Com ens ho farem per la tornada a l’escola? - Escola Joan Pelegrí - www.joanpelegri.cat Com ens ho farem per la tornada a l’escola? - Escola Joan Pelegrí - www.joanpelegri.cat\nHome Noticies Com ens ho farem per la tornada a l’escola?\nBy Escola Joan Pelegrí | Noticies | Comments are Closed | 8 setembre, 2020 | 4\nL’inici del proper curs que començarem la setmana que ve té unes característiques extraordinàries a causa de la pandèmia per la COVID-19, i des de l’Escola Joan Pelegrí s’ha establert un pla d’organització per tal que aquest curs 2020-21 sigui el més segur possible, alhora que preservem l’accés a l’educació al nostre centre.\nA continuació hi trobareu la resposta a les preguntes més freqüents que us puguin sorgir sobre com funcionarà aquest curs, on hi seran resumides les principals mesures del pla d’organització de l’escola de cara a aquest curs 2020-21, que rebreu properament amb la informació més detallada.\nAmb quins grups tindré contacte?\nEns hem organitzat en grups estables de convivència per tal que cada alumne/a tingui un únic grup i una sola aula. No hi ha fixada cap ràtio mínima però sí que s’han organitzat els grups de manera que s’emprin els espais més amplis i es maximitzi la distància entre llocs de treball de l’alumnat.\nTambé s’ha reduït la quantitat de docents que intervenen en un mateix grup, per tal de minimitzar contactes.\nSí que ho és a les entrades i a les sortides, quan hi hagi possibilitat de contacte entre alumnes de més d’un grup de convivència, sempre que no es pugui respectar la distància social de 1,5m fora del grup de convivència i en els desplaçaments per espais comuns de l’escola.\nA l’ESO, Batxillerat i FP serà també obligatòria dins del grup de convivència, i a Primària, a partir dels 6 anys, quan les circumstàncies de la pandèmia a l’entorn de l’escola així ho indiquin.\nCom funcionaran les entrades i les sortides de l’Escola?\nEs realitzaran les entrades i les sortides esglaonades, per tal d’evitar aglomeracions, i les famílies no podran entrar al recinte, tret d’excepcions a petició de l’escola. També, el moviment d’alumnes dins de l’escola s’ha disminuït.\nA més, a banda de les diferents entrades de l’escola, s’han definit punts de trobades en places o carrers peatonals. Tres punts a la Plaça de Joan Pelegrí, quatre punts a la Plaça d’Herenni, dos punts al Carrer del Sant Crist i tres punts més al Carrer del Priorat.\nI com ho farem a l’hora del pati?\nA Infantil i Primària els patis s’han dividit en zones per grups estables, i els grups de 3r i 4t disposaran de l’espai del Casinet.\nL’ESO tindrà dues franges d’esbarjo, i cada nivell disposarà d’un espai diferenciat que rotarà setmanalment. L’esmorzar es prendrà a l’aula abans de sortir al pati.\nBatxillerat i CCFF faran l’esbarjo al carrer, essent l’entrada i la sortida per les portes assignades.\nI amb el servei de menjador?\nInfantil dinarà a les 12:50h a les respectives aules, igual que els grups de 1r i 2n de primària, que ho faran a les 13h.\nEls grups de 3r i 4t menjaran també a les 13h, però al menjador de secundària, mentre que els de 5è i 6è de primària menjaran en dos torns (13h i 14h), a Guadiana.\n1r i 2n d’ESO dinaran a les 13:45h al menjador i els de 3r i 4t d’ESO ho faran, també al menjador, a les 14h.\nL’horari de les sortides i entrades al migdia serà l’habitual, a excepció d’Infantil que sortirà a les 12:50h. La planificació, però, podria veure’s afectada depenent del nombre d’alumnes que no facin ús del servei de menjador.\nHem de portar algun tipus de material?\nSí, tot l’alumnat ha de venir equipat a l’escola amb la mascareta que duu posada, i és convenient que en dugui una de recanvi a la bossa, una ampolleta de gel hidroalcohòlic amb una quantitat mínima de 100ml, i mocadors d’un sol ús.\nTambé, recordeu venir el primer dia amb la declaració correctament enviada a través del formulari, o dur el document signat el primer dia de classe.\nQuin pla d’actuació seguirem en cas de detectar un possible cas de COVID-19?\nSi un alumne desenvolupa símptomes compatibles amb la COVID-19 a l’escola se’l portarà a un espai separat, d’ús exclusiu per aquests casos. Se li donarà una mascareta quirúrgica i es contactarà a la família per tal que vingui a buscar a l’infant o adolescent. L’escola contactarà amb el servei territorial d’Educació i, a través d’ells, amb el servei de Salut Pública.\nLa família haurà de contactar amb el CAP de referència per valorar la situació i fer les actuacions necessàries, i si es decideix realitzar una PCR, l’infant i la família amb qui conviu hauran d’estar en aïllament al domicili fins conèixer-ne el resultat.\nEn cas que es confirmi el cas, Salut Pública serà l’encarregada de la identificació, aïllament i seguiment dels contactes estrets.\nPot passar que es produeixi un positiu dins del grup estable de convivència i, per tant, tot el grup haurà de fer aïllament preventiu a casa durant 14 dies, atès que és el període màxim d’incubació.\nSi es dona aquest cas, des de l’escola es realitzarà la formació telemàtica, ja que s’han adaptat els currículums i l’avaluació per tal de garantir la continuïtat de la formació.\ncurs 2020-21, FAQ


El lloguer s'encareix un 2% a Girona - Diari de Girona\nEl lloguer s'encareix un 2% a Girona\nL'augment a Catalunya és d'un 3,9 per cent de mitjana i la ciutat de Barcelona és on més van pujar els preus\nA diferència del que ha passat amb el mercat de compravenda d'habitatges, el mercat del lloguer, a Catalunya -i també, a Girona- no és «una bombolla». Les dades ho demostren, segons es desprèn de l'informe que va presentar el Departament de Governació, Administracions Públiques i Habitatge, que constata que l'any passat els preus van pujar. De mitjana, a Catalunya, ho van fer a un ritme del 3,9%; a Girona, l'increment va ser més moderat, de l'1,9%. Pel que fa als preus, llogar un pis costa, de promig, a Catalunya, uns 572 euros al mes; a Girona, els preus estan per sota de la mitjana, a uns 437 euros mensuals. On més van pujar els preus, però, va ser a la ciutat de Barcelona, on l'increment, al tancament del 2015, es va situar en el 7%. A la capital, el preu mitjà del lloguer se situa en els 755 euros mensuals; de les dades de l'informe sobre el mercat de lloguer del Govern se'n desprèn que el barri més car de Catalunya és Sarrià-Sant Gervasi. Allà, llogar un pis costa, de mitjana, 1.067 euros al mes.\nEl 2015 van pujar els preus dels lloguers de manera generalitzada, però es van formalitzar un 5,3% menys de contractes (141.767 en total). Per territoris, la major part de signatures es va concentrar a Barcelona i l'Àrea Metropolitana, juntament amb comarques que tenen un parc important d'habitatges de lloguer d'ús turístic, entre les quals s'hi compten l'Alt Empordà i la Cerdanya. En el mapa del lloguer elaborat pel Govern, d'altra banda, hi apareixen vuit comarques -entre les quals hi figuren el Gironès i l'Alt Empordà- amb més de 20 habitatges de lloguer per cada 1.000 habitants.\nDe la seva banda, la consellera de Governació, Meritxell Borràs, va anunciar que, amb l'objectiu de fer créixer el parc de lloguer, el Govern presentarà una nova llei d'arrendaments urbans el segon trimestre del 2017.


El coronavirus expulsa els polls de les escoles - À Punt\nEl coronavirus expulsa els polls de les escoles\nEl descens en la venda de locions infantils contrasta amb el repunt dels productes contra els polls púbics per a adolescents.\n25 de novembre 2020 - 14:05\nEl coronavirus està resultant una solució eficaç contra els polls. Els atacs d'aquests paràsits han caigut considerablement entre la població escolar en el retorn a les aules durant la pandèmia de Covid-19. L'evidència la trobem a les escoles i les farmàcies, que han informat que la venda de locions capil·lars i altres tractaments antipolls ha baixat considerablement. La consultora del mercat farmacèutic, IQVIA, xifra el descens en un 40% des de setembre.\nMaría Luisa Bertomeu ho ha constatat a la farmàcia que regenta al districte Marítim de València. “Tinc dos escoles al costat del negoci i ho he notat moltíssim”, ens explica. Bertomeu recorda que durant el confinament la venda de locions capil·lars antipolls va caure per complet, per la falta de contacte social, però tampoc es va recuperar a l'estiu, quan s'havien normalitzat els desplaçaments. “Malgrat que és l'època on hi ha més polls, les vendes estaven un 80 o 90% per davall del que sol ser habitual”, assegura.\nLa distància social, la separació a les aules, el fet que la població escolar no es barrege i la reducció de les aglomeracions són alguns dels factors que expliquen aquesta dràstica propagació d'aquests molests insectes entre els xiquets i xiquetes, en opinió de la pediatra Isabel Reig.\nLa reducció dels contagis per polls no és l'únic canvi de tendència que albiren les farmàcies i els pediatres. La venda de xarops, medicaments i altre solucions contra els constipats en particular i les malalties infecte-contagioses, en general, també ha experimentat una reducció significativa. Ho ha comprovat Bertomeu a la farmàcia i en la seua condició de vocal del Col·legi Farmacèutic de València, on altres companys l'han compartit la mateixa impressió. “L'ús de la mascareta també està protegint-nos contra alguns dels contagis virals habituals en la tardor i el fred”, assegura. Isabel Reig és de la mateixa opinió.\nRepunt dels polls púbics\nLes vendes de solucions antipolls han caigut més que les de la permetrina, la substància que incorporen en les locions i xampús que s'usen en els contagis més greus. Els fabricants d'aquest compost estan compensant part dels descens dels productes infantils amb un repunt de la venda de cremes i locions contra les ladelles o polls púbic i la sarna, en què es gasta el mateix producte. A la farmàcia de María Luisa Bertomeu han augmentat els casos d'adolescents que compren locions contra aquestes infeccions, que habitualment es contagien per contacte sexual.\nAquest creixement dels contagis que comencen a notar algunes farmàcies contrasta amb les infeccions per les malalties de transmissió sexual, com la gonorrea o la sífilis, que han caigut dràsticament en l'últim any, segons evidencien les estadístiques de la Conselleria de Sanitat Universal.


Lectura diària |\nAl curs 2014-2105 es va posar en marxa una experiència pionera a casa nostra que consistia a garantir que l’alumnat d’ESO dediqués cada dia mitja hora del seu horari de classe a la lectura silenciosa. L’experiència, que avui compateixen un grapat d’instituts d’arreu de Catalunya, pretén desenvolupar el gust per la lectura i contribuir a millorar la comprensió lectora, una competència imprescindible per a garantir l’èxit escolar.\nUn cop assolit el suport del claustre del professorat i del consell escolar, el repte va ser abastir les aules d’uns prestatges amb llibres, còmics i revistes que engresquessin a la lectura\nD’entrada, els llibres van aportar-se de la mateixa Biblioteca que tenim al centre la qual s’ha anat ampliant amb adquisicions i donacions.\nAmb el temps es va establir una franja horària fixa i el pla va fer-se extensiu al BAT.\nActualment incorporem lectures noves, provinents de donacions i, sobretot, d’adquisicions que fem des de la Biblioteca escolar. L’Ajuntament de Cubelles ens ajuda a actualitzar el fons amb una aportació econòmica.\nEnguany, però, la normativa per evitar la transmissió de la COVID-19 ens ha obligat a treure els llibres de les aules i a demanar a l’alumnat que porti el llibre de casa.\nAquest fet, però, no ha aturat l’arribada de llibres i revistes nous. El professorat responsable de conduir la franja lectora duu regularment les noves propostes i les posa a disposició de l’alumnat, el qual pot demanar els llibres en préstec.\nA banda d’això, estem ampliant les vies d’atansar la lectura diversificant les maneres de gaudir la lectura. Entre elles, en una sessió de la setmana s’escolta un audiollibre a classe, o es fa lectura comunitària en veu alta en una altra.\nDe la comissió de Lectura i del mateix alumnat sorgeixen aportacions que ens permeten fruir des de diferents maneres la lectura.\nSi les circumstàncies ho permeten, el curs vinent podrem tornar a fer ús de la Biblioteca a l’hora del pati i això permetrà poder tornar a accedir a tot el catàleg disponible a l’Institut.


