Detingut per exhibicionisme davant de menors a prop d’una escola de Torredembarra | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nL'home va ser localitzat a l'avinguda de Sant Jordi\nLa policia local de Torredembarra va detenir aquest passat dilluns a la tarda un individu com a presumpte autor d’un delicte d’exhibicionisme davant de menors. L’home és un veí de Sant Adrià del Besòs (Barcelonès) de 40 anys que es desplaçava fins a aquest municipi del Tarragonès en un taxi. Segons ha informat el consistori, fa uns dies la policia local va ser alertada que, a l’hora del descans dels escolars, un home voltava pels centres educatius realitzant actes d’exhibicionisme davant de menors, “sense que hagués arribat a fer cap agressió ni els violentés”.\nEls agents van recopilar informació per determinar la veracitat de les afirmacions i van desplegar un dispositiu per detectar-lo. Aquest dilluns un agent va observar una persona sospitosa a prop de l’Escola Molí de Vent, la qual va fugir en adonar-se que l’havien enxampat. Finalment, l’individu va ser localitzat a l’avinguda Sant Jordi.\nEls agents van procedir a la seva identificació i van reunir tots els testimonis i proves, les quals van donar com a resultat la seva detenció com a presumpte autor d’un delicte d’exhibicionisme. Segons la policia local, aquesta persona es traslladava fins a Torredembarra en un taxi que va ser localitzat a prop del centre escolar. El detingut, juntament amb les diligències, han quedat a disposició del jutjat de guàrdia del Vendrell.


ERC critica que els Mossos denunciïn una regidora republicana quan protestava contra Vox a Tarragona La República\nERC critica que els Mossos denunciïn una regidora republicana quan protestava contra Vox a Tarragona\nACN Tarragona.-ERC ha criticat aquest dissabte que els Mossos d’Esquadra hagin denunciat per desobediència i resistència contra l’autoritat a Paula Varas, regidora de Districtes, Nova ciutadania, Pressupostos Participatius de l’Ajuntament […]\nACN Tarragona.-ERC ha criticat aquest dissabte que els Mossos d’Esquadra hagin denunciat per desobediència i resistència contra l’autoritat a Paula Varas, regidora de Districtes, Nova ciutadania, Pressupostos Participatius de l’Ajuntament de Tarragona. La republicana es trobava a la protesta contra l’acte de campanya de Vox celebrat a la ciutat. Segons fonts d’ERC, Varas volia fotografiar l’acte polític per denunciar que s’incomplia les restriccions d’aforament. Fonts dels Mossos expliquen que s’ha saltat el cordó policial, tot i l’avís dels agents. “No ens sembla coherent que els feixistes estiguin sobreprotegits quan vénen a provocar”, ha denunciat Carles Castillo, quart candidat de la llista electora d’ERC a la demarcació de Tarragona.\nCastillo també ha lamentat que els Mossos hagin fet un cordó policial per impedir que els manifestants antifeixistes es trobessin amb els militants de l’extrema dreta. “Em sembla que és el món al revés que sense haver-hi una provocació, els antifeixistes estiguin sobrecontrolats, hauria de ser el contrari”, s’ha queixat el republicà.En la mateixa línia, s’ha expressat Jordi Fortuny, segon tinent alcalde de l’Ajuntament de Tarragona, que ha demanat que s’obri una investigació per esclarir els fets. “Tarragona no és un lloc per fer aquests espectacles; mai haurien d’haver ocorregut”, ha afirmat.Segons fonts dels Mossos d’Esquadra, també s’ha denunciat a un altre manifestant per haver llençat un got amb beguda contra un agent. Els agents han aixecat una denúncia administrativa per manca de respecte.


aulesgirona@gmail.com 6 de juny de 2022 Comentaris tancats a La muntanya com a personatge literari: de La Punyalada de Marian Vayreda a Canto jo i la muntanya balla d’Irene Solà 31-5-2022\nPer culpa d’una petita confusió, la conferenciant arriba una mica tard i mentrestant el president de les Aules; Narcís Sureda; entreté a l’auditori explicant diverses curiositats que trobarem a diferents monuments de la ciutat de Girona i que segur que tot i passar-hi pel davant es possible que no les hàgim apercebut.\nMita Casacuberta ens conta que parlarà de tres novel·les on la naturalesa esdevé també protagonista del relat.\n“La Punyalada” de Marià Vayreda, i “Solitud” de Víctor Català, són dos llibres on la naturalesa, i més concretament la muntanya, pren unes dimensions de protagonisme que seran la base de tot el que s’ha escrit sobre la muntanya. La muntanya adquireix estructura literària i la podem llegir emetent tota la seva força.\nDel que llegim, cadascú de nosaltres ho imagina o ho interpreta sota el seu prisma personal, en aquest cas, podríem dir que cadascú es construeix la seva pròpia muntanya.\nLa muntanya pot fer por, pot representar les forces del mal, pot ser bellíssima i fresca i ombrívola, pot ser moltes coses.\nEn la novel·la “Canto jo i la muntanya balla”, d’Irene Solà, primer hi ha la tempesta i el llamp i la mort d’en Domènec, el pagès poeta. Després, la Dolceta, que no pot parar de riure mentre explica les històries de les quatre dones penjades per bruixes. La Sió, que ha de pujar tota sola la Mia i l’Hilari allà dalt a Matavaques. I les trompetes de la mort que, amb el seu barret negre i apetitós, anuncien la immutabilitat del cicle de la vida. És una novel·la en què prenen la paraula dones i homes, fantasmes i dones d’aigua, núvols i bolets, gossos i cabirols que habiten entre Camprodon i Prats de Molló. Una zona d’alta muntanya i fronterera que, més enllà de la llegenda, guarda la memòria de segles de lluita per la supervivència, de persecucions guiades per la ignorància i el fanatisme, de guerres fratricides, però que encarna també una bellesa a la qual no li calen gaires adjectius. Un terreny fèrtil per deixar anar la imaginació i el pensament, les ganes de parlar i d’explicar històries. Un lloc, potser, per començar de nou; un lloc per a una certa redempció.\nLa veu narradora, en aquesta novel·la, es posa dins dels núvols, d’uns bolets, d’un cabirol… que expliquen, amb veus molt diferents, tot el que passa a la muntanya. El jo és el pastor, que ens representa a nosaltres, els que llegim,\nPerò sense les anteriors novel·les, potser no s’hauria arribat a aquesta. Ja parteix de dues muntanyes que també parlen i viuen. Dona veu a les bruixes, i a les víctimes de la guerra civil, i els hi dona amb castellà perquè eren refugiats que morien perquè els havien portat allà.\nLlegeix un fragment de l’obra, on el que parla és el cabirol.\nComenta seguidament també les novel·les “La punyalada” i “Solitud” remarcant que la muntanya també és el seu teló de fons, que permet detallar el bé i el mal, la vida i la mort, insinuant que la natura és un caos, pot ser la barbàrie. En el cas de La Punyalada, el bosc cremat representa els problemes interns del personatge. En tot cas, la natura i la muntanya formen un tot amb els personatges i s’expliquen mútuament.\nLlegeix fragments de “La Punyalada”.\nEn el cas de “Solitud”, les tensions entre l’individu i l’entorn constitueixen el fonament simbòlic d’aquesta obra, construïda a partir d’una selecció de la realitat molt ben estructurada i treballada. L’autora, amb gran destresa i poder descriptiu, situa el lector en un escenari inquietant, la muntanya, que comparteix el protagonisme amb el personatge de Mila.\nL’obra tracta l’itinerari vital i interior de Mila, la protagonista, fins que s’arriba a conèixer a ella mateixa. A la manera de les novel·les modernistes, és una història d’autoconstrucció i descobriment de la mateixa personalitat.\nEns llegeix també alguns fragments de “Solitud”.\nTres obres per conèixer i analitzar a fons i llegir amb cura, on, com dèiem al començament, a part dels personatges humans, tot el que envolta l’argument de les obres, muntanyes, rius, núvols, sol, ombrers i mil coses més tenen un paper primordial dins el barreig argumental d’aquestes.\nMita Casacuberta és. Historiadora, filòloga i professora de la UdG.\n← Exoplanetes: a la recerca d’una altra Terra 24-5-2022 Les molècules del vi: la ciència del vi al llarg de la història 7-6-2022 →


