El batle de Pedrera reconeix que li agradaria «veure gent afusellada»\nAntonio Nogales, el batle de Pedrera (un poble de Sevilla) i també diputat provincial d’IU, ha reconegut que li agradaria «veure gent afusellada». El motiu d’aquestes declaracions ha sorgit dels escàndols que s’han viscut al poble entre els veïnats i la població romanesa arran d’un accident de cotxe. De seguida la secretària general del PSOE de Sevilla, Verónica Pérez, n’ha demanat la dimissió immediata. «No pot continuar ni un minut més al càrrec després de les declaracions irresponsables i incendiàries, ja que que digui als seus veïnats que li agradaria veure gent afusellada és totalment inadmissible».\n«A qui se salta la llei, se li aplica la llei i els jutges»\nUn vídeo difós per les xarxes socials amb les declaracions del batle han encetat la polèmica. Aquest, davant un grup de persones, ha assegurat que li agradaria «veure gent afusellada» i que «a qui se salta la llei se li aplica la llei i els jutges».\nI el batle respon...\nNogales ha contestat assegurant que «no se’m pot acusar de protegir els romanesos i, alhora, de voler afusellar-los», a més, d’haver perdut «tota esperança en el PSOE de Pedrera i en el seu grup municipal». El batle considera «irònic» que el PSOE del municipi l’acusi de protegir els romanesos, de donar-los doblers, donar-los feina, de pagar-los llum i aigua i, també, de voler afusellar-nos.\n«La baixesa moral d'aquesta dona i del PSOE no té límits i no repara a intentar treure profit polític d'aquesta situació. Els qui em coneixen ho saben, i als altres vull demanar-los que contrastin amb serenitat la notícia i veuran que només intentava, en una assemblea complicadíssima, posar en contradicció els intents d'alguns veïns de prendre's la justícia per la seva mà, entre ells els regidors del PSOE», segons el batle.\nLes declaracions de Nogales\nPer Son un peri, fa dervers d'un any\nNo podem viure amb una gent tan dolenta. Confederem-nos amb els catalans i partiguem amb ells.\nPer buff, fa dervers d'un any\nFISCALIA ON ÉS?


La Guàrdia Civil ha detingut aquest dimarts dos homes com a presumptes autors d'una agressió sexual a una menor de 17 anys quan tornava a la seua casa en Nit de cap d'any a Borriana (Castelló), segons ha informat l'institut armat en un comunicat.\nDos detinguts a Borriana acusats d'agredir sexualment una menor quan tornava a casa la Nit de cap d'any Europa Press - Archivo\nL'actuació de la Guàrdia Civil es va iniciar quan els agents van tindre coneixement, a través de l'Hospital de la Plana de Vila-real, de l'assistència a una menor de 17 anys, que havia sigut víctima presumptament d'una agressió sexual quan es disposava a tornar al seu domicili en la matinada de l'1 de gener.\nEls guàrdies civils pertanyents a l'Equip Territorial de Policia Judicial de Borriana es van desplaçar a l'hospital i, després d'entrevistar-se amb la víctima, van establir el protocol corresponent davant aquest tipus de delictes.\nDesprés d'iniciar una investigació, els agents van identificar, van localitzar i van detindre el dimarts als suposats autors d'un delicte d'agressió sexual. Els detinguts, juntament amb les diligències instruïdes, passaran a la disposició del Jutjat de Guàrdia de Vila-real, qui ha decretat secret de les actuacions.


El govern espanyol ha salvat l’aprovació del decret al Congrés gràcies al suport de Bildu\nA l’abril la inflació ha baixat més d’un punt, fins al 8,4%. // EFE - José Manuel Vidal\nActualitzada el 29-04-2022 08:31\nPedro Sánchez ha tornat a salvar una votació important a l’últim minut , aquesta vegada gràcies al suport de Bildu. El govern espanyol ha pogut convalidar el decret de mesures econòmiques per pal·liar l’impacte de la guerra a Ucraïna i la inflació. Un pla anticrisi que està vigent des de l’1 d’abril (i fins al 30 de juny) però que hauria quedat en paper mullat si el ple del Congrés l’hagués tombat.\nLa mesura estrella del decret és la rebaixa de 20 cèntims per litre al preu de la benzina, però en total inclou una vintena de reformes per reduir els preus de l’energia i ajudar els sectors i els col·lectius més afectats. En total, són uns 16.000 milions d’euros entre subvencions directes, rebaixes d’impostos i crèdits empresarials.\nLa bancada socialista aplaudeix l'aprovació del decret de mesures anticrisi. // EFE - Juan Carlos Hidalgo\nRepassem les principals mesures que han quedat definitivament aprovades aquest dijous per fer front a la crisi econòmica i la inflació.\nLES MESURES DEL PLA ANTICRISI DEL GOVERN ESPANYOL (VIGENTS DE L’1 D’ABRIL AL 30 DE JUNY)\n- Rebaixa de 20 cèntims el litre de gasoil i gasolina.\n- Ajudes directes i altres mesures de suport als transportistes. Les quantitats previstes són 1.250 euros per camió, 950 per autobús, 500 per furgoneta i 300 per vehicle lleuger, inclosos taxis, VTC i ambulàncies.\n- Limitar l’increment dels preus del lloguer al 2%.\n- Augmentar l’ingrés mínim vital un 15%, per arribar a més famílies vulnerables.\n- Ajudes per pagar la factura de la llum. El bo social elèctric beneficiarà 600.000 famílies més, fins als 1,9 milions de llars. També hi ha una rebaixa impositiva a la llum.\n- Limitar els acomiadaments. El decret prohibeix explícitament a les empreses fer fora treballadors amb l’argument de la pujada de preus. Per fer qualsevol ajustament de plantilla cal recórrer als ERTOs.\n- Fixar un preu de referència del gas. Precisament aquesta setmana Brussel·les ha aprovat un topall a Espanya i Portugal de 50 euros/megawatt .\n- Més crèdits ICO. S’activa una nova línia d’avals de crèdits ICO per valor de 10.000 milions d’euros, per cobrir les necessitats de liquiditat de les empreses.\n- Ajudes específiques per als sectors de l’agricultura, la ramaderia, la pesca i les indústries més consumidores d’energia.\nQuatre setmanes després que entrés en vigor aquest paquet de mesures, ja es nota que els preus han començat a baixar, sobretot en els carburants i l’electricitat. A l’abril l’IPC ha baixat del 9,8% al 8,4% segons l’indicador avançat de l’INE, però el cistell de la compra continua encarint-se.\n28-04-2022 15:20 CONGRÉS\nEl govern espanyol salva el decret anticrisi malgrat el ‘no’ d’Esquerra\n26-04-2022 13:39 HABITATGE