La intel·ligència humana. | colorblau\nHe escollit un article de l’apartat de ciència del diari ARA titulat "Serem cada cop més intel·ligents?". L’escrit tracta de diferents aspectes de la intel·ligència, com si la mida importa, l’energia que necessita el cervell per funcionar, ... Finalment, l’escrit planteja una pregunta: els éssers humans tenim un límit d’intel·ligència o seguirà augmentant i augmentant a mesura que passi el temps?\nLa intel·ligència és un dels aspectes que es valoren més en els éssers humans, i en l’article s’assegura que el tamany del cervell ha anat augmentant amb el pas dels anys i les generacions. No obstant, deixa en dubte l’evolució que aquest tindrà en els nostres descendents, atès que això dependrà de mutacions atzaroses imprevisibles i de l’acció de la selecció natural, fruit de cada situació ambiental concreta.\nEn aquest apartat, observarem si la mida del cervell influeix en la intel·ligència de l’ésser. Gràcies als estudis del premi Nobel de medicina i fisiologia Santiago Ramón y Cajal, que va dedicar bona part de la seva recerca científica a estudiar el sistema nerviós dels animals, concretament l’organització i les connexions entre les cèl·lules que el formen, les neurones, podem afirmar que la mida SÍ influeix en la capacitat d’intel·ligència. Podem dir que aquests dos conceptes van lligats de la mà, ja que un cos gran necessita un cervell també gran, de manera que en els mamífers la mida del cervell es correlaciona gairebé perfectament amb la corporal. Per altra banda, hi ha algunes excepcions de la teoria que ens indiquen que un cop satisfetes les necessitats bàsiques de control de les funcions vitals, aquesta quantitat sobrant de cervell s’utilitza per augmentar les capacitats intel·lectuals.\nRespecte a l’energia que consumeix el cervell, ens comença dient que és una quantitat "extraordinària". Explica que la major part de la despesa energètica del cervell és causada per les neurones, cèl·lules encarregades de transmetre informació. Ho fan a través dels seus àxons, que és la prolongació de la cèl·lula. Són aquest últims els encarregats de creuar grans distàncies dins el cervell, provocant una gran despesa energètica. Les neurones, segons explica l’article, estan agrupades en mòduls funcionals per donar una velocitat de resposta més elevada. Afirma que si no fós així, el nostre cervell es convertiria en inoperatiu.\n20/05/2015 20:32 Cmcgarbi Enlace permanente. sin tema


Cistelleria a Barcelona | MASCLANS\nArticles de vímet a mida\nQUALITAT ARTESANAL I DECORATIVA\nHi ha oficis que perduren de generació en generació, cultivant una forma de vida més sostenible, amb productes naturals, com cistelles de vímet per a decoració, complements o utensilis de la llar. Visita’ns a Sabadell!\nCistelles de vímet a mida\nVols una cistella, bossa o article de cistelleria a mida?\nPregunta a Masclans\nCistelles, llenyera, barrets, bosses, cabàs...\nReparar una bossa de vímet requereix les seves fases i dels materials apropiats perquè no puguin danyar la seva forma i el seu estat original. A Masclans portem moltes generacions realitzant aquesta classe de serveis, de manera que oferim una garantia[...]\n.. / Cistelleria\nBotiga i encàrrecs personalitzats de cistelleria i vímet


El Matí Digital - Predicar al desert\nA la premsa en alemany se'ns escolta poc o gens\nÉs inqüestionable que a la premsa en alemany - Alemanya. Suïssa i Àustria - es parla ara molt més sovint de Catalunya, amb una densitat que fa pocs anys no hauríem ni somniat. Malauradament -amb excepcions molt honroses, que sempre n'hi han - en general la informació oferta als lectors d'aquests països segueix estant dominada massivament pel punt de vista espanyol. Els que ens escarrassem a contrarestar aquest predomini tenim -no sempre, però sovint - la impressió d'estar treballant debades. Això no ens fa desistir de la feina, però de vegades hom s'esbravaria de gust escridassant a tots els sords que no ens volen escoltar. Cal, però - ai, las...- ser diplomàtic i amb un sospir tornem a picar pedra altra vegada, per dura que sigui.\nAl final hom acaba traient-ne la conclusió amb la que vaig acabar un breu intercanvi epistolar amb el periodista Martin Dahms, que escriu a diversos diaris alemanys i austríacs:\n"...Allò que a vostè li sembla indubtable, per mi és la prova de l'efectivitat de la propaganda espanyola. Allò que per mi és evident, , sembla que per vostè és el resultat d'una propaganda separatista... Ja veig que no ens convencerem pas l'un a l'altre. Permeti'm que faci servir una dita espanyola: "tiempo al tiempo". El temps, aquest coetani insubornable, ja aclarirà que s'equivoca i qui no. I llavors si jo - vell dinosaure - encara sóc viu, podrem tornar-ne a parlar".\nMentrestant, però, treu de polleguera llegir la cançó de l'enfadosa que el referèndum és il·legal, anticonstitucional, prohibit, etc. Llegir ara que els consellers que han dimitit eren els "darrers moderats" i ara el Govern s'ha "radicalitzat" i ja no fa cas de les lleis. Llegir tot el que diuen el Mariano o la Soraya (p.e. que ara Rajoy per primera vegada s'ha declarat disposat a dialogar; d'on dimonis ho treuen?), però ben poca cosa o res dels arguments de Puigdemont o de Junqueras, i si surten veure-ho presentat com reaccions de fanàtics que tanquen totes les portes a un "diàleg sensat". I no parlem ja de les enquestes. En donen sempre les versions de La Vanguardia, de El País o de El Mundo, perquè - ja se sap - les interpretacions catalanes són massa partidistes i no són de fiar...\nAquest és el mantra que sovinteja més: cal que les dues parts busquin una sortida de la crisi actual a través del diàleg. I hom pot dir mil vegades que no pot haver-hi diàleg on l'un fa el sord, que el diàleg ja fa anys que els catalans el busquem i que des del 2010 el diàleg ens l'han fet impossible. Els senyors corresponsals (de diari o d'agència) que són peixats amb les "informacions" de Madrid, ni se n'assabenten, o ignoren displicentment allò que diuen aquests catalans eixelebrats, que han llançat la sensatesa per la finestra.\nJa dic que hi ha excepcions. Però és una minoria la que incideix en la manca de mobilitat del govern espanyol, en l'error que representa la judicialització d'un problema eminentment polític o que diuen ben clar que un referèndum és la manera més democràtica de sortir del cul de sac actual.\nQuè n'hem d'aprendre? Quin camí hem de seguir, doncs? Res que no sapiguem ja de fa temps. Ens escoltin o no, ens creguin o no, hem de seguir burxant amb els nostres arguments. I tenir la seguretat, el convenciment que allò que ho canviarà tot seran els fets, i només els fets. Que el nostre Govern i la ciutadania catalana segueixin ferms pel camí cap al referèndum i el que se'ns obri després. Els fets desmentiran totes les mentides i misèries de la propaganda desesperada espanyola. Seran els fets allò que obligarà als altres països i les institucions internacionals a prendre posició en el conflicte.\nPerò encara que de vegades n'hi hagi per llençar el barret al foc, seguim picant pedra, tossuts que tossuts. Seguim predicant al desert, en la seguretat que ben aviat el curs dels esdeveniments demostrarà que no som nosaltres els que hem volgut enredar la gent, sinó els nostres contraris. Llavors, però no s'haurà acabat pas la feina. Només en començarà una altra de suport al Govern i al Parlament, aclarint sempre que calgui els dubtes que pugui haver-hi més enllà dels Pirineus.\nI ara demano disculpes als meus lectors, pel to d'aquest article, potser massa dolgudament emotiu. Però m'havia d'esbravar...\nTornant al present, malauradament ha estat ara l'atemptat de la Rambla el que ha centrat l'atenció mundial en la nostra capital. Una atenció que sovint trobem dolorosament a faltar. I altra vegada hem hagut de llegir als medis socials les manifestacions d'odi contra Catalunya ("...només han mort catalans, no persones") que no són res de nou, però que fan el mateix fàstic de sempre i que no són pas cap incentiu a quedar-nos allà on es pensa tot això de nosaltres... I altra vegada també, hem hagut de llegir com més d'un corresponsal alemany segueix a ulls clucs la versió madrilenya dels fets i de les responsabilitats. Haver de llegir lloances a en Rajoy "per la seva ràpida reacció" i el seu "fort lideratge" faria riure si no s'ho empassessin tants lectors de bona fe. Per sort hi ha també periodistes que saben el que es fan, com Ralf Streck, corresponsal a Espanya del portal "Telepolis" i d'alguns diaris de segon ordre. I si el cito especialment és perquè és un dels pocs que des de fa temps informa de manera absolutament correcta sobre el nostre procés. Un dels que es mereixen que un dia se'ls doni la Creu de Sant Jordi...


Regina Sostenible: Activitats 2n ESO curs 10-11\nBloc ambiental del Col·legi Regina Carmeli (Rubí)\nActivitats 2n ESO curs 10-11\nCasa neta. Planeta brut?\nHem pensat alguna vegada quins són els components dels productes de neteja que fem servir a casa? Si mirem les etiquetes veurem que la majoria porten els següents components:\nEls tensioactiu tenen un paper important en la neteja perquè s'uneixen als greixos i faciliten la seva dissolució en l'aigua de rentat. Es fan servir en detergents, suavitzants de roba, tintes i productes de neteja corporals.\nEls fosfats rebaixen la duresa de l'aigua, reaccionen amb els ions de calci i magnesi i d'aquesta manera no poden interactuar amb el detergent; mantenen el greix en suspensió i com tenen un caràcter bàsic feble, alcalinitzen l'aigua i afavoreixen l'acció dels detergents.\nEls hidrocarburs alifàtics són àmpliament utilitzats com a dissolvents, ja que poden dissoldre substàncies olioses, greixos, resines, etc.\nSón substàncies dispersants, eviten l'engrisament dels teixits i serveixen com a abrillantadors.\nPerò clar, hem pensat què passa un cop hem acabat de fer servir aquests productes? On van a parar?\nFormació d'escumes, que no només representa una alteració estètica, sinó que també vehicula bacteris patògens i concentra virus (hepatitis i polio).\nAlteració de la dissolució d'oxigen i en conseqüencia enlenteixen l'autodepuració de l'aigua.\nDisminueixen el rendiment dels processos de tractament biològic.\nAlteren la permeabilitat del terra, i per tant faciliten la penetració de microorganismes a les aigües subterrànies.\nAlteren l'olor i sabor de les aigües de consum públic, tot i que en concentracions de detergents molt grans.\nTenim alternatives naturals als productes de neteja actual?\nUtilitzar la mínima quantitat de producte netejador.\nComprar productes de neteja ecològics.\nO bé utilitzar receptes naturals menys agressives i tòxiques.\nEn principi són suficients cinc productes per realitzar tota la neteja general de la casa:\nEl vinagre és un bon substitut del llexiu.\nEl sabó natural pot substituir als detergents.\nL'alcohol de cremar és un bon netejavidres.\nEl bicarbonat de sodi, es pot fer servir com a desatascador juntament amb el vinagre.\nLa glicerina és un bon netejador de cuir, o bé com a sabó de la pell.\nCera per als mobles\n• 1 / 4 tassa d'oli d'oliva\n• 1 / 4 tassa de vinagre blanc destil·lat\n• 20-30 gotes d'oli essencial de llimona o 2 culleradetes de suc de llimona.\nAgiteu-lo bé abans d'usar, després mulleu un drap net i sec amb la cera. Fregueu la fusta en la direcció de la veta. Utilitzeu un raspall suau per treballar la cera als racons o llocs estrets.\nDesatascador de desguassos\n• 1 / 2 tassa de bicarbonat\n• 1 / 2 tassa de vinagre\nTireu el desatascador pel desguàs i després el vinagre. Tapeu i deixeu reposar almenys 30 minuts. Purgueu amb aigua bullint.\n• 1 tassa d'escates de sabó\n• 1 / 2 tassa de sòdic de rentar\n• 1 / 2 tassa de bòrax (sal mineral inòqua)\nLes escates de sabó es poden preparar ratllant un sabó pur de vegetals amb un ratllador de formatge. Barregeu els ingredients junts i guardeu-los en un pot de vidre.\nUseu una cullerada per cada rentat (2 per a la roba que està molt bruta), renteu amb aigua tèbia o freda.\nPer a l'aigua tova: una tassa d'escates de sabó, una tassa de sòdic de rentar i 1/2 tassa de bòrax. Per a l'aigua dura: utilitzeu una tassa d'escates de sabó, una tassa de sòdic de rentar, i una tassa de bòrax. Agregueu 1 / 2 tassa de vinagre blanc destil·lat com a suavitzant per la roba.\nBlanquejador per a la roba\nCom a blanquejant es pot fer servir peròxid d'hidrogen (aigua oxigenada) en lloc de clor. Remulleu la roba bruta blanca durant 30 minuts a la rentadora amb 1 / 2 tassa de peròxid al 20 per cent i renteu com sempre.\nAlumnes de l'optativa d'Educació Ambiental de 2n ESO.\nEn aquest bloc trobareu tota la informació i les activitats del nostre projecte ambiental.\nProjectes i Activitats (41)\nReducció paper d'alumini (16)\nProjecte Can Xercavins (10)\nCampanya Coltan (6)\nNotícies de Tchimpounga (1)


Un monument a la intimitat\nLa instal·lació d’aquestes escultures a PLANTA convida a la introspecció\nEl Día i La Noche, conegudes també com a Carmen despierta i Carmen dormida, van suposar per a López la seva primera escultura pública en solitari. L’interès d’Antonio López en la representació de l’home i la dona a través de l’escultura és un tret distintiu de la seva trajectòria. L’artista se sent fascinat per la representació de la infantesa.\nEl Día i La Noche\nUn context insòlit\nLes dues escultures s’exposen en un escenari oposat a un escenari urbà\nA PLANTA, El Día i La Noche es presenten en un context que aporta a les peces una aura singular, envoltades entre natura i processos industrials que li proporcionen un caràcter introspectiu diferent al de la seva ubicació pública més coneguda: l’exterior de la madrilenya estació d’Atocha.\nLa màgia d’Antonio López converteix allò quotidià en transcendent\nLa incorporació d’El cuarto de baño (1970 – 1973) a la col·lecció de la Fundació Sorigué va marcar un punt d’inflexió en el seu desenvolupament i l’inici d’una relació de col·laboració pròspera amb l’autor. Actualment, el conjunt d’obres d’aquest artista és un dels més destacats de la col·lecció.


