta en una inscripció, va construir-se el cos allargassat que es troba adossat a la façana principal i que té com a element destacat una torre de planta quadrada al seu extrem sud. Cal dir, però, que aquesta torre és una construcció moderna (del segle XIX) perfectament integrada dins aquest nou cos i amb una funció més aviat decorativa o simbòlica. Ni tan sols té una base de fonamentació pròpia, sinó que pràcticament consisteix en un sobrealçat , amb dos pisos per damunt. El fet que, en aquesta part, l'edificació s'assenti sobre la roca en pendent li dóna una alçada considerable. Tota aquesta part d'obra nova és molt homogènia: consta de tres plantes amb una sèrie d'obertures disposades regularment en els dos pisos superiors, les quals estan emmarcades amb maó i, algunes, tenen baranes de ferro. Per la façana de ponent algunes d'aquestes obertures han estat tapiades. A l'angle nord-oest la casa té diversos coberts adossats, alguns dels quals es troben mig esfondrats; la majoria corresponen a tines, i han estat fetes en diferents èpoques. En total n'hi ha unes vuit. D'altra banda, hi ha dos petits coberts independents als angles nord-est i sud-est respectivament. Antigament, els propietaris habitaven el primer pis, mentre que els masovers ocupaven les golfes, i posteriorment es van traslladar a la planta baixa del cos nou. La masia es troba voltada de diversos tancats per cavalls, ja que l'actual masover és ferrador.\nSegons l'antic propietari, Manel Fortuny, l'enclavament proper a aquest mas que hem denominat Torre medieval i mas Antic podria atribuir-se a l'època ibèrica. Segons ell en aquest indret s'hi va recuperar material arqueològic d'aquesta època. En època feudal aquesta guaita formava part del sistema de defensa del castell de Guardiola, que incloïa dues torres complementàries. Aquesta defensava el costat de ponent del terme, mentre que hi havia una torre similar a l’heretat del mas Puig de l'Escuder que defensava el costat de llevant i que s'anomenava la Guíxola, la qual es trobava molt probablement en el mateix emplaçament que la torre de la Guíxola actual, tot i que la torre que avui es pot veure és una construcció del segle XIX. La torre de la Guíxola apareix documentada molt probablement al segle X i més clarament a partir del segle XIII. La torre de ponent, que apareix en els documents com a Turri o Antic de Turri (terme referit a un mas) està documentada també a partir del segle XIII, però semblaria lògic suposar que les dues tenien un origen més antic, i van originar-se en el moment en què es bastí l'estructura de defensa feudal, entre els segles X-XI. Cada torre controlava una de les dues vies principals d'accés cap a les terres de frontera, en direcció sud-est: la torre de llevant es trobava a la vora del que més endavant es coneixerà com a camí de can Maçana, mentre que la torre de ponent és relativament propera al camí ral d'Igualada. La funció de vigilància militar que feien els responsables d'aquestes torres es convertí en hereditària, i les famílies van entrar a formar part de la petita noblesa local (CAPDEVILA, 2006: 17).\nJaume CAPDEVILA (2006: 17) pensava que la torre medieval podia estar emplaçada a l'actual mas Enric de la Torre, la localització però, de restes arqueològiques clares en aquest turó proper ens permet afirmar que es tracta de dues ubicacions separades. Així, en algun moment, la torre de guaita va esdevenir un petit mas, en el que per manca d'espai al cim del turó, l'habitatge principal es degué traslladar a un terreny més planer, que és el de l'actual masia Enric de la Torre, tot i que es va mantenir l'assentament primitiu. Per tant, sembla clar que, entorn d'aquesta torre de ponent, s'han de diferenciar dos masos i possiblement dues famílies. El mas Antich o Antich de Turri correspondria al que es trobava junt a la torre. Estava sota el domini de l'acabalat manresà Pere de Roca i hi residia la família Antich, que tenien la condició de cavallers o homes d'armes.\nL'any 1315 hi ha documentat Guillem Antich, el qual dóna a la seva germana Elissenda el mas Salent (CAPDEVILA, 2006: 57). Una mica més endavant, hi trobem Jaume Antich, hereu del mas. El seu fill era probablement Pere Antich, el qual va ser alliberat de l'homenatge de servitud envers el seu senyor, Pere de Roca. El 1343 un altre membre de la família, Arnal Antic, nascut al mas Pla de la parròquia de Manresa, es casa amb Elissenda i passà a residir al mas, potser per la defunció de l'anterior hereu, Jaume (CAPDEVILA, 2006: 76).