Violència política a Europa Occidental  | Història del Món Actual (UB) | Unybook\nViolència política a Europa Occidental (2014)\nViolència política a Europa Occidental\nViolència política a Europa Occidental Els 70 són uns anys d’explosió de la violència letal desconeguda fins el moment. És una nova estratègia de lluita, d’extrema dreta i extrema esquerra i una radicalització del discurs polític de la contestació. La resposta va ser acceptar i utilitzar la violència com eina de defensa i atac.\nEl fenomen afecta sobretot a Europa Occidental (Alemanya, Espanya, UK, Itàlia), però també a Japó o Orient Mitjà. Tot i que el sistema parli de violència i ‘extremistes oposats’, la de dretes i la d’esquerres són molt diferents, i les causes d’aquesta explosió van ser diferents a cada país.\nTerrorisme a Europa als anys 70 Extrema dreta: Neofeixisme – Terrorisme d’Estat (utilitza el neofeixisme) Extrema esquerra: Terrorisme polític (BR (Brigades Roges), RAF (Fracció de l’Exèrcit Roig))i Nacionalista (ETA (a Espanya), IRA (a Irlanda del Nord)).\nEl retorn de l’extrema dreta A partir de finals dels 70, i sobretot durant els 70 hi ha un retorn a l’escena política de discursos de dreta i extrema dreta. Aquest renaixement de la dreta neix en una fase general de crisi de valors i d’auge d’esquerres, que finalment estimulen part de la població a buscar nous models autoritaris que puguin frenar el declivi de la societat i de la política.\nAquesta ‘nova dreta’ es caracteritza per la nostàlgia del feixisme, per la radicalització del discurs polític, per la disponibilitat a la lluita armada. Les formes d’aquest retorn són moltes: a Grècia, els coronels protagonitzen un brutal cop d’estat el 1967; neixen a tota Europa moviments declaradament neofeixistes: neix, sobretot, una sèrie de fenòmens violents d’extrema dreta.\nLa violència política neofeixista Els grups neofeixistes, en el clima cada cop més polaritzat ideològicament dels 70, adopten mètodes de lluita política armada. En un primer moment, els neofeixistes s’enfronten especialment als seus adversaris polítics d’esquerra, convertint els carrers en escenaris de batalles campals. Sovint era suficient una mirada, o un vestit, per ser objecte d’atacs.\nEls neofeixistes, en un primer moment, semblen gaudir de la tàcita tolerància de les forces de l’ordre, i provoquen la reacció cada cop més violenta dels extremistes d’esquerra. A partir de la segona meitat dels 70, objecte de la violència neofeixista són també els burgesos i les mateixes forces de l’ordre.\nL’escenari principal de les lluites és Itàlia, però la violència de dreta arriba també a Espanya.\nLa violència d’extrema esquerra El fenomen violent afecta també a l’extrema esquerra, en una radicalització del discurs polític de la contestació. Contra un sistema que aconsegueix resistir a les protestes, grups de joves passen a la clandestinitat i comencen una feroç lluita contra les institucions burgeses i contra els rivals polítics de dreta.\nEl fenomen es basa sovint en la reformulació de teories marxistes radicals i en l’exemple de les lluites de guerrilla anti-colonials. Els dos grans grups són: la violència que es pot reconduir a reivindicacions nacionalistes (IRA, ETA) i la violència més ideològica, el terrorisme polític i nacionalista.\nLa IRA El terrorisme de la IRA a UK és un dels exemples més típics de la violència política nacionalista.\nEl nucli de la qüestió és el problema d’Irlanda del Nord, tot i existir una indubtable connotació ideològica de la IRA, que manté lligams amb altres grups terroristes i amb moviments anticolonialistes. La IRA i les seves faccions lluiten per a unir Irlanda del Nord amb Irlanda, en una lluita política, social i també religiosa de catòlics (minoria) contra protestants (majoria).\nA partir de finals dels 60, el Ulster és l’escenari de violents enfrontaments i atemptats entre comunitats, de repressions de les forces britàniques, a les quals hi segueixen atemptats també.\nLa RAF A Alemanya Occidental, el grup terrorista més violent va ser la RAF. Després de les violentes protestes juvenils de finals dels 60, neix un moviment de guerrilla urbana anti-imperialista decidit a actuar contra tots aquells pilars de l’estat burgès, considerat feixista pels terroristes.\nLa RAF manté contactes directes amb altres moviments terroristes, especialment els grups palestins, dels quals rep entrenament. Els seus principals objectius són bancs, bases militars nord-americanes, forces de l’ordre, empresaris, jutges, militars, etc.\nA la tardor de 1977, una escalada de violència, amb el segrest i l’assassinat del líder de la patronal alemanya, porta una veritable crisi política, amb el misteriós suïcidi a la presó dels líders del grup.\nL’extremisme d’esquerra a Itàlia En un clima polític molt tens després de 1968, obrers i estudiants s’uneixen en la protesta en la ‘Tardor Calenta’ de 1969. Aquestes protestes són el punt de partida d’una galàxia de grups extremistes d’esquerra, convençuts de la necessitat d’enderrocar l’ordre burgès i fora del control del PCI institucional.\nEls enfrontaments amb extremistes de dreta i amb la policia són casi quotidians: centenars són els morts en una ‘guerra civil de baixa intensitat’. El grup radical més important són les Brigades Roges, nascudes el 1969. Els seus objectius són atreure el proletariat cap a posicions radicals, modificar la estructura socioeconòmica del país i el seu posicionament internacional.\nMolts grups acabaran l’anomenat ‘Moviment del 77’, darrer moment de la contestació.\nL’atac de les Brigades Roges En un primer moment, les BR fan accions demostratives contra empresaris i neofeixistes per passar després a ‘segrestos-express’: no ataquen directament l’Estat, però el deixen en evidència. En aquesta primera fase gaudeixen d’una certa complicitat entre alguns sectors de la població (colpejar un per a educar cent).\nA partir de 1975, en un clima polític cada cop més difícil, les BR llancen una veritable ofensiva contra l’Estat: maten a jutges, policies, periodistes, polítics, etc. És una estratègia d’enfrontament directe que porta a les extremes conseqüències de 1978.\nVíctimes del terrorisme de les BR són també sindicalistes d’esquerra i militants del PCI, culpables de denunciar la infiltració brigadista a les fàbriques.\nEl Compromís Històric En aquesta tensa situació, el líder del PCI (Berlinguer) proposa a la DC superar la tradicional rivalitat i compartir els governs. Les raons d’aquesta proposta és la por d’aquest d’un cop d’estat anti-comunista que acabés imposant un règim d’extrema dreta. Les corrents més progressistes de la DC, liderades per Aldo Moro, semblen disposades a acceptar la proposta.\nAquesta idea trenca amb tots els esquemes de la Guerra Freda, gaudeix de poques simpaties dins de l’esquerra del PCI. D’altra banda, els EUA i les corrents de dreta de la DC, liderades pel discutit Andreotti, tampoc accepten aquest compromís.\nEl cas Aldo Moro El 16-3-78, militants de les BR segresten Aldo Moro justament poques hores abans del vot de confiança a un nou govern de la DC amb suport del PCI. Durant gairebé dos mesos, la vida política italiana viu una tensió totalment inaudita: Moro escriu cartes des de la seva captivitat demanant ajuda, però l’Estat no es mostra partidari de tractar amb els terroristes.\nEl 9-5-78, es troba el cos de Moro assassinat. Hi ha més d’un dubte sobre el real curs dels esdeveniments i la seva oportuna temporització: les BR probablement estaven infiltrades per serveis secrets, no se sap si totes les cartes de Moro van ser enviades i l’estat mateix probablement va decidir sacrificar Moro. És l’episodi de terrorisme polític més impactant dels anys 70 a Europa.\nL’estratègia de la tensió: motius i autors És una sèrie d’atemptats fets amb bombes indiscriminadament posades a Itàlia des de 1969 fins meitat dels anys 80.\nQui va posar les bombes? Els responsables indirectes (mandants) encara no es coneixen. Tot i així, el quadre és prou clar: els autors van ser grups armats neofeixistes, maniobrats i dirigits per serveis secrets italians, serveis secrets de la OTAN, polítics i forces de l’ordre, així com militars colpistes i maçons.\nL’objectiu era sembrar el caos i espantar la població, culpant l’esquerra radical: els neofeixistes sabien que la població podia acceptar solucions autoritàries i fins i tot cops d’estat. Tot això forma part d’una complicada, i mal aclarida, estratègia per a eliminar del joc polític els comunistes i l’esquerra. S’ha d’impedir que el PCI guanyi les eleccions, s’ha de preparar el terreny a solucions colpistes, s’ha de terroritzar la població.\nLes bombes En diferents ciutats italianes, com Milà, Calàbria, Friuli, Brescia, Bolonya o Florència.\nLa matança de Bolonya El 2-8-1980, una bomba explota a la sala d’espera de l’estació de Bolonya, plena de persones.\n85 van ser els morts, centenars els ferits, molts estrangers. Va ser l’atemptat més brutal de la història europea fins aquell moment.\nEls executors materials van ser (segons els jutges) dos neofeixistes, ja responsables de molts assassinats, amb lligams amb la criminalitat organitzada. Encara ara, 33 anys després, no es coneix la veritat sobre els responsables de la matança.\nHistòria del Món Actual - La Xina de Mao (2014) Apunte


Bons resultats dels nostres representants a l’Europeu de Sardenya – Associació Beach Tennis Catalunya\nBons resultats dels nostres representants a l’Europeu de Sardenya\nEl Campionat d’Europa IFBT 2019 s’ha acabat! Segons els nostres jugadors, van ser quatre dies de competició molt intensos que van requerir una gran resistència física i emocional, tot i això, els atletes van marxar de l’illa de Sardenya cansats, però feliços!\nEl torneig es va desenvolupar a les instal·lacions acollidores del Càmping 4 Mori a Muravera, dies assolellats, el mar blau, i el millor de tot, les bones companyies. Què més es necessita per gaudir del teu esport preferit!\nEn el torneig per Nacions A, Itàlia va guanyar la final davant Luxemburg, equip revelació d’enguany que havia eliminat l’equip català en quarts de finals. Aquest any el combinat català no ha pogut revalidar el títol de sotscampions per Nacions A aconseguit la temporada passada.\nEls èxits de jugadors catalans van arribar a les proves obertes demostrant que el Beach Tennis català està en l’alça on els representants de l’ABT Catalunya van guanyar un total de 12 medalles en categoria Pro, a més de l’argent aconseguit en Categoria B de Nacions pels nostres júniors; Joan Egea vicepresident de la IFBT va declarar que “Amb aquests joves, es pot mirar cap al futur amb confiança”.\nL’enhorabona als nostres guanyadors i medallistes:\nDobles Masculí Pro: 2n POL FILELLA / GERARD TORRES\n3r SANTI PUENTE / MARCO GODIO (ITA)\nDobles Masculí Advanced: 3r JORDI VEGA / VICTOR DURAN, XAVIER GARCIA / IGNAZIO LAI (ITA)\nDobles Femení Advanced: 3a ANGELINA CUSUMANO / GAIA IMBIMBO (ITA), CARLOTA DURAN / INGRID VILA\nDobles Mixtos Pro: 3r Gerard TORRES / IVET ESCAMILLA\nAvançat de dobles mixtos: 3r MARCIAL PRIETO / TEA KORKOTASHVILI\nMenors de 15 anys: 1r JORDI VEGA / VICTOR DURAN, 3r GERARD VILA / LEONARDO VACCA (ITA)\nMenors de 12 anys: 2n GERARD VILA / LEONARDO VACCA (ITA)\nMés informació sobre els resultats del Campionat d’Europa al web www.ifbt.eu\nLa propera gran etapa per als jugadors de Beach Tennis serà el World Cup Tour que se celebrarà del 18 al 20 d’octubre a la platja de Bogatell, a Barcelona i que serà un dels últims tornejos importants d’aquesta temporada. Ja podeu fer les inscripcions a través del nostre web. Tota la informació a través del web i xarxes socials.\nJoan2019-09-19T08:02:37+00:0019 Setembre 2019|


Blaumut presenta ‘De veritat’, l’avançament del seu quart disc | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nBlaumut presenta ‘De veritat’, l’avançament del seu quart disc\nLa banda publicarà el 14 de febrer '0001', el seu nou àlbum, però el 'single' està disponible des d'aquest divendres en les plataformes digitals\nBarcelona 10 GEN 2020 - 14:19\tCET\nEl grup Blaumut en una imatge promocional.\nBlaumut torna amb les melodies alegres i les poètiques lletres que caracteritzen la banda. El grup ha llançat aquest divendres a través de les xarxes socials el vídeo de la cançó De veritat, l'avançament del que serà el seu quart àlbum, 0001, que es publicarà el 14 de febrer. La banda també ha anunciat que el nou single està disponible des d'aquest mateix divendres a les plataformes digitals.\nBlaumut: “Amb aquest disc ens hem volgut professionalitzar”\nEl nou disc, segons explica el grup en un comunicat, es presenta com un treball conceptual des del punt de vista musical i gràfic i com un circuit "que es dibuixa entre la part racional, emocional i física de cadascun". 0001 és el seu quart treball i arriba dos anys després d’Equilibri.\nEn el nou single, el grup conserva els elements que l'han convertit en una de les bandes de pop català amb més projecció del moment: delicades lletres amanides amb unes melodies que conviden a la celebració de la vida i l'amistat, tal com també recull el vídeo de De veritat.\nLa banda també ha anunciat les primeres dates de la gira del nou disc. El tour arrencarà el 30 d'abril a Girona, en el marc del festival Strenes; el concert es farà a les escales de la catedral. Per al mes de maig el grup té programada una actuació a la Sala Barts de Barcelona (dia 5) i una altra a La Daurada de Vilanova i la Geltrú (dia 9). Altres dates confirmades són el 19 de juny a Horta d’Avinyó, el 2 d'octubre a Terrassa i el 17 d'octubre a Salt.\nL'àlbum ha estat produït per Joel Condal, Xavi de la Iglesia i Blaumut, i també ha rebut assessorament artístic de Dani Espasa.