Normes de funcionament – ATENEU POPULAR DE PONENT DE LLEIDA\nEl Banc del Temps de l’Ateneu Popular de Ponent és un projecte que funciona sense ànim de lucre.\nEl Banc del Temps té com a finalitat promoure l’intercanvi de temps entre persones.\nLa mesura d’intercanvi és l’hora, amb independència del tipus de tasques i/o activitats que s’intercanvïin entre els socis i les sòcies.\nEls socis de l’Ateneu es podran adscriure al Banc del Temps individulament, un cop feta l’entrevista amb l’equip responsable del Banc del Temps i amb el compromís de fer-ne ús, d’oferir i demanar temps.\nLes persones adscrites al Banc del Temps hauran d’oferir un determinat nombre d’hores mensuals per fer els serveis que necessitin i, a la vegada, poden demanar el mateix nombre d’hores per les activitats en què estiguin interessades.\nCada persona adscrita al Banc del Temps es compromet a comunicar (mensualment o setmanalment) a la Secretaria el temps donat i/o rebut.\nLa secció del Banc del Temps facilitarà informació periòdicament. En aquesta informació figurarà la relació de serveis disponibles per a l’intercanvi, la identificació i la localització de les persones corresponents.\nLa secció del Banc del Temps de l’Ateneu té la finalitat de promoure la coneixença i l’intercanvi entre les persones adscrites, fomentant la mútua confiança.\nLes persones adscrites al Banc del Temps es comprometen a acceptar i complir aquestes regles de funcionament.


La consulta, el 9 de novembre de 2014: "Vol que Catalunya esdevingui un Estat? En cas de resposta afirmativa, vol que aquest Estat sigui independent?"\nArtur Mas ha comparegut aquest migdia davant els mitjans de comunicació a la Galeria Gòtica del Palau de la Generalitat, acompanyat dels líders de les formacions polítiques favorables al dret a decidir, amb els quals s’ha reunit aquest matí: Oriol Junqueras (ERC); Joan Herrera (ICV) i David Fernández (CUP). També hi han estat presents la vicepresidenta del Govern, Joana Ortega, i el conseller de la Presidència, Francesc Homs.\nEl president ha volgut expressar públicament el seu agraïment a les formacions polítiques que han fet possible l’acord i ha subratllat el seu “’esperit de col·laboració, la generositat en els plantejaments i el sentit de país”. “El que tenim entre mans té una transcendència històrica i de futur molt important”, ha destacat el president, que ha afegit que “havíem d’estar a l’alçada de les circumstàncies”. “Ens hauria agradat que també hi fos el PSC”, ha lamentat el president, però ha insistit que hi ha una majoria molt àmplia i “cal avançar en el camí que ens havíem traçat”.\nEl cap de l’Executiu ha demanat a l’Estat que estigui “atent a aquest clam de la societat catalana, a aquesta majoria parlamentària i política tan sòlida, a un poble que vol decidir el seu futur, que vol votar en llibertat i de manera absolutament pacifica i democràtica”. El president ha afirmat que a les negociacions amb l’Estat “hi anem amb la millor mà estesa, amb majoria àmplia i claredat d’objectius,” i ha instat les institucions espanyoles a facilitar la consulta, “com passa a altres llocs de la Unió Europea”.\nEl cap de l’Executiu ha tancat la seva compareixença assenyalant que “avui, a part de fixar objectius clars, també estem fent un acte de qualificació de la pròpia política catalana i, per tant, del país en el seu conjunt”.\nInfografia en PDF PDF 1,751MB


tic-tac, aprenem: Finalitzem el projecte d'Europa i UE\nFinalitzem el projecte d'Europa i UE\nDoncs ja hem acabat el projecte d'Europa i Unió Europea, el treball escrit ha sigut més lleuger que altres ocasions, però sí és de veres que ens ha costat un poc més localitzar-los tots al Google Maps, així com els principals golfs, caps i rius. Treball que després hem publicat al nostres blocs individuals.\nHem fet una taula amb Google Docs ambs països d'Europa i una presentació ambs els països que pertanyen a l'Unió Europea, tots dos de manera col·laborativa.\nEl projecte ha sigut per parelles i també hem fet treball individual, omplint un mapa per a recordar, capitals i països.\nHui hem fet una xicoteta exposició oral per a veure com ens havia quedat, ací és una part del treball.


Hi ha qui pot sentir però és incapaç d'escoltar; i qui, malgrat que no pot sentir ni les veus, ni la música, ni els sorolls, és capaç d'escoltar la veritat. Perquè hi ha vegades que els desavantatges es converteixen en avantatges i que ser diferents és el que ens permet ser únics. I això és el que li va passar a la Clara, una de les nenes que vivia a Hamelín, l'única que no es va deixar enganyar per la música del flautista gràcies al fet que era sorda. I Clara, a qui la seva sordesa va fer única i millor preparada davant el problema, va aconseguir salvar el seu germà, Bruno, i la resta de nens del poble del dolent flautista que per venjar-se d'un alcalde malvat, va estar a punt de cometre una gran atrocitat.\nPartint de la premissa de què una de les nenes d'Hamelín era sorda, els Farrés Brothers, en un espectacle de titelles, objectes i actors narrat amb llengua de signes, donen la volta al conte de tota la vida narrant les peripècies del músic i dels nens des de dos punts de vista: el de qui escolta la música i es deixa enganyar per la seva melodia i el de la nena que, privada de l'oïda, és capaç d'erigir-se com l'única que pot escoltar la veritat.\nEspectacle adequat per a infans de totes les edats.\nCreació:Jordi Palet, Olalla Moreno, Jordi Farrés, Pep Farrés i Íngrid Domingo. Text:Jordi Palet i Puig. Interpretació: Olalla Moreno, Jordi Farrés, Pep Farrés. Direcció:Jordi Palet i Puig. Assesorament en Llengua de Signes Catalana (LSC): Anna Granero, Nayeli Pascual, Gloria Díaz i Marta Cañizares\nTrastos, gestos, paraules, ninots i històries poc transitades... Aquest és el material amb què els Farrés brothers i cia escriuen els seus somnis damunt d'un escenari. La companyia, que va ser creada el 2002 per en Jordi Farrés, en Pep Farrés i en Jordi Palet, té un repertori de 8 espectacles, entre ells La maleta de l’Agustí, sobre el fotògraf Agustí Centelles; o Tripula, que el 2016 va guanyar el premi Butaca al Millor Espectacle per a públic familiar.\nPerò els Farrés Brothers no només fan espectacles per a públic familiar, sinó que també treballen per a públics adults: així, han signat Equilibristes (amb tres músics en directe) o una adaptació de La visita de la vella dama, de Dürrenmatt, que estava interpretada per titelles i actors (Vicky Peña, Xavier Capdet) que es va poder veure al Teatre Lliure l’any 2018.\n"Tant els espectadors sords com els oients entendran el mateix"\nNotícies - 22/01/2020\nEls Farrés Brothers donen la volta al tradicional conte del flautista en 'El silenci d'Hamelín'


Us va el microblogging? Apunteu-vos a Twitter | Bloc de la Biblioteca del Campus Bellvitge\n« El canvi climàtic, una amenaça per a la salut\nKeyose. Històries clíniques en línia »\nUs va el microblogging? Apunteu-vos a Twitter\nPublished 25 Abril 2008\tEls divendres del bloc , Internet , Noves tecnologies Closed\nNo, el microblogging no és un bloc escrit per gent molt petita, tampoc un bloc amb una lletra i unes imatges minúscules i no aptes per a lectors que pateixin presbícia. El “micro” fa referència a la llargària dels posts: 140 caràcters com a màxim.\nQuè?, penseu que és una ximpleria? No ens sorprèn, molta gent ho pensa.\nO, al contrari, penseu que és una idea genial? Tampoc ens sorprèn, molta gent ho pensa també.\nEl que sí ens sorprendria és que us deixés indiferents.


Cullera acollirà el final de l’etapa 6 de la Vuelta a Espanya 2021 – RiberaTV\nEl 19 d’agost la ciutat serà l’epicentre d’una de les proves esportives més prestigioses del calendari internacional\nLa meta serà en l’Alt de la Muntanya de Cullera\nHui s’ha presentat l’edició número 76 de la Vuelta a Espanya i on l’organització ha confirmat que Cullera tindrà el final de l’etapa número 6 que tindrà la seua eixida a Requena i conclourà a la muntanya de la ciutat. Seran un total de 21 etapes i on Cullera tindrà l’oportunitat d’acollir la meta final d’una de les rondes més prestigioses del calendari internacional esportiu.\nConcretament, el 19 d’agost la ciutat podrà gaudir d’un esdeveniment que congregarà l’atenció de més de 190 països i que compta amb una audiència potencial de més de 400.000 espectadors, a més de projectar racons, paratges del municipi i el seu entorn des de mar, terra i aire amb vistes privilegiades i seguiment de centenars de mitjans de comunicació.\nDes de 1980 Cullera no tenia l’oportunitat de tindre un final d’etapa i ara torna una cita «que ens situa en l’aparador de l’interés social, cultural, esportiu i turístic de l’àmbit nacional i internacional», assenyala Jordi Mayor, alcalde de Cullera, qui afirma que «sens dubte és una bona notícia per a la nostra localitat que ens projectarà a tots els nivells i esperem que, amb una situació sociosanitària millor, rellance Cullera econòmicament i que per descomptat siga un revulsiu després dels mesos complicats que estem passant», afirma el primer edil.\nDos anys després que Cullera acollirà l’inici de la cursa, este final d’etapa tindrà de nou la col·laboració i finançament econòmic de la Diputació de València d’una prova que és una plataforma immillorable per mostrar la singularitat del territori valencià.\nEl final de l’etapa de 159 kilòmetres l’han batejada com a «Alt de la Muntanya de Cullera», i on, per les seues característiques, de segur que es viurà un desenllaç vibrant i emocionant i on l’últim guanyador del Tour de França, i que enguany també estarà a la ronda espanyola, Tadej Pogacar, va ser l’últim a coronar el cim en la darrera edició de la Volta a la Comunitat Valenciana.\nAjuntament Cullera, Ciclisme\nCullera acollirà el final de l’etapa 6 de la Vuelta a Espanya 2021 added by Grup Televisió on 11 febrer, 2021\nValència ja ha pagat 9,9 milions d’euros de les ajudes del pla resistir, i destina noves per als professionals relacionats amb les tradicions