\nInscripció amb una data entorn del 1800 en una finestra del cos nou, actualment il·legible. Inscripció a la premsa: any 1875 Algunes pedres de les noves construccions procedeixen del jaciment arqueològic de la Torre medieval i mas Antic, així com també del derruït mas Vilalta.\nContinuació Història: D'altra banda, hi ha el mas Enric de la Torre, descendent de l'anterior però en una nova ubicació. De fet, la denominació Enric de la Torre sembla una derivació d'Antic de la Torre, passant per la fórmula intermèdia "Anrrich de la Torre". Al seu torn, el terme Antic sembla una clara al·lusió al fet que existia un mas anterior, amb una torre. La confusió és més gran pel fet que el nou mas Enric de la Torre també està dotat amb una construcció en forma de torre, tot i que es tracta clarament d'una obra del segle XIX. A principis del segle XIV hi ha documentada una altra família, de cognom Turri, que Jaume Capdevila identifica amb el mas Antic de la Torre. Però aquí tenim el dubte de si no caldria referir-la al nou mas Enric de la Torre.\nAixí, el 1297 el castlà cedía a Pere de Turri la batllia; és a dir, l'administració general del feu de Guardiola (CAPDEVILA, 2006: 24, 26, 28), i el 1308 el seu fill Galdó es va casar amb Constança, filla del castlà de Guardiola (CAPDEVILA, 2006: 27). Queda clar, per tant, que els Turri mantenien estrets lligams de parentiu amb els estaments més alts del terme i van aconseguir fins i tot una posició més rellevant que els Antich. Del mas Enric de la Torre no en coneixem pràcticament cap notícia documental. Al segle XVII l'habitava Joan Henrich, casat amb Esperança. Se'n coneix el matrimoni d'un fill: Valentí Henrich casat el 1615 amb Elisabet Mestre, i Caterina, casada el 1608 amb Antoni Camprobí. Probablement tenien vincles familiars amb membres cognominats Enrich, documentats a Salelles uns anys abans (CAPDEVILA, 1997: 10-12). El cos residencial originari sembla una construcció força antiga. El nou mas Enric de la Torre acabà per consolidar una àmplia propietat i esdevingué una de les principals heretats del terme. Probablement la casa fou ampliada al llarg dels segles XVII i XVIII, en un moment de prosperitat que va prolongar-se al segle XIX, quan s'amplià amb el cos allargassat de grans dimensions rematat amb la torre, el qual devia acollir estances per un bon nombre de mossos, que hi treballaven en el moment d'apogeu de la vinya.\nJa al segle XX, els propietaris del mas Enric de la Torre són la família Fortuny, de Manresa.\nPels volts de 1990 Manel Fortuny va fer alguna excavació a l'indret on hi havia l'antiga torre i va recuperar material força abundant i d'interès. Entre d'altres objectes, ceràmica decorada en verd i manganès, un crani i alguns materials que tal vegada podrien correspondre a època ibèrica. Així mateix, prop de l'Enric de la Torre es va trobar una espasa i una baina. En aquest moment el jaciment conservava més íntegrament alguns dels murs, especialment els que semblen correspondre al recinte murallat. En la intervenció que hi va fer, el propietari van reconstruir alguns dels murs i, més tard, van ser desmuntats per utilitzar les pedres en noves edificacions del mas. En una estança del mas es guardava una col·lecció força completa d'objectes recuperats en les excavacions i també d'altres procedències. També hi havia fotografies.\nA la mort de Manel Fortuny, aquesta col·lecció (o almenys una part) es va vendre a un antiquari. Cal dir que, a l'heretat del mas Enric de la Torre, hi havia encara un altre mas, de nom Vilalta. Creiem que correspon a unes ruïnes que hi ha prop de la torre medieval. Així ens ho fa pensar el topònim molt proper del turó de Vilalta. En època medieval un dels fills d'aquest mas tenia l'ofici de ferrer, feina que sembla transferida de generació en generació (CAPDEVILA, 2006: 18, 73\nEm pregunto si com succeïa al Mas Oller que acabarà tenint la denominació Oller del Mas – sembla que això li atorga més “pedigrí”- , la denominació mas Enric de la Torre, no hauria de ser Mas Torre de l’Enric, com ho veieu?.\nJosep Llaudó Majoral (Olopte, la Cerdanya, 4.10.1923-Vilafranca del Penedès, 23.04.1984), es per a nosaltres un 'cataà excepcional'.