e-colònies.cat : Experiències de tardor\nActualitzat el 17/09/2013\nBen entrada la tardor se celebra a casa nostra una tradició popular i arrelada, la Castanyada. Concretament el dia de Tots Sants, l'1 de novembre. Però uns quants dies abans les castanyeres ens avisen que ja hem canviat d'estació i comencen el curs escolar, les activitats de les entitats de lleure, sortides en família, excursions i fires.\nQuan arriba la tardor és temps de verema. Una bona oportunitat perquè els més petits coneguin les vinyes i el raïm. A través de les diferents feines del camp poden descobrir els diferents tipus de conreu i el procés d'elaboració del vi.\nDurant aquesta època de l'any també hi ha una gran part de la població surt a collir bolets als boscos. Els bolets són ingredients imprescindibles en la preparació de molts plats de la gastronomia catalana, ja que aquí es poden trobar moltes espècies diferents, tot i que no totes són comestibles. L'interès pels bolets ha augmentat en els darrers temps, i cada vegada són més persones que surten a caçar-ne.\nTambé és temporada de fires, de recollir els fruits de la terra i fer rebost, i l’època en què molts ocells emprenen el seu viatge cap a terres més càlides, ara que els dies s’escurcen i comença el fred. Però sobretot, la tardor fa acte de presència als boscos dominats per arbres de fulla caduca, que ofereixen un espectacle cromàtic únic, enriquint el paisatge amb infinitat de tonalitats. Les excursions a la muntanya permeten, doncs, gaudir dels colors de la tardor mentre es recullen algunes castanyes.\nNovembre i desembre també són els mesos en què els pagesos realitzen la collita de les olives. A les poblacions catalanes amb més tradició olivera i en aquelles zones que disposen d’olis d’oliva amb Denominació d’Origen Protegida s'organitzen fires i festes de la collita amb l’objectiu de celebrar la fi de les feines al camp i presentar en societat el primer oli de la temporada. També és una bona ocasió perquè escoles i famílies vegin les demostracions de les tècniques per fer l'oli de forma artesana, degustin l'oli nou o visitin els molins.\nPerò l'esdeveniment per excel·lència de la tardor és la Castanyada. La nit de Tots Sants, del 31 d'octubre a l'1 de novembre, se celebra menjant castanyes, panellets, moniatos, vi dolç i altres fruits de l'època amb la família, els amics i fins i tot a les escoles. Aquesta festa en molts casos l'organitzen entitats culturals, grups de joves, associacions de veïns, centres excursionistes o penyes esportives.\nLes castanyeres són els personatges més representatius de la festa de Tots Sants a Catalunya. S'instal·len des de principis de temporada en parades a l'espai public per vendre castanyes calentes acabades de coure. En algunes poblacions les entitats també munten parades de venda de castanyes i moniatos per tal d'obtenir ingressos per a les seves activitats. A les escoles aquest personatge és sens dubte el més popular entre els menuts i per això sempre fa acte de presència a les Castanyades que se celebren.\nPer gaudir del paisatge i de les experiències que proporciona la tardor, moltes escoles, entitats i famílies aprofiten per fer estades a les instal·lacions juvenils, que ofereixen activitats de temporada i un entorn privilegiat per gaudir de la naturalesa.\nPotser t'interessa: 'Temporada de bolets', 'La Castanyada, una tradició mil·lenària', 'Com elaborar panellets a casa', 'Panellets sense ou, sense llet i sense gluten' o 'Ruta de l'oli de les Garrigues'.


L'informe jurídic encarregat per la batllia avala que passin a tenir aquesta condició, de la mateixa manera que Burrel\nActualització: 25.10.2021 - 20:15\nEls fins ara regidors de Ciutadans a l’Ajuntament de Lleida, Ángeles Ribes i José María Córdoba, passaran a ser regidors no adscrits, després d’haver-ho avalat l’informe jurídic encarregat per la batllia arran de la decisió de la direcció de Cs d’expulsar-los del partit. En principi, en el ple de divendres es notificarà la nova condició que adquiriran Ribes i Córboda, a no ser que el jutge acabi acceptant les mesures cautelars que han sol·licitat.\nAixí, el grup de Ciutadans quedarà dissolt al consistori en quedar-se sense cap representant arran de l’expulsió de la regidora Maria Burrel ara fa un mes. Cal recordar que el grup municipal va decidir d’expulsar la regidora Maria Burrel, a la qual la direcció de Cs volia imposar com a portaveu en lloc d’Àngeles Ribes. A la vegada, José María Córdoba va esdevenir el portaveu adjunt, lloc que fins aleshores ocupava Burrel. Ciutadans va respondre expulsant del partit Ribes i Córdoba. Arran d’ambdues decisions, la del grup municipal i la del partit, els tres passaran a ser regidors no adscrits, condició que Burrel ja va adquirir en el ple corresponent al mes de setembre.\nTot i això, Ribes i Córdoba van presentar fa un parell de setmanes una demanda judicial contra Ciutadans per la seva expulsió del partit. En aquesta, sol·licitaven al jutge mesures cautelars per tal que no es faci efectiu el seu pas a regidors no adscrits al consistori lleidatà mentre no es resolgui aquesta demanda. Per la seva banda, Maria Burrel també va recórrer a la justícia el seu pas a regidora no adscrita, però el jutge li va denegar les mesures cautelars que sol·licitava mentre tampoc es resolgués la demanda presentada.


Trànsit podria prohibir que els patinets elèctrics circulen per les voreres\nTrànsit es planteja prohibir que els patinets elèctrics circulen per les voreres\nAltra de les mesures destacades serà la limitació a 25 kilòmetres per hora, segons fonts de la Direcció General de Trànsit\n04/12/2018 - Cristina Chacón\nUn major control dels conductors de patinets és el que es planteja la Direcció general de trànsit (DGT), que en aquest moment tracta d’elaborar una regulació mínima sobre els patinets elèctrics i que podria suposar la prohibició de circular per la vorera, entre altres aspectes, segons han confirmat fonts de tràfic a Europa Press.\nJorge Ordás, subdirector general de mobilitat de la DGT, assegura a l’agència de comunicació que per a regular-ho s’actualitzarà una instrucció de 2016 sobre vehicles de mobilitat personal perquè considera “que s’ha quedat antiquada, ja que des d’aleshores han aparegut molts més models i les competències per a regular-los era totalment dels ajuntaments”.\nAixí, amb la possible prohibició els patinets elèctrics haurien de circular pels carrils bici i mai per les voreres, amb una velocitat limitada a 25 quilòmetres per hora. I a més, els conductors també podran sotmetre’s a test d’alcoholèmia i drogues.\nD’altra banda, Ordás ha confirmat que es treballa en una catalogació de vehicles. En concret, açò suposaria una modificació del Reglament General de Vehicles i requeriria l’aprovació d’un Reial decret per a canviar-ho, que podria entrar en vigor en juliol de 2019.\nUna vegada aprovat, aquesta regulació mínima que planteja la DGT es passaria als ajuntaments perquè apliquen les mesures de control. De fet, Trànsit recorda que les mateixes administracions locals són les que han sol·licitat que es fixen uns criteris mínims.\nUna vegada entre en vigor aquest Reial decret, Trànsit començaria a treballar en una segona tanda de mesures, com podria ser l’obligació dels conductors de portar casc i jupetí i tenir un segur per al vehicle.\nEl ministre de l’Interior, Fernando Grande-Marlaska, va manifestar el passat octubre la necessitat de regular la cobertura de les assegurances dels qui circulen en patinets elèctrics perquè, segons va dir, podien “causar danys importants” a tercers, com per exemple a vianants. “Generen activitat o actuació de risc que pot comportar un perjudici a terceres persones que poden ser greus”, va afirmar. La setmana passada es va conéixer la notícia de la mort d’una dona de 92 anys en ser atropellada per un d’aquests patinets en el qual circulaven dues persones l’agost passat a Esplugues de Llobregat (Barcelona).


La carpeta web: Sant Jordi\nPublicat per isa a 21.4.14\nTomás dijous, 24 d’abril, 2014\nJo creec que la versio mes completa es la llegenda es la Escrita tè més sentiments senbla mes Explicada i amb molta sabiessa com si fos una Poesia. Que fa mes elegant bonica.Sobre tot la foto de Sant Jordi es molt interessant a mi m' ha agradat mes per que Espresa sentiments molt macos.Jo creec que es molt inportant per Catalunya podia ser Patrimoni cultural com altres coses que Catalunya ofereix per aprende mes coses.\nTeodora dijous, 24 d’abril, 2014\nLa que més m´ha agradat és La llegenda, per que la lectura s'aprecia més,la trobo mes amena el llegir un llibre que no veure una pelicula.\nLa diada de San Jordi no fen res especial pero si que em porten les roses els meus fills.\ncarmen fernandez dijous, 24 d’abril, 2014\nSan Jordi Ma ha gustado mas el escrito por que lo veo mas craro y me entero mas de las cosas por que tiene la letra mas clara y me quedo mejor ,Con el video no lo entiendo tan claro por que nose entiende tanbien Me gusta san jordi por que me gusta pasear y ves las calles llenade rrosas y de libros mis nietos me trajeron la rosa y yo les conpre un libro\nFatima dijous, 24 d’abril, 2014\nAmi m'agrada el vídeo de sant Jordi a Montblanc .\nPerquè se s'explica com es la historia del sant Jordi,el satanàs era molt gros.\nEl dia de sant Jordi m' agrada , Perquè a cada dona li regalen la rosa vermella .\nsalvador dijous, 24 d’abril, 2014\nM´agradat mes l`historia escrita.llegirla es crea una imaginacio´ mes mes creible i fa que el lector se impliqui en la historia en la que avui dia es una tradiccio catalana.El dia de Sant Jordi el valent caballer de la armadura de ferro que va matar al terrible drac per salvar a la bella princesa i despres de la dura lluita li va regalar una rosa tan preciosa com la princesa.