Preguntes i respostes sobre les Falles de València | Visit Valencia\nPreguntes sobre les Falles de València\nTot sobre les Falles. Una festa patrimoni UNESCO\nTot el que necessites saber sobre les Falles de València\nQuè són les Falles?\nLes Falles són la festa més universal de València, declarada Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat per la UNESCO. El seu nom al·ludeix als espectaculars monuments escultòrics de fusta i cartó pedra que es col·loquen en carrers i places de la ciutat per a ser admirats abans de sucumbir a les flames. A més de les falles grans, hi ha també falles infantils, de grandària molt més reduïda, dissenyades per i per als més xicotets.\nQuan són les Falles de València?\nLes Falles se celebren al mes de març. L’origen de la festa es remunta a la tradició d’improvisar fogueres amb mobles vells per a celebrar l’arribada de la primavera i també es fa coincidir amb la celebració del dia de Sant Josep, patró dels fusters. Els actes festius comencen l’últim diumenge de febrer amb la Crida, en la qual les falleres majors animen a gaudir de les Falles. Després, des de l’1 de març, es dispara diàriament la Mascletà a la plaça de l’Ajuntament. Però les dates principals són del 15 al 19 de març, dies en què comença la plantà i se celebra la cremà dels monuments respectivament.\nQuè es pot veure en les Falles de València?\nLa principal atracció, sens dubte, són els centenars de falles, o monuments fallers, que es “planten” en carrers i places per tota la ciutat. Cada falla sol seguir una temàtica i consta de nombroses escultures o grups escultòrics individuals, els ninots, que conten la seua pròpia història. Sovint representen a personatges famosos o fan una crítica de temes d’actualitat, sempre amb àmplies dosis d’humor, sàtira i creativitat. Tan important com apreciar el seu art i significat, és viure l’emoció de veure-les cremar la nit del 19 de març.\nPerò hi ha molt més que veure en les Falles. No et perdes els espectacles pirotècnics, des de les mascletaes diàries a l’enlluernadora Nit del Foc en la nit del 18 de març, ni el colorit i la devoció de l’Ofrena de Flors a la Mare de Déu dels Desemparats, que se celebra el 17 i el 18 de març. Ací veuràs a milers de fallers i falleres vestits amb les seues indumentàries tradicionals, mostres de la millor artesania valenciana. Tampoc falta la música, amb concerts i cercaviles pel centre de la ciutat.\nQuantes Falles hi ha a València?\nEn Falles s’instal·len al voltant de 800 monuments fallers als carrers i les places de València. La meitat d’ells corresponen a les comissions infantils, aquestes tenen una grandària menor i temàtiques dirigides als més xicotets; i l’altra meitat a les comissions majors.\nQuan es cremen les Falles a València?\nLa cremà és l’acte final de les Falles, quan els centenars de monuments fallers sucumbeixen a les flames en fogueres espectaculars. Té lloc en la nit del 19 de març, de forma escalonada entre les 20:00 h i les 23:00 h, per tant és possible veure cremar més d’una falla.\nLes primeres a cremar són les falles infantils, a les 20:00 h, a excepció de la guanyadora del primer premi, que es crema a les 20:30 h, i la falla infantil de la Plaça de l’Ajuntament, que es crema a les 21:00 h. A les 22:00 h és la cremà de totes les falles de València, llevat de la guanyadora del primer premi, que segueix a les 22:30 h. L’última falla a cremar és la situada en la Plaça de l’Ajuntament, a les 23:00 h, en un acte que atrau grans multituds i posa el fermall final al festival.\nOn es guarden les falles?\nLes falles, o més ben dit els diferents elements i ninots que les componen, es construeixen en grans naus, la majoria d’elles situades a la Ciutat de l’Artista Faller. Ací romanen fins al moment de la plantà, quan els artistes fallers les instal·len als carrers i les places de València i donen els últims tocs, quedant llestes per a les visites del públic el 15 de març en el cas de les infantils i el 16 les falles grans.\nNo tot crema en les Falles. Cada any s’indulta un ninot d’una de les falles i un ninot infantil, per votació popular. Els ninots indultats al llarg dels anys – des de 1934! - es guarden i es poden visitar en el Museu Faller. Ací trobaràs també cartells i fotografies de les Falles, i abundant informació per a entendre millor la simbologia de la festa.\nQuina és la millor falla de València? / On estan les millors falles a València?\nTotes les falles són obres d’art, i cadascú tindrà la seua favorita, segons els seus gustos personals. No obstant això, existeix una competició oficial i, cada any, un jurat avalua les falles que es presenten a concurs segons criteris com la innovació o la qualitat tècnica i artística. El 16 de març s’atorguen diferents premis per categories, segons la grandària o la inversió en la falla. El màxim guardó és el primer premi de l’anomenada Secció Especial, tant per a falles grans com per a infantils. Aquestes falles són considerades les millors i solen ser les més visitades.\nMAPA DE LES MILLORS FALLES\nQuè és la mascletà de les Falles de València?\nLa mascletà és un espectacle pirotècnic com cap altre, que ha de ser viscut per a poder entendre’l. Se sol celebrar durant el dia, a les 14:00 h, encara que també hi ha mascletaes nocturnes. Són uns minuts intensos d’explosions el ritme i el volum de les quals augmenten progressivament, omplint l’espai d’olor de pólvora i fent vibrar tant el sòl com el cor de les persones que el presencien. És un element intrínsec de qualsevol festa a València, que constitueix una part essencial de les Falles, amb mascletaes diàries de l’1 al 19 de març en la plaça de l’Ajuntament.\nQuan és la mascletà de Falles?\nLa mascletà se celebra diàriament a les 14:00 h des de l’1 al 19 de març a la plaça de l’Ajuntament de València. Les falleres majors són les encarregades d’indicar el començament de l’espectacle, des del balcó de l’Ajuntament. És un esdeveniment que atrau grans multituds, que comencen a congregar-se a la plaça de l’Ajuntament fins a una hora abans del començament, sobretot per a les mascletaes dels dies grans de les Falles, del 15 al 19 de març. Aquesta és la més espectacular i popular, però moltes falles disparen també la seua pròpia mascletà. Solen fer-ho després de la de l’Ajuntament, al voltant de les 14.30 i les 15.00 hores, en diversos barris de la ciutat.\nQuantes mascletaes hi ha en Falles?\nHi ha 19 mascletaes amb motiu de les Falles. Se celebren diàriament a les 14:00 h des de l’1 al 19 de març a la Plaça de l’Ajuntament de València. A més, algunes falles solen disparar la seua pròpia mascletà en la setmana fallera. És habitual escoltar-les al migdia en diferents barris de la ciutat.\nQuè és l’ofrena de Falles?\nL’ofrena de flors a la Mare de Déu dels Desemparats és un dels actes més acolorits i plens d’emoció de les Falles. Durant dos dies, el 17 i el 18 de març, milers de fallers i falleres de diferents barris de la ciutat, així com delegacions d’altres províncies i regions, porten flors a una gegantesca imatge de la patrona de València col·locada a la Plaça de la Verge. Gradualment, les flors depositades van formant un mantell acolorit per a la Verge, el disseny del qual varia cada any. La desfilada pels carrers de la ciutat és de per si mateix impressionant, per la vistositat dels abillaments tradicionals dels participants i la música que els acompanya.\nQuan és l’ofrena Falles?\nL’ofrena de flors a la Mare de Déu dels Desemparats té lloc el 17 i el 18 de març. Milers de fallers i falleres desfilen des de les 15.30 hores pels carrers de la ciutat per a portar flors a una imatge gegantesca de la patrona de València instal·lada a la Plaça de la Verge. La fallera major és l’última a depositar la seua ofrena, passada la mitjanit del 18 de març.\nQuan retiren les flors de l’ofrena?\nL’ofrena de flors acaba passada la mitjanit del 18 de març, quan la fallera major lliura les seues flors per a completar el mantell de la Mare de Déu dels Desemparats. La imatge gegantesca de la patrona de València, amb el seu nou mantell de flors, roman uns dies a la Plaça de la Verge, per al gaudi de locals i visitants.\nOn estan els ninots de les Falles?\nEls ninots són les escultures o grups escultòrics individuals que componen les falles que es poden veure als carrers i les places de València del 16 al 19 de març. Des del 4 de febrer al 15 de març, un ninot seleccionat de cada falla s’exhibeix a l’Exposició del Ninot, que enguany se celebra a l’antiga base de l’Alinghi a la Marina de València, per a sotmetre’s a votació popular. El ninot triat pels visitants de l’exposició se salvarà del foc i es guardarà al Museu Faller, on es poden veure tots els ninots indultats de les falles d’anys anteriors.\nOn es poden veure ninots a València?\nDel 4 de febrer al 15 de març es poden veure els ninots candidats a salvar-se del foc en l’Exposició del Ninot, que enguany se celebra a l’antiga base de l’Alinghi a la Marina de València. És un avanç del que es veurà en les falles que es plantaran als carrers i les places de València i es podran visitar des del 16 de març fins a la seua cremà en la nit del 19 de març. Un dels ninots de l’exposició serà indultat per votació popular. En el Museu Faller es poden veure els ninots indultats en totes les edicions de les Falles des de 1934.\nOn és l’Exposició del Ninot?\nEnguany per primera vegada, l’Exposició del Ninot té lloc a l’antiga base de l’Alinghi a la Marina de València, del 4 de febrer al 15 de març de 2022.\nQuè és l’Exposició del Ninot?\nL’Exposició del Ninot és un avanç de les Falles, on s’exhibeixen els ninots que es presenten com a candidats per a salvar-se del foc. Cada comissió fallera selecciona un ninot de la seua falla i un altre de la infantil per a l’Exposició, on els visitants voten pels seus favorits per a l’indult. El 15 de març s’anuncia el guanyador i els dos ninots indultats es traslladen al Museu Faller, mentre que la resta tornen a les seues corresponents falles als carrers i les places de la ciutat, destinades a cremar-se en la nit del 19 de març.\nDe l'1 al 19 de març. Tots els dies a les 14 h en la Plaça de l'Ajuntament\n17 i 18 de març. Plaza de la Verge\nFalles Infantils: 20 hores\nFalles Grans: 22 hores\nExposició del Ninot Falles\nDes de 03/02/2023 fins el 15/03/2023\nLa Cremà de Falles. Quan es cremen les Falles a València?\nDes de 19/03/2023 fins el 19/03/2023\nOfrena de Flors Falles\nDes de 17/03/2023 fins el 18/03/2023\nCastells de Focs artificials i Nit del Foc\nDes de 12/03/2023 fins el 18/03/2023\nEntrega de premis de les Falles\nDes de 17/03/2023 fins el 17/03/2023\nLa plantà de Falles\nDes de 15/03/2023 fins el 16/03/2023\nDes de 01/03/2023 fins el 19/03/2023\nLa Cridà Falles\nDes de 26/02/2023 fins el 26/02/2023