Live and let run: Atrapats pels Ultratrails. Reflexions.\nAtrapats pels Ultratrails. Reflexions.\nComençarem amb una pregunta: què tenen els Ultratrails (mot popular que engloba les curses per muntanya de llarga distància, al meu parer, superiors als 80 quilòmetres) que atrauen cada cop més gent i els atrapen sense remissió?\nPrimer, quan et pares a pensar detingudament, veus que l'activitat en sí és summament simple: córrer resseguint un circuit marcat (que pot ser circular o no) per completar-lo dintre d'un temps determinat i arribar a meta pel teu propi peu. Fins aquí no trobem molta diferència amb la resta de curses.\nDesprés, veus que per recórrer aquestes distàncies tan elevades i salvar els importants desnivells que es presenten, cal molt de temps. Un bon grapat d'hores en que el cos es troba en continu moviment. Durant aquest temps caldrà gestionar tant afers interns com afers externs.\nEls dos afers interns més destacats són les necessitats més bàsiques que tenim: l'alimentació i la son.\nEn tot aquest temps d'activitat el cos no pot deixar de funcionar a nivell digestiu, doncs els aliments que es van ingerint han de digerir-se i han d'arribar al seu destí abans de que es comencin a esgotar les reserves.\nTambé caldrà enfrontar-se a la son, que apareixerà a mesura que l'acumulació d'hores en vigília excedeixi el màxim que tolera el cos humà.\nAltres afers interns que ben segur haurem de gestionar són la fatiga muscular que pot derivar en rampes, sobrecàrregues o fins i tot lesions. A partir d'aquí la llista es pot extendre a tota mena de problemes derivats de l'activitat: butllofes, esguinços per rebrincades, cops per caigudes...\nEls dos afers externs més destacats són el terreny i la climatologia.\nEn una Ultratrail ens podrem trobar sobre un terreny que pot arribar a ser molt variat: passant per asfalt o pista, on gairebé es pot anar amb el 'pilot automàtic', fins a trams amb certa complexitat tècnica on a cada pas que cal donar s'ha de decidir exactament com s'ha de fer.\nLa climatologia és un fet impredictible normalment a l'alta muntanya i que evidentment juga un paper clau. Cal per tot això, no només respectar el material obligatori que demana l'organització, però també afegir el que nosaltres considerem necessari per no posar en risc la nostra integritat en cas de que ens haguéssim d'enfrontar a condicions extremes. En una mateixa travessa de muntanya ens podem trobar transitant per un prat amb temperatures superiors als 30º C que poden provocar una ràpida deshidratació o un cop de calor; per passar poques hores després a trobar una tempesta en un pas elevat que faci caure el termòmetre sota zero i el risc sigui llavors el de patir una hipotèrmia.\nFinalment, et trobes que tot això implica molta dedicació, doncs són necessàries moltes hores d'entrenament per preparar el teu cos per una activitat d'aquesta exigència. No només es tracta del cap de setmana de la cursa. Abans hi ha una gran quantitat d'hores en entrenaments variats per arribar amb certes garanties a la sortida. Quan combines això amb les responsabilitats profesionals i la vida familiar, queda palès que cal treure hores d'on no les hi ha, programar molt bé els forats (temps morts) que poden haver cada dia i optimitzar la teva agenda per aconseguir sumar hores, o fins i tot, minuts d'entrenament sempre que sigui possible.\nFet aquest petit anàlisi de l'activitat, el més preocupant i el que em porta a la pregunta del començament és que hi ha moltes evidències de que és una activitat que passa factura. Una activitat 'destructiva' fins a cert punt, a mesura que puges el nivell d'exigència. No és cap secret que molts atletes d'elit o també corredors populars, passen setmanes o mesos per recuperar-se de lesions causades pels exigents entrenaments i la reiterativa participació en proves de llarga distància.\nÉs cert que els atletes d'elit arrisquen molt en les seves curses i també en els seus entrenaments, i això fa que el percentatge d'abandonaments en aquest tipus de curses sigui elevat. Evidentment el corredor popular s'exposa moltes més hores a l'esforç , doncs el ritme és més lent, i també existeix un rati d'abandonaments important. Seria interessant disposar d'una estadística que ens indiqués els atletes que prenen part a la sortida d'un Ultratrail i els que finalment aconsegueixen arribar dintre del temps per ajudar a les persones que es volen iniciar en l'especialitat a triar correctament les proves on participar.\nEl 'boom' de les curses de llarga distància, o 'efecte Kilian' com se'l coneix també, ha obert la porta a nombrosos estudis mèdics, que pretenen saber les contraindicacions d'aquesta activitat en el cos dels corredors de muntanya. De moment tot sembla indicar que es va sobre la marxa, doncs parlem d'una especialitat relativament jove, i que el 'sentit comú' és la millor eina que tenim de moment per saber on estan els límits.\nDesde la meva modesta experiència en el camp, la clau de volta radica en la intensitat de l'exercici. Aquest factor serà el que provocarà un desgast més accentuat sobre l'organisme i també una més lenta recuperació posterior. Queda clar que quant més ràpid es pugui córrer millor resultats s'obtenen, però també és cert que la immensa majoria de participants en els Ultratrails sabem abans de la sortida que no tenim cap opció d'acostar-nos a les places d'honor.\nD'altra banda, també cal valorar que una cursa per muntanya no és comparable en cap cas a una prova per asfalt pel que fa a aconseguir un temps remarcable. M'explicaré: a les curses per asfalt es certifica la distància (o al menys abans es feia) i aquesta acostuma a ser un estàndart: 5.000, 10.000, Mitja Marató, Marató... Així doncs esbarallar-se contra el cronòmetre arriba a tenir un cert sentit si el que és vol és aconseguir un bon registre.\nEn canvi a les curses de muntanya i encara més als Ultratrails no té gaire sentit mirar d'esgarrapar segons o fins i tot minuts al cronòmetre. Aquestes curses acostumen a estar vives, en el sentit que els circuits evolucionen per esdevenir millors (més atractius o també més segurs) i no són repetitius. De la mateixa forma, les condicions climatològiques fan que no siguin comparables les edicions d'una mateixa prova, encara que resegueixin exactament els mateixos camins i corriols.\nAmb tot això no vull dir de cap manera que un corredor d'Ultratrail no hagi de buscar fer-ho el millor possible en competició, sempre que procuri fer-ho d'una forma "sostenible", perquè això li permetra poder recuperar millor i continuar progressant i creixent en l'especialitat. De fet en aquesta entrada de finals de 2013 vaig escriure:\n"Sigui com sigui, competir ajuda a millorar i a coneixe's millor. Entenent competir en el sentit més ampli de la paraula i essent el seu significat a nivell popular com la gestió més eficient possible de les nostres capacitats físiques i tècniques i la correcta presa de decissions, adaptació al medi i les seves condicions al llarg d'una prova esportiva anomenada competició.\nCal fixar-se que en aquesta definició no apareixen referències a altres participants ni tampoc a cronòmetres, elements que erròniament es poden incloure quan es pretén competir en una cursa.\nI per fer això no cal arribar als límits d'un mateix, ni transitar extenuat o fins i tot lesionat vers la meta amb l'obligatorietat auto-imposada d'erigir-se com a 'finisher', mot que detesto i filosofia que no comparteixo, doncs va precissament en contra del que signifiquen per mi les curses, és a dir, competir."\nEtiquetas: Llarga distància, Ultratrail\n12 de Juliol de 2014: Celestrail de la Andorra Ult...\n6 de Juliol de 2014: Vall de Ribes XS.