Cultura al rural en temps de COVID-19 - Fòrum de la Nova Ruralitat\nper Xavi Ginés 09/05/2020\nVicent A. Querol i Ana Querol//\nI ara què farem? Les cancel·lacions de la programació cuidada durant mesos han deixat un futur pròxim ben a prop d’un desert cultural. El temps confinats a casa, sense espectacles on es reuneix la gent, han posat en marxa moltes formes de creativitat. Al poc d’estar tancats hem vist com molts d’artistes ens feien gaudir de les arts, iniciatives museístiques ens engresquen des la pantalla de l’ordinador… i les plataformes de films i sèries bullen amb un visionat intens de persones que hi poden dedicar temps des de casa. Les propostes que esmentem, sobretot es mouen des d’espais i canals de masses. Però també hi ha cultura a altres espais més reduïts. Allí també s’han cancel·lat les programacions intenses dels propers mesos. I és que la vida cultural al rural, en mitat d’una primavera, veu com els moments més importants del calendari a l’estiu estan a un pas de disoldre’s.\nI ara què farem? També als pobles s’ho han preguntat. Sense els grans recursos i els grans canals, emergeix una nova forma de fer cultura. Si ens permeteu, en el format més pur de la nova ruralitat, ara activant nexos de confiança i llançant a les xarxes propostes de futur. Des d’una malla cultural teixida durant anys, la capital cultural valenciana dels pobles petits no es pot aguantar sense propostes quotidianes. S’obre així el canal Vilafranca es queda a casa a la plataforma YouTube amb una proposta de cultura de proximitat.\nSense els grans recursos i els grans canals, emergeix una nova forma de fer cultura. Si ens permeteu, en el format més pur de la nova ruralitat, ara activant nexos de confiança i llançant a les xarxes propostes de futur.\nVicent A. Querol i Ana Querol\nPotser estiguem davant el bureo de l’era digital, capaç de fer-se retrobar les cares i les bones iniciatives a un grapat de voluntàries que han reconnectat les cases del poble i dels qui l’enyoren. El darrer cap de setmana d’abril es van programar des d’una recepta de cuina fins un concert de folk valencià; des d’un curs d’iniciació a l’amigurumi (fer figures amb fil i ganxo) o d’introducció al dibuix, fins el debut d’una cantautora local. Però també el reforç psicològic a famílies en aquest temps extraordinari i estrany per a la convivència o una mica d’exercici amb bones pautes professionals. Des de cada casa, engrescar a fer un esbòs d’allò que veus per la finestra i dibuixar-ho amb unes mínimes pautes. També literatura, recomanacions per llegir i conta-contes pels més menuts (petuts en diríem a aquest poble). I fer-se notar uns als costat dels altres, amb un tardeo que connecta cases en mode sincrònic, totes escoltant la música alhora. Tot l’anterior és possible de ser reproduït per uns altres músics, artistes, professionals… però són altres. I la programació ha continuat amb aquests que ací s’han prestat i han gaudit per fer xalar i que són els propis. Com al bureo, és el punt de trobada on volem tornar a vore les cares. On allò que ens conten cobra un valor especial perquè qui ho interpreta o ho comunica té la mateixa identitat que tu. Una identitat àmplia i diversa al segle XXI, on juguem a re-construïr-nos com a poble i on la capacitat de ser inclusius també en la cultura ens farà ser poble de futur. On molts anclatges físics de l’espai s’han trencat i hi ha una població flotant que s’identifica amb el seu poble i, a jornal de vila, li canta una cançó o li ofereix claus per suportar millor el tancament.\nLa societat civil, també al terreny de les propostes culturals, pot estar generant territoris de connexió fonamentals per a la societat futura. La invenció d’aquesta cultura comunitària basada en un treball de confiança, voluntats i identitats posa de manifest el compromís de tanta gent amb el seu poble i les seues institucions quan més es necessita. Una línia que, des de nous formats de creació i difusió, defensa la riquesa plural d’allò generat des del territori front a l’homogeneïtzació globalitzadora. Però, a més a més, apunta possibles cultures a una escala territorial apta per a esdeveniments de baixa densitat, per a fòrmules transmèdia que transiten la ràdio, la internet i la TV local. I tot digne, humil de mitjans però amb qualitat tècnica, humana i emocional d’alt voltatge. I sempre molt divers, on totes i tots cabem. Prenguem nota, els bureos del futur ja han templat les cordes.\nAna QuerolCOVID-19culturavicent querolVilafranca\nDespoblament rural, entre creients i practicants\nLa Nova Ruralitat com a moviment social\nTres ajuntaments de signe polític diferent aproven la moció de la Nova Ruralitat


Xavi Sarrià presenta dissabte a l’Apolo noves cançons i nou espectacle!\nEscrit el 25 abril 2019 .\nXavi Sarrià, acompanyat de l’explosiva banda El Cor de la Fera, presentarà dissabte 27 d’abril a l’Apolo els seus darrers singles “Alliberar-nos”, “A ple pulmó” i “Quan ens tornem a abraçar”\nAquesta concert tan especial comptarà amb les col·laboracions de Marc i Esteve de la banda ontinyentina Auxili, membres d’Ebri Knight i amb El Diluvi, que obrirà la nit presentant el seu nou disc\nEl nou EP de Xavi Sarrià està al caure i a més de les cites en directe a l’estat espanyol el juny l’artistà de l’Horta serà al Japó i Korea\nDesprés de l’aturada indefinida que Obrint Pas anuncià el maig de 2014, el líder de la mítica banda valenciana Xavi Sarrià irrompia la tardor de 2017 amb un nou projecte en solitari i un disc que ha fet les delícies dels seguidors de la banda i del jovent del país: ‘Amb l’esperança entre les dents’. Un any i mig després, desenes de concerts a les esquenes i amb El Cor de la Fera (la potent formació que l’acompanya en directe) ja ben greixada i rodada, Xavi Sarrià ha encetat aquest 2019 publicant diverses noves píndoles a mode de single + videoclip que es recolliran abans no arribi l’estiu en forma d’EP. Fins el moment comptem amb els singles + clips “Alliberar-nos”, “A ple pulmó” (amb Auxili) i “Quan ens tornem a abraçar”. Per celebrar-ho, hem preparat una nit en directe ben especial a l’Apolo el proper dissabte 27 d’abril, durant la qual Xavi Sarrià presentarà els nous singles, alguna nova peça que queda per publicar, les col·laboracions de Marc i Esteve d’Auxili i de membres d’Ebri Knight i amb la banda valenciana El Diluvi, que obrirà la nit tot presentant el seu nou disc d’estudi ‘Junteu-vos’. No us ho perdeu!\nXAVI SARRIÀ i El Cor de la Fera\nEn directe a l’Apolo!\nNous temes! Nou espectacle!\nDissabte 27 d’abril de 2019\n20h · 13€\n+Convidats especials Auxili i Ebri Knight\n+El Diluvi (full show)\nUn hardcore en homenatge al mestre Estellés i a la gent que desafia en col•lectiu aquests temps de foscor i repressió.\nEn la nova cançó ‘Quan ens tornem abraçar’ li he volgut fer un petit homanetge a la meua àvia, Teresa. Era una dona d'idees clares. Filla del barri popular de la Ribera de Barcelona, s'havia enfortit venent verdures al mercat de Santa Caterina. “Nosaltres no som espanyols, em deia”. I jo em quedava mut davant aquella dignitat acumulada durant anys de derrotes.\nElla, com tantes altres àvies, era filla de les esperances de la República i de la foscor de quaranta anys de franquisme. Però les ferides només ratificaren l'independentisme frustrat per l'autonomisme que imposà la transició espanyola.\nJa sé que les històries de la meua àvia, com la dels meus avis valencians a qui vaig dedicar la cançó ‘Barcelona’, no són res de l'altre món. I que, de fet, són habituals en la seua generació. Per això mateix totes són extraordinàries. La nostra gent gran visqué un moment històric intens i dolorós. I hagueren de passar de l'esperança absoluta a batallar en la pitjor de les guerres: la de les tenebres.\nPerò no van témer res. No es van arronsar perquè un estat autoritari els amenaçara d'esclafar-los. Al contrari. Van decidir d'arriscar-se, lluitar, no claudicar. Van decidir de ser poble. I gràcies al seu compromís, avui encara podem ser-ho. Per això, hem de continuar. Per vosaltres. Sempre amb el cap ben alt. Com em vau ensenyar. Sense renunciar a res. Fins que aconseguim guanyar-ho tot. Mai t’oblidaré.\nSerem la dignitat\nde tendresa irreducta\nen aquella foto\nguardada al calaix\nEl somriure de l’àvia\nel valor de la lluita\nLa Jove Muixeranga amb el suport de membres de la Conlloga.\nLa coral de l’ Escoleta del Cor de l’Eliana.\nLes cordes de Núria Pons, Marina Bolea i Carmen Sanz.\nAmb l’actuació d’Anna Olcina, Manu Climent i Joel Solanelles.\nRealitzat per Tubal Perales amb David Segarra com a càmera.\nXavi Sarrià i El Cor de la Fera publiquen nou videoclip el dijous 28 a les 18h de la vesprada. 'A ple pulmó' és una cançó dedicada als petits pobles de grans coratges. Un cant contra la despoblació de comarques senceres que, malgrat les adversitats, batallen per sobreviure. Però, sobretot, un homenatge a la seua gent. Com les generacions que han fet possible l’Aplec dels Ports durant 41 anys. Per aquest motiu, el videoclip ha estat gravat a Herbers, el poble de prop de cinquanta habitants on es realitzarà enguany l’Aplec. Cal recordar que a la comarca d’Els Ports, amb Vilafranca inclosa, actualment hi viuen 6.701 persones, cosa que significa una densitat de població de 6,72 hab./Km2, inferior a la terra dels samis, a Lapònia. Tot i així, la comarca és manté en peu de guerra per la defensa del seu futur. I el jovent és la clau. En aquest manifest l’organització voluntària de l’Aplec denuncia el desequilibri territorial, la falta de serveis, l’afavoriment institucional del món urbà i la pèrdua del patrimoni natural i cultural. I, el més important, el dret a viure dignament a la seua terra. La gravació de la cançó ha comptat amb el suport de l’organització de l’Aplec dels Ports així com d’un centenar de persones d’arreu de la comarca que es van mobilitzar per al rodatge.\nXavi Sarrià i El Cor de la Fera publiquen el nou single 'Alliberar-nos'. En el convuls context actual, aquesta emotiva i potent cançó parla de la necessitat d’alliberar-nos de les gàbies individuals i col·lectives on vivim. 'Alliberar-nos' de les pors, la soledat, l’angoixa però també de les opressions de la nostra societat. Combatre la desesperança recordant que mai hem defallit, que hem nascut per lluitar fins l’últim alè. Però que només ho aconseguirem amb la gent que ens envolta, cuidant-nos, colze a colze, teixint comunitat. 'Alliberar-nos' parteix d’una base reggae i creix amb la força que desplega l’enèrgica formació El Cor de la Fera, amb solo inclòs de la poderosa veu de Clàudia Key Day. Una banda amb la que Xavi Sarrià ha encès l’escenari d’arreu del país i amb la que l’artista tornarà a incendiar l’Apolo de Barcelona el proper 27 d’abril. Des del març, Xavi Sarrià i El Cor de la Fera passaran també per Vilanova i la Geltrú, Zornotza (EH), Murcia o el festival ViñaRock.\nMés info XAVI SARRIÀ\nDiscogràfica, management i contractació\nSPOTIFY XAVI SARRIÀ