Support | Viatge de prospecció a Israel per conèixer el projecte de Shekulo tov en treball protegit\nDel 16 al 24 de març la Fundació Tutelar, ha estat convidada juntament amb la Fundació Drissa i la Fundació Ramon Noguera pel grup israelià Shekulo Tov a un viatge de prospecció per conèixer en primera persona els projectes i negocis en marxa creats al país amb l’objectiu principal d’inserir laboralment a persones amb malaltia mental.\nEl grup Shekulo Tov es va fundar l’any 2005 amb l’objectiu de facilitar que les persones amb malaltia mental visquin a la comunitat de manera independent. Atès que la veritable integració comunitària i la inclusió social depenen de les oportunitats disponibles en la societat, Shekulo Tov desenvolupa i proporciona serveis per garantir l’ocupació i l’oci. A través dels diferents projectes i línies de negoci l’entitat possibilita que milers de persones assoleixin els seus objectius de vida i disminueixi l’estigma de la malaltia mental, a la través principalment de la feina i amb aquesta, la seva inclusió social.\nDurant el viatge, a més d’estudiar futures vies de col·laboració, les tres entitats han tingut l’ocasió de visitar diferents projectes i models d’inserció laboral. Entres d’altres destaquen: els negocis “Dandasha” a Ramat Gan i “Rebooks” a Jerusalem, cadenes de productes de segona mà, roba i llibres, importants i en creixement, i la fàbrica de xocolata “Corinto” a Netanya.\nAlgunes dels projectes empresarials principals de Shekulo Tov\nPlantes de producció integrades\nShekulo Tov disposa de plantes integrades de producció que permeten als usuaris del servei adquirir habilitats vocacionals i acceleren els seus processos de rehabilitació i recuperació. Les plantes fabriquen xocolata, espelmes, sabons, productes de paper i dolços i inclouen una àmplia varietat de programes de capacitació dins i fora de la planta. En aquesta servei ocupen 1000 persones amb malaltia mental.\nErkuti és una xarxa de punts de venda de regals de qualitat amb valor. La xarxa s’estén per tot Israel i es dirigeix al comprador individual i també a les empreses. Tots els productes són fabricats a les plantes de producció del grup. En aquest servei ocupen 780 persones amb malaltia mental.\nRebooks és una marca líder de llibres de segona mà, amb nou botigues i amb més de 450 punts de venda a diferents emplaçaments ( cafès, jardins d’infants, grans companyies i gimnasos) més la venda online. En aquest servei ocupen 830 persones amb malaltia mental.\nDandasha és una cadena de moda casual i urbana d’articles de disseny de segona mà. Els usuaris del servei, que integren el personal de la botiga, entrenen les seves habilitats en vendes, disseny, servei al client, gestió d’inventari, aparadorisme i treball en equip, amb l’objectiu d’incorporar-se després al mercat laboral ordinari. En aquest servei ocupen 15 persones.\nMés informació a la pàgina web: https://s-tov.org/about/\nLa Fundació presenta el Pla de Qualitat i l’Estudi Social de la Inversió en les jornades nacionals de les UDAF a ParísAssistim a la Zero-Project Conference 2018


Fuensanta i Antonio continuen recollint èxits\n14:05 | 26/01/2020\nLa parella de ball més popular de la nostra localitat, continuen el seu periple d'èxits. Durant la passada setmana, del 26 de febrer a l'1 de març, s'ha celebrat a Torremolinos el Campionat Europeu de Ball Retro. Els nostres distingits ballarins locals, Fuensanta i Antonio van participar en diferents modalitats, dins de la categoria de 60 anys. De les 45 parelles que competien en la seva categoria, 16 van passar a la fase final que va tenir lloc el divendres 1 de març.\nLa seva participació s'ha tancat amb un èxit absolut, ja que van obtenir 6 guardons, entre ells el més preciad: campions d'Europa de ball combinat (vals-tango i pasdoble). També van tenir premis en 5 modalitats més: primers en vals, primers en pasdoble, segons a la general d'Espanya, segons en tango i tercers en la modalitat de ball artístic.\nAquests premis se sumen als que ja van obtenir l'any anterior en la categoria de 50 anys. Fuensanta i Antonio es mostren molt satisfets dels èxits obtinguts que són fruit de l'esforç continu i les moltíssimes hores de dedicació. Després del rotund triomf obtingut, Fuensanta ha comentat que l'any vinent serà l'últim de competició per donar pas a noves parelles i dedicar-se després de la retirada professional a les exhibicions.\nLa parella de ball continuarà la seva trajectòria com a professors de ball en l'acadèmia que regenten així com les seves col·laboracions al Casal de la Gent Gran de Montmeló.


Castelldefels: escapada en família entre costa, muntanya i gastronomia - Empordà\nUna de les platges més extenses de la costa catalana i els paratges verds del Parc Natural del Garraf converteixen aquesta localitat en un autèntic paradís\nDaniela Pina 07.07.2020 | 12:53\nA només 18 quilòmetres de la ciutat de Barcelona, Castelldefels compta amb una de les platges més llargues del litoral català. Un total de cinc quilòmetres de sorra fina que es divideixen entre les platges de la Pineda, Lluminetes i el Baixador, equipades amb totes les instal·lacions necessàries: dutxes, passarel·les de fusta que donen accés a la sorra, àrees de jocs infantils i cabines sanitàries. A l'altre costat de la costa, les més de 12.000 hectàrees que conformen el Parc Natural del Garraf abracen el nucli urbà de la localitat.\nCastelldefels ofereix una àmplia proposta d'allotjaments, restauració, entreteniment i oci que la converteixen en un destí ideal per a unes vacances en família a prop del mar. I és que aquesta població compta amb el segell de Destinació de Turisme Familiar (DTF) que atorga l'Agència Catalana de Turisme de la Generalitat de Catalunya als municipis que ofereixen serveis adaptats a les necessitats de les famí- lies amb fills.\nPer un altre costat, el seu passeig marítim, a més d'una tranquil·la caminada per la platja, ofereix una multitud d'opcions gastronòmiques. Des de les propostes més sofisticades de cuina d'autor, fins a la gastronomia catalana més tradicional. El seu clima mediterrani permet als visitants menjar sota el sol gairebé cada dia de l'any, ja sigui en alguna de les terrasses del centre de la ciutat o en un dels restaurants a primera línia de mar.\nA més, al llarg de l'any, se celebren inicia- tives gastronòmiques com la famosa Ruta de la Tapa, un esdeveniment que organitza el Gremi d'Hostaleria de Castelldefels i Baix Llobregat per promocionar la restauració a través de les seves tapes.\nLa costa de Castelldefels és una de les més adorades per la comunitat de surfistes, windsurfistes i kitesurfers. Les 43 hectàrees del Canal Olímpic permeten practicar modalitats com el wakeboard, el waterski i el piragüisme, entre altres, mentre que el Club Nàutic i el Club Marítim ofereixen l'espai per portar a terme surf, windsurf, vela i paddle surf.\nPer un altre costat, els que prefereixen practicar esport a la muntanya poden gaudir de rutes i excursions, a peu o en bicicleta, i fer escalada pels paratges del Parc Natural del Garraf. A la porta d'entrada del parc natural, se situa el Centre d'Activitats Ambientals, Cal Ganxo, en el qual es realitzen actuacions educatives i de sensibilització ambiental i que compta amb un observatori astronòmic.