16 d’abril de 1945 | EL TERCER REICH\nHome // diari // 16 d’abril de 1945\n16 d’abril de 1945\nComença la Batalla de Berlín:\nA dos quarts de sis del matí, hora de Moscou, els soviètics, amb el 1º Front de Bielorússia dirigit pel mariscal Gregory Zhukov, que havien creuat el riu Òder i la Lausitz, i es trobaven als turons de Seelow, i el 1º Front d’Ucraïna dirigit pel mariscal Ivan Koniev, que va avançar pel sud, en el Neisse, es trobaven a les afores de Berlín. Llavors, el general Zhukov va ordenar a les seves tropes que avancessin cap a la ciutat i varen disparar amb 300 canons als carrers de la capital alemanya mentre uns 22.000 canons ZIS-3 varen llançar una pluja de 2.450 càrregues camió contra les línies alemanyes. A més, el 2º Exèrcit de l’Aire va llançar un poderós atac. Immediatament després, 140 gegantescs reflectors es varen encendre al mateix moment que la infanteria i els blindats avançaven darrera l’artilleria per il·luminar el camí cap a la capital alemanya. Durant la primera descàrrega els alemanys, que es varen despertar a les trinxeres, es varen pensar que es tractava d’un altre Morgenkonzert, concert de matí. De seguida els suboficials varen veure que la cosa era seriosa i d’immediat varen cridar als seus soldats perquè es posessin als seus llocs. Però la reacció alemanya va arribar massa tard i la majoria d’aquells homes varen morir per l’artilleria soviètica o es varen rendir aprofitant el fum i el caos. Un cop els fusellers soviètics varen poder avançar, Zhukov va enviar a membres de la infanteria als camps de mines per treure les mines abans de que passés l’exèrcit regular. Però el terra va quedar tan fragmentat pels bombardejos dels canons anti-tanc i de l’artilleria soviètica que la infanteria va tenir problemes per avançar i, a més, varen patir per no ser tocats per les bateries Katiushka carregades en eñs camions. En veure l’error, Zhukov va començar a perdre la paciència i va ordenar als comandants de que complissin les seves ordres tal i com les dictava. Al migdia, Zhukov va decidir canviar el pla i va ordenar als exèrcits blindats avançar encara que la infanteria no hagués trencat la línia defensiva alemanya. A les tres de la tarda va trucar a la Stavka per parlar amb el dictador Iosif Stalin per informar-lo i aquest li va recriminar que havia subestimat als alemanys.\nA la tarda, després d’un nou i intens bombardeig, Katukov va rebre l’ordre del mariscal Zhukov d’atacar amb el 1º Exèrcit blindat de guàrdies en direcció a Seelow, i el 2º Exèrcit blindat d’en Bogdanov tenia que tancar el sector de Neuhardenberg. Però de seguida es va imposar el caos degut als milers de vehicles blindats que es concentraven en el cap de pont. A més, els soviètics varen quedar perplexos per les sòlides defenses alemanyes i varen tenir que enviar els seus tancs per eliminar-les. Tot i el descontrol soviètic, la seva superioritat era més que evident i la línia alemanya va quedar trencada al nord de Küstrin, a la riba occidental del Òder, i la bretxa entre el 9º Exèrcit i el 4º Exèrcit Panzer es va fer encara més gran. Al final del dia els soviètics van perdre molts soldats pels múltiples errors que varen cometre com la mala organització, la falta de disciplina i les comunicacions, que eren defectuoses. Molts soldats varen morir a causa de la seva pròpia artilleria de suport. Tot i això, el 5º Exèrcit de xoc va informar que havia fet a 33.000 presoners alemanys.\nAl sud de Berlín, al matí, les tropes del mariscal Konev es varen introduir al riu Neisse, envoltant els fortins de Kottbus i Spremberg, i varen fer creuar els primers tancs T-34 perquè ajudessin a la infanteria soviètica. Poc després del migdia ja havien col·locat el primer dels trenta-tres ponts de seixanta tones i varen començar a creuar-lo els membres de l’avantguarda del 4º Exèrcit blindat de guàrdies del general Lelyuschenko. Durant la tarda el gruix de les forces que quedaven en el marge oriental varen travessar el pont per continuar avançant. Les brigades de carros de combat tenien l’ordre d’anar el més ràpid possible per combatre el contraatac del 4º Exèrcit Panzer. En la part meridional del sector també havien creuat amb èxit el riu el 2º Exèrcit polonès i el 52º Exèrcit soviètic.\nA la nit, els soviètics encara no havien aconseguit el seu objectiu de conquerir els turons de Seelow, i només un dels regiments de fusellers del general Vasili Chuikov havia arribat a les afores de la ciutat de Seelow, i alguns dels tancs d’en Katukov havien arribat al punt que havia establert. Abans de la mitjanit, Stalin es va enfadar quan Zhukov el va informar per ràdio que no havien aconseguit el seu objectiu. El dirigent soviètic el va responsabilitzar del fracàs perquè havia modificat el pla de la Stavka. Zhukov li va prometre que l’endemà trencarien les defenses alemanyes. Després, Stalin va parlar amb en Konev, que estava satisfet perquè havia aconseguit el seu objectiu d’estar a mig camí del riu Spree, i el va informar de que el seu 1º Front ucraïnès havia aconseguit el seu objectiu. Stalin el va informar de que Zhukov estava tenint problemes i li va ordenar que el 3º Exèrcit blindat de guàrdies d’en Rybalko i el 4º Exèrcit blindat de guàrdies d’en Lelyuschenko es dirigissin al districte berlinès situat a l’extrem sud-oest de la ciutat, a Zehlendorf.\nA Berlín, els berlinesos que vivien els afores de la ciutat varen fugir de seguida que varen tenir notícies de l’arribada dels soldats soviètics i, com a contrapartida, l’exèrcit alemany va començar a destruir les infraestructures en la política de terra cremada. Des del búnquer, l’Adolf Hitler va ordenar defensar la capital fins l’últim dia amb durs combats als turons de Seelow. Va decidir que el general alemany Gotthard Heinrici fos l’encarregat de la defensa de la capital. En una proclamar general, Hitler va dir que per últim cop els juedobolxevics s’havien llançat en un atac amb les seves masses per intentar destruir Alemanya i exterminar el poble alemany. El líder alemany va buscar l’emoció del públic dient que els soldats que havien lluitat a l’Est ja sabien el què els hi passaria a totes les dones i els nens alemanys, afirmant que els homes i els nens serien assassinats, les dones i les nenes serien degradades a la condició de prostitutes de quarter, i que la resta marxaria a Sibèria. Les crides del dictador devien fer els seus efectes perquè les tropes soviètiques no s’esperaven que els alemanys fessin una defensa tan aferrissada, ja que creien que es rendirien sense combatre com havia passat en altres pobles i ciutats alemanyes i, de fet, esperaven conquerir la ciutat el dia 22 d’abril de 1945. Durant aquell matí va arribar a Berlín l’almirall Karl Döenitz per ser present en una reunió al búnquer i per ser informat dels nous plans. En la reunió, Hitler recorria amb la mà nerviosa el mapa que tenia davant seu senyalant els llocs on s’havien de defensar. Tothom tenia la impressió de que estava molt desgastat i que havia envellit molt malament. El dictador alemany ja no era vist amb els mateixos ulls que abans.\nA les onze del matí, a les afores de Berlín, en el quarter general subterrani de Zossen es va produir una reunió entre els oficials de l’Exèrcit perquè volien saber quin era el pla d’evacuació. Alguns varen criticar que Hitler hagués dit que l’atac a Berlín era una maniobra de distracció. Heinrici va quedar horroritzat quan va saber que Hitler havia transferit tres divisions cuirassades al comandament de Ferdinand Schörner, ja que el comandant del 9º Exèrcit, en Busse, les necessitava en qualitat de forces de reserva destinades a contraatacs.\nA la tarda, el ministre d’Armament Albert Speer a tenir la notícia de l’arribada dels soviètics a Berlín i va decidir va fugir cap a l’oest per no veure la caiguda del Reich i, en aquells moments, va decidir enviar un missatge de ràdio a l’Exèrcit amb l’objectiu de comunicar-los que no destruïssin les infraestructures i les fàbriques alemanyes i alliberessin a tots els presoners, inclosos als jueus. Però, al final, Speer no va poder parlar per la ràdio perquè els aparells radiofònics estaven fets malbé. Aquesta és una versió de Speer que l’explica en la seva autobiografia i s’ha d’agafar amb pinces, ja que aquests fets ho va explicar després de la guerra i es probable que no tingués la intenció d’enviar cap missatge i tot s’ho inventés per demostrar que ell volia la pau.\nA la nit, els pilots dels caces alemanys varen celebrar un ball d’acomiadament a la capital en el que varen participar dones de la unitat de senyals. L’endemà aquests pilots varen pilotar els seus avions en atacs suïcides, Selbstopfereinsatz, contra els ponts construïts pels soviètics en el riu Òder.\nSota les ordres d’en Hitler del dia anterior, el Gruppenführer de les SS Heinrich Müller va fer detenir al doctor Karl Brandt, acusat d’alta traïció per haver-se atrevit a entregar a en Hitler un informe sense maquillar sobre la catastròfica situació dels subministraments mèdics en el Reich, per haver intentat fugir a Turíngia, on els nord-americans ocupaven la zona, i on havia enviat la seva esposa, l’Anni, i a la seva filla. L’endemà, Brandt va ser condemnat a mort per un tribunal liderat per l’Arthur Axmann. Tot i la sentència, l’execució no es va produir, però després de la guerra els Aliats el varen sentenciar a mort perquè el varen responsabilitzar d’haver dut a terme assassinats per eutanàsia i experiments mèdics amb presoners.\nKarl Wolff, tal i com li havia demanat Heinrich Himmler, va aterrar a prop de Berlín per reunir-se amb el seu cap per tal de saber què sabia realment dels seus contactes amb els nord-americans. Al cap d’unes hores ja estava davant del ministre i es va quedar més tranquil en veure que no l’acusaria de traïció i que el seu amic Gebhardt l’interrogaria a l’hotel Adlon. Wolff li va admetre que havia negociat amb l’Allen Dulles, però que no havien concretat res del tema dels presoners. A més, va dir que havia seguit les instruccions d’en Hitler del mes de febrer d’aprofitar qualsevol oportunitat per fer enfrontar als Aliats. Himmler va acceptar la versió de la seva mà dreta, però llavors va entrar a aquella reunió Ernst Kaltenbrunner molt alterat i li va demanar en el ministre que li concedís uns minuts a soles. Un confident li acabava d’informar que Wolff havia negociat amb el cardenal milanès Schuster la capitulació de l’exèrcit alemany a Itàlia. Enrabiat en saber aquella informació, Himmler es va abraonar cap al Obergruppenführer, que va negar aquella acusació. Wolff, acorralat, va exigir-los que es reunissin amb en Hitler perquè repetissin aquelles acusacions. Himmler va decidir quedar-se, mentre que Kaltenbrunner va decidir acompanyar al Obergruppenführer fins al búnquer la matinada del 18 d’abril.\nEl 5º Cos de muntanya de les SS, destacat al sud de Frankfurt del riu Òder, es va enfrontar al 69º Exèrcit soviètic i va aconseguir frenar-lo. Per la poca assistència mèdica dels soviètics, els oficials varen amenaçar a punta de pistola als presoners alemanys perquè evacuessin els ferits soviètics fins a la rereguarda amb reserves de munició.\nEn el mar Bàltic, a la nit, un submarí soviètic va enfonsar el vaixell hospital Goya matant a 7.000 refugiats. Només se’n varen salvar 165, i és el desastre més gran de la història marítima.\nLes tropes aliades varen ocupar la conca del Ruhr i van aniquilar el Grup d’Exèrcits B. 325.000 soldats alemanys van ser fets presoners. Els carros de combat nord-americans havien arribat davant de Madeburg, Nuremberg i Stuttgart, i el 7º Exèrcit nord-americà del general Alexander Patch va ocupar Nuremberg i un altre exèrcit va ocupar la ciutat de Colditz. Per altra banda, les tropes britàniques atacaven Bremen i Lauenburg. A França,el general Edgard Larminat va alliberar Royan i la punta de Grave.\nGeorge Patton va ordenar ara que els habitants de la ciutat de Weimar havien de conèixer el que havia passat a Ettersberg, un camp annexa a Buchenwald. El dia anterior també havia fet el mateix, ja que el va impactar molt el que havia vist en els camps que havia visitat. Els seus soldats varen obligar a uns 1.000 ciutadans a formar en la Paulinenstrasse i els varen dur caminant cap al camp de concentració, a un quilòmetre de distància. Entre ells hi havia algun jerarca nazi de la ciutat. Els nord-americans portaven càmeres per filmar les seves reaccions; volien aconseguir tot l’efecte propagandístics possible. Les notícies de la inspecció del lloc es varen difondre fins i tot a Viena. De camí al camp, els habitants de Weimar anaven tant tranquils, tenien conversacions normals i corrents, però quan varen arribar al camp i varen veure les muntanyes de cossos coberts de calç viva els va canviar la cara. Les dones varen començar a plorar i algunes es varen desmaiar. Els homes es tapaven la cara i giraven el cap.\nAquell dia a Buchenwald va arribar-hi un Intelligence Team de la Psychological Warfare Division, PWD, sota la direcció del tinent Albert G. Rosenberg, amb l’objectiu d’estudiar l’estat del camp i presentar un ampli informe al SHAEF sobre com estava organitzat el camp.\nDwight D. Eisenhower va enviar un comunicat al general Antonov per confirmar-li que les forces occidentals respectarien les zones d’ocupació soviètica. Fins llavors els soviètics, inclús Iosif Stalin, estaven nerviosos perquè tenien la sensació de que els Aliats occidentals els estaven enganyant i creien que no respectarien les zones d’ocupació pactades. Al vespre, Antonov va enganyar als nord-americans dient-los que l’atac que havien començat el matí contra Berlín només era un reconeixement a gran escala del sector central del front per descobrir les defenses alemanyes.\nEn el congost d’Argenta, les divisions 78º i 56º del 8º Exèrcit britànic varen superar la Fossa Marina, un canal que s’estenia pel nord-est, des d’Argenta fins al llac Comacchio, amb una combinació d’assalts terrestres i amfibis. La línia alemanya va quedar fracturada i els Aliats varen travessar finalment el congost d’Argenta.\nL’espia Roland Seth es va presentar a la delegació britànica a Berna i va sol·licitar una audiència amb el ministre. Davant del ministre, Seth li va comunicar la seva necessitat de volar a Londres d’immediat per informar al primer ministre Winston Churchill sobre una qüestió molt important. Portava una proposta de pau del ministre Heinrich Himmler, a qui havia conegut personalment uns dies abans a Munic com invitat de les SS sota el nom de Jan de Fries. L’estació de Berna va transmetre una senyal amb aquesta notícia, però els britànics, que no confiaven amb Seth, varen comunicar que s’impedís a l’espia britànic debatre les propostes de pau amb ningú .\nA Okinawa, la 77º Divisió d’Infanteria nord-americana va desembarcar a Le Shima, una petita illa a l’oest d’Okinawa, on els japonesos havien construït tres aeròdroms. En cinc dies de durs combats es varen apoderar de l’illa.


Us desitgem un molt bon 2022!!! – Club Bàsquet Blanes\nUs desitgem un molt bon 2022!!!\nDeixem enrere un altre any difícil, el COVID ens posa a prova constantment, però hem pogut tornar a gaudir amb el nostre esport, a entrenar, a competir, a compartir amb les famílies i el públic, hem tornat a créixer. Res ens fa més feliços.\nAl 2022 li demanem continuar creixent amb el millor dels regals que ens podem fer, el bàsquet, esperant deixar de banda la pandèmia definitivament i tornar a divertir-nos sense limitacions.\nDes del Club Bàsquet Blanes us desitgem un molt bon 2022!!\nSegüentEs reprèn la competicióNext


Pagès editors / 978-84-9975-989-0\nLa porta principal de ledifici és una filigrana modernista de ferro forjat. Quan entrem, ens acull una fresca inesperada: les construccions antigues saben preservar una temperatura adequada, com si visquessin alienes al tragí del món i als seus radicalismes climàtics. La sumptuositat de la treball...\nLa porta principal de ledifici és una filigrana modernista de ferro forjat. Quan entrem, ens acull...\nPagès editors / 978-84-9975-847-3\nAquest llibre vol ser un homenatge a totes les persones que, al llarg de la història de les Escoles Bressol Municipals, han deixat la seva petjada en cadascun dels centres que integren la xarxa, mestres, equips directius, famílies, personal de servei, estudiants en pràctiques, empreses i professiona...\nAquest llibre vol ser un homenatge a totes les persones que, al llarg de la història de les Escoles...\nPagès editors / 978-84-9975-784-1\nCambiar los genes para mejorar el mundo reúne las historias de catorce científicos dedicados en cuerpo y alma a su profesión con una inquietud primordial: profundizar en la investigación en el ámbito de la ingeniería genética para garantizar la producción de organismos transgénicos que aporten benef...\nCambiar los genes para mejorar el mundo reúne las historias de catorce científicos dedicados en cuer...\nMILENIO EDITORIAL / 978-84-9743-511-6\nCuinem en família és un llibre que us vol engrescar a compartir amb els fills una estona divertida i distesa davant dels fogons. Una selecció dels millors xefs dEuropa us hi volen ajudar. Ells han adaptat un dels seus plats estrella, mantenint tot lesperit de la recepta original, i expliquen pas...\nCuinem en família és un llibre que us vol engrescar a compartir amb els fills una estona divertida i...\nPagès editors / 978-84-9975-844-2\nPoemes de la Suda. Antologia, 2007-2017 és un recull commemoratiu i, doncs, té unes característiques evidentment especials, de celebració, sí (haver arribat al número 200 d'una col·lecció de poesia ja és tot un rècord), però també de mostra de la vitalitat, diversitat i energia inqüestionables de la...\nPoemes de la Suda. Antologia, 2007-2017 és un recull commemoratiu i, doncs, té unes característiques...\nPagès editors / 978-84-9975-986-9\nLexpansió del crèdit transforma les economies públiques i privades dels segles XIV i XV. La demanda de crèdit per les institucions públiques tindrà una resposta adient en els inversors i arrendadors de les rendes municipals de les grans ciutats de la Corona dAragó, però també la demanda de crèdit...\nLexpansió del crèdit transforma les economies públiques i privades dels segles XIV i XV. La demanda...\nDocumenta Balear / 978-84-16163-37-3\nNarcís Sayrach, president de l'Associació d'Amics de Sant Jordi va editar les Làmines de les Diades de Sant Jordi amb el propòsit de congeniar la figura del patró de Catalunya amb la força màgica i l'encant de la poesia i l'art. Gràcies a la família de Narcís Sayrach, ara les presentem novament. Cad...\nNarcís Sayrach, president de l'Associació d'Amics de Sant Jordi va editar les Làmines de les Diades...\nPagès editors / 978-84-9975-970-8\nLa programació acadèmica del Consorci Universitat Internacional Menéndez Pelayo Barcelona (CUIMPB)  Centre Ernest Lluch va dedicar tres dels seus cursos de tardor de lany 2013 als actes de commemoració del centenari de la Mancomunitat de Catalunya. Cadascun dels tres cursos va tractar un dels dife...\nLa programació acadèmica del Consorci Universitat Internacional Menéndez Pelayo Barcelona (CUIMPB) ...\nPagès editors / 978-84-9975-613-4\nHELADOS, POSTRES Y COCINA CON FRUTOS SECOS ELABORADOS es el resultado de los trabajos que más de veinticinco maestros pasteleros, heladeros o cocineros de reconocido prestigio profesional han llevado a cabo. Ello nos permite presentar aquí un total de 70 recetas que, a pesar de pertenecer a sectores...\nHELADOS, POSTRES Y COCINA CON FRUTOS SECOS ELABORADOS es el resultado de los trabajos que más de vei...\nLectio Ediciones / 978-84-96754-16-4