Cicloturisme català - Normes i recomanacions - Administradors\n#1 · 06/May/2010, 17:37 · Editado por mff\nPel millor funcionament del fòrum seria bó que tothom seguís les següents recomanacions:\n1a Per posar imatges a un missatge, feu servir la icona "Insertar imagen" és com un dibuix d'un arbre que hi ha al menú d'eines d'edició del missatge, entre l'àncora i la f. Això sí, prèviament s'ha d'haver penjat la foto en algún servidor d'imatges com ara subefotos.com, flickr, fotos.miarroba.com o qualsevol altre.\n2a Restringiu al màxim l'ús dels arxius adjunts ja que disposem d'un espai limitat per aquest fí. No els feu servir per penjar imatges. I si voleu mostrar un arxiu que heu trobat a una altra pàgina, només caldrà que poseu l'enllaç.\n3a La mida de les imatges és millor que no supèri els 800 pixels d'amplada. Si son més grans es dificulta la lectura del text.


La Fira de Nadal de Tordera arriba avui a la seva 4a edició | Ràdio Palafolls\nHome Comarcal La Fira de Nadal de Tordera arriba avui a la seva 4a edició\nLa Fira de Nadal de Tordera arriba avui a la seva 4a edició\nMarc Ferri , desembre 15, 2018\t / 279 0\nAl llarg de tot el dissabte, el municipi veí de Tordera es vesteix de Nadal, amb una nova edició d’aquesta fira, que repeteix celebració després de l’èxit que ha tingut en anys anteriors.\nSegons ha informat l’Ajuntament de Tordera, l’objectiu de la iniciativa és atraure nous visitants al municipi, dinamitzar el nucli històric i que en gaudeixin també els propis torderencs i torderenques.\nLa Fira de Nadal seguirà comptant amb diverses activitats de lleure per als visitants adreçades, especialment, al públic familiar.\nTot plegat arrenca a les 10 del matí i s’allarga fins a dos quarts de 9 del vespre, i s’hi els visitants hi poden trobar diferents mostres d’artesania, oficis típics del pessebre i també productes de Nadal, així com tallers, música en directe i xocolatada, mentre d’altres.\nLes parades ocuparan els carrers Sant Ramon, Ciutadans i també la Plaça de l’Ajuntament.\nEntre les activitats plantejades, destaca la Festa de la Joguina Solidària, que té lloc de 3 de la tarda a 9 del vespre a la plaça del Mirador, i que ha preparat l’Associació de Voluntariat de Tordera.\nDurant els actes hi haurà una recollida de joguines noves, les actuacions musicals del DJ Iván D Klum, una mostra de Diker Gym i també el sorteig d’una cistella de Nadal.\nFoto de portada: Ajuntament de Tordera\nEls actes per la Marató a Palafolls arrenquen demà amb la 1a Marxa Solidària Familiar\nMalgrat tindrà el primer circuit d’orientació permanent a la comarca\nMarc Ferri, febrer 8, 2019


Retalls de bicicleta, muntanya i altres coses ...: Ja hem tornat, buf ! buf ! buf ! o Travessa de Catalunya amb Dahon's\nJa hem tornat, buf ! buf ! buf ! o Travessa de Catalunya amb Dahon's\nJa estem a casa i la veritat que el muntatge i la ruta tenia la seva complexitat i tot ens ha sortit rodó. Tant sols una petita excepció, el primer dia vàrem sortir tard del Pont de Montanyana, cap allà les 12 del migdia i sens va fer fosc abans d'arribar a Cambrils.\n1a Etapa, 107 km:\nLa història comença l'estació de tren de Vilanova i la Geltrú, 4'42h de la matinada del diumenge 18, agafem un rodalies que ens porta a Passeig de Gràcia de Barcelona, sortim a l'exterior, pleguem les bicis i les empaquetem amb plàstic d'embalatge, no volem que ens arribin rebregades i tampoc que ens posin problemes a l'autocar. A les 6'45h agafen l'autocar de l'empresa Alsa (Alsina Graells) que ens durà fins al Pont de Montanyana, (línia BCN-Viella) el viatge es fa llarg i lent, a l'estació d'autobusos de Lleida estem quasi una hora parats i tot funciona amb un aire "campechano" i tranquil, l'autocar entra als pobles i sense preses, va agafant la poca gent d'un diumenge pel matí. Arriben a destí, desempaqueten les nostres màquines, un cafè, omplim els bidons d'aigua i a rodar, sortim quasi a les 12 del migdia. Travessem el pont penjant de fusta, bucòlic i imprescindible per començar la ruta al Pont de Montanyana, el dia està gris i no sabem si ens mullarem.