“No hi ha cap altra opció que el diàleg, parlar no és cap delicte” | Ferran Espada | barcelona | Política | El Punt Avui\n“No hi ha cap altra opció que el diàleg, parlar no és cap delicte” “No hi ha cap altra opció que el diàleg, parlar no és cap delicte” “No hi ha cap altra opció que el diàleg, parlar no és cap delicte” “No hi ha cap altra opció que el diàleg, parlar no és cap delicte” + “No hi ha cap altra opció que el diàleg, parlar no és cap delicte” E-mail\nL’alcaldessa de l’Hospitalet de Llobregat, Núria Marín, en un moment de l’entrevista a El Punt Avui TV JUANMA RAMOS.\nVÍDEO: 'Protagonistes', amb Núria Marín\n“No hi ha cap altra opció que el diàleg, parlar no és cap delicte” “No hi ha cap altra opció que el diàleg, parlar no és cap delicte” “No hi ha cap altra opció que el diàleg, parlar no és cap delicte” “No hi ha cap altra opció que el diàleg, parlar no és cap delicte” “No hi ha cap altra opció que el diàleg, parlar no és cap delicte” E-mail\nTenim a tocar la cobertura de les vies del tren i això permetrà crear la gran sala d’estar de l’Hospitalet amb 120.000 metres quadrats\nL’enemic de l’Hospitalet no és Barcelona. Tampoc cap altra ciutat veïna. Són aliats i hem de sumar. Hem de ser intel·ligents\nLa figura del relator va desencadenar una forta polèmica. Quina intenció hi havia amb aquesta proposta en les negociacions entre els governs català i espanyol?\nMalgrat que aquest és un tema que podem donar per passat, crec que el que es pretenia és aprofundir en quelcom que hem trobat a faltar desgraciadament en els darrers temps com és el diàleg. La possibilitat de parlar i discutir tot el que es vulgui i d’intentar trobar punts d’acord.\nEl diàleg pel conflicte català s’ha de donar per trencat?\nNo hi ha cap altra opció que el diàleg. Si realment volem una solució, només vindrà per la via de parlar i discutir. Així ho hem fet sempre en política i especialment als municipis. Puc posar molts exemples de l’Hospitalet en què malgrat que han estat quatre anys difícils per a l’acord hem aconseguit pactes importants per a la ciutat en matèria educativa, salut, infraestructures, comerç o ocupació. I ho hem fet internament com a ciutat però també amb administracions diferents governades per gent políticament i ideològicament diferent del que jo puc representar. Però pensàvem que era imprescindible per al present i per al futur de la ciutat. Malgrat les diferències, arribar a acords crec que és la fórmula per al bé dels ciutadans.\nPerò la reacció de les dretes, del PP, Cs i Vox, ha estat ferotge...\nDesgraciadament aquesta és la reacció de la dreta, del “com pitjor millor”, que mira el curt termini per mirar de treure profit partidista i electoral. Estem en una situació prou complicada que ens ha de fer pensar en el conjunt i cercar solucions beneficioses per a la societat. En política només hem avançat quan hem estat capaços de seure plegats a resoldre els problemes. I aquí n’hi ha un que és polític. I és de primer nivell. Malgrat que hi ha coses en què mai arribarem a un acord, perquè cal respectar les lleis, la Constitució i l’Estatut. I si no agraden, es poden canviar. Però el que no es pot fer és trencar-ho tot, començant pels intents de diàleg.\nAmb aquesta ofensiva de l’oposició contra Pedro Sánchez, no sembla viable el diàleg o les reformes...\nA mi m’agradaria que, a banda d’insultar i convocar manifestacions, se sabés quina és la solució que proposa Cs i el PP davant la situació que vivim.\nCom valora la manifestació del nacionalisme espanyol de diumenge passat?\nCrec que va ser un fracàs.\nMés enllà de les xifres, què n’opina?\nUn error. S’ha vist com majoritàriament els ciutadans no van seguir la convocatòria. Però va ser clarificadora de determinades posicions i vam veure quina és la fotografia dels partits de dretes d’aquest país. La fotografia mostra allò que alguns moltes vegades no volen verbalitzar.\nLes crítiques a Sánchez per la negociació amb els independentistes també han vingut de l’interior del PSOE...\nMoltes d’aquestes veus són del passat i d’altres són companys que tenen por que el problema de Catalunya afecti les seves comunitats. El problema de Catalunya no ho és exclusivament dels catalans. És evident que a Catalunya hem de parlar entre catalans, però aquest és un problema del conjunt dels espanyols també. I cal abordar-ho. Crec que la majoria dels espanyols també tenen ganes que s’hi pugui trobar una solució. És cert que jo era massa optimista sobre el fet que amb un govern com el de Pedro Sánchez, amb ganes de dialogar, seria més fàcil avançar conjuntament amb l’independentisme. Hi ha dificultats evidents, perquè les coses no són ni senzilles ni fàcils, però hem d’aconseguir que tothom tingui clar que només trobarem una solució parlant. I parlar no és cap delicte ni cap cosa tremebunda, ni es trenca res.\nPerò es pot parlar de tot?\nTambé del dret a l’autodeterminació?\nEs pot parlar de tot, però cal tenir present que en això no tindrem mai un acord. Però en aquest país hem superat etapes molt difícils i ho hem fet parlant. Si el govern de la Generalitat pretén que l’acord final sigui per l’autodeterminació, és evident que això no passarà. Això ho ha dit tant el govern espanyol com el partit socialista. Cal buscar posicions que no siguin extremes, perquè en una negociació cal aproximar posicions.\nEl PSOE ha superat la crisi que va comportar la destitució de Pedro Sánchez com a secretari general?\nTotalment. Pedro Sánchez és un líder que s’ha guanyat el seu lideratge en unes primàries de la militància. No l’han triat quatre barons en un despatx. Han estat les bases i contra pronòstic. Té una forma de ser valenta i per això va decidir tirar endavant una moció de censura i optar per la presidència per treure del govern un partit corrupte com el PP. El partit li dona suport total encara que hi hagi algunes veus crítiques, perquè el PSOE no és monolític.\nPel que fa a l’Hospitalet, com està el gran projecte que suposa la cobertura de les vies del tren de rodalies que travessen la ciutat?\nHo tenim a tocar. Hem arribat a un acord parlant amb tothom, des de ministres fins a tots els funcionaris implicats, per fer entendre que aquesta era una qüestió que no només era una millora física de l’Hospitalet, sinó que també hi havia un tema de fons com és millorar el sistema de rodalies.\nQuin és l’abast del projecte?\nPer a nosaltres és molt important. Són sis quilòmetres que inclouen les dues vies, la de Vilanova i la de Vilafranca. En la primera es cobrirà gairebé el cent per cent de la via. I en la de Vilafranca la cobertura començarà després de l’estació de l’Hospitalet. Eliminarem una fractura que ha dividit històricament la ciutat, que l’ha fracturat i que ha generat problemes de soroll i d’incomunicació entre barris.\nEn quin punt està?\nJa s’està treballant en el projecte executiu i s’està redactant l’informe d’impacte mediambiental i està en marxa la licitació d’algunes obres complementàries. Aquest any tindrem el projecte i espero que l’any 2020 per fi comencin les obres.\nQuè preveu per a aquest espai un cop cobertes les vies?\nAixò ho decidirem entre tots. Serà la gran sala d’estar de la ciutat. Són 120.000 metres quadrats, equivalents a uns 17 camps de futbol. Ha de ser el pulmó verd del centre de la ciutat. Espai per gaudir. Molt necessari en una ciutat densa com l’Hospitalet.\nVostè ha plantejat que volen estar auditant l’obra pam a pam. No se’n fien de Foment?\nNosaltres hi estarem molt a sobre i que ningú es pensi que donem l’obra per feta. Estem treballant amb Adif i també amb els veïns, però no és el primer cop que el ministeri ha dit que això ja estava i després algú altre ho ha parat. N’hem de fer el seguiment i quan comencin les obres ens posarem amb les empreses i els veïns a dibuixar aquesta nova ciutat que tindrem.\nEn la seva darrera conferència de balanç del mandat ha anunciat una nova plaça d’Europa per al nord de la ciutat. Què vol dir amb això?\nEls projectes estratègics són de mitjà i llarg termini. N’hem desenvolupat alguns amb la transformació de la Granvia com la plaça d’Europa, o ara el clúster biomèdic; també d’altres com serà el cobriment de les vies del tren de què parlàvem abans, el Districte Cultural o el turisme. I hem decidit començar a plantejar el futur d’una àrea important, dins l’Hospitalet i dins l’àrea metropolitana, com la de can Rigal, que de moment li hem posat el nom de la nova plaça d’Europa del nord de la ciutat. Són 200.000 metres quadrats, equivalents a 21 illes de l’Eixample de Barcelona, i ara és el moment de repensar l’espai després que el disseny que s’havia previst a finals dels anys noranta va ser aturat per la crisi.\nVostè proposa que en aquest espai es faci el nou Hospital General de l’Hospitalet. Quin és l’objectiu?\nCreiem en dos pols que siguin motor d’aquest projecte a can Rigal: l’esport i la salut. La primera actuació que tenim la possibilitat de fer en aquesta àrea és segregar dos terrenys importants. Un és el Complex Esportiu de l’Hospitalet Nord, en el qual volem impulsar un projecte relacionat amb l’esport, la salut, la formació, el turisme i la innovació. Estem preparant un concurs d’idees internacional que ens ajudi a concretar el projecte. Aquesta part només depèn de nosaltres i ja hi estem treballant. Però, d’altra banda, tenim l’Hospital General de l’Hospitalet, l’antic Hospital de la Creu Roja a Pubilla Cases, que està molt envellit i no està donant a la meitat de la nostra població el servei hospitalari de primer nivell que caldria. Això ens obliga a sortir de l’Hospitalet per rebre l’atenció adequada i va en contra de l’eficiència sanitària i del sentit comú. El nou hospital és una reivindicació veïnal però l’hem fet nostra, a l’equip de govern, i així ho hem plantejat a la consellera de Salut, que ha de decidir quina solució hi dona.\nLa Granvia ha estat la primera gran transformació de l’Hospitalet a la zona de la plaça d’Europa. Quin balanç en fa?\nEn un espai que era l’accés a l’aeroport i que concentrava activitats de ferralla de poc valor, hem aconseguit instal·lar hotels, oficines, superfícies comercials i altres activitats econòmiques i estem molt satisfets de com ha evolucionat l’àrea i del que ha generat econòmicament a la ciutat. Cal tenir present que ha ajudat molt a fer front a la crisi econòmica.\nQueda ara la segona fase de cobertura amb el PDU de la Granvia, a la zona dels hospitals. Què suposarà el projecte?\nA l’Hospitalet tenim uns hospitals de referència com és el de Bellvitge i el Duran i Reynals, dos centres d’investigació molt potents com són l’Idibell i l’ICO, també la Universitat de Barcelona i s’ha sumat l’Hospital Sant Joan de Déu a aquest clúster biomèdic en què ja fa temps que treballem. Però també necessitem generar economia i per això hem de ser capaços de transformar el territori perquè les empreses del sector puguin aterrar i puguem generar el clúster biomèdic més potent del sud d’Europa, que estimem que podria generar uns 20.000 llocs de treball. Això abraça un territori que va des de la plaça d’Europa fins al riu [Llobregat] en què volem cosir urbanísticament aquesta àrea i transformar-la. Aquest és un projecte de país que va molt més enllà de la mateixa ciutat.\nEn la transformació de tota aquesta àrea, la instal·lació de Fira de Barcelona amb el Mobile World Congress al capdavant ha estat clau?\nL’ampliació de la Fira a l’Hospitalet és una decisió estratègica que en el seu moment van prendre els alcaldes Maragall i Pujana. Va costar anys, però avui les instal·lacions de l’Hospitalet concentren els principals esdeveniments firals, entre ells el Mobile. Ara s’ha de prendre una altra decisió estratègica de país, que és fer créixer el recinte firal Gran Via i s’ha de fer a l’Hospitalet, si és que volem competir a la primera divisió mundial de les fires, retenir alguns dels esdeveniments més importants que tenim i, alhora, poder guanyar-ne d’altres. El Mobile genera prop de 13.000 llocs de treball, un impacte econòmic de més de 200 milions d’euros i una activitat que va molt més enllà dels quatre dies del congrés.\nNo hi ha el perill que es generin dos Hospitalets de dues velocitats, el de l’entorn de la Gran Via i altres barris amb menys impuls?\nUna ciutat és un tot. En aquells barris que tinguin més dificultats hem d’espènyer com hem fet sempre. Hi ha barris on es generen oportunitats que s’han de fer possible i en altres que no en sorgeixen hem d’abocar tots els esforços possibles per anar tots a la mateixa velocitat. En tota la transformació de la Gran Via no s’hi destina ni un euro dels impostos dels ciutadans i ciutadanes de l’Hospitalet. Cost zero. Ben al contrari, de tota aquesta transformació i activitat econòmica que generen els hotels, les empreses, la Fira i les superfícies comercials hi ha una generació de llocs de treball i de riquesa que redistribuïm amb projectes a la resta de la ciutat. Per exemple, per implementar professors nadius d’anglès a quart d’ESO en tots els instituts de l’Hospitalet, que beneficia moltes famílies que no poden pagar aquest ensenyament de forma privada. Una eina de reforç per aprendre un idioma que és fonamental per dotar d’oportunitats professionals els joves, que ha tingut una acceptació molt bona i que si podem volem ampliar a més cursos.\nPer què vol renovar tots els ascensors del conjunt de blocs de pisos que formen Bellvitge?\nBellvitge és un barri que es va construir fa poc més de 50 anys i llavors van dissenyar uns ascensors que s’aturen entre replans. I els veïns, per accedir als habitatges, han de pujar o baixar set esglaons. Amb l’envelliment de la gent ara és un problema i l’Ajuntament ha posat fil a l’agulla per mirar de posar-hi remei. Hem pogut comptar amb la col·laboració del Consorci Metropolità de l’Habitatge i el Banc Europeu d’Inversions i amb l’associació de veïns i les entitats del barri. El consorci finançarà el 30% de l’obra a fons perdut i la resta del cost hem de veure com fem possible que cada família el pugui cobrir. Tot plegat es treballarà i dirigirà des d’una oficina municipal que crearem. Perquè els veïns de Bellvitge estan molt satisfets de viure-hi. Ha estat un barri reivindicatiu que estava abocat a ser el suburbi del suburbi, però li hem sabut donar la volta i hi ha una gran satisfacció del barri.\nVostè ha proposat que la Constitució espanyola reconegui el paper de les àrees metropolitanes i que la presidència de la de Barcelona sigui elegida directament per votació popular. Per què?\nCal recordar el gran error polític històric que va cometre Jordi Pujol carregant-se l’àrea metropolitana. Suposo que en aquell moment pensava que podia ser un contrapoder a la Generalitat. Després hem mancomunat molts serveis entre municipis i ha estat positiu. Però crec que en aquests moments tenim reptes que individualment, des de cada ciutat, serà molt difícil d’assumir.\nEstic parlant del problema de l’habitatge, de turisme, de tots els nous fenòmens de mobilitat, civisme, seguretat, etcètera. L’àrea metropolitana és la dimensió idònia per trobar solucions a problemes importants i essencials i per tant se l’ha de dotar de més recursos, més competències i més reconeixement institucional. Quan es va fer la Constitució aquesta realitat metropolitana no existia i per això caldria incorporar-la quan es faci una reforma constitucional, que crec necessària. I si dotem l’AMB de més competències i recursos, cal retre comptes, i el millor és fer-ho davant la ciutadania donant-li la possibilitat d’elegir-ne els òrgans. De tota manera, més enllà de propostes concretes, crec que el que importa és que parlem del paper que ha de tenir l’àrea metropolitana, que és una realitat no només important per les ciutats que en formem part, sinó pel fet de ser el motor econòmic de Catalunya.\nAquest mandat hi ha hagut diversos fòrums de coordinació entre les principals ciutats en temes com ara l’habitatge, les infraestructures i altres. Com han funcionat?\nTot el que sigui reflexionar i treballar plegats sempre és positiu. El problema de l’accés a l’habitatge no el pot resoldre cap ciutat tota sola. En aquest tema s’han d’alinear totes les administracions que tenim competències amb unes polítiques clares, canviant les lleis que s’hagin de canviar i prenent les decisions que convingui, però plegats. I fins ara les administracions no han estat en sintonia per donar solucions que els ciutadans esperen. De fet, els municipis som els que menys competències tenim en aquesta matèria, però som els que estem en contacte directe amb els ciutadans i els hem de donar una solució quan hi ha una emergència habitacional. No podem enganyar els ciutadans generant l’expectativa que un alcalde pot canviar la política d’habitatge en un municipi. Depenem de les lleis que s’aproven a Madrid i decisions que es prenen al Parlament i si aquestes dues administracions no van alineades entre elles i amb els municipis, no es pot resoldre el problema.\nVostè ha tingut bona relació amb els darrers governs de la Generalitat malgrat ser independentistes i amb el conflicte pel mig...\nTinc molt clar que jo soc l’alcaldessa de tots els ciutadans i ciutadanes de l’Hospitalet independentment del que votin i pensin. Jo defenso els interessos de la meva ciutat i dels meus ciutadans. I això m’obliga a entendre’m amb les institucions d’aquest país tant si estan governades per la meva formació política com no. Sigui la Generalitat, sigui l’Estat. Perquè tinc clar que per impulsar les dues noves escoles que avui estan en barracons he de parlar amb el conseller Bargalló, i així ho he fet.\nConsidera que està prou reconegut el paper de l’Hospitalet com a segona ciutat de Catalunya o l’ombra de Barcelona és massa allargada?\nL’enemic de l’Hospitalet no és Barcelona. Tampoc cap altra ciutat veïna. Són aliats i hem de sumar. Hem de ser intel·ligents des d’un punt de vista polític. El que suma i ens fa ser forts davant del món és la marca Barcelona, a la qual l’Hospitalet, amb tota la modèstia però amb orgull, hi contribueix fent les coses ben fetes. A poc a poc se’ns reconeix el nostre paper i el futur encara s’ha d’escriure, però el veig molt positiu per a la ciutat de l’Hospitalet i els nostres ciutadans.\nNúria Marín està al capdavant de la segona ciutat de Catalunya des del 2008. L’alcaldessa de l’Hospitalet de Llobregat és una socialista de pedra picada que ha desenvolupat tota la seva carrera política al Partit dels Socialistes de Catalunya, primer a les joventuts socialistes i des del 1981 com a militant del PSC. Marín forma part de l’executiva actual del partit com a adjunta a la primera secretaria que ocupa Miquel Iceta. I també és una de les veus catalanes de pes en el PSOE, en què forma part de la comissió executiva federal com a secretària de cohesió i integració.\nEl Punt Avui. Girona 17-02-2019, Pàgina 14\nEl Punt Avui. Nacional 17-02-2019, Pàgina 14