El líder socialdemòcrata deixa el lideratge del partit després del nou pacte de govern amb Merkel\n4 min. Berlín 07/02/2018 20:03\n651x366 Martin Schulz, fins aquest dimecres líder de l'SPD, entra a la sala de premsa del partit acompanyat de qui serà el seu relleu: l'exministra de Treball Andrea Nahles / HANNIBAL HANSCHKE / REUTERS Martin Schulz, fins aquest dimecres líder de l'SPD, entra a la sala de premsa del partit acompanyat de qui serà el seu relleu: l'exministra de Treball Andrea Nahles / HANNIBAL HANSCHKE / REUTERS\nEl líder del Partit Socialdemòcrata alemany (SPD), Martin Schulz, ha anunciat aquest dimecres la seva retirada de la presidència d'aquesta formació per afavorir-ne la "necessària renovació interna" i concentrar-se en la tasca de ministre d'Afers Exteriors en la nova gran coalició de la cancellera Angela Merkel.\n"Vaig assumir la presidència fa menys d'un any, vaig tirar endavant un campanya electoral molt dura que va acabar amb resultats molt dolents per al partit", ha afirmat Schulz després de la reunió de la cúpula de l'SPD i hores després de presentar el pacte de Govern assolit amb el bloc conservador de Merkel.\nEl líder socialdemòcrata ha recordat que, després de la derrota electoral, va acceptar el desafiament de seguir al capdavant de la seva formació, càrrec per al qual va ser reelegit amb gairebé el 82% dels vots, però ha admès que finalment ha entès que no pot tirar endavant "la renovació que necessita el partit".\nPer afavorir el procés renovador, Schulz proposarà com a presidenta Andrea Nahles, fins ara cap del grup parlamentari socialdemòcrata i ministra de Treball a l'anterior executiu de Merkel, que es convertiria així en la primera dona al capdavant de l'SPD en els més 150 anys d'història del partit.\nEl relleu ha de produir-se, d'acord amb els plans anunciats per Schulz, en un congrés extraordinari que es convocarà un cop realitzada la consulta sobre el pacte de Govern entre la militància socialdemòcrata.\nUn lideratge breu\nSchulz, expresident del Parlament Europeu, es va convertir en president de l'SPD i aspirant socialdemòcrata a la Cancelleria al març de l'any passat. Se'l considerava un candidat capaç de derrotar la cancellera, però va acabar enfonsant el seu partit al seu mínim històric en unes generals, amb un 20,5% dels vots.\nDesprés d'aquesta derrota, tal com havia anunciat durant la campanya electoral, Schulz va rebutjar del tot la possibilitat de reeditar la gran coalició i va assegurar que mai formaria part d'un gabinet sota el lideratge de Merkel.\nDesprés de fracassar les negociacions de coalició entre el bloc conservador de la cancellera (CDU/CSU) –els verds i els liberals– el líder de l'SPD va fer marxa enrere i va acceptar obrir converses per a una aliança governamental, per recomanació expressa del president del país, Frank-Walter Steinmeier.\nEn el passat congrés de l'SPD, celebrat el 21 de gener amb l'únic objectiu de sotmetre als delegats l'aprovació del preacord de coalició, la nova cap del partit, Andrea Nahles, ja va tenir un paper destacat, en intervenir en un moment destacat dels debats i demanar en un vibrant discurs el sí al pacte.\nEl preacord va rebre el vistiplau amb el 56% dels vots, enmig d'una forta oposició plantejada per les joventuts del partit, els 'Jusos', que a més van llançar una campanya per reclutar nova militància amb l'objectiu que el pacte de coalició acabés bloquejat en la propera consulta entre els afiliats a l'SPD. Des del gener ja s'han registrat 24.339 noves afiliacions al partit amb dret a vot en una consulta en què poden participar un total de 463.723 militants.\nAquest allau de noves afiliacions contrasta amb la situació en els sondejos del partit, que després del desastrós resultat de les generals ha seguit caient en els sondejos, que li atribueixen ara un 17%, en cas de convocar noves eleccions.\nAndrea Nahles, exlíder dels "Jusos" i de l'ala esquerra del partit, es considera una figura integradora, amb més arrelament entre les bases de l'SPD que Schulz. Amb 47 anys enfront dels 63 de Schulz, representa el propòsit de renovació generacional que reclama el partit, que des del 1998 ha tingut vuit relleus en la seva presidència sense que cap hagi aconseguit revertir la seva persistent caiguda d'electorat.\nMerkel i Schulz es donen més temps per formar govern


Prova física. Mossos d'Esquadra\nLes persones participants han de realitzar els tres exercicis físics i en cadascun dels exercicis físics han d’aconseguir una puntuació mínima d’1 punt. Les persones participants que no obtinguin una puntuació mínima d’1 punt en cadascun dels exercicis físics seran excloses de la convocatòria.\nLa puntuació total de la prova física, s’obté de sumar la puntuació de cadascun dels exercicis físics tenint en compte el percentatge de cada exercici físic respecte la puntuació total de la prova física.\nBarems dels exercicis físics\nLa persona participant inicia l'exercici asseguda a terra amb recolzament de peus, mans i glutis darrere la línia de sortida.\nQuan el testador fa el senyal, es posa en marxa el cronòmetre i la persona participant inicia l'exercici. Surt corrent fins a situar-se entre dos cons col·locats davant d'un matalàs i fa una tombarella amb recolzament de les dues mans sobre el matalàs. A continuació es dirigeix cap a la primera tanca, la deixa al costat esquerre fins a ultrapassar-la i passa per sota d'ella. Corre després cap al plint d'1 metre d'alçada, que ha de sobrepassar per la part central amb tot el cos (amb recolzament o sense) i entre dues barres verticals situades als extrems del plint. Tot seguit es dirigeix cap a la segona tanca, que passa directament per darrere, gira cap a la dreta i passa per sota. Va frontalment cap a la primera tanca, que ha de sobrepassar amb els dos peus en una fase aèria prolongada (dones 80 centímetres, homes 90 centímetres). Seguidament, ha d'agafar amb les dues mans i transportar sobre les espatlles (per les nanses o els extrems) un sac d'uns 15 quilograms (dones) i d'uns 20 quilograms (homes), corrent cap endavant des del lloc on hi havia el sac fins a un con situat a 10 metres, ha de girar 180º al seu voltant per l'esquerra i sense tocar-lo, i tornar en sentit oposat també corrent 10 metres més cap endavant fins a la línia d'arribada.\nS'atura el cronòmetre en el moment en què la persona participant traspassi amb els dos peus la línia d'arribada, portant el sac agafat correctament, i es registra el temps emprat en segons.\nb) La tombarella s'ha de fer sobre l'eix transversal del tronc (no és correcta la tombarella tipus judo) i sortint del matalàs després de traspassar el con que marca la sortida.\nd) En el transcurs de l'exercici no es pot tombar o desplaçar (horitzontal o verticalment) cap obstacle.\nSi s'incompleix alguna de les normes de l'exercici, l'intent es considerà nul.\nSe’n fan dos intents, no consecutius, i el resultat vàlid serà el millor temps (en segons i dècimes).\nMesurar la força i la resistència de la musculatura de l’extremitat superior de la persona participant.\nLa persona participant inicia l’exercici en posició decúbit supí sobre el banc de pressió amb els peus recolzats a terra.\nQuan el testador fa el senyal, es posa en marxa el cronòmetre i la persona participant inicia l’exercici, des de la posició de braços estirats.\nHa d’aixecar el pes, de 40 kg per als homes i de 25 kg per a les dones, el nombre més elevat de repeticions possible en un temps màxim de 45 segons.\nc. L’exercici finalitza un cop transcorregut el temps màxim de 45 segons o bé per voluntat de la persona participant.\nc) Les repeticions es compten en veu alta, utilitzant el mateix número que l'anterior en cas d'una repetició no vàlida.\nValoració de l’exercici\nSe’n ffa un sol intent, i es registra el nombre total de repeticions vàlides realitzades durant un temps màxim de 45 segons.\na) La persona participant se situa darrere d'una de les dues línies paral·leles pintades a terra i distants entre elles 20 metres.\nb) Quan senti el senyal sonor d'inici de l'exercici, ha de córrer cap a l'altra línia, fins a trepitjar-la, i ha d’esperar a tornar a sentir un altre senyal sonor.\nSe’n fa un sol intent, i es registra el número de l’últim període o palier anunciat pel magnetòfon.\nCA=circuit d’agilitat, en segons;\nPB=pressió sobre banc, en repeticions;\nCL=cursa de llançadora, en períodes


⚡ Belén al·lucina! Telecinco canvia brutalment 'Sálvame'\nLa bomba que ha revelat Telecinco i que canvia 'Sálvame'\nEl programa de cor estrella estrena la versió 'cereza' per cobrir l'estrena de 'Amar es primavera'\nper Manel Ferrer divendres, 31 de gener 2020 - 19:50h\nTelecinco crea 'Sálvame Cereza' per acollir l'estrena d''Amar es primavera' | Sálvame\nCada vegada que 'Sálvame' anuncia una fruita per a definir una de les franges del seu programa sembla que ho fa de broma. La primera versió a estrenar-se va ser 'Sálvame Limón', i va seguir-li 'Sálvame Naranja'. Més tard, quan Telecinco es va veure obligat a suprimir 'Pasapalabra', van treure's de la màniga 'Sálvame Banana' per a cobrir la franja fins a pràcticament l'inici de l'informatiu de Piqueras.\nPerò ara la cadena ha decidit innovar i afegir-ne una nova al seu fruiter televisiu. L'afortunada ha estat la cirera, que donarà lloc a 'Sálvame Cereza' —evidentment—, un nou espai que s'emetrà de manera ocasional el pròxim dilluns 3 de febrer, a les 16 hores. El motiu no serà un altre que acollir l'estrena de la nova sèrie turca de Divinity 'Amar es primavera'. L'especial contindrà l'emissió del primer capítol de la sèrie i, després, Divinity reproduirà el segon episodi.\nL'èxit rotund de les sèries turques\nMediaset ha decidit apostar fort amb les sèries turques i, veient les bones audiències, sembla donar bon fruit. Gran part d'aquest èxit es pot atribuir a l'actor Can Yaman, que ha revolucionat sense dubte els espectadors espanyols.\nL'excusa que ha donat Anna Simón per desaparèixer de la televisió