Les Bernardes presenta una publicació que reflexiona sobre diferents temes a l'entorn del fenòmen artístic - SIESTV\n20 juny 2014 Les Bernardes presenta una publicació que reflexiona sobre diferents temes a l'entorn del fenòmen artístic\nPosted at 09:38h in Arts, Cultura by siestv\nEl «número 0» de LAB Bernardes analitza la relació entre Art i Economia a partir de mitja dotzena d’articles realitzats per Pilar Parcerisas, Vicenç Altaió, Renato Bocchi, Anna Carreras, Alexandre Nunes de Oliveira i Rafael Camps.\nEls 300 exemplars publicats s’enviaran gratuïtament a diferents Centres d’Art nacionals i internacionals així com a persones interessades en la matèria tractada. També podrà aconseguir-se lliurement a Les Bernardes fins que se n’esgotin les existències. No se’n farà cap edició digital amb l’objectiu de vindicar la vigència del paper com a suport per aquesta mena de projectes.\nLAB Bernardes ofereix total llibertat d’opinió als seus col·laboradors fomentant, en tot cas, la seva versió més crítica i compromesa; així mateix, respectarà sempre que sigui possible la llengua original emprada per l’autor de l’article publicat. Al «número 0» hi ha textos en català, italià i portuguès.\nA partir del divendres 20 de juny, la cultura gironina —juntament amb la catalana i l’internacional— comptarà amb una nova publicació que, mitjançant una acurada selecció d’articles, reflexionarà sobre diferents temes utilitzant, com a punt de partida, la perspectiva del món de l’art i, per extensió, el de la cultura en general. En aquest sentit, el títol de LAB Bernardes sempre estarà format per un binomi (Art i Economia, Art i…) que vol subratllar-ne el caràcter monogràfic i especialitzat.\nAmb l’objectiu de fer-ho possible, s’ha optat per recollir diverses veus de solvència contrastada: professionals de diferents àmbits com ara Pilar Parcerisas, Vicenç Altaió, Renato Bocchi, Anna Carreras, Alexandre Nunes de Oliveira o Rafael Camps, han col·laborat desinteressadament per tal de fer realitat una aventura editorial inèdita en el context gironí malgrat la llarga tradició artística i de pensament que ens avala. Els seus articles s’organitzen, com dèiem, a l’entorn de la sempre controvertida relació existent entre economia i art (o cultura) sense menystenir-ne cap aspecte: justament per això, és possible descobrir registres impensables en altres contextos com ara el d’Anna Carreras (l’escriptora i crític d’art proposa recuperar la crema selectiva de llibres) o el de Pilar Parcerisas (vindica l’actitud heroica enfront del capital del Damien Hirst més iconoclasta). Adjuntem una selecció de fragments dels articles publicats així com l’editorial d’aquest «número 0» per tal d’esbossar-ne el perfil i, per sobre de tot, el seu caràcter divers i incondicionat.\nEditorial del «número 0».\n«Podríem fer com Duchamp i dir que això no és una revista. I, de fet, si ho féssim, no mentiríem. Es tracta d’un projecte editorial mínim en relació al seu format, però màxim pel que fa als seus continguts: tots els col·laboradors hi escriuen amb total llibertat, sense cap altra censura, és clar, que la que es puguin imposar ells mateixos.\nEn aquest sentit, ens podem fer responsables de les seves opinions tant com podria fer-se’n l’hipotètic lector: es tracta de ser còmplices d’unes reflexions que, de vegades, coincidiran amb les nostres i, d’altres, ens incomodaran. De fet, l’objectiu de la revista no és agradar sinó generar debat. No cal dir, finalment, que per respectar-ne l’essència, tots els textos, es publiquen en la seva llengua original. Fer l’esforç d’entendre’ns paga la pena. Dinamitar fronteres, com Duchamp, encara més…»\nart i economia, Bernardes, publicació, revista


delCamp.cat | No calia tanta història amb el pressupost\nNo calia tanta història amb el pressupost\nper Marc Guitart 10/06/2017\nFinalment, a mitjans d'aquest mes de juny, l'Ajuntament del Vendrell tindrà aprovat de forma inicial el pressupost pel 2017. Ha calgut esperar gairebé mig any per disposar dels comptes, amb tots els problemes de gestió que això suposa. Una demora que, vist el resultat final, sembla que ha estat del tot innecessària. La sensació final que queda és que el pressupost s'hagués pogut aprovar el mes de gener mateix.\nTot i que Luz Ramírez, de Ciutadans, ha expressat que les negociacions han estat complicades, no és pas el que sembla mirant l'acord final. Ja d'entrada, si amb algú s'intuïa que podia pactar el govern local era amb C's i el PP —que ja van facilitar l'anterior pressupost—, com així ha estat. L'entesa tampoc sembla que hagi estat plena d'entrebancs.\nD'una banda, C's i PP s'han empassat totes les condicions prèvies de l'equip de govern, allò que es va presentar com una «primera proposta» que havia de servir de base per obrir la negociació, i que en realitat eren unes condicions intocables, que s'havien d'acceptar sí o sí abans d'entrar a la negociació. La mateixa Ramírez va donar a entendre que no estava del tot d'acord amb alguna d'elles —com ara el pagament del deute de la liquidació d'Esports i Lleure— però que ho acceptaven «perquè s'ha de fer net per poder mirar endavant».\nNo sembla que C's hagi fet, doncs, valer massa la seva condició de ser el partit indispensable per tenir majoria. No han tocat ni una coma de la proposta inicial del govern. Per altra banda, ni ells ni el PP han expressat que hi hagi hagut cap petició seva que hagi quedat fora del pressupost. Es compliran o no, però ser-hi, hi són. Fins i tot han deixat fora sense problemes la —aparentment— insalvable distància ideològica per «treballar pel bé del poble».\nA Calafell, els acords del govern amb C's anaven carregats d'espines al mig del camí, amb estelades, entrades a l'AMI i temes relacionats amb la llengua que complicaven la situació (que va acabar com va acabar). No dic que em semblés millor allò —tot el contrari— però amb uns actors tan predisposats a l'entesa «pel bé del poble» com els del Vendrell, potser s'hagués pogut anar més de pressa per aprovar els comptes. Després, tot va tard i amb presses.