Wikiloc | Bausén, Catalunya (España)中的Bausen - Bosc de Carlac路线- GPS track\n健行 (在Spain的最佳健行路线 → Catalonia → Bausén )\nBausen - Bosc de Carlac\n6,271 231 3533\n邻近 Bausén, Catalunya (España)\nBAUSEN - ESGLÉSIA DE SANT PÈIR AD VINCULA - ERMITA DE SANT ROC - BOSC DE CARLAC - ARRIU DE CARLAC - CORET DE PA - BORDES DE SACROTZ\nComencem la ruta en l'entrada del poble de Bausen baix l'església de Sant Pèir Ad Vincula del segle XVIII, on hi ha un pal indicatiu del GR 211.2. Pugem per unes escales fins a l'església i el cementeri de Bausen.\nContinuem a dalt cap al carrer Major i seguim pel camí fins a arribar a la xicoteta ermita de Sant Roc. Deixem arrere Bausen i seguim planejant per la senda entre bancals coberts de matolls vorejant un mur de pedra seca. Des d'ací disfrutem d'àmplies vistes cap a la Vall de Toran i el poble de Canejan que s'alça a l'altre costat de la vall.\nEns endinsem en un ombrívol i fresc avellaner i, a continuació, en un bonic bosc caducifoli poblat per til·lers i roures, el típic bosc dels congostos i els vessants ombrívols pirinencs i càntabres.\nEl camí va guanyant altura quasi sense adonar-nos i s'endinsa en la fageda de la vessant ombria. Comencen a aparéixer les primeres hages mil·lenàries. Continuem avançant per l'ombrívol i humit Bosc de Carlac i travessem una zona enfangada per una passarel·la de fusta. El camí ens permet contemplar les formes retorçades i fantasmagòriques dels troncs dels fajos, i les molses i falagueres que entapissen el sotabosc. Més enllà, creuem el Arriu de Carlac per primera vegada a través un pont de fusta.\nAnem guanyant altura fins que fem un marcat gir. Després d'este canvi sobtat de direcció, ascendim amb força per l'interior de la fageda fins que arribem a un replà cobert d'avellaners i amb restes d'una construcció de pedra seca.\nDesprés d'un curt tram pel avellaner, baixem uns metres i trobem de nou el riu. Passem per un clar des d'on disfrutem de les magnífiques vistes i contrastos de colors dels vessants coberts de falagueres i el bosc subalpí amb avets i arbres caducifolis.\nContinuem baixant, creuem el Arriu de Carlac de nou per un pont de fusta i continuem flanquejant pel bosc de Carlac. Eixim de l'ombrívol bosc i arribem al Coret de Pa, des d'on disfrutem de vistes espectaculars del massís del Aneto-Maladeta, el Baix Aran, el Montlude i la vall de Toran.\nComencem a baixar seguint les marques del GR 211.2. A mig descens deixem arrere les marques grogues, que continuen cap a l'esquerra, i baixem en fort pendent vorejant un mur de pedra seca entre falagueres que colonitzen les antigues pastures. El camí baixa precipitadament cap a les Bordes de Sacrotz.\nPassem pel costat de les primeres bordes, algunes en estat ruïnós, i arribem a un encreuament on deixem el GR 211 i enllacem amb l'itinerari marcat amb pintura groga, que seguim cap a la dreta. Baixem per un camí empedrat flanquejat per freixes.\nUna mica més a baix, enllacem de nou amb el GR 211 i continuem descendint per l'ample camí fins a un nou encreuament en direcció a Bausen. Baixem per bon camí entre murs de pedra seca poblats per tanques i vorejats per freixes, nogueres i castanyers, i arribem a les primeres cases del poble.\nContinuem pels carrerons estrets i tortuosos fins a l'entrada de Bausen, punt d'inici i final d'esta ruta per El Bosc de Carlac.\nEsglésia de Sant Pèir Ad Vincula\nVistes al Aneto-Maladeta\nVall de Toran i Canejan\nPont - Arriu de Carlac\nPujada en prou desnivell


Lloguer de cotxes elèctrics - Record go rent a car\nTots els avantatges de conduir un cotxe elèctric de lloguer\nL’interès pel lloguer de cotxes elèctrics està creixent molt. Conduir un cotxe elèctric no és només una forma d’experimentar els nous avenços tecnològics en conducció: més eficient, silenciós, fiable i amb menys restriccions, sinó també una necessitat per guanyar el pols a la contaminació a les grans ciutats.\nActualment, el lloguer de cotxes ja s’ha convertit en una de les opcions preferides per circular per la ciutat, gràcies als seus nombrosos avantatges: comoditat, flexibilitat, seguretat i preus més econòmics. I ara, també cal sumar-li que cada cop tenim més sensibilitat ecològica i els hàbits estan canviant. Preferim evitar les emissions de CO2 i per al lloguer de cotxes elèctrics en ciutats com Madrid s’ha convertit en un dels serveis de transport més sol·licitats.\nLloguer de cotxes elèctrics: zero restriccions i més llibertat\nA Record go mantenim la nostra flota de vehicles renovada. Els nostres cotxes tenen tots els avenços tècnics i apostem per una conducció més còmoda, segura i eficient mitjançant vehicles sostenibles i la mobilitat elèctrica. Ens adaptem amb tu per satisfer les teves necessitats de mobilitat i som un rent a car respectuós amb el medi ambient.\nPer això mateix posem a la teva disposició cotxes elèctrics per llogar a Madrid, Mallorca, Eivissa o Menorca. Amb aquests vehicles elèctrics tindràs tots els avantatges i beneficis:\nMenys restriccions: Tindràs més llibertat i flexibilitat per circular per la zona centre.\nAparca gratis a les zones blava i verda.\nOblida’t del combustible. Fora preocupacions per lliurar el dipòsit ple.\nLloguer flexible per mesos: lloga el teu cotxe elèctric per a uns pocs dies o per a lloguers de mitjana o llarga durada.\nCobertura Total Confort. Pots llogar el teu cotxe elèctric amb la cobertura més completa del mercat i amb assistència en carretera prèmium.\n100 % reemborsable. La teva reserva de cotxe elèctric té cancel·lació gratuïta. En cas d’un imprevist d’última hora, pots cancel·lar la reserva i rebre’n l’import total fins a 48 hores abans de l’inici del lloguer.\nReserva el teu rènting de cotxe elèctric amb Record go\nSi necessites llogar un cotxe elèctric, però amb lloguer de mitjana o llarga durada, amb les nostres tarifes FlexRent i FlexRent Pro tens l’opció perfecta de rènting. Una opció segura per moure’t per la ciutat o desplaçar-te a la feina.\nEvita aglomeracions i treu el màxim partit al teu lloguer. Tria la tarifa de rènting que millor s’adapti a tu, segons els quilòmetres que tens calculat fer o els dies que necessitaràs tenir el teu vehicle elèctric de lloguer i reserva el teu rènting de cotxe elèctric amb tots els avantatges. Amb les tarifes FlexRent, el teu lloguer té inclosa la Cobertura Total Confort.\nLloguer de cotxes elèctrics a Menorca\nAvantatges de conduir un cotxe elèctric?\nLlogar un cotxe elèctric té molts avantatges: són vehicles de zero emissions, no emeten soroll i, a més, conduint un cotxe elèctric tens accés a zones amb restricció per a un altre tipus de vehicles, això depèn de cada ciutat. Els cotxes elèctrics de Record go tenen l'Etiqueta Zero de la DGT, la qual et permet aparcar gratis a les zones d'estacionament regulat de la majoria de les ciutats d'Espanya.


«La La Land» surt a la carrera cap als Oscars amb la força de «Titanic» - Diari de Girona\n«La La Land» surt a la carrera cap als Oscars amb la força de «Titanic»\nEl musical de Damien Chazelle aspira a 14 estatuetes · La cinta de ciència-ficció «La llegada» i «Moonlight» tenen també opcions\na. martín guirado / efe 26.01.2017 | 08:04\n«La La Land» surt a la carrera cap als Oscars amb la força de «Titanic» REUTERS\nEl musical La La Land, una carta d'amor a la ciutat de Los Angeles (Califòrnia), va arrencar ahir la carrera cap als Oscars amb la mateixa força que Titanic (1997) i que Tot sobre Eva (1950), les dues amb la mateixa xifra rècord de 14 nominacions.\nEl film aspira a endur-se l'estatuilla en els camps de millor pel·lícula, millor director (Damien Chazelle), millor actor (Ryan Gosling), millor actriu (Emma Stone), millor fotografia (Linus Sandgren), millor vestuari (Mary Zophres), millor muntatge (Tom Cross) i millor cançó original (per Audition, The Fools Who Dream i City Of Stars).\nLa La Land, Moonlight, Manchester frente al mar, La llegada, Fences, Figuras ocultas, Lion, Comanchería i Hasta el último hombre són les aspirants al premi de millor pel·lícula en la 89 edició dels Oscars, que se celebrarà el proper 26 de febrer en el Teatre Dolby, de Los Angeles.\nLa La Land explica la història de Mia (Emma Stone), una jove aspirant a actriu, i Sebastian (Ryan Gosling), un home lliurat a la música de jazz, que es coneixen a Los Angeles mentre tracten de fer realitat els seus somnis, en un homenatge al gènere del musical.\nAltres cintes amb grans opcions són la de ciència-ficció La llegada i el drama independent Moonlight, amb vuit candidatures cadascuna.\nUn graó per sota es van quedar la bèl·lica Hasta el últim hombre, el retorn amb magnificència rere les càmeres de Mel Gibson, i la intimista Manchester frente al mar, amb sis nominacions cadascuna.\nGibson, que d'aquesta manera veu absolts els seus pecats per la indústria, lluitarà per l'Oscar al millor director al costat de Denis Villeneuve, Kenneth Lonergan, Barry Jenkins i Chazelle.\nL'estatueta al millor actor la disputaran Casey Affleck, Andrew Garfield, Viggo Mortensen, Denzel Washington i Gosling.\nEl títol de millor actriu el disputaran la francesa Isabelle Huppert, Ruth Negga, Natalie Portman, Meryl Streep, en la que és la seva nominació número 20, amb la qual augmenta el seu rècord històric i Stone.\nAixí mateix, Mahershala Ali (Moonlight) parteix com a favorit en el camp de millor actor de repartiment enfront de Jeff Bridges (Comanchería), Lucas Hedges (Manchester frente al mar), Dev Patel (Lion) i Michael Shannon (Animales nocturnos).\nEn el camp femení, Viola Davis (Fences) té totes les paperetes per alçar-se amb la victòria davant Naomie Harris (Moonlight), Nicole Kidman (Lion), Octavia Spencer (Figuras ocultas) i Michelle Williams (Manchester frente al mar).


ON-A. InnovatiON-Architecture - Centre Obert d'Arquitectura - COAC\nInnovatiON-Architecture compila una filosofia de treball: la recerca constant de solucions innovadores ad hoc per a cada projecte, utilitzant les tecnologies més actualitzades i la investigació de disseny al servei de les idees, amb criteris basats en la seva carrera professional, però sempre anant més enllà del convencional.\nEl contingut del llibre s’ha organitzat il·lustrant les quatre converses mantingudes entre Eduardo Gutiérrez i Jordi Fernández (fundadors i directors d’ON-A) i Ricardo Devesa (editor). Com a resultat d’aquestes quatre converses, el llibre mostra com innovar en arquitectura des de diferents capes amb només una preocupació: ajudar a reduir l’impacte mediambiental de la intervenció humana, millorar la qualitat de vida dels ciutadans i buscar les interaccions emocionals entre els habitants i el seu entorn.\nEn la presentació comptarem amb Pati Nuñez, directora de pati Nuñez Agency, Areti Markopoulou, directora académica IAAC, així com amb els autors i l’editor de la publicació.\nEduardo Gutiérrez i Jordi Fernández\nFunden ON-A, un estudi d'arquitectura el 2005, format per un equip creatiu i multidisciplinari capaç d'aproximar-se a cada projecte d'una manera única i personalitzada. ON-A ha estat desenvolupant obres i projectes de manera eficient durant més de 15 anys, abastant una àmplia gamma de sectors, amb l'arquitectura residencial i la gestió de béns immobles com dos dels nostres àmbits d'especialització més destacats\nArquitecte per l’Escola d’Arquitectura de València i doctor per la Universitat Politècnica de Catalunya per la seva tesi Domesticidad a la intemperie (acabada de publicar). Actualment, és editor en cap a Actar Publishers, i a la seva plataforma digital UrbanNext.net, amb seu a Barcelona i Nova York.


juny de 2018 – Ampa IES Ferran Casablancas\nIddink curs actual\nAquests dies tothom està rebent per email l’albarà de retorn dels llibres.\nPels que sou nous, Iddink és una empresa que reutilitza els llibres de text i us podeu estalviar molts diners. Podeu tenir molta més informació a la seva web: https://iddink.cat/ L’AMPA colabora amb ells des de fa anys amb molt bons resultats. Tambè tindreu una reunió informativa el dia 26/6/2018 a les 18:30 a l’institut on fer les vostres consultes.\nDes de l’AMPA, us volem informar del calendari d’IDDINK novament.