03 | Març | 2021 | Pons's blog\nArxivar per 2021-03-03\nCas típic 3364: noi li agrada noia, noi li agraden les pel·lícules del 2021 (1)\nPosted: 2021-03-03 in Cine\nRecull de les últimes 10 pel·lícules que he vist ordenades de pitjor a millor. Com sempre la nota del filmaffinity primer, després la meva.\nMelancolía (2011) [6,8]: La pel·lícula va d’un casament on la gent té una actitud estranya, en especial la núvia. Gent trista, gent enfadada, gent que abandona la seva vida, en teoria un casament hauria de ser feliç, però aquí no hi ha ningú alegre. Quan s’acaba el casament resulta que s’acosta un planeta a la terra, però en comptes de veure-ho des d’un punt de vista científic, ho veiem des del punt de vista d’aquesta família de gent estranya. Per una banda Lars Von Trier (malament), per l’altra Kirsten Dunst (bé) i després hi ha Kiefer Sutherland, però aquest cop no salva els EUA dels terroristes en 24 hores, de fet en tota la pel·lícula no mata a ningú. La pel·lícula és lenta, estranya i amb gent sonada.\nEmma (2020) [6,4]: Adaptació d’una novel·la de Jane Austen, ja us ho podeu imaginar, nobles anglesos refinats de camp de principis de segle XIX que organitzen balls i prenen el té. Emma és una noia rica, guapa i intel·ligent que li agrada buscar parella per les seves amigues, però s’oblidarà de buscar parella per ella mateixa. Dada d’interès: La protagonista és Anya Taylor-Joy (Gambito de dama). Són dues hores de film amb miradetes, xafardejos, somriures, pícnics i balls coreografiats, no ha sigut massa entretingut, però tampoc ha sigut un suplici.\nAladdin (2019) [6,3]: Remake amb humans del film d’animació clàssic de Disney de 1992. La trama és exactament la mateixa, noi pobre coneix a la princesa de rebot, s’enamora, troba la llàntia màgica, es fa ric, guanya al dolent i aconsegueix la princesa, fi. Us seré sincer, l’he vist perquè el director és Guy Ritchie, i aquesta és l’única peli seva que em faltava per veure, lamentablement el seu estil propi pràcticament no es deixa notar per enlloc. Massa cançons pel meu gust, massa tombarelles i parkour per les teulades, un argument massa trillat pel meu gust, en general no hi ha gaires motius per veure aquest remake, un d’ells seria el geni, un altre seria la “jalea”.\nEl dilema de las redes (2020) [6,7]: Documental de Netflix que entrevista a diversos exempleats de Google, Facebook, Instagram, i altres xarxes socials per tal que expliquin com aconsegueixen que la gent es torni addicte a les xarxes socials i com en treuen benefici. Aquesta part del documental m’ha agradat, he trobat interessant el que explicaven, es nota que saben de què parlen, però l’altra part, la que recrea una família i els problemes que genera la dependència del mòbil l’he trobat infantil i innecesaria. Cap al final també hi ha alguns ponents que se’ls hi envà la castanya i surten amb idees de revoltes mundials, guerres civils i col·lapse de la civilització, aquestes flipades les podien haver tallat. La pregunta és: Faré servir menys les xarxes socials després de veure aquest documental? Primer he pensat que si, però després m’he adonat que no, que tampoc les faig servir massa, o sigui que tampoc m’han arribat a enganxar, em falta pujar la dosis per tal que la droga em faci efecte.\n10 Razones para odiarte (1999) [5,8]: Clàssica comèdia romàntica d’adolescents de finals dels 90, els quals van a un institut de classe tan alta que sembla un castell, amb Heath Ledger i Joseph Gordon-Levitt. Típica germana intel·lectual i típica germana festiva, el pare no deixarà sortir de festa a la festiva fins que l’altra faci el mateix, per això Heath Ledger haurà de convèncer a la intel·lectual per tal que Joseph Gordon-Levitt s’emporti a l’altra. Tot molt tòpic, no? Doncs si, bastant, però malgrat tot reconec que el film està fet amb certa gràcia, hi ha alguns gags bons, i el número musical és genial.\nA quien hierro mata (2019) [6,5]. Film espanyol, sobre gallecs, per tant, sobre narcotraficants. Quan un narco comença a tenir problemes degeneratius es trasllada a una residència, allà Luís Tossar que fa d’infermer es farà amic seu, el millor paper de film amb diferència. Mentrestant, els fills del narco tindran problemes en una operació que barreja colombians i xinesos. Per una banda em costa molt veure seriosament els narcos amb accent gallec, però alhora m’agrada l’accent. D’acord que hi ha escenes poc creïbles, com ara l’actuació dels fills del narco o l’última escena de la presó, però així i tot m’ha agradat perquè és una pel·lícula bruta, amb sang, amb dolor, amb patiment, amb unes quantes escenes incòmodes.\n¿Venís juntos? (2014) [4,2]: La pel·lícula és una paròdia total a les pel·lícules romàntiques, ja sabeu, noi guapo coneix noia guapa i primer sembla que no funciona i després funciona, fi. Doncs aquesta és el mateix, però amb molta paròdia de totes les situacions tòpiques, com ara la malaptesa de la noia, o que els dos passen per un munt de situacions rebuscades que faran que s’acabin trobant de la manera més improbable possible, després, com sempre, el noi la caga, però després es disculpa i tot bé. La prova del dinar amb els pares, el germà jove que necessita consell, quan recupera la noia en l’últim moment quan anava amb un altre, absolutament tots els tòpics. Tot i això què faig mirant una peli puntuada amb un miserable 4,2? La resposta és Paul Rudd, tot clar, no? La veritat és que la pel·lícula té gags molt bons.\nTop Secret (1984) [7,1]: Vista per segona vegada. Paròdia del gènere d’espies en l’alemanya oriental. És un exemple a seguir quan es vol fer cinema paròdic de comèdia absurda de qualitat, en el seu gènere, segons el meu punt de vista només la supera Aterriza Como Puedas. Per ser una pel·lícula absurda té moltes escenes molt treballades, per començar totes les coreografies musicals que involucren molta gent, molta coordinació i molta feina, llavors hi ha escenes memorables com la baralla sota l’aigua o l’escena de la llibreria al revés (35 anys abans que Tenet!).\nOne Cut of The Dead (2017) [7,1]: Comèdia japonesa sobre zombis. Mentre estan rodant una pel·lícula de sèrie Z sobre zombis arriba realment un zombi al rodatge. Si esteu avorrits de veure pel·lícules de zombis, no us preocupeu, aquesta té quelcom diferent i original, no vull explicar més per no espatllar sorpreses, només recomanar-vos que estigueu ben atents la primera mitja hora, després l’atenció al film arribarà sola.\nLa caza (2020) [5,9]: Un grup de rics segresten un grup de gent i la deixen al mig del bosc per tal de caçar-los, la idea és que els rics es creuen moralment superiors i poden fer neteja del que ells consideren l’escòria de la societat, i de passada es diverteixen mentre ho fan. Pel·lícula violenta d’humor, perquè les morts són exagerades, i no em vingueu a dir que la mort no pot ser divertida. La protagonista, pràcticament una desconeguda, Betty Gilpin, m’ha agradat molt en el seu paper. Famosos com a tal només he reconegut a Hilary Swank (Million Dollar Babe). Potser un 8 és massa, però la pel·lícula l’he trobat absurdament divertida si la mires sense cap pretensió.


▷ ⭐Definició de binode⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de binode\nDefinició de binode\nara pots descobrir La definició i diversos exemples de com utilitzar la paraula binode, en aquesta selecció de correccions ortogràfiques pots trobar com es pot usar en un text Veritable aquest mot i utilitzar un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que veuràs aquí a més veuràs la seva Definició perquè et sigui molt més simple comprendre què significa binode.\nPunt d’una superfície pel qual passen dos plans tangents.\n¿Cóm es diu binode en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice binode en catalán?\nSi tens ganes de saber com s’escriu en espanyol binode has de saber que la seva traducció és binode pots descobrir en la nostra lloc web més exemples en català perquè et sigui més simple contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar binode\nFuga de cerebros i circulació de cervells a l’Àsia meridional (Binod Khadria)\nEn aquesta edició, els informem sobre l’arribada del Comerç Just Fairtrade […] al mercat de Hong-Kong i aprofundim en […] la feina de Binod Mohan, President […] de la Xarxa dels Productors asiàtics […] (NAP), una de les tres Xarxes de Productors que des del passat maig són membres de ple dret de FLO.\nTres mesos després que NAP es convertís en membre de FLO, Jennifer […] Stapper, de l’equip de comunicació de […] FLO, va entrevistar a Binod Mohan. Ens va parlar […] de la seva experiència al capdavant de NAP i de […] les seves expectatives pel que fa al desenvolupament del comerç just a Àsia.\nBinod Mohan és des de setembre de 2006 el President de la Xarxa de Productors […] Asiàtics (NAP).\nSom joves però creiem que Fairtrade creixerà ràpidament a Àsia i que molt aviat el […] continent oferirà un ampli assortiment de productes … som el tigre asiàtic de […] Fairtrade «diu, Binod Mohan, President de NAP .\nEn cas d’emergència a Bhubaneshwar […] pot contactar al senyor Vidyasagar Shaw a […] +91 (97) 7802-4555 (cel·lular) o al senyor Binod Shaw al +91 (98) 6139-5171 (cel·lular ).\nBinod Mohan, President de la NAP\nBinod Mohan representa a les organitzacions de productors […] a Àsia.


Comencen les obres al convent de Sant Francesc: construiran lavabos a la primera planta | Aquí Berguedà\nComencen les obres al convent de Sant Francesc: construiran lavabos a la primera planta\n16 gener 2018 17:03\nL’Ajuntament de Berga construirà lavabos al primer pis del convent de Sant Francesc per tal de poder donar servei quan la planta aculli l’exposició antològica de Joan Ferrer. El ple municipal ho va aprovar dijous passat, en la sessió ordinària del mes de gener, i el regidor d’Urbanisme, Oriol Camps, ha explicat a l’Aquí Berguedà que les obres començaran “tan aviat com es pugui”.\nEn breu, ha dit Camps, s’iniciarà el procés de contractació amb l’objectiu que els lavabos es puguin fer servir quan s’inauguri l’exposició de Joan Ferrer, una data encara per anunciar. A més, va dir el propi regidor al ple, els lavabos són necessaris perquè l’Ajuntament preveu donar nous usos al convent quan ja no hi hagi l’exposició de Ferrer. De fet, el consistori té la concessió de l’equipament -propietat dels franciscans- per 25 anys, i el repte de destinar l’espai a propostes educatives, culturals o socials.\nEls usos que l’Ajuntament de Berga donarà al convent de Sant Francesc va tornar a ser un dels plats forts del plenari d’aquest mes al consistori. Tots els regidors presents en la sessió van votar a favor de la construcció dels lavabos, però l’oposició va aprofitar l’ocasió per demanar que es reprenguin les conversacions per decidir com s’aprofitarà l’espai.\nEn aquest sentit, el portaveu del PDeCAT, Ramon Minoves, va demanar que es convoquin noves reunions de la comissió d’equipaments. En la rèplica, la regidora de Cultura, Mònica Garcia, va retreure a Minoves que el seu grup no va assistir a la darrera. Pel que sembla, la convocatòria no va arribar correctament a Maria Antònia Ortega (PDeCAT) i, per aquest motiu, no va assistir a la trobada en representació del seu partit.\nMés enllà del malentès, Ermínia Altarriba va demanar a l’equip de govern “persistència per tornar a convocar la comissió”, malgrat que en la darrera reunió només s’hi van presentar dos grups del plenari. Tots els partits van emplaçar-se a una nova trobada en les properes setmanes per reprendre les negociacions i el diàleg necessari per tirar endavant projectes al convent.\nAjuntament de Berga convent de Sant Francesc Exposició Joan Ferrer Oriol Camps


El Museu de Barbastre exposarà al novembre algunes de les 111 obres d'art de la Franja que eren al Museu de Lleida La República\nEl Museu de Barbastre exposarà al novembre algunes de les 111 obres d’art de la Franja que eren al Museu de Lleida\nACN Barbastre.-El Museu Diocesà de Barbastre-Montsó exposarà a mitjans de novembre -sense concretar data- algunes de les 111 obres de les parròquies de la Franja que fins al març de […]\nACN Barbastre.-El Museu Diocesà de Barbastre-Montsó exposarà a mitjans de novembre -sense concretar data- algunes de les 111 obres de les parròquies de la Franja que fins al març de 2021 eren al Museu de Lleida, abans de ser traslladades a l’Aragó per donar compliment a l’execució provisional de la sentència del Jutjat de Barbastre. Durant una roda de premsa celebrada aquest dijous, el director del Museu de Barbastre, Ángel Noguero, ja ha avançat que totes “no es podran posar” i que escolliran “les millors”. També caldrà tenir en compte, ha dit, l’espai disponible i el discurs museogràfic per decidir quines peces seran les escollides. Ara, el frontal de Tresserra, l’arqueta de Buira i la Mare de Déu de Saidí “hi seran”, ha assegurat.\nEl Museu de Barbastre, inaugurat fa 10 anys, exposarà finalment a mitjans de novembre una selecció de les obres de la Franja, provinents i conservades al Museu de Lleida durant anys. Així ho han avançat el director i la sotsdirectora de l’equipament, Ángel Noguero i Maía Puértolas, en una roda de premsa celebrada aquest dijous. Tot i que no han especificat una data concreta, han explicat que l’exposició es farà quan acabi la mostra de pintura d’Isabel Guerra, que s’inaugurarà el 10 de setembre i es clourà el 7 de novembre. A partir d’aquest dia, han afegit, es tancarà el Museu Diocesà de Barbastre-Montsó una setmana per poder treballar a porta tancada en un discurs museogràfic renovat per acollir les peces arribades entre el febrer i el març de Lleida. Per tant, l’exposició amb obres de la Franja està previst que s’inauguri a partir del 15 de novembre. “Obrirem en 4 mesos amb un discurs íntegre i complet”, ha explicat Puértolas.Tampoc han especificat quines ni quantes peces de les parròquies de la Franja formaran part d’aquesta exposició perquè depèn de l’estat de cada peça, l’espai disponible i del discurs. “Hem de donar un caràcter unitari a l’exposició”, ha explicat Puértolas. Sí que han confirmat, però, que hi seran el frontal de Tresserra, l’arqueta de Buira i la Mare de Déu de Saidí, perquè són essencials per la seva importància, el seu estat de conservació i per la seva aportació al discurs. Puértolas ha afegit que per a l’exposició de les obres de la Franja estan construint algunes vitrines per poder protegir les peces i també estan creant suports per a aquelles que necessitin per exemple estar ancorades a la paret.