\nComencem a pujar el Coll de Monllobar, la primera dificultat del dia, baixem cap a Tremp, més endavant arribem a Figuerola d'Orcau on dinem. Continuem amb la panxa plena cap a Isona per començar a pujar la segona dificultat del dia, el Coll de la Faidella i més endavant el Coll de Boixols que per aquesta cara és curtet, llarga baixada de 18 km fins a Coll de Nargó, aquí parem a fer una cola per començar a pujar la darrera dificultat del dia, el Coll Alzina d'Alinyà, passem alguns túnels curts, aquí degut a que hem sortit tard s'ens començar a fer fosc i la veritat que cap dels dos hem pensat en portar llum, la foscor s'ens tira a sobre, s'ens creuen uns senglars per la carretera, coronem i ens queden uns 5 km fins a l'arribada, baixem i anem seguin la ratlla blanca lateral com podem, menys mal que per la carretera no passa cap vehicle, menys mal ! Arribem a Cambrils a 2/4 de 9 del vespre, amb fred i cansats. A l'hostal Ca l'Agustí hi ha bon sopar i bon dormir. Entre els dos ens fotem un fart de riure de la situació que hem viscut.\nVÍDEO 1a ETAPA:\nLa ruta de la 1a Etapa:\n2a Etapa, 108 Km:\nEns llevem d'hora per poder esmorzar a partir de les 8h, bons embotits, pa amb tomàquet i cafè.\nPartim quasi a les 9h. La carretera va pujant mica en mica, però a partir de Canalda comença la pujada més forta a el Coll de Jou, ens queden uns 4 km fins dalt, coronem, parada a la font i fotos de rigor. En aquest punt i lloc ens creuem amb la ruta la Travessa diagonal que varem fer fa uns mesos, l'Andorra - Vilanova i la Geltrú.\nEl dia està clar i fa bon sol, tot i així ens hem de tapar ja que la fresqueta apreta. Comencem la baixada cap a Sant Llorenç de Morunys, travessem el poble i enfilem direcció Berga, la carretera es torna a enfilar, parem a fer un refresc i una pasta a la Cantina de Llinars, lloc peculiar i estratègic al mateix temps. Continuem pujant cap el Coll de Jouet (de la Mina), travessem el túnel que dona pas a l'altre costat, baixem cap a Berga, la carretera arriba a la capital del Berguedà i estem per sobre de la ciutat, tenim les teulades a tocar, bona vista.\nAgafem la C-26, travessem el Pantà de la Baells per un llarg viaducte, aviat arribem a Vilada, lloc on dinem. Continuem cap a Borredà, la carretera va pujant, però ja més suau, ens desviem a la dreta per passar per Alpens, ja baixem i arribem al final d'aquesta etapa, arribem a Sant Quirze de Besora, aquí descansem a l'Hotel Sant Quirze, lloc modern i confortable.\nVídeo de la 2a Etapa:\nLa ruta de la 2a Etapa:\n3a Etapa, 100 km:\nEns llevem d'hora per esmorzar a les 7 tal com havíem quedat amb els del bar, però no obren fins a 2/4 de vuit, sembla que hem perdut mitja hora, però la veritat és que fa fred i millor sortir una mica més tard. cap a 2/4 de 9 agafem les bicis i en marxa. Avui passarem pel Collfred, fa dies que el tenim al cap. Comencem pujant, per variar ! Passem per Santa Maria de Besora, pel Coll de Vidrà, baixem una miqueta i fem un cafè a Vidrà, jo estic molt constipat i en Josep em dona unes pastilletes. A partir d'aquí comença una zona, una carretera (pista asfaltada) i un paisatge espectacular, comença la pujada al Collfred de veritat, la pujada per l'altre cara és més dura, però per aquí tenim rampes del 15% que no cal despreciar. Estem envoltats de prats, masies i vaques, les rampes son dures, però hi ha trams per poder recuperar, coronem, planeja una mica i baixada molt forta fins a Sant Privat d'en Bas, hem d'anar en compte, hi ha revolts molt tancats, les ombres i el sol fan de mal veure la carretera. A la nostre dreta tenim el cim del Puigsacalm, muntanya que ens acompanya tota l'estona. La veritat que ens pensàvem que ens costaria més, la cara que baixem és molt més dura, ens trobem algun ciclista pujant. Arribats a la Vall d'en Bas anem