Torre de Nikolo-Korelsky Monestir a Kolomenskoye\nla seva exposiciÃ³ torre de Nikolo-korelsky a Moscou, les caracterÃstiques i histÃ²ria de la torre de Nikolo-Korelsky a Kolomenskoye, Torre de Nikolo-Korelsky a Kolomenskoye\nLa torre de pas de monestir Nikolo-Korelsky\nLa torre de pas de monestir Nikolo-Korelsky va aparÃ¨ixer a la reserva del museu Kolomenskoye el 1932 com un exemple d’arquitectura de fusta de segle XVII. Els primers edificis de el monestir en si, segons la llegenda, daten de principis de segle XV.\nA del principi, els investigadors van determinar el temps de construcciÃ³ de la torre de la porta d’el monestir en 1691-1662 anys, va ser llavors quan les esglÃ©sies i els edificis celÂ·lulars de el monestir estaven envoltats per una paret de fusta i set torres. PerÃ² una anÃ lisi mÃ©s exhaustiu realitzat per experts a finals de segle XX va mostrar que l’estructura va ser erigida desprÃ©s de l’incendi de 1798, que suposadament destruiria totes les fortificacions de fusta. A l’desmantellar la torre i la seva restauraciÃ³ en un nou lloc, es van utilitzar les tÃ¨cniques de fusteria que van sorgir en els segles XVII i XVIII, per exemple, un rebuig complet de claus perquÃ¨ l’edifici es considerÃ©s un veritable monument de l’arquitectura de el monestir de fusta.\nLa torre de viatge de el monestir de Sant Nicolau Korelsky.\nS’ha obert un museu d’arquitectura de fusta en el territori de la Reserva-Museu Kolomenskoye. AquÃ, a la vora del riu Moskva, en un lloc inusualment bonic, es recullen edificis antics de el segle XVII i portats de diferents parts de RÃºssia. Podeu veure monuments arquitectÃ²nics des de l’exterior de forma gratuÃ¯ta.\nTotes les exhibicions presentades tenen un destÃ difÃcil i en l’antic lloc estarien condemnades a mort. Llavors, la Torre (porta) de el monestir Nicholas-Karelian Ã©s l’Ãºnic que queda de el monestir desprÃ©s de l’incendi de el segle XVIII.\nEl monestir de Nicholas-Karelian va ser fundat a la fi de la XIV, principis de segle XV, a dos quilÃ²metres de la Mar Blanc, a la desembocadura del riu Dvina de el Nord. En 1692, es va construir una tanca de troncs amb set torres al voltant de el monestir.\nL’incendi que va passar el 1798 va destruir la majoria dels edificis de el monestir, nomÃ©s va sobreviure la seva torre occidental amb les Portes Santes.\nDes de l’antiguitat, el territori de l’Monestir Karelo-Nikolsky es va utilitzar com a port marÃtim, Ã©s a dir, va servir com la Porta de la Mar de l’Estat rus. En la dÃ¨cada de 1930, la construcciÃ³ d’una empresa militar per a la producciÃ³ de vaixells de guerra va comenÃ§ar aquÃ. Referent a aixÃ², el 1932, es va decidir traslladar la torre juntament amb part de les parets de troncs a Kolomenskoye.\nCom a referÃ¨ncia: Actualment, l’antic Monestir Karelian-Nikolsky estÃ situat en el territori de l’empresa de construcciÃ³ naval OJSC Sevmash, que produeix vaixells de guerra i submarins.\nEl 1932, la torre de la porta de el monestir Nikolo-Korelsky, que existia 34 verstes de la ciutat d’Arkhangelsk, i 2 verstes de la Mar Blanco, va ser transportada a Kolomenskoye. (Ara aquest Ã©s el territori de la ciutat de Severodvinsk).\nFins a principis de la dÃ¨cada de 1990, els anys 1691-1692 es van considerar com el moment de la construcciÃ³ de la torre de la porta de l’passatge de la tanca de el monestir. No obstant aixÃ², com van descobrir els investigadors durant l’Ãºltima dÃ¨cada, inclosos els especialistes de KARENSI, la torre preservada de la tanca nomÃ©s es va poder construir desprÃ©s de l’incendi que va ocÃ³rrer en el monestir en 1798. DesprÃ©s el foc va destruir les parets i torres de finals de l’ segle XVII.\nEn 1880, la tanca, que havia quedat en mal estat, va ser reemplaÃ§ada per una de nova, perÃ² les torres, inclosa la porta, van romandre velles: nomÃ©s estaven cobertes de tesos. Es conserven les fotografies de la torre en el lloc, preses per l’artista V.V. Plotnikov el 1906, i els dibuixos dimensionals de l’arquitecte D.V. Mileev. SÃ³n les Ãºniques fonts ilÂ·lustratives indiscutibles de l’estat de l’monument abans del seu estudi, desmantellament, transport a l’museu Kolomenskoye sota la direcciÃ³ de P. D. Baranovsky.\nEl 2007, la torre va ser desmantellada, restaurada i transportada a una nova ubicaciÃ³. Tots els treballs de fusteria en la restauraciÃ³ de la torre de viatge de el monestir Nikolo-Korelsky es van dur a terme d’acord amb la tecnologia de fusteria histÃ²rica dels segles XVII – XVIII, en particular, es van utilitzar eines fetes d’acord amb els models de construcciÃ³ de la torre. Es va dur a terme una restauraciÃ³ exhaustiva dels registres originals: les Ã rees completament deteriorades es van reemplaÃ§ar per inserits de el nou material i es va eliminar la putrefacciÃ³ de la superfÃcie. A el mateix temps, les tÃ¨cniques tradicionals de fusteria (ajust manual, roscat, juntes amb pues, etc.) es van utilitzar de manera mÃ©s Ã mplia que en la prÃ ctica habitual de restauraciÃ³. PresÃ³ de la torre de molsa de Sumy\nLa presÃ³ de Sumy, situada a la vora de la Mar Blanco, era de fusta, com moltes altres fortaleses russes dels segles XVI – XVII. L’art de la fortificaciÃ³ dels mestres que van construir aquestes fortaleses assolir un nivell tan alt que els murs i les torres van resistir la “batalla ardent”. Fins a la data, nomÃ©s una torre de nord-oest (Moss), enderrocada a principis de la dÃ¨cada de 1680, ha estat a la presÃ³ de Sumy.\nVa ser emmagatzemat sense acoblar a les colÂ·leccions de la Reserva-Museu Kolomenskoye. Aquest edifici tÃ© un alt valor histÃ²ric i arquitectÃ²nic: a la part europea de RÃºssia durant molt de temps no hi ha hagut un sol monument de fusta d’arquitectura de defensa. En els registres originals, es van conservar les petjades de l’perdigÃ³ enemic (suec), que els heroics defensors de la fortalesa van disparar repetidament a la fi de segle XVI-XVII.\nEn 1931, les restes de la presÃ³ de Sumy van ser investigats per P.D. Baranovsky i V.N. Ivanov. Els materials d’investigaciÃ³ de P.D. Baranovsky i V.N. Ivanov, dades sobre l’estat actual de la part preservada de l’monument, aixÃ com informaciÃ³ histÃ²rica i d’arxiu sobre la presÃ³ de Sumy i els seus analogies (principalment la ciutat de Kemsky), van fer possible fer proves documentals desprÃ©s de gairebÃ© 70 anys. reconstrucciÃ³ de la torre nord-oest (Mokhovaya) amb fragments de murs adjacents. Ã‰s a dir, implementar el pla de P. D. Baranovsky i salvar el monument de la destrucciÃ³ final i l’oblit.\nUna exposiciÃ³ dedicada a la histÃ²ria de la presÃ³, com a fortalesa militar, i el seu lloc en el sistema de defensa de Pomerania des de finals de segle XVI fins a principis de l’XVIII, ara es desenvolupa a la presÃ³ de Moss Tower of Sumy. Compte sobre la vida de les persones de l’servei militar que custodiaven la presÃ³ i presenta objectes relacionats amb les activitats econÃ²miques dels habitants de la fortalesa, es reprodueix l’interior de l’racÃ³ vermell.\nUna secciÃ³ de l’exposiciÃ³, ubicada al segon nivell de la torre, estÃ dedicada a mostrar la histÃ²ria militar de la fortalesa. AquÃ hi ha documents sobre la histÃ²ria de la presÃ³ de Sumy, vestimenta d’arquers simples i tir amb arc pentecostals, cosits segons els anÃ legs de segle XVII, equip militar, armes fetes segons els anÃ legs de el segle XVII i molt mÃ©s.\nEn el tercer nivell superior de la torre, on generalment se situaven els guÃ rdies, es presenta una secciÃ³ de l’exposiciÃ³ que parla sobre el sistema de defensa nord rus. Torre de la fortalesa de Bratsk La fortalesa de Bratsk estava ubicada a la riba esquerra de l’Angara, en un turÃ³, tenia quatre torres en els cantons: “sota tres torres hi ha tres cabanes, la quarta buida i les entrades de vehicles. Es va erigir una capella a la porta i es va tallar un nou anbar amb una trompeta de tres braces impreses “.


Torra dóna suport a Jordi Sànchez com a candidat de JxCat al Congrés\n09/03/2019 a les 16:23\nEn una visita a Tremp\n© El president Quim Torra durant la seua visita a TRemp.\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, ha expressat aquest dissabte el seu suport al president de la Crida Nacional per la República i diputat en el Parlament, Jordi Sànchez, perquè sigui el candidat de JxCat a les eleccions generals en el Congrés: "He votat perquè Jordi Sànchez sigui el cap de llista d’aquesta candidatura".\nEn una visita a Tremp, ha assegurat en declaracions als periodistes que JxCat es presenti en totes les eleccions reforça aquestes candidatures i el missatge de "diàleg basat en l’exercici del dret a l’autodeterminació".\nDurant la seua visita, Torra ha afirmat que el Geoparc Conca de Tremp-Montsec, que agrupa 19 municipis amb un territori de 2.000 quilòmetres quadrats, mostra que les cusi es poden fer molt bé "quan la gent del país té ambició i es creu un projecte d’àmbit internacional com est" que atreu turisme.\nHo ha dit després d’anar a l’Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, acompanyat del conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, i reunir-se amb els responsables del Geoparc, que presideix l’alcalde, Joan Ubach.\nTorra també ha visitat aquest dissabte al matí Isona i Conca Dellà i a la tarda visita Sort i Rialp després d’un dinar de treball amb el Consell d’Alcaldes del Pallars Jussà.\n4.Les restriccions duraran tot l'estiu davant la situació d'“absoluta criticitat”\n5.Aval a retirar els beneficis als jubilats d'Endesa


Consell de la Joventut de Barcelona Lloguers en alça i rendes baixes: les dificultats de l’emancipació juvenil\nLa primera setmana d’abril, es va fer públic que el Comitè DESC de Nacions Unides suspenia a l’Estat Espanyol en matèria de drets socials i especialment, en dret a l’habitatge.\nTal com indica la Plataforma DESC a Espanya, l’ONU dóna la raó a la societat civil que defensa el dret a l’habitatge i a les seves demandes urgents i de mínims. Algunes de les recomanacions que fa el Comitè a l’Estat Espanyol són; l’augment de l’habitatge social, la regulació dels preus de mercat dels habitatges, la reforma de la LAU per augmentar anys de contractes i trobar alternatives per als desnonaments, entre d’altres.\nEn els últims anys, el difícil accés a l’habitatge a Barcelona s’ha convertit en un tema de conversa més que recurrent. Fa uns dies, la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals se’n feia ressò amb el reportatge Expulsats de Barcelona, els lloguers pels núvols, fent visible la dramàtica situació dels lloguers a la nostra ciutat.\nTal com s’indica a l’article, un còctel de diversos factors i sobretot, una manca en la regulació dels preus del mercat dels habitatges, han fet que viure actualment a Barcelona sigui molt difícil, especialment per a les rendes més baixes.\nEls joves, un dels col·lectius més exposats a les rendes baixes\nL’Ajuntament de Barcelona va publicar a finals de 2017 l’informe sobre salaris mitjans dels treballadors assalariats residents a la ciutat durant el 2016. Entrant en detall en la variable d’edat, s’observa com en l’últim any s’amplia encara més la bretxa salarial entre les persones joves i adultes de Barcelona: les de menys de 24 anys cobren un terç menys que les adultes de la ciutat. Per tant, cop més, veiem reflectit a les estadístiques, el drama diari de la precarietat laboral entre els més joves.\nEn matèria de gènere observem que la bretxa salarial també es reprodueix en el tram jove de la població, sent especialment rellevant en aquelles acabades d’incorporar al mercat laboral.\nRendes baixes i lloguers pels núvols…i la nostra emancipació?\nPagar un lloguer, que de mitjana ronda els 877€ mensuals actualment a Barcelona, resulta gairebé impossible per al jovent de la ciutat.\nSegons les dades publicades pel Departament d’Estadística de l’Ajuntament de Barcelona, les persones menors de 24 anys cobren, de mitjana, un salari mensual brut de 711 euros (12 pagues), i els i les d’entre els 25 i els 30, una mitjana de 1487 euros bruts (12 pagues). Per al primer grup, emancipar-se i pagar un lloguer és gairebé impossible, inclús plantejant vies alternatives de compartir pis. Per al segon, suposaria una asfíxia econòmica, ja que més del 60% dels seus ingressos marxarien per pagar el lloguer del pis.\nLa situació ens està abocant, com a joventut de Barcelona, a triar entre dues opcions: viure cada vegada sota més precarietat o marxar de la ciutat. Per tot això, des de el CJB seguirem defensant el dret a l’habitatge com a un autèntic dret fonamental.\nCategories a: Habitatge\nEtiquetes: habitatge joves lloguer rendes