Les Coves del Drac retran homenatge a Berlanga en el centenari del seu naixement\n25 octubre 2021 20:38\ndBalears | 27 setembre 2021\nLes Coves del Drac de Porto Cristo acolliran el dissabte 2 d'octubre un homenatge al director de cinema José Luis García Berlanga en el centenari del seu naixement, que s'ha celebrat durant tot l'any 2021 arreu de l'Estat. La delegació de Turisme de l'Ajuntament de Manacor ha col·laborat amb l'organització d'aquest esdeveniment, que consistirà en la projecció de la pel·lícula El Verdugo en pantalla gran a l'interior de les Coves del Drac, un dels escenaris on es va rodar la cinta.\nLa delegada de Turisme, Maria Antònia Truyols, acompanyada del productor executiu de l'homenatge, Juan Carlos Caro, han presentat aquest dilluns de matí als mitjans de comunicació els detalls de l'esdeveniment. «Perquè fos el més lluït possible, aquest homenatge havia de fer-se, sí o sí, a les Coves del Drac», ha assegurat Truyols, qui ha afegit que «des de la delegació de Turisme no volíem deixar passar aquesta oportunitat, ja que consideram que es tracta d'un projecte importantíssim que dóna resposta al turisme de cinema, un tipus de turisme cada vegada més en auge i que consisteix a visitar llocs on s'han rodat pel·lícules emblemàtiques».\nL'homenatge Berlanga & Mallorca tendrà lloc el dissabte 2 d'octubre a les 19 hores a les Coves del Drac i comptarà amb Antonio Resines i Anabel Alonso com a presentadors de la gala. Abans de la projecció de la pel·lícula El verdugo, els assistents també podran gaudir del curtmetratge El anónimo Caronte, rodat el 2007 i dirigit pel mallorquí Toni Bestard, un documental que relata l'experiència de Joan Ferrer, un ancià de 80 anys que participà com a actor de repartiment al rodatge d'El verdugo en la famosa seqüència rodada a les Coves. Juan Carlos Caro ha confirmat que la família de José Luis Berlanga i la Junta de l'Acadèmia del Cinema espanyol assistiran a l'acte.\nAquest esdeveniment forma part de l'homenatge que Juan Carlos Caro ha organitzat a Mallorca i que també tendrà Palma com a escenari. «Ha estat una feina dura preparada els darrers tres mesos. Enguany celebram el centenari de Berlanga i els homenatges es van succeint arreu d'Estat», ha explicat el productor executiu. Caro ha valorat l'Ajuntament de Manacor i les Coves del Drac per la seva col·laboració i ha agraït a Maria Antònia Truyols la seva feina com a interlocutora amb la propietat de les Coves per poder acollir aquesta projecció. «És un luxe poder projectar El verdugo en un escenari internacionalment conegut, a pantalla gegant, en el lloc on va ser rodada fa prop de seixanta anys. El marc és únic i no crec que hi hagi un homenatge que superi a aquest a tot l'Estat», ha assegurat.\nJuan Carlos Caro començà la seva trajectòria professional el 1983 com ajudant de producció amb José Luis García Berlanga en el rodatge de La vaquilla. Posteriorment, va treballar com a cap de producció a Todos a la cárcel, i com a director de producció a Blasco Ibáñez, la novela de su vida. «Per a mi aquest homenatge és la manera més perfecta de tancar el cercle: vaig començar la meva carrera professional amb Berlanga i la tanc també amb ell», ha conclòs.\nLa sotsdirectora del banc Santander d'Inca a un client: «A mi en catalán no me va bién. Háblame castellano»


Una iniciativa recull en un mapa 104 espais de creació i producció cultural per connectar-les i crear sinergies – Lo Campus diari\nUna iniciativa recull en un mapa 104 espais de creació i producció cultural per connectar-les i crear sinergies\nEl mapatge, que es pot consultar en un web, l’ha desenvolupat Spora Sinergies i Artsmoved per encàrrec del CoNCA i Xarxaprod\nUna iniciativa ha recollit en un mapa 104 espais de creació i producció cultural de Catalunya per sobretot connectar-les i crear sinergies. Aquest mapatge l’ha desenvolupat Spora Sinergies i Artsmoved per encàrrec del CoNCA i la Xarxa d’espais de producció i creació de Catalunya (Xarxaprod). Anna Monge, de XarxaProd, ha explicat aquest dimarts que l’objectiu del mapatge és “compartir recursos, saber qui som i com cada espai es defineix per fer intercanvis entre residents i projectes en comú”. El resultat ha estat la creació d’un web on aquelles iniciatives que coincideixen amb els criteris establerts apareixen localitzades i identificades en un mapa interactiu online. Fins ara s’han localitzat 104 espais de creació, dels quals es dona informació sobre el contingut que ofereixen, els àmbits artístics als quals es dirigeixen, les dades de contacte, les xarxes socials on estan presents i un enllaç a la web pròpia de cada espai. La pàgina web conté un formulari que poden omplir els espais que vulguin donar-s’hi d’alta. De fet, s’ha destacat que aquest és el primer pas i des de XarxaProd i el CoNCA s’han mostrat convençuts que la xifra anirà creixent.\nPer a dur a terme aquest mapa s’havia d’establir en primer lloc els criteris que permetessin definir què s’entén per espais de creació i producció. Es va dedicar una jornada de treball per determinar què s’entén per espais de creació. El primer punt és que són espais que s’organitzin amb voluntat de servei públic i l’objectiu de donar suport prioritàriament a la creació i producció de projectes transdisciplinaris de creació contemporània duts a terme per part d’artistes professionals i creadors. El segon punt és que ofereixen recursos i serveis per al desenvolupament dels projectes que acullen i creen les condicions per fer possibles les propostes de diferents artistes. També formen part del mapa els espais que se centren en el procés de creació i producció més que en el producte resultant i aposten pel risc i l’experimentació i fomenten la relació interna entre residents i altres artistes, i externa amb altres iniciatives i espais per generar sinergies que permetin augmentar les oportunitats dels artistes, a la vegada que s’enforteix el sector. L’objectiu del mapa és dimensionar, connectar i detectar les necessitats dels espais que hi ha a Catalunya que acullen artistes i creadors per ajudar-los a desenvolupar la seva activitat creativa en un entorn apropiat i amb recursos adients per a la tècnica artística amb la qual treballen. El mapa vol ser una eina útil tant per a artistes i creadors com per a gestors i institucions.\nL’amplia majoria dels espais detectats es troben a la demarcació de Barcelona (81,4%). El segueixen Girona amb un 15,1%, Lleida amb un 2,1% i Tarragona amb un 1,2%. La meitat dels espais de creació i producció detectats (48,8%) es troben a la ciutat de Barcelona. Les arts visuals i escèniques són la disciplina més present als espais (80,2%). El 69,4% són interdisciplinaris, ja que donen cabuda a més d’una disciplina artística. Clara Garí, presidenta Xarxaprod, ha explicat que fa uns quatre anys parlaven amb altres centres de creació i remarcaven l’útil que seria si fossin capaços de saber quants són, quantes coses belluguen i a quants artistes donen servei. Garí ha ressaltat que necessiten saber qui son i on estan i saber què poden fer. “Volem ser més, volem integrar aquests espais i molts que aniran sortint perquè és el moment d’intercanviar i que circuli molt més per la nostra xarxa”, ha assegurat. En aquest sentit, ha dit que la web és una eina per integrar i que ha de servir pel desplegament de programes. Entre d’altres, ha citat una internacionalització amb xarxes d’Europa, un programa d’acollida d’artistes amb risc d’exclusió ja que provenen de països amb dificultats i un programa educatiu.\nDuarte: “Parlem sovint de cultura sense acabar-nos-ho de creure”\nPer la seva part, Carles Duarte, president del CoNCA, ha reiterat algunes de les seves crítiques a la falta d’inversió i de consciència sobre la importància de la cultura: “Som un país que parlem sovint de cultura sense acabar-nos-ho de creure o només complint uns certs formalismes”. Ha lamentat que en el debat actual de les idees i davant els debats intensos que viu Catalunya “l’escassa i insuficient atenció que es dedica a la cultura. Venim duna crisi que ha deixat en evidència la fragilitat del sistema cultural”, ha assegurat. Duarte ha recalcat la utilitat de radiografiar el sistema cultural del país per donar-li condicions de creixement i afavorir-les. Ha assegurat que el resultat del treball és “una aportació molt útil”.♦\nEspais de creació i producció cultural de Catalunya … CLICAR AQUÍ\nInforma de resultats: Mapatge dels Espais de creació i producció cultural de Catalunya … CLICAR AQUÍ\nJornada "eHealth: visió europea, decisions locals" a Barcelona\nEl Govern català aprova l'Estratègia 5G de Catalunya\nJornades a la UdL: “Welcome refugees: No one is illegal - Ningú és il·legal”