cap a Olot per carreteres interiors, tranquil·les i planes, arribem a Olot i per la variant exterior, amb molt de trànsit per cert, sortim de la ciutat per agafar la carretera a la dreta cap a Santa Pau, aquí comencem a pujar fins l'Alt de Santa Llúcia, és curt, però pesat per les seves rectes,passem per la Fageda d'en Jordà, i passat Santa Pau la carretera baixa cap a Mieres, previ pas per un petit pujadot anomenat Coll de Mieres. Aquí parem a fer un refresc. Continuem avall cap a Sant Miquel de Campmajor, la carretera és trencacames, ja veiem les primeres cases de Banyoles, ens arribem fins l'estany, és visita obligada, cal fer unes fotos i descansar una mica el cul. travessem Banyoles, és hora punta i sembla una gran capital, ens trobem molt de transit, però de seguida agafem la carretera que va capa Vilavenut, a partir d'ara és un costant puja hi baixa, hi han moltes rieres i molts turonets, sembla una muntanya russa.\nAviat agafem un trencall cap a Sant Esteve de Guialbes, travessem la nacional i l'autopista, ja estem molt a prop del nostre final, Camallera (Alt Empordà). No havíem mirat l'hora i pensàvem que no podríem agafar el tren a les 15'08h, encara falta un quart d'hora i ja som a Camallera, perfecte podrem agafar el tren, però ens quedem sense dinar, però cap problema, sempre és millor pujar al tren aviat, mai saps si passarà el proper.\nAmb ferrocarril fem Camallera-Granollers, Granollers-Castelldefels i Castelldefels-Vilanova, aquesta és la millor opció escollida per no parar a BCN i fer puja i baixa a Sants o Gràcia amb el volum de gent i amb les bicis.\nVídeo de la 3a Etapa:\nLa ruta de la 3a Etapa:\nTotal uns 315 km per les comarques de La Ribagorça, Pallars Jussà, Alt Urgell, Solsonès, Berguedà, Osona, Garrotxa, Pla de l'Estany i Alt Empordà.\nPublicado por Unknown los 20.9.11\nTinc bons records de Cal Agustí, hi he estat dues vegadues una per dormir, varem vindre de la Seu d´Urgell i varem pujar aquet coll fins a Cambrils. I un altre excursió desde Solsona, coll de Jou per esmorçar a Cambrils (de Oden). Bona zona i uns paisatges molt bonics, amb plegables deu ser l´ostia!!!


La dona va denunciar els fets als Mossos, que han obert una investigació i van detenir a un dels nois\n2 min. Andorra la Vella 31/12/2018 10:42\nEl Col·lectiu Feminista Alt Urgell, Arran Alt Urgell i el Col·lectiu Huldra han denunciat públicament una agressió masclista que presumptament va tenir lloc la nit del 24 de desembre al local d'oci nocturn la Murga, a la Seu d'Urgell. S'hi van veure implicats, asseguren, cinc nois d'Andorra i un de la capital alturgellenca.\nS'està treballant per identificar aquests joves, tot i que ja se sap que un d'ells és component del grup musical Traptor Amarillo, que precisament té prevista una actuació aquesta nit de Cap d'Any al local. Segons informen els col·lectius feministes, l'organització de la festa, Nit Oh Parties, "ens ha assegurat que el presumpte agressor no participarà en l'actuació".\nLa jove que hauria estat agredida va presentar el dia 25 de desembre una denúncia per tocaments davant dels Mossos d'Esquadra de la Seu d'Urgell. Arran d'aquesta denúncia s'ha obert una investigació per esclarir els fets, han informat els Mossos a l'ARA Andorra, que de moment ja ha comportat la detenció del jove de la Seu d'Urgell, de 19 anys. Es va fer divendres i l'implicat va passar a disposició judicial el mateix dia. Els Mossos no descarten noves detencions, han assegurat.\nPer tot plegat, els col·lectius "denunciem aquesta agressió, assenyalem a la societat patriarcal que ens criminalitza i permet que la (in)justícia protegeixi dia a dia els agressors, deixant la víctima qüestionada constantment", manifesten els col·lectius a través d'un comunicat conjunt.\nAixí mateix, donen "suport" i "sonoritat" a la dona que hauria rebut l'agressió.\n540x306 El comunicat conjunt dels col·lectius feministes. El comunicat conjunt dels col·lectius feministes.