De quan Barcelona va demostrar ser gran | ALFRED BOSCH\n← ‘Deixeu els sermons fora, que jo us arreglaré els carrers’\nActuar al cor de Barcelona →\nDe quan Barcelona va demostrar ser gran\nPublicat el 16 febrer 2018 per alfredbosch\nCom tothom, recordo a la perfecció el que estava fent aquell 17 d’agost. Eren pels volts de les cinc de la tarda, i amb en Jordi Coronas i els companys d’ERC a Gràcia fèiem una passejada pels carrers guarnits de la Vila. De sobte, la presidenta de les Festes, la Carla Carbonell, em va alertar que s’havia produït un accident a la Rambla.\nA partir d’aquí, tot es va precipitar com una allau. Vaig baixar immediatament a l’Ajuntament desitjant amb totes les meves forces que el número de ferits o de morts no fos elevat, però cada informació que arribava era pitjor. Al metro avisaven que, de plaça Catalunya fins a Drassanes, el tren no s’aturava. Vam canviar a la línia 4 pensant que l’estació de Jaume I estaria oberta, com efectivament vam comprovar.\nL’angoixa es va convertir en certesa; es tractava d’ un atemptat jihadista. Havien colpit la Rambla, el meu estimat carrer gran. Vivint a pocs metres del passeig, l’atac era contra un referent emocional; el lloc que havia vist créixer els meus fills, on hi havia treballat, m’havia enamorat, m’havia divertit i havia tingut grans discussions. També, és clar, contra una de les artèries principals de Barcelona. La Rambla és el color, l’obertura, el moviment i l’alegria de la ciutat. I algú havia atacat aquell estil de vida.\nPerò la principal lliçó d’aquell atemptat vindria en les hores posteriors. L’actuació exemplar dels Mossos d’Esquadra, la Guàrdia Urbana, els Bombers i els Serveis d’Emergència; dels taxistes fent viatges gratuïts i hotelers oferint llits; dels ciutadans anònims ajudant qui més ho necessitava… Els barcelonins vam treure pit, vam sortir al carrer amb orgull decidits a no deixar-nos vèncer. Potser sí que teníem por, però no permetríem que ningú ens estronqués les ganes de viure. No deixaríem de ramblejar ni un segon, no ens deixaríem prendre la nostra Barcelona.\nBarcelona va demostrar ser una ciutat gran en el seu sentit més profund. Si l’any 92 el món sencer ens va conèixer per haver organitzat els millors Jocs Olímpics de la història, el 17 d’agost vam donar una altra lliçó col·lectiva; una lliçó de coratge, de determinació i de vida. Una vegada més, la ciutat sencera es va unir per fer coses excepcionals.\nBarcelona és una ciutat amb ànima pròpia. No sempre passa; fins i tot m’atreviria a dir que és complicat trobar-ne. Al llarg de la meva vida he viscut en ciutats magnífiques amb indrets preciosos i equipaments excepcionals, però que no tenen una ànima forta. Barcelona sí que en té, i ho hem demostrat diverses vegades. Som la Barcelona dels Jocs Olímpics, del Districte 11, del Welcome Refugees i del No Tenim Por. És aquest esperit el que reivindico i és aquesta la Barcelona que vull: una gran ciutat capaç de fer coses grans.\nUna resposta a De quan Barcelona va demostrar ser gran\ncharles ayo onafowokan ha dit:\n16 febrer 2018 a les 18:51\nALFRED QUIERO VISITA BARCELONA TENGO UNA PROPOSAL QUE NECESITO HABLAR CONTIGO .\nME PUEDES DECIR UN DIA QUE PODEMOS .


El Rebost del Bages presenta una guia que posa en valor l'albergínia blanca | NacióManresa\nEl Rebost del Bages presenta una guia que posa en valor l'albergínia blanca\nLa guia inclou informació i curiositats sobre l'hortalissa, a més de receptes i propostes de maridatge amb els vins de la DO Pla de Bages\nper Redacció , 26 d'octubre de 2020 a les 14:54 |\nPresentació de la guia sobre l'albergínia blanca | CCBages\nL'albergínia blanca, un dels productes singulars del Bages, ja té la seva pròpia guia, que s'afegeix a les que ja disposen altres productes com els tomàquets del Bages o el mató de Montserrat. La guia, que porta per títol "L'albergínia blanca. Un tresor gastronòmic del Bages", inclou informació sobre la història i el procés de recuperació d'aquesta varietat d'albergínia, que avui cultiven molts pagesos i pageses de la comarca i es pot trobar a la majoria de mercats, comerços i establiments de restauració que treballen el producte de proximitat i de temporada, que en el cas de l'albergínia blanca va de maig a octubre.\nLa guia inclou un apartat històric, que explica com es va introduir l'albergínia des de l'Àsia fins a Europa i posteriorment a Catalunya, i una acurada descripció d'aquesta peculiar varietat, així com informació sobre el seu cultiu. També s'explica com reconèixer-ne la qualitat, les seves propietats nutricionals, com tractar-la, com conservar-la i quines són les millors combinacions culinàries segons el tipus de tall que se'n faci.\nA la brasa, arrebossada o farcida, escalivada... La guia dona idees per cuinar l'albergínia blanca a casa i mostra les receptes que fan a diferents restaurants del territori, així com a la Fundació Alícia. Per acabar, es fan unes propostes per maridar-la amb diferents varietats de vins de la DO Pla de Bages i es dona una llista de restaurants on degustar-la.\nEls continguts han estat elaborats per la Fundació Alícia, com a experts en alimentació i gastronomia, que a més ja havien col·laborat prèviament amb l'Ajuntament de Sant Fruitós de Bages i amb el Consell Comarcal en l'estudi d'aquest producte singular. Des de Sant Fruitós s'ha apostat fort per donar rellevància a l'albergínia blanca com a element identitari de l'agricultura del poble.\nA la presentació hi han intervingut a Agustí Comas, conseller comarcal de Turisme, per a qui "l'albergínia blanca és un producte que fomenta la identitat de la comarca del Bages: forma part d'un sistema agrari consolidat de generació en generació que identifica als bagencs i bagenques i facilita l'estreta vinculació amb la tradició gastronòmica local". Marc Puig-Pey, cuiner de la Fundació Alícia, n'ha explicat les propietats i aplicacions culinàries i ha animat a tothom "a maridar-les amb la resta de productes de la cistella de productes del Bages, així com amb els vins de la DO". L'alcaldessa de Sant Fruitós de Bages, Àdria Mazcuñán, ha explicat el projecte d'estudi i recuperació de l'albergínia blanca que s'ha portat a terme en aquest municipi i ha recomanat visitar el nou museu municipal, "que ofereix un recorregut en l'àmbit del vi i la viticultura que maridarà molt bé amb l'albergínia i la nostra gastronomia".\nEl Rebost de Bages ha editat 1.000 exemplars en paper de la guia "L'albergínia blanca. Un tresor gastronòmic del Bages", que es podran trobar a l'Oficina de Turisme de Manresa i a l'Ajuntament de Sant Fruitós de Bages. També es podrà descarregar on line en format pdf a les pàgines web del Rebost del Bages (www.rebostbages.cat) i Bages Turisme (www.bagesturisme.cat). La realització de la guia ha estat possible gràcies a la col·laboració de la Diputació de Barcelona, tant de la Xarxa Productes de la Terra com de la gerència de Turisme.\nEconomia i Empresa, Rebost del Bages, horta, albergínia blanca


Presenten tres estudis molt prometedors en la lluita contra el càncer de mama, pulmó i rectal\nUn home se sotmet a una radiografia dels pulmons. | FERRAN NADEU\nManel Esteller. Barcelona\nLa cerimònia dels Oscars, més enllà de les bufetades, els vestits de postureig i els selfis, és una reunió on es realitza un màrqueting fantàstic de les pel·lícules que es vol que triomfin als cinemes de tot el món. D’una manera menys frívola i més objectiva, el món de l’oncologia mèdica té cada any la festa de posada de llarg, la reunió de la Societat Americana d’Oncologia Clínica (ASCO per les sigles en anglès, abstingueu-vos de comentaris no adequats). L’equivalent europeu, la Societat Europea d’Oncologia Mèdica (ESMO, millor sigla sense cap dubte), també realitza el seu congrés anual en altres dates i, encara que ha millorat moltíssim en la darrera dècada, la meca on aprendre i mostrar els nous tractaments contra el càncer és la reunió americana. Sobretot assistents especialistes formats en oncologia mèdica, encara que altres professionals biosanitaris i investigadors dels tumors també hi apareixen esporàdicament. El tipus de presentació de resultats sol correspondre al dels assaigs clínics, on majoritàriament es mostren dades de resposta clínica i corbes de temps de progressió de malaltia i de supervivència global (les representacions gràfiques de les quals s’anomenen de Kaplan–Meier). Hi ha tres estudis prometedors presentats en la darrera reunió ASCO pel seu possible impacte real en la vida d’un percentatge important de pacients:\nEl primer estudi, amb una destacada participació d’oncòlegs catalans, tracta sobre el càncer de mama. Tenim des de fa anys una teràpia molecular específica per a un subtipus de tumors mamaris que presenten una activació excessiva de l’oncogè HER-2 pel fet que aquestes dones, en el seu càncer, en comptes de posseir les dues còpies normals d’aquest gen tenen moltíssimes més («amplificació gènica», s’anomena). Doncs ara un treball recent demostra que hi ha un altre subgrup que expressa menys l’oncogè HER-2 però prou per ser vist per un fàrmac que s’hi uneix i alhora porta enganxat un altre compost de quimioteràpia. Aquestes pacients també han respost molt bé, i és una esperança clara per a aquelles persones en què el tumor debuta en la fase de metàstasi, és a dir, quan ja s’ha escapat del pit.\nUn segon estudi està relacionat amb el càncer de pulmó, especialment amb l’associat amb el tabac, que és el 90% dels casos. La immunoteràpia del càncer, que va fer els seus primers passos en el melanoma, ha fet una gran irrupció en el càncer de pulmó, obtenint respostes clíniques i supervivències no observades anteriorment. Doncs bé, l’última feina revela que donar la immunoteràpia abans d’operar el pacient i després seguir amb la mateixa després de la cirurgia és encara més beneficiós. Hi pot haver diversos motius per a aquesta observació, i potser el tractament previ ha fet el tumor més petit i el cirurgià pot fer una neteja millor.\nI el tercer estudi que voldria comentar està relacionat també amb la immunoteràpia, però en un tumor en què poques vegades pensem, el càncer rectal. Si hi ha molts esforços per estudiar el càncer de còlon, sovint ens oblidem de la part final del tub digestiu, on tumoracions agressives també es poden formar. En aquest cas, l’assaig ha demostrat que la immunoteràpia amb fàrmacs és molt efectiva (amb curacions completes descrites) en un 5-10% de pacients amb càncer rectal. Es tracta d’aquells pacients que demostren un defecte en la reparació del seu ADN anomenat «inestabilitat» de microsatèl·lits degut a alteracions hereditàries o epigenètiques dels gens MLH1 i MSH2. Aquests tumors que acumulen moltes mutacions perquè no poden reparar el seu material genètic produeixen proteïnes anòmales que són reconegudes pel sistema immune com alienes al nostre cos i els fàrmacs d’immunoteràpia el que fan és estimular aquest atac de les nostres defenses contra les cèl·lules malignes.