CAMINANT: 03/01/2015 - 04/01/2015\nCavalls de Circ: la Troupe Mouratov\nAquests dies del Festival Internacional de Circ Ciutat de Figueres, he estat voluntària per tercer any, i la primera de les raons per ser-ho, és aprendre de la troupe que ve amb els cavalls.\nLa segona és per que en els dies de Circ, continuament passen coses per primer cop a la vida, i la tercera és per l'ambient del voluntariat, amables (o no gaire), agradables, (o no), però sempre mostrant la natura i cultura humana, que d'això es tracta, al final.\nLa Troupe Muratov, un grup d'artistes convidat aquest any, està integrat per humans i cavalls. I aquesta relació sempre és interessant.\nEl número és de volteig acrobàtic, que sempre és espectacular, i vénen de Rússia, país que potser no tindré oportunitat de visitar...... Així que, cap al circ.\nL'Aliaksei Kazlou, de 26 anys, és qui dóna la volta per sota la panxa del cavall a galop, per la pista rodona.\nMentre, la gent mira, algú va al labavo, d'altres mengen crispetes...\nPerò és tant espectacular que al final tot són aplaudiments.\nSergei Muratov (a mi em va dir que es deia Sergio) el cap de la troupe de cosacs, s'inicià en l'art del volteig eqüestre quan tenia 18 anys (ara en té 31). És deixeble del gran artista Tamerlan Nugzarov. Aquí teniu un video de la seva troupe: http://www.circopedia.org/Nugzarov_Troupe_Video_1990\nEn Sergei-Sergio ha estat i integrat diverses formacions de genets. Al 1994 va actuar al festival de circ de Montecarlo. I més tard va actuar al Japó.\nAl 2005 va crear la seva pròpia companyia, integrant-t'hi ballarins i músics professionals. Des de llavors, formen part de l'espectacle anual del Circ Nikulin de Moscou, que durant dos mesos com a mínim va de gira pel Japó amb el nom de Bolshoi Circus.\nTambé actuen durant dos o tres mesos en un parc temàtic del Japó, i la resta de l'any se'n tornen al Caucàs, a buscar nous cavalls i nous genets i assajar nous números. Ofereixen tres versions del número de volteig: la cosaca, la caucasiana i la zíngara. Suposo que els cavalls van i venen amb ells....\nEls seus vestits i la coreografia difonen les tradicions, floklore i cultura eqüestre de la seva terra. En Sergei-Sergio va ser distinguit com a Artista Emèrit de la república russa d'Ostetia del Nord - Alània.\nI tots aquests embaixadors de cultura eqüestre estaven aquí a Figueres. Amb el seus cavalls (vaig fallar: havia d'haver fet foto als noms dels cavalls!!) i el seu assistent, un home alt amb els cabells blancs, que no tenia pinta de caucasià: en Sergey T'sarev, de 53 anys.\nEls altres artistes no els he pogut identificar...llevat de la Marina Muratova, de 26 anys, que s'ocupa dels cavalls.\nVaig ajudar en cobrir les necessitats dels cavalls, el que demanaven els artistes pels seus companys:\nEls van instal.lar en una carpa, en un box de competició doble per cada un, i una pista rodona pel seu ús exclusiu. La porta del camerino dels cosacs també estava dins la carpa dels cavalls.\nEls vaig anar a veure cada dia, i mai no vaig coincidir amb cap dels artistes. Els cavalls estaven molt ben atesos, sempre tranquils, i dient-se coses entre ells.\nI durant els dies del Festival, l'objectiu va ser: saber més. Aviam si els cosacs tenien ganes de xerrar i m'explicaven detalls dels cavalls. I com en tots els grups humans, n'hi havia que si i n'hi havia que no. I, aquesta vegada, els Sergeys, tant l'assistent com en Muratov, tots dos em van animar per interaccionar amb els cavalls. I en Muratov, em va explicar algunes coses interessants.\nEl dia de l'assaig, dimarts al matí.\nEl primer dia que els vaig veure actuar, dijous al vespre, vaig sacrificar l'emoció de l'espectacle per la curiositat del què hi havia al darrera les cortines. Com a presentació, al so dels tambors, els cosacs ballen danses inspirades en el folklore del Caucàs i surten tres cavalls amb tres genets amb torxes.\nDarrera les cortines, els genets fan passejar els cavalls un o dos números abans de sortir a la pista. Passegen tranquilament en un lloc fosc, d'on surten tot de sorolls sobtats, música, aplaudiments, parlaments i tambors. Tres cavalls, dos molt tranquils, el tercer, el gris, jovenet, més inquiet.\nNomés dos cavalls alternen fent unes cinc voltes a galop cada un, mentre els cosacs fan les piruetes, i cavall i genet desapareixen darrera les cortines, per sortir l'altre cavall.\nPerò hi ha 5 cavalls a les quadres sota la carpa...\nEl genet del gris va desmuntar i va començar a passejar-lo un altre cop, i cada vegada que passava al meu costat, li donava un tros de carrota, que tenien tallada en un plat. L'espectacle anava continuant. Cavalls que van i venen, aplaudiments, sorolls, i el cavall gris atiborrat a carrotes. En Sergey assistent em va animar a que les en donés jo. I al final del número, els tres cavalls tornen a passejar al menys deu minuts per allà darrera. Els hi treuen les benes de les cames i vinga a passejar, i vinga carrotes.\nEn Sergey-Sergio em va explicar (o jo vaig entendre - tenim el mateix nivell d'anglès, ell i jo...) que hi havia dos cavalls veterans i tres de joves, que els estaven ensenyant.\nEl cavall gris, de raça espanyola, estava aprenent, i per això el portaven a fer dos voltes a la pista, i després el mantenien durant tot el número a darrera per a que s'anés aconstumant als sorolls, als aplaudiments, i com a premi, i per afavorir el reforç positiu de la conducta, li donaven carrotes i trossos de poma. Així va associant el rebombori del circ, el seu treball, amb menjar agradable i tracte amable. El mateix mètode que faig servir amb la meva euga Lola.\nUns altres dia vaig anar a la carpa quadra, a veure com entrenaven..però sempre vaig arribar tard.\nTambé em va dir, en Serbey Muratov, que dissabte farien sortir a fer volteig al cavall gris, i que no sabien ben be com es comportaria, però que calia que sortís.\nJo dissabte al matí estava entre el públic de la funció, i van fer sortir el cavall gris amb un genet, a galopar a la pista. El genet va fer una pirueta i el cavall una volta a la pista, i al següent cop que va passar per les cortines, el cavall gris va voler sortir...\nTot va anar bé. Els mossos de pista i alguns companys van indicar al cavall que li faltava una altre volta. La va fer. Ja no el van fer sortir més. Suposo que va anar a darrera, i el van tornar a atiborrar de carrotes. :)\nLa troupe Muratov va passar a la final, i va guanyar el premi especial del jurat. Ja té mèrit portar els cavalls en camió des de Rússia...\nAquí dilluns al vespre amb l'Ali i un altre cosac. (!!)\nDimarts, ahir, els cavalls i la Troupe van partir cap a Rússia. Bon viatge!\n- Llibre - programa de mà del festival de Circ Ciutat de Figueres.\n- article en El País que no puc enllaçar\nDia 70. Ara si. Zamba, para olvidarte\nNo sé para que volviste si yo empezaba a olvidar No sé si ya lo sabrás lloré cuando vos te fuiste No sé para que volviste ...\nUna amiga em va donar la benvinguda a la vida "granota": ou, capgros (metamorfosi), granota. I des d'on estic, sento el cant ...\nEls cavalls reconeixen les plantes tòxiques?\nNo ho sé. Si parlo per experiència, sempre he sentit a dir que els cavalls poden reconéixer les plantes tòxiques si estan pasturant, però ...\nPachamama Alt Empordà Curiositats Figueres HOAX: els rumors internàutics Tradicions familiars Fires festes i festivals Aigua Follets i fades Viatgets Amics Coses que passen Dol Bestial-L'Empordà El Medi - Empordà El pati de casa Dona Sagrada Dones Queixes Llegendes Plantes medicinals Rellotges de Sol\nDoma natural...Maneig natural\nLos pensamientos de la yegua Antonia\nReflexiones sobre la garrocha\nEl blog de José Manuel Sales Pons, "el Cura"\nPRINCIPIOS TEORICOS DEL APRENDIZAJE DE LA EQUITACIÓN\nBlog | equynos\nA partir de ahora estoy en: cursosdecoachingconcaballos.es\nLucky Tierras Lejanas\nEls 7 jocs - Cavall i Natura, Can Marcelino\nPsicologia y Caballos - Deja que un caballo toque tu alma | Psicologia y Caballos\nCurs d'en Chico Ramirez\nETOLOG�A EQUINA APLICADA AL ADIESTRAMIENTO\nEQUILIBRI - Liderazgo y Desarrollo Profesional Asistido por Equinos\nPodologia Equina Adaptada (abans marc.ferrador)\nCaballos descalzos . Podologia equina - barefoot\nArmonia sin Herraje\nAula dels Sentits | Productes amb llana de l'Empordà. Disseny, tradició, sostenibilitat i educació\nNou blog a…\nLuc - l'artista de Paris\nMar Patagonia - Ecocentro\nLa batalla contra els polls\nAlimentació: les coses que no ens expliquen\nNutrición en Casa. Todo sobre Alimentacion Natural o Adulterada.\nQuien es Monsanto?\nLa inteligencia artificial será nuestra solución


Qderm | Avís Legal\nEl present Avís Legal regula l’ús del lloc web, www.qderm.cat, del que QDERM Dermatologia Clínica i Estètica – Dra. Teresa Esgleyes i Ribot amb DNI 40300626A, Col·legiada nombre 08/29677 pel Col·legi Oficial de Metges de Barcelona és titular.\nQDERM Dermatologia Clínica i Estètica està constituïda en relació a la protecció de dades conforme als requisits de la legislació vigent:\nLlei Orgànica 15/1999 de 13 desembre de Protecció de Dades de Caràcter Personal.\nEn compliment del que es disposa en l’article 5 de la Llei Orgànica 15/1999 de 13 de desembre de Protecció de Dades de Caràcter Personal, LOPD, QDERM Dermatologia Clínica i Estètica, li informa que les dades de caràcter personal que ens proporcioni en emplenar el formulari de les seccions “Contacto” i “Demanar visita” es recolliran en les nostres bases de dades sent responsable QDERM Dermatologia Clínica i Estètica.\nPodrà exercir el seu dret d’accés, rectificació, portabilitat i supressió de les seves dades i els de limitació i oposició al seu tractament, en els termes i en les condicions prevists en la LOPD i RGPD, dirigint-se per escrit a QDERM Dermatologia Clínica i Estètica situada a Balmes, 464, Entl. 2ª, 08022, Barcelona, o si ho prefereix comunicació mitjançant el nostre correu a clinica@qderm.cat.\nLi demanem que comuniqui immediatament a QDERM Dermatologia Clínica i Estètica qualsevol modificació de les seves dades de caràcter personal perquè la informació que contenen els nostres fitxers estigui sempre actualitzada i no contingui errors.\nAixí mateix, amb l’acceptació d’aquest Avís Legal reconeix que la informació i les dades personals recollits són exactes i veraços. La recollida de les seves dades de caràcter personal es realitza amb la finalitat de prestar els serveis sol·licitats i remetre-li informació sobre l’entitat o ofertes comercials d’altres productes i serveis, avisos i, en general, informació de QDERM Dermatologia Clínica i Estètica que pugui ser del seu interès. De conformitat amb el previst en l’article 11 de la LOPD, en emplenar qualsevol dels formularis que apareixen a la nostra pàgina web, dóna el seu consentiment perquè les seves dades siguin tractats, amb la finalitat de dirigir-li informació, sempre en l’àmbit de les funcions legítimes de cedent i cessionari.\nTambé autoritza a QDERM Dermatologia Clínica i Estètica perquè puguin remetre-li comunicacions comercials a través del correu electrònic o de qualsevol altre mitjà de comunicació electrònica equivalent. Les autoritzacions per a l’enviament d’informació comercial, cessió de dades i enviament de comunicacions comercials per mitjans electrònics seran revocables, a qualsevol moment, mitjançant comunicació escrita dirigida a QDERM Dermatologia Clínica i Estètica a l’adreça abans esmentada, en la qual haurà d’indicar les següents dades per a la seva identificació: nom i adreça.\nQDERM Dermatologia Clínica i Estètica es compromet a tractar de forma absolutament confidencial les seves dades de caràcter personal i a utilitzar-los només per a les finalitats indicades.\nAixí mateix, li informem que QDERM Dermatologia Clínica i Estètica té implantades les mesures tècniques i organitzatives necessàries per garantir la seguretat de les seves dades de caràcter personal i evitar la seva alteració, pèrdua i tractament i/o accés no autoritzat, tenint en compte l’estat de la tecnologia, la naturalesa de les dades emmagatzemades i els riscos, provinents de l’acció humana o del mitjà físic i natural, al fet que estan exposats. Tot això, de conformitat amb el previst en l’article 9 de la LOPD, Mesures de Seguretat de Tractaments Automatitzats que continguin Dades de Caràcter Personal.\nEl lloc web inclou continguts elaborats pel titular del mateix i els seus col·laboradors, els quals tenen finalitats merament informatives, ja que, en alguna ocasió, aquests podrien no reflectir l’actualitat més recent, per la qual cosa a qualsevol moment aquests continguts podran ser modificats i/o substituïts per uns nous, sense notificació prèvia, ni responsabilitat alguna.\nEls continguts del lloc web no poden ser considerats, en cap cas, com a substitutius de qualsevol tipus d’assessorament. No existirà cap tipus de relació comercial, professional, ni cap tipus de relació d’una altra índole amb els professionals que integren el lloc web pel mer fet de l’accés a ella per part dels usuaris.\nPer al cas d’existir enllaços amb diferents llocs web, QDERM Dermatologia Clínica i Estètica, no es farà responsable del seu contingut en mancar de control sobre els mateixos.\nL’usuari quan accedeix al lloc web, ho fa pel seu propi compte i risc. QDERM Dermatologia Clínica i Estètica no garanteix ni la rapidesa, ni la ininterrupción, ni l’absència de virus en el lloc web. Així mateix, el titular del lloc web, els col·laboradors, els seus socis, empleats i representants tampoc podran ser considerats responsables per qualssevol danys derivats de la utilització d’aquest lloc web, ni per qualsevol actuació realitzada sobre la base de la informació que en ell es facilita.\nLes presents condicions d’ús es regeixen per la legislació espanyola, sent competents els Jutjats i Tribunals de la ciutat de QDERM Dermatologia Clínica i Estètica per conèixer de quantes qüestions se suscitin sobre la interpretació, aplicació i compliment de les mateixes. Els usuaris, per virtut de la seva acceptació a les condicions generals recollides en aquest avís legal, renuncien expressament a qualsevol fur que, per aplicació de la Llei d’Enjudiciament Civil vigent, pogués correspondre’ls.\nBalmes, 464 Entl. 2ª\n08022 Barcelona ( Spain)