Guillem Piñol Simó: "Recuperar Berichó és mantenir viu el llegat de l’avi"\nQuim Miró, Martorell\t| Actualitzat el 31 Octubre 2016 a les 09:55\nSí, i l’he descoberta fa poc temps i és molt curiosa. Quan encara eren a Barcelona, un dels treballadors de l’època era encarregat de magatzem i originari de Tarragona. Sempre s’adreçava al meu avi dient-li ‘per això, per això’... Aquella frase sonava com ‘perichó’ i el meu avi va decidir anar al registre i patentar la marca. Amb la sorpresa que allà va haver de canviar la primera lletra de la paraula.\nSí, a finals dels anys cinquanta va comprar un celler a Bellmunt del Priorat amb la intenció de transformar el vi a granel en un producte de més qualitat. El vi d’aquell celler tenia el nom d’Adfines, l’antiga nomenclatura de Martorell en l’època dels romans. En aquell moment, per anar al Priorat van titllar-lo de boig... [Somriu]. Veient què significa ara la DO Montsant i el seu entorn per al món del vi a Catalunya, es demostra el talent i la capacitat d’innovar que tenia l’avi.


Jornada tècnica "Elaboracions artesanals alimentàries: requisits legals"\nActualment s’estan engegant moltes iniciatives encarades a l’elaboració d’aliments a petita escala. A l’hora de posar en marxa un obrador o una microindústria, però, sorgeixen molts dubtes sobre els requeriments que caldrà complir i els tràmits que s’hauran de realitzar.\nEn aquesta jornada, impulsada pel Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural, es vol orientar a aquelles persones que estan engegant algun projecte de transformació.\nCentre d’Iniciatives Empresarials de la Conca de Barberà (CONCACTIVA) Carrer de Daroca, 1. Montblanc\nAprèn a construir una estufa massiva d'inèrcia tèrmica amb forn per cuinar i un banc d'acumulació de calor\nDurant 7 dies es treballarà en la construcció d'un forn massiu amb forn per cuinar i banc de calor. La construcció es farà maó a maó, passant per tots els passos del procés de creació de l'estufa. Aquesta tindrà una capacitat d'escalfament de 24 hores per 1h de combustió i inclou un forn per cuinar 6-8 h després de la combustió i un banc de calor per on passa la xemeneia, i així aprofitar tota la calor dins de la casa.\nEl curs també té una part teòrica on s'aprendrà la teoria i les tècniques per a la creació d'una estufa massiva, els tipus de combustió i com crear una combustió neta, incloent els coneixements necessaris per aconseguir els materials de construcció i refractaris adequats.\nAquest taller et permetrà conèixer tot el que es necessita per construir un forn massiu des del principi, proporcionant el material, les notes i els diagrames per crear una guia de construcció pròpia.\nCasa Vella del Pantà. Riudecanyes\nTalent jove també, a les empreses rurals: el cas del Viver de Celleristes de Barberà de la Conca\nPer tal de fomentar l’establiment de joves a les zones rurals cal millorar el coneixement per part d’aquest col·lectiu sobre les oportunitats laborals i d’emprenedoria de la seva comarca rural d’origen.\nDurant la jornada es visitarà el Viver de Celleristes de Barberà de la Conca com a equipament per a promoció i innovació de les empreses vitivinícoles, un dels principal recursos econòmics de la comarca. La visita, dirigida especialment a joves, pretén fomentar l’emprenedoria juvenil en el sector.\nL’acció, organitzada pel Consorci de Desenvolupament Alt Camp, Conca de Barberà i Anoia i l'Associació d'Iniciatives Rurals de Catalunya, s’emmarca en el projecte ODISSEU, el qual pretén fomentar el retorn de joves a les zones rurals i la seva ocupació, impulsat per la Direcció General de Desenvolupament Rural i la Direcció General de Joventut.\nViver de Celleristes. Comerç, 2. 43422. Barberà de la Conca\nCambra de Comerç de Reus. Boule, 2. Reus\nJornada de formació per a tècnics de Vivers d'Empresa Rurals\nJornada formativa impulsada pel Consorci de Desenvolupament Alt Camp, Conca de Barberà i Anoia, en el marc del projecte de cooperació catalana VIVERS d'EMPRESA RURALS. La trobada s'iniciarà amb la ponència “Foment de l’emprenedoria al món rural”, a càrrec del Dr. Pere Segarra, Director de la càtedra d’emprenedoria i creació d’empreses de la Universitat Rovira i Virgili. Seguidament, Jordi Giné, tècnic del Centre d’Iniciatives Empresarials de la Conca de Barberà, ens parlarà de la gestió dels vivers d'empresa rurals.\nLa jornada es clourà amb una visita al Viver de Celleristes de la Conca de Barberà, a càrrec de Gerard Moles, tècnic del Viver de Celleristes.\nCal confirmar l'assistència al correu: fvinyas@concadebarbera.cat.\nSala d’actes de Concactiva. Daroca, 1. Montblanc\nComerç electrònic: com aparèixer en els primers llocs en les cerques a Internet\nFormació impulsada pel Consorci de Desenvolupament Alt Camp, Conca de Barberà i Anoia, en el marc del projecte de cooperació catalana ODISSEU. La jornada pretén mostrar algunes de les tècniques que ajudaran a les empreses i/o entitats a aparèixer en els primers llocs de les cerques a Internet.