Jessica Biel es va veure sense anells de casament en despertar-se de turbulències recents amb el marit Justin Timberlake - Parelles Famoses\nJessica Biel tacada sense anell de casament en despertar-se de turbulències recents amb el marit Justin Timberlake\nDissabte, noves fotos de Jessica Biel, sense anell de boda, han sorgit i han fet especular que hi ha problemes en el paradís per a ella i el seu marit, Justin Timberlake. Com Nosaltres setmanalment va assenyalar, Biel va ser recentment descobert sense el seu anell de noces en una sortida que va arribar mesos després L’escàndol molt publicitat de Timberlake amb el seu Palmer coprotagonista Alisha Wainwright.\nDissabte, es va veure que Biel va agafar alguns queviures durant un viatge de compres a Beverly Hills Correu diari es va informar originalment. La publicació va assenyalar específicament que l’actor no semblava vestir la seva banda de noces durant l’excursió.\nSi bé aquesta sortida ha suposat especulacions sobre l’estat de la relació de Biel i Timberlake, cal destacar que la parella va ser vista recentment en una data de dinar familiar a la ciutat de Nova York el 23 de febrer. Vida de Hollywood, Biel, Timberlake i el seu fill, Silas, van dinar al restaurant Bubby de Nova York, i semblaven de bon humor.\nJessica Biel té les mans plenes al sortir de Health Mart a Los Angeles\nMés fotos a hqcelebcorner:https://t.co/SVdZ2TIDDI pic.twitter.com/gA6C3SGrbv\n- TimberBiel Pics (@TimberBielPics) 1 de març del 2020\nCom s'ha esmentat anteriorment, la sortida més recent de Biel arriba uns mesos després el seu marit es va veure implicat en un escàndol amb el seu Palmer coprotagonista. A finals de novembre, Timberlake i Wainwright es van veure apropant-se a un bar de Nova Orleans, que és on es trobava la pel·lícula.\nPoc després van sorgir fotos dels dos apropant-se, Nosaltres setmanalment va aclarir que no passava res romàntic entre tots dos.\n& ldquo; Diversos membres del repartiment estaven allà i era només una reunió de repartiment, & rdquo; una font va dir a la publicació. & Ldquo; Res de remotament romàntic no passa amb Justin i Alisha. Tot el repartiment està rodant cap allà i voldria passar l’estona junts. Estaven molt en públic i no passava res inapropiat. & Rdquo;\nDesprés dels informes, Timberlake va arribar a Instagram a comparteix una disculpa pública a la seva dona.


Es Fangar obrirà al públic el seu nou celler a Felanitx aquest mes d’agost\nA Es Fangar tot és gran: les hectàreees de la finca, el celler, les ambicions i la llibertat d’actuació de l’enòleg\nEs Fangar, és la finca privada més gran de tot Mallorca i no és propietat de cap mallorquí. El matrimoni Eissmann, empresaris alemanys de robòtica i automatisme la varen comprar l’any 2001 amb la voluntat de fer una espècie de reserva natural amb vinya, arbres fruiters i cavalls. Tenien 1.000 Ha de terreny per fer-ho.\nAra, 17 anys després ho tenen, però encara hi continuen treballant. Tot i que s’han trobat evidències d’un antic celler, no hi varen trobar vinya, però se’n va plantar de nova. Primer amb varietats de les que hauríem d’anomenar universals, tot i que són franceses, cabernet, merlot i sirà i posteriorment amb varietat pròpies com el giró blanc, el callet, el prensal blanc i el manto negre. De 34 Ha se’n fa vi i en tenen 22 que encara no produeixen.\nDes de fa 12 anys, qui s’encarrega de la vinya i l’elaboració del vi és Daniel Morales, un prioratí al que sempre se li ha demanat per part de la propietat que faci el que faci ha de prioritzar la qualitat dels vins. “Som conscient que visc a una bombolla perquè m’han donat màniga ampla per fer el que he volgut, ara bé, des de la propietat sempre han estat molt exigents amb la qualitat dels vins” assegura Morales. La vinya, igual que la resta de cultius son ecològics, aquesta també era una de les condicions, però per Morales això no seria una exigència perquè és la manera en la que segons ell s’han de fer els vins: amb la mínima intervenció a la vinya i en l’elaboració i amb el màxim respecte pel medi ambient. De fet amb l’elaboració van una mica més enllà i els vins són vegans ja que es fan servir clarificador vegetals.\nDaniel Morales, enòleg i director tènic del celler Es Fangar | M.R.F.\nL’enòleg d’Es Fangar assegura que fan vins de vinya i no enològics, pero en canvi no creu en els monovarietals. I d’aquesta finca en surten 7 referències de vins blancs, i negres i també un rosat. “Jo no volia fer un rosat i em varen obligar. (riu) Deu ser l’única cosa que m’han imposat. Però ara que el tenc estic molt content”, afirma Morales. Una mostra de que treballa pràcticament sense límits, és que tot i que la moda que impera amb els rosats és el que té una tonalitat molt pàl·lida, ell fa un rosat de color molt pujat, amb més de 8 varietats, com el callet, mantonegro, cabernet, merlot o sirà. “El color no m’importa”, assegura, Morales, “m’importa el que suposa que el vi tingui un color determinat, les característiques que fan que el vi tingui un color determinat”.\nLa sala de botes del celler Es Fangar | M.R.F.\nAquest es diu Twenty Twelve (d’aquesta gamma també se’n fa de blanc i de negre), el nom evoca la primera anyada en la que es va embotellar, la del 2012, i aquests vins criden l’atenció per la forma de la botella i també per l’etiqueta impresa al vidre. Tot plegat amb un disseny molt acurat.\nTota la verema es fa a mà i en alguns vins, com l’Elements, la fermentació ja es fa barrejants diferents varietats de raïm “és un cupatge intuitiu” diu Morales. D’aquest vi diu que que es l’embaixador del manto negre tot i que porta una mica de sirà i cabernet.\nPel que fa al mercat, un 50% dels rosat i el blanc que produeixen es ven a Mallorca i la resta s’exporta a països europeus.\nLa vinificació es fa al seu celler de Felanitx. Unes intstal·lacions perfectament automatitzades i amb les últimes tecnologies del sector. Però a més, a partir d’aquest mes d’agost també vol ser un punt de trobada per amans del vi. Un lloc on poder comprar els vins, però també prendre una copa com a un bar de vins.


Tanca fabricants i proveïdors de torre de la Xina | Hua Guang\nTanca Especificació Palisade, com esgrima eficaç de seguretat, l'aspecte imponent, la força inherent i alta resistència als danys que l'estacada voltar una de les millors opcions de premissa protection.Designed amb superfície llisa, estructura de rigidesa, dents afilades i l'espaiament pàl·lid estret, les tanques de estacada es considera normalment de ser difícil, fins i tot impossible d'escalar, muntar a cavall, agafar i guanyar punt de suport. Per tant, que dissuadeix efectiva als possibles intrusos i els intrusos, protegeix el seu ...\nestacada, com tanques de seguretat eficaç, l'aspecte imponent, la força inherent i alta resistència al dany fan l'estacada voltar una de les millors opcions de protecció premissa.\nDissenyat amb superfície llisa, estructura de rigidesa, dents afilades i l'espaiament pàl·lid estret, les tanques de estacada es consideren normalment a ser difícil, fins i tot impossible d'escalar, muntar a cavall, agafar i guanyar peus espera. Per tant, es dissuadeix efectiva als possibles intrusos i els intrusos, protegeix els seus actius, l'oficina i la fàbrica dels danys.\ntipus mida pàl·lid espessor pàl·lid alçada ample Rail angle posat missatge Longitud\nL'ordre mínima: 100 Peces\nCapacitat de la font: 400TON / MES\nTemps de lliurament: 30\ntanques torre és l'opció més popular per als llocs que requereixen un major nivell de seguretat i resistència al vandalisme, i es pot veure a la protecció de les instal·lacions de molts tipus diferents de tot el Regne Unit. esgrima estacada d'acer és especialment popular per a les escoles i les instal·lacions industrials, per la seva alta resistència al dany i el fet que és tan difícil d'escalar.\nCom a proveïdors torre d'esgrima, subministrament Anping Hua Guang tant l'estil secció W de l'esgrima estacada i l'estil de la secció D de l'esgrima estacada, amb la integritat de l'estacada sent mantingut pels dos rails horitzontals que s'utilitza com estàndard en les tanques de estacada fins a tres metres d'altura. No obstant això, podem subministrar altres altures de l'esgrima estacada segons sigui necessari\nA prop de seguretat d'alta estacada\nPanells de tanca metàl·lica Palisade\nDissenys de la tanca estacada\nA prop d'acer Palisade\n© Copyright - 2010-2019: Tots els drets reservats. Consells ,productes calents ,mapa del lloc ,AMP mòbil Prop de la connexió de la cadena de plàstic, Diamant de l'acer inoxidable de l'acoblament de filferro, baula de la cadena de filferro de malla , Euro-Fence , Barana de malla de filferro, Malla de filferro galvanitzat,


Torna la temporada de teatre familiar a la ciutat | Amposta.info\nTorna la temporada de teatre familiar a la ciutat\nXarxa Amposta reprèn la temporada de teatre amb l’obra Baobab, programada per al mes de març passat, es va haver de suspendre a causa de la pandèmia de la Covid-19\netiquetes noticies, cultura, teatre, amposta\nAquest dissabte 26 de setembre torna la temporada de teatre familiar a la ciutat amb Baobab, una obra multipremiada de la companyia La Pera Llimonera. Programada per al mes de març passat, es va haver de suspendre a causa de la pandèmia de la Covid-19.\nSergi Casanovas y Pere Romagosa interpreten a dos venedors ambulants que, refugiant-se d’una gran tempesta, expliquen la història d’un bolet i un esquirol que, a causa de la guerra, emprenen una gran aventura per trobar un nou arbre on poder viure.\nDirigida per Toni Albà, Baobab ha rebut el Premi al Millor Espectacle de la 30a Mostra d’Igualada (2019) i el Premi Xarxa Alcover (2019).\nL'obra es representarà a l'auditori de la Unió Filharmònica d'Amposta a les 18 h i l'entrada té un preu d'1 euro, que anirà destinat íntegrament al Projecte Emma, una iniciativa d'investigadors del territori per a la recerca contra el càncer de mama.\nEs poden adquirir entrades anticipades a les taquilles de l’Oficina de Cultura i Festes d’Amposta (exterior Mercat Municipal).