Els alumnes de català de la Canonja tanquen el curs fent de guies per la població - Notícies - Consorci per a la Normalització Lingüística - CPNL\nEls alumnes de català de la Canonja tanquen el curs fent de guies per la població\nEl dia 18 de maig, els alumnes de nivell Inicial 2 van fer una visita gimcana als companys del nivell Inicial 1\nL’alumnat dels cursos de català de nivell inicial de la Canonja ha finalitzat la formació amb una visita gimcana pel poble. En aquest cas, els alumnes del curs de català Inicial 2 es van convertir, el dia 18 de maig, en guies del seu municipi.\nLa visita gimcana va finalitzar al castell de Masricard\nEls convidats eren els alumnes del curs de català de nivell Inicial 1, organitzats en quatre equips, que van donar un tomb pel poble per conèixer el poliesportiu, l'església, l'Ajuntament antic, el teatre de l'Orfeó Canongí, el casal de la gent gran i el castell de Masricard (seu protocol·lària de l'Ajuntament).\nA cada parada de la visita, els guies proposaven un joc lingüístic als quatre equips i repartien punts de premi segons els resultats. Així, la ruta es va convertir en un punt de trobada entre els alumnes dels cursos de català dels dos nivells, en què van utilitzar el català com a llengua de comunicació.\nAquests cursos han tingut una durada de tres mesos i s’han organitzat, conjuntament amb el Pla Educatiu d’Entorn de l’Ajuntament de Tarragona, a l’Escola La Canonja i a l’IES Collblanc de la la mateixa població.


tens un racó dalt del món: Gestos eterns\nen aquest cas no sé jo si li queda molt de temps a tan clàssica feina...els lectors d'infraroig fan de depredadors d'aquests moments. Sort que en queden d'altres\n6 de desembre de 2010, a les 19:06\nHi ha coses que no cambian per molt modders que siguem, con el farmaceutic que tots fan igual.\n6 de desembre de 2010, a les 19:41\nEls detalls quotidians són plens de màgia. Quina inspiració tan prolífica que tens darrerament. Serà que el fred et fa sorgir més poesia?\n6 de desembre de 2010, a les 21:10\nFa poc també vaig assistir a aquest ritual, i em vaig quedar pensativa. Tan modernes que són les farmàcies d'avui dia, aquest gest queda més aviat anacrònic.\n7 de desembre de 2010, a les 12:10


1 medalla i 5 rècords del club, 2 de Mataró 1 1 del Maresme al Campionat de Catalunya de relleus de promoció\nEs va disputar dissabte a Granollers la final del Campionat de Catalunya de relleus de promoció, en la que hi van participar 4 equips del club amb un balanç formidable de 1 medalla de bronze i 5 rècords del club.\nL' actuació més destacada va venir a càrrec de l´únic equip masculí (a la primera foto), el de 4 x 100 cadet. En semifinals, En Ricard Baker, en Víctor Garcia, l' Héctor Rey i en Kenneth Oliver van aconseguir el 4rt millor temps amb 47"3, fent miques un rècord del club que estava en 49"2 des del 1980, és a dir, 13 i 14 anys abans que naixessin els integrants d' aquest relleu.\nL' objectiu a la final era clar: una medalla. I vaja si la van aconseguir! Esmicolant el registre que havien fet en semifinals, el van rebaixar en 9 dècimes més, fent 47"3 i obtenint un merescudíssim bronze, lluny però de l' or, guanyat per l' Universitari amb 46"1 i l' argent, pel Barça amb 46"6. El 4rt classificat fou l' Agrupació amb 47"9.\nAmb aquest temps, a més, van batre de passada els rècords de Mataró i del Maresme, que estava en poder del quartet del Laietània format per Ramiro Chiriotti, Agustí Bartra, Isaac Genzor i Carlos Martínez amb 47"4 des del 2004.\nEn 4 x 80 infantil femení, a priori el podi semblava difícil però no impossible. En semifinals, la Claudia Balló, l' Alba Grau, la Manuela Reboredo i la Lauren Baker (a la segona foto) van avisar amb un nou rècord del club infantil i, de passada, també cadet, amb 44"1. Aquest registre representa també un nou rècord de Mataró infantil, millorant els 44"3 que tenien les laietanenques Tarragó, Badji, Tonijoan i Deiros des de l' any passat. Tot i això només van poder assolir el 5è millor temps dels equips que passaven a la final i a 1 segon just de l' equip que els precedia, de manera que ja es complicava força la medalla.\nA la final, a més, van fer un temps lleugerament pitjor i van retrocedir una posició, acabant 6enes amb 44"6, mentre que el bronze s' aconseguia amb 42"8, una marca força més cara del que semblava que faria falta abans de començar per assolir medalla. Bona actuació d' aquest quartet.\nL' equip benjamí femení de 4 x 60, format per María Martínez, Sofía Sanz, Adriana Nadal i Irene Reboredo semblava que ho tindria difícil per classificar-se entre els 8 primers, però ens van donar una agradable sorpresa classificant-se per a la final amb el 7è millor temps que, a més, esborrava el rècord del club que elles mateixes havien fet 15 dies abans. Amb la marca de 42"5, però, no hi havia possibilitats de lluitar pel podi, però potser podien millorar el seu temps. No va ser així, i a la final van fer un crono de 43"2 que els va atorgar la 7ª posició final.\nFinalment, estava clar que l' equip aleví de 3 x 600 (a la 3ª foto) no optava a medalla, però s' havien guanyat la classificació per a la final merescudament i havien de lluitar pel millor resultat possible. La Sara Dorda, la Patricia Mas i l' Anna Fernández van lluitar de valent i van entrar 10enes amb 6'39"8, fregant el rècord del club que tenen des del 2007 la Lauren Baker, la Clara Sanz i la pròpia Sara Dorda amb 6'39"3.


Ultra-Local Records: de novembre 2012\nOstias quina enmarronada! Ara miro com funciona tot per poder muntar una botiga. Collons quin jaleo de papers. Jo, que durant anys, els tràmits més complicats que havia fet eren els d'apuntar la llum i el gas al paper aquell que deixen al portal, em trobo enmig d'un món desconegut d'IVAs, IRPFs, i paraules molt rares que utilitzen a Barcelona Activa on intento fer un pla d'empresa. Quina locura, tots aquells papers i powerpoints són com una gran selva per on m'obro pas amb un cuter.\nDesprés de tres mil tràmits raros i dos mil hores de sales d'espera, el local no em serveix perquè és molt baixet segons la normativa. Joder que només és una botiga de discos i el local ja l'he pillat. Parlo amb el propietari que hauria de tirar a terra laltell perquè em doni l'alçada. Ell accepta, i tiro endavant. Reenmarronada, ara he de fer obres i tot.\nPalante, m'hi tiro de cap, vull obrir la botiga com sigui. Tiro el puto altell. Parlo amb amics perquè m'ajudin amb idees i amb feines que s'han de fer. És un gustazo tenir amics que t'estimen i que sempre estan allà (la carme, el llure, la nuri, el jordi, l'òscar, el victor, l'ivan, el fabi, l'aleix, ma germana, mon germà...). Aquestes coses ajuden a viure. Mons pares, que al principi no els hi feia ni puta gràcia l'asunto, finalment em fan costat i tot és molt més fàcil i agraït.\nMentrestant, em flipo com un loco i vaig al Mercat de Música Viva de Vic com si ja tingués la botiga muntada a buscar grups que tinguin discos autoeditats i els interessi estar a la botiga jajaja Ens vem fer unes targetes i tot. Anem cap a Vic la Carme i jo i ens ho passem la mar de bé al Festival Hoteler, hi toca un amic de la Carme que té un grup que es diu Jilguero (el concert sona de collons). El tiu és maquíssim i diu que si volem, poden tocar per a la inauguració de la botiga. Tot va agafant forma però encara no hi ha res segur, és una barreja molt fotuda de angoixa i felicitat.\nA Vic no fem gaires contactes, em sap greu molestar a la penya i al final decidim beure cervesa i disfrutar del concert de Furguson.\nHe començat a fer contactes amb segells que m'agradaria tenir i també he contactat amb distribuïdores. Un dia em passo per Luchador Records (segurament, botiga inspiradora de tot això) i els hi comento la idea. Són una gent de puta mare i em parlen de les seves distribuïdores i tal. Puta mare, la gent sembla encantada amb la idea, que si més no, és una mica agosarada.\nSegueixo immers en aquesta gegantina gelatina que és la burocràcia i em començo a desesperar, ara ja estic fotut fins al coll.\nPublicat per Ultra-Local Records a 20:20 Cap comentari:\nUltra-Local Records, germen\nDesprés de treballar molt dur durant quinze anys al magatzem d'una empresa metal·lúrgica, vaig pensar que tindria que fer alguna cosa més. Que tota aquella merda no m'interessava gens, i que si la única cosa que m'agradava era la música, per que no obrir una botiga de discos. Si, potser no és el futur més prometedor econòmicament parlant però ho volia fer.\nSempre trobava excuses per no sortir d'allà i muntar alguna cosa que m'agradés realment. Al final vaig pensar amb els motius i no les excuses per fer alló que volia. Renunciant a un sou important i a la tranquil·litat del treballador indefinit.\nLi vaig dir a la Carme, escolta que et sembla això? i em va dir, si ho vols fer endavant, compta amb mi. Joder, que la gent que estimes et recolça,\nque si no surt bé aquestes persones seguiran al teu costat, i això és el més important.\nAl juliol vaig començar a buscar locals pel barri, volia obrir al Poblenou, perquè és on visc i on m'agrada estar. La cosa era trobar un local econòmic en un puestu acceptable per una botiga així. Volia obrir una botiga de discos especialitzada en grups i segells discogràfics locals, de Barcelona, Catalunya.\nFinalment al setembre vaig trobar un local. Es dirà Ultra-Local Records i vaig dibuixar ràpidament un logo.\nPublicat per Ultra-Local Records a 19:43 Cap comentari:


Concerts, conferències, cinema i exposicions conformen una extensa “Setmana de Benvinguda” al Campus d’Ontinyent\nL’exposició, que estarà a la Casa de Cultura d’Ontinyent des de la propera setmana i fins al 26 de novembre, és obra dels fotoperiodistes Georgi Lichovsky (Macedonia) i Marko Risovic (Serbia), i documenta la migració de refugiats per la ruta dels Balcanes, exposant amb claredat la duresa del recorregut, amb trens on viatgen amuntegades centenars de persones, xiquets consolant als seus pares o la impasivitat de les xarxes de tràfic d'éssers humans.\nLes activitats previstes començaran dilluns dia 17 d’octubre, quan tindrà lloc l’acte d'inauguració del curs acadèmic a les 12:00 hores, al Centre Cultural Caixa Ontinyent, on intervindran l’alcalde, Jorge Rodríguez, i el Rector de la Universitat de València, Esteban Morcillo, que donaran pas a una conferència a càrrec de la reconeguda científica i Catedràtica de Medicina Anna Lluch Hernández. Abans, a les 10:00 hores, s’haurà presentat l’exposició de Fèlix Gabaldón “Arte Digital-Metafractales”, en el Campus Universitari.\nDimecres 19 d'octubre a les 19:00 hores a la Sala Gomis tindrà lloc l’actuació del Club coral de la Nau Gran de la Universitat de València, amb entrada gratuïta. Dijous dia 20 tindrà lloc també a les 19:00 hores al Centre Cultural Caixa Ontinyent una conferència adreçada a l’alumnat d’Unisocietat, titolada “Químic verde” ,a càrrec del catedràtic de Química Analítica Àngel Morales, també amb entrada gratuïta.\nA més a més, s’oferirà un autobús gratuït d’anada i tornada al Concert de Benvinguda que tindrà lloc a les 20:30 hores a la Plaça de Bous de València, amb la participació de Manel, Els Catarres, Hits with Tits i Biano. A l’endemà, divendres 21, hi haurà una visita als refugis d’Ontinyent i ruta comentada amb entrada gratuïta i limitada a 40 places, snet necessari reservar al telèfon 962917450 en horari de 9 a 14 hores.