\nLa formació anirà a càrrec d'Antoni Albert, docent dels Estudis d'Informàtica, Multimèdia i Telecomunicació de la UOC.\nOportunitats emprenedores i financeres amb les empreses d'economia social i cooperativa\nEl Departament d'Empresa i Ocupació, i el Consell Comarcal del Baix Camp, promouen una Jornada de difusió de les empreses cooperatives i les societats laborals al Baix Camp amb la voluntat de divulgar la competitivitat d'aquests models empresarials.\n09:15h-09:45h: Presentació de la jornada, a càrrec del president del Consell Comarcal del Baix Camp, Joaquim Calatayud, l'alcalde de Reus, Carles Pellicer i la directora dels Serveis Territorials a Tarragona del Departament d'Empresa i Ocupació, Carme Mansilla.\n09:45h-10:15h: Optimitzar els recursos econòmics, a càrrec de Clara Santiveri, gerent del Consorci Leader Priorat-Baix Camp.\n10:15h-10:45h: Noves línies per accedir al finançament, a càrrec de Raquel Alonso, assessora financera de Oinarri.\n10:45h-11:10h: Pausa - Cafè.\n11:10h-11:40h: Innovació i professionalització del món agrari, a càrrec de Ferran Huguet, director de la cooperativa Unió Corporació Alimentària.\n11:40h-12:10h: Desenvolupament respectuós amb l'entorn, a càrrec de Carme Pagès, presidenta de la cooperativa El Brot.\n12:10h-12:40h: Suport integral i de qualitat a les persones, a càrrec de Josep Ramon Nogués, director general de l'associació Taller Baix Camp.\n12:40h-13:10h: Torn obert de paraules\n13:10h-13:30h: Cloenda de l'acte, a càrrec de Xavier López, Director General d'Economia Social i Cooperativa i Treball Autònom.\nSala d'actes del Consell Comarcal del Baix Camp. Dr. Ferran, 8. Reus\nCom serà la nostra PAC 2014 - 2020? Els acords europeus i nacionals\nA les portes de que s’iniciï l’aplicació d’una nova reforma de la Política Agrària Comunitària 2014-2020, es debat aquests dies, als Governs de Catalunya i Espanya, com s’aplicaran els diferents reglaments a l’Estat i a cada Comunitat Autònoma.\nDos aspectes molt importants són la definició de “l’agricultor actiu” i el model de regionalització. Depenent de com siguin, hi haurà un diferent impacte dels ajuts a Catalunya i a cada sector productiu.\nEn aquesta jornada, coneixerem de la mà de dos experts, els acords sobre la PAC que afectaran al futur de la nostra agricultura i ramaderia.\nConsell Comarcal de l’Alt Camp. Mossèn Martí, 3 - Valls\nJornada Tècnica de Comercialització de productes enoturístics\nEn el marc de la Festa del Trepat, es proposa un taller sobre la creació i comercialització de productes enoturístics. La sessió, orientada a l’esbós d’un projecte real, s’adreça principalment als operadors de la comarca en diversos àmbits; allotjament rural, restauració, petita/mitjana agroindústria, cultura i oci.\nDurant la pausa del matí, es destinarà un espai de xarxa de treball per a facilitar l’establiment de contactes professionals entre aquells qui ho desitgin, es pot portar el material que cadascú consideri; targes, tríptics, mostres de producte, etc. Al final del taller hi ha també un dinar per als assistents que vulguin donar continuïtat a la sessió, i poder enllaçar amb la sessió de tarda amb tast de vinificació d’assajos de càrrega de raïm en cep Trepat, de la mà de VITEC.\nLa jornada és gratuïta, però cal inscriure’s prèviament trucant a l’ajuntament de Barberà de la Conca Tel. 977 887010 indicant també si us quedareu a dinar (preu aprox. 12€ vi inclòs).\nAlberg La Societat C/Societat, 37 43422- Barberà de la Conca\nJornada informativa “Energia de la biomassa forestal, Experiències al territori”\nJornada informativa sobre la biomassa i l’alternativa com a energia a altres combustibles, des de la vessant econòmica. Es tracta de donar a conèixer experiències de producció i els beneficis i rendibilitat vers el propietaris forestals (oferta) i experiències d’implementació a negocis i activitats econòmiques de calderes de biomassa que redueixen el cost energètic (demanda).\nLa jornada està co-organitzada per l’Àrea de Medi Ambient del Consell Comarcal de la Conca de Barberà i pel grup LEADER Consorci de Desenvolupament Alt Camp, Conca de Barberà i Anoia.\nJornada adreçada al públic en general, a propietaris forestals i, especialment, a productors i possibles consumidors de biomassa.\nAl final de la jornada es realitzarà una visita a l’exposició "Energies renovables i eficiència energètica” que es va realitzar en el marc del projecte de cooperació catalana “Energia i Forest” durant l'anualitat 2012.\nSala Noble del Consell Comarcal de la Conca de Barberà. c/ Sant Josep, 18 - 43400 Montblanc (Tarragona)