L’ECMM recomana: Contrapunt | Escola de música de Vilanova i la Geltrú\nL’ECMM recomana: Contrapunt\nContrapunt és un cicle de música de petit format i proximitat, o si es vol de KM. 0, interpretada per joves músics vilanovins, la gran majoria d’ells formats en el nostre centre: Caterina del Cerro (arpa), Àngel Agulló i Neus Llorens (guitarra i soprano), Ensemble Triart – Anna Guasch Riedweg (soprano), Guillem Serra (trompa), Bru Corbella (piano) i Quartet Isart – Neus Navarrete (violí), Laura Urteaga (violí), Albert Coronado (viola) i Sergi Huerta (violoncel).\nEl cicle emmarcat en el programa de Suport a la Creació Singulart, consta de 4 concerts en 2 sessions. Cada sessió oferirà dos concerts consecutius de 30 minuts cadascun, en un ambient distès i en un espai singular a l’hora d’escoltar música. Els músics interpretaran d’una manera propera el què i el perquè de les músiques que habitualment toquen. Una aproximació diferent de la música clàssica.\nEl cicle té dues sessions: aquest dissabte 14 d’octubre i el proper 21 d’octubre.\nTots els dissabte de 17 a 20h a la taquilla del Teatre Principal.\nPer Internet a www.auditoritoldra.cat\nDes d’una hora abans de l’inici del concert al Centre d’Art Contemporani La Sala.\nMenors de 25 anys*: 5€ * cal acreditar-ho amb el DNI\nL’ECMM recomana: Les mil cares del swing →


Programa per atenció a l'envelliment que per a les persones amb discapacitat comença als 45 anys - Poble Andorrà\nPrograma per atenció a l’envelliment que per a les persones amb discapacitat comença als 45 anys\nLa Fundació Privada Nostra Senyora de Meritxell (FPNSM) vol engegar una nova atenció a l'envelliment i preveuen que durant aquest 2022 pugui estar en desenvolupament\nLa directora general de la FPNSM, Celine Mandicó, i la presidenta de la fundació, Maria Pilar Díez.\nLa Fundació Privada Nostra Senyora de Meritxell (FPNSM) vol engegar una nova atenció a l’envelliment i preveuen que durant aquest 2022 pugui estar en desenvolupament. El projecte implica la creació d’una metodologia específica per a estimular el col·lectiu que entra en una fase d’envelliment, i que per tant, mereixen una especial atenció. “L’atenció a la salut té una vital importància” i al llarg del cicle vital de l’usuari se li van adaptant les metodologies, ha explicat la directora general de la FPNSM, Celine Mandicó, qui ha especificat que les persones amb discapacitat comencen l’etapa d’envelliment al voltant dels 45 anys. Per tant, amb l’objectiu que aquest col·lectiu pugui mantenir la seva qualitat de vida, cal una adaptació i una organització dels espais per al manteniment funcional, i per aquest motiu, la fundació pretén renovar els espais i adaptar-los. En aquests instants, un 35% dels usuaris de la fundació ja es troben en un procés d’envelliment i preveuen que en els propers cinc anys pugui augmentar en un 20 o un 30% més.\nAquest nou repte de la fundació s’ha anunciat aquest dimecres en la presentació de la memòria dels 50 anys de la fundació, on també ha estat present la seva presidenta, Maria Pilar Díez, qui ha explicat que la fundació es va fundar el 1969 en una petita escola, i que en l’actualitat ja disposen de tres edificis grans. “Vam renovar la residència fa poc i ara estem en fase de renovar el centre de dia”, ha informat. Díez també ha comentat que la celebració dels 50 anys es va veure aturada per la pandèmia.\nAl llarg de tots aquests anys, la fundació ha crescut tant en el nombre d’usuaris com també amb els professionals i amb l’oferta de serveis que ofereixen. “No hem parat de créixer i en els darrers 20 anys hem crescut amb 315 persones i 216 professionals”, ha manifestat Mandicó. En l’actualitat la fundació atén a més de 550 usuaris amb 305 professionals, els quals es distribueixen en diferents categories com psicòlegs, auxiliars, tècnics d’avaluació i orientació, educadors, psicopedagogs o un metge, entre d’altres. La directora general ha afegit que aquest equip multidisciplinari s’orienta i guia les seves accions cap a un model d’atenció integral i centrada en la persona.\nEl pla estratègic fins al 2020 ha permès a la fundació aconseguir diferents reptes tant a nivell d’atenció directa de l’usuari com també a nivell organitzatiu. Entre les fites aconseguides, destaca l’aplicació de nous models d’atenció i metodologies de treball amb un model d’atenció integral i centrada en la persona i amb un model d’atenció centrada en la família i entorns natural amb el servei d’atenció precoç. A banda, també s’ha creat i implantat l’àrea d’atenció sociosanitària amb un pla de salut específic per a cada usuari i amb professionals especialitzats. Finalment, la fundació ha triplicat la inversió en formació als professionals arribant fins als 75.000 euros. “L’estratègia que tenim és formar professionals que tenen un lloc estratègic i que aquests formin la resta de la plantilla”, ha indicat Mandicó, afegint que l’objectiu final sempre és millorar la qualitat de vida de l’usuari i que aquest se senti independent, autònom i feliç.\nD’altra banda, la fundació va engegar fa uns anys una empresa d’incursió sociolaboral a Sant Julià. En el total de la fundació, al voltant de 90 persones treballen en diferents línies de negoci com per exemple en l’elaboració d’articles i regals, en la missatgeria, el càtering o com a personal de suport en empreses de manteniment i en l’àmbit administratiu. Mandicó ha informat que ara estan tornant a reactivar aquestes línies, les quals es van veure aturades per la pandèmia, i la idea és “anar creant més línies de negoci i desenvolupar molt la línia de creació d’articles de greal”, ha especificat, ja que es tracta d’un entorn més protegit que en una empresa ordinària.\nTot i que la pandèmia ha afectat a tothom, des de la fundació en fan un balanç positiu. “Els usuaris han fet un exercici d’adaptació de les mesures preventives molt positiu”, ha indicat la directora general. Al llarg d’aquest temps, s’han efectuat diferents tallers pedagògics, s’ha fet molt acompanyament, i hi ha hagut una atenció psicològica molt intensa, ha explicat, afegint que el coronavirus va entrar a la fundació de forma molt controlada i que per tant, no van tenir cap ingrés greu.\nMandicó també ha informat que des de l’inici de la pandèmia van configurar una comissió de seguiment que es reunia setmanalment activant protocols i fent la comunicació amb les famílies. “L’experiència de la Covid-19 ens ha fet veure que l’interior i les nostres instal·lacions són molt importants”, ha conclòs Mandicó.\nL'obra formada per una mà que sustenta una persona amb mascareta fa homenatge a les víctimes de Covid


TAC12 TV - Millor imatge, números similars\nMillor imatge, números similars\nDimecres, 26 Febrer 2020 08:16\nToni Seligrat acumula 13 partits amb el Nàstic, els mateixos que el seu predecessor, Xavi Bartolo. L'equip ha crescut defensivament però, tot i els fitxatges, tan sols ha sumat sis punts més amb el nou entrenador i respecte a l'anterior etapa a la banqueta. La tímida millora és insuficient.\nEl 3 a 2 de Castelló ha desfigurat la notable estadística defensiva de Toni Seligrat al Nàstic, amb tan sols 13 gols en contra en 13 jornades. La mitjana d'un per partit és de conjunt de la part alta, però el dèficit del primer tram del campionat manté el projecte molt més a prop de baix que no pas de dalt: tres punts per sobre de la promoció per la permanència. Ara bé, ofensivament els canvis són insignificants,16 dianes respecte a les 15 de Xavi Bartolo.\nEls puntals en atac brillen per sota de l'esperat, especialment Pedro Martín, amb cinc gols. Que el lateral esquerre, Javi Bonilla, empati al capdavant de la taula de pitxitxis no és pas un símptoma positiu.\nSeligrat signa 17 punts de 39 possibles, només l'onzè millor registre de la Segona B des que va ocupar el càrrec al conjunt tarragoní. Va trobar-se un projecte erosionat per la pèssima arrencada però va comptar amb un mercat de l'hivern per transformar-lo de mode substancial amb jugadors de rendiment a curt termini. La imatge ha millorat, els grana són menys irregulars, però els cinc empats de 13 possibles limiten la recuperació de places a la taula.\nL'enfrontament de diumenge a casa davant el Mestalla, el rival que marca el tall entre la salvació i el perill, pot acabar amb els dubtes o complicar el panorama d'un entrenador amb millors sensacions, de moment, que no pas números al Nàstic.\nMés en aquesta secció: « Incident lleu al polígon químic nord Els equips masculins del CB Salou, TGN Bàsquet i Teresianes uneixen esforços »


Campanya Indígenes, quan la terra camina\nLa campanya sobre els pobles indígenes parteix d'una experiència de l'entitat en activitats de difusió, relacionades amb projectes de cooperació amb comunitats indígenes de la selva peruana. A través de diverses eines de treball dirigides a col·lectius específics, es pretén donar a conèixer i denunciar la situació dels pobles indígenes davant del repte de la globalització. En concret es tracta sobre el dret a la terra, l'impacte socioeconòmic de les multinacionals, la sostenibilitat mediambiental, els canvis en les cultures indígenes i les perspectives de futur d'aquestes.\nL'any 1992 la Lliga dels Drets dels Pobles va iniciar la realització anual