Sol·licitar un lloc a la Fira de Cala Bona - Son Servera\nInici -> Obert el termini de sol·licitud d'un lloc a la Fira del Carme de Cala Bona. Feu click aquí per a més informació.\nSol·licitar un lloc a la Fira de Cala Bona\nPer sol·licitar un lloc a la Fira de Cala Bona, caldrà omplir la sol·licitud adjunta. Data límit de presentació: 04 de juliol.\nLes sol·licituds s'hauran d'enviar per mail a l'adreça fires@sonservera.es, indicant a l'assumpte del correu Fironet de Cala Bona. Les sol·licituds també poden presentar-se de manera presencial a l'Oficina d'Atenció a la Ciutadania (OAC) de l'Ajuntament.\nEns posarem en contacte amb vosaltres per confirmar que la vostra sol·licitud ha estat acceptada. Si 10 dies abans de l'inici de la fira no ha rebut confirmació nostra, la sol·licitud s'entendrà com a denegada.\nSol·licitud d'un lloc a la Fira de Cala Bona


El nostre 15M sis anys després | elCugatenc\nConcentració a Sabadell per celebrar els sis anys del 15M al Vallès Occidental. Fotos: Jordi Pascual\nDilluns va fer just sis anys que centenars de milers de persones van sortir a les principals places de l’Estat per reivindicar que calia un canvi polític davant d’un sistema i un ordre institucional que no els representava. Poques hores després el moviment s’estenia com una taca d’oli per ciutats mitjanes i pobles començant a haver acampades d’indignats arreu. Cap a finals de maig del 2011 es van començar a constituir les assemblees locals que esdevindrien hereves de les primeres acampades. L’esclat popular va marcar una fita després d’anys de crisi i poca organització social. Ara, però, un quinquenni i un any després d’aquell fet, què queda del nostre 15M, el que vam viure a la ciutat?\nSant Cugat va tenir dos 15M, el santcugatenc amb acampada a la plaça d’Octavià i el florestà amb la plaça de Miquel Ros –rebatejada durant un temps com a plaça del Poble– com a centre de les seves activitats. De les assembles santcugatenques ja no queda res palpable. Hi ha persones que han marxat a alguna de les lluites que van prendre força o fins i tot van començar a nàixer aquell 2011 i hi ha d’altres que han reprès la seva vida tal com era abans de l’esclat d’indignació. De les florestanes encara resta ben activa La Floresta Indignada Actua, el col·lectiu encarregat de dinamitzar les assemblees que de manera informal encara es fan i de mantenir el banc d’intercanvi de llibres que cada cap de setmana s’instal·la al costat de l’estació.\n“Hi ha gent que ha anat a fer partits però és un sistema caduc”, explica Montse Martínez, que encara resta com a membre activa de La Floresta Indignada Actua. De fet, una de les principals crides del moviment, des d’un posicionament polític apartidista, era que el sistema de partits es mostrava ineficaç i venut a uns poders econòmics que manegaven la presa de decisions al seu gust. Aquest “no ens representen” els ha obert fins i tot un debat sobre la participació al Consell de Barri com a òrgan depenent de l’Ajuntament, on sí acudeixen membres del moviment a títol individual. “Ens agrada el municipalisme democràtic”, reivindica Cecilia Gefaell, també indignada santcugatenca.\nUn revulsiu per a La Floresta\nAmbdues activistes coincideixen a dir que el 15M va canviar La Floresta. Abans dels indignats, consideren, era un barri poc actiu i sotmès a les dinàmiques de velles organitzacions que suportaven el pas dels anys gràcies a persones molt implicades. Per a elles, la reivindicació política per a la millora del barri, el creixement cultural amb una Festa Major àmplia i la vida associativa que es demostra cada cap de setmana a la plaça Miquel Ros no es poden explicar sense la indignació del 2011 i l’apoderament de la ciutadania que va comportar.\nGafaell va un pas més enllà i recorda que al 2013 la ciutadania es va organitzar al voltant d’Els Arbres Parlen –el que actualment s’anomena La Floresta Parla– per aturar una promoció d’habitatge públic de venda que Promusa, l’empresa pública d’habitatge municipal, volia fer a l’entorn de l’avinguda Verge de Montserrat i el carrer l’Estel, afectant directament a una zona boscosa. Els veïns van criticar la proximitat del projecte amb la Xarxa Natura 2000 i el Parc Natural i van lamentar que aquest model significava seguir amb l’especulació.\nPer a ella, l’organització ciutadana del 2013 és hereva directa del 15M, tot i que posteriorment es va anar alterant amb la participació de persones vinculades directament a partits polítics. Tot i així, van aconseguir parar un projecte que el tinent d’alcalde d’Urbanisme, Damià Calvet, ja ha anunciat que pretén recuperar però variant la venda pel lloguer. Ara, però, tot el moviment del 2013 ha anat virant cap al Consell de Barri, on se centren esforços sota la nova fórmula assembleària portada pel seu president, Ramon Piqué (de la CUP-PC), qui per a Gafaell és un exemple de rara avis política per la seva tasca de base.\nTot i així, considera que la ciutadania ha de fer força i aturar novament el plantejament anunciat per Calvet. Així mateix, aprofita per posar Promusa al punt de mira, a qui li exigeix més transparència i separar els interessos públics dels privats. Considera que a la gent de base no se la pot corrompre perquè no se la pot comprar. Critica, així mateix, que les cases dels mestres, on s’ha de desenvolupar un projecte de masoveria urbana, han anat perdent pistonada amb l’alteració de la masoveria pròpiament dita i l’allargament de terminis. Lamenta que, a la pràctica, des que a l’estiu del 2014 diversos joves van ocupar els edificis de manera simbòlica, “només s’han tret les escales i les finestres”.\nA més, la crítica i petició de més transparència a Promusa s’ha vist alimentada durant els darrers mesos. L’esclat va ser a finals d’agost del 2015, quan la Guàrdia Civil va demanar documentació a l’Ajuntament i l’empresa pública pel possible finançament irregular de Convergència. Això va animar l’oposició a exigir una comissió especial que investigués el cas, les conclusions de la qual acabaven reprovant al gerent de Promusa, Lluís Hosta, per una actitud poc col·laborant en les compareixences que no va permetre esclarir els dubtes. El govern municipal –llavors format per 10 regidors del PDECAT i un de Demòcrates– es va posar a la defensiva ràpidament, posant en valor l’empresa pública i el seu gerent, sent l’únic grup municipal que descartava unes conclusions aprovades per consens. A més, el PAV3 de la zona esportiva de la Rambla del Celler també està en dubte pel presumpte finançament irregular de Convergència.\nMés enllà de la lluita contra la corrupció i la petició de cara a futur de més transparència a Promusa, el 15M també va ser capaç d’habilitar espais propis. Durant l’esclat del 2011, el moviment florestà va arribar a ocupar una sucursal bancària i, posteriorment, van fer el Xambao, una estructura de fusta a una parcel·la propietat de l’Associació de Veïns i Propietaris on anteriorment hi havia una casa. Allà s’hi fan projeccions i festes.\nLa dissolució del 15M des de l’esclat del 2011 ha estat evident. Ara ja no hi ha acampades però la idea que va transmetre la mobilització segueix present en molts àmbits. “Hi ha companys que participen a la lluita dels manters o de les kellys”, explica Martínez, “molts de nosaltres abans del 15M ja ho fèiem”. En el cas florestà, hi ha indignats que han anat a ajudar els refugiats a Calais i Grècia, a banda de tots aquells que participen de col·lectius com la Plataforma de persones Afectades per l’ICAM (PAICAM) o Salvem les pensions, alguns d’ells nascuts de les comissions que es van formar en el marc de les assemblees de les acampades.\nGefaell valora que l’acció de carrer no es podia mantenir durant molt de temps ja que implicava renunciar a la vida personal. Si bé, la mobilització els va servir per mantenir el contacte amb persones i col·lectius diversos amb participació activa. Per això critica les persones que des d’alguns partits diuen ser hereves del 15M. “Em fa ràbia que utilitzin el 15M en el seu benefici”, explica Celia Calderón, indignada sabadellenca i participant, conjuntament amb Gefaell i Martínez, a la Coordinadora d’Assemblees del Vallès Occidental.\nEl moviment comarcal\nA tots els pobles s’ha seguit la mateixa dinàmica, segons Caldrón. El 15M s’ha diversificat per acabar treballant en comissions i col·lectius que tenen la seva dinàmica pròpia. Per això considera que l’objectiu d’apoderament de la ciutadania s’ha complit a la perfecció. Per mantenir el contacte de les lluites al Vallès Occidental, la coordinadora es reuneix un cop al mes i habitualment decideix donar suport a lluites diverses com ara la que pretén aturar els tractats de lliure comerç i inversions amb Estats Units (TTIP) i Canadà (CETA) o participar a la Xarxa Municipalista contra el Deute Il·legítim.\nAlhora, diversos activistes vallesans participen al 15M 2.0, l’assemblea estatal virtual que es fa setmanalment per coordinar accions. La principal lluita que mantenen actualment és l’aplicació de la Via Asturiana, una reforma constitucional de tres articles que ha de permetre, segons Calderón, que les Iniciatives Legislatives Populars (ILP) siguin vinculants i se sotmetin a un referèndum per ser aprovades, saltant-se així el pas intermedi de debat al Congrés o als parlaments autonòmics. S’anomena Via Asturiana ja que van ser els indignats asturians els que van aconseguir que el seu parlament aprovés la proposta de tal manera que posteriorment es debatrà a nivell estatal. Per tal de fer pressió, la coordinadora prepara mocions perquè els ajuntaments de la comarca es posicionin a favor de les ILPs vinculants.\nAixí i tot, la sabadellenca diu que els consistoris no posen la feina fàcil. Critica que el seu ajuntament, governat per una coalició entre ERC i la Crida per Sabadell, no ha debatut la Via Asturiana al Ple per tractar-se d’un assumpte supramunicipal. Tot i així, intentaran fer pressió per aconseguir el posicionament dels ens locals. Totes tres activistes valoren que encara queden molts passos a fer per tenir unes administracions més transparents i, sobretot, per garantir una participació més directa de la ciutadania en la presa de decisions, perquè aquesta no esdevingui només un vot cada quatre anys.\nEl 14 de maig la coordinadora va fer una trobada per commemorar els sis anys de l’esclat del moviment. Hi van acudir prop d’una vintena de persones i es va llegir un manifest que criticava l’actual model de representació i demanava més incidència de la ciutadania en la pressa de decisions polítiques. Entre d’altres, l’acte va servir perquè la ciutadania plantegés crítiques sobre la política municipal de Sabadell, on es va fer la trobada amb activistes vinguts d’arreu de la comarca.


Enviar aquesta notícia per e-mail Imprimir aquesta notícia esports 27. 08. 2019 Compartir a Twitter Compartir a Facebook\nFrancisco García, medalla de plata al Mundial Màster d'Halterofília\nA la categoria de més de 55 anys i menys de 81kg\nL’hospitalenc i president del Gimnàs Piràmide, Francisco García, ha quedat en segona posició al Mundial Màster d’Halterofília que s’ha celebrat a Canadà. Una medalla de gran valor ja que es va haver de retirar de la competició al 2016 a causa d’una greu lesió.\nEl palmarès de Francisco García continua creixent. Amb aquesta segona posició assolida a la categoria de més de 55 anys i menys de 81kg, el màxim responsable del Gimnàs Piràmide ja acumula quatre medalles en Mundials Màster –un or, dues plates i bronze- i dos medalles més d’or guanyades en Europeus.\nAquest nou èxit suposa una gran injecció de moral, ja que “la medalla de plata en veritat sap a or” assegura Francisco García. I és que la lesió que va patir al 2016 el va obligar a retirar-se de la competició. Assegura que “arribar fins aquí ha estat gràcies a un esforç mental i físic molt important. No sabia si podria tornar mai més als registres que tenia a l’any 2016, però poc a poc he anat acostant-me al meu millor estat de forma”.\nEl president del Gimnàs Piràmide L’H vol seguir competint i ja prepara les dues grans cites de l’any vinent: el Mundial i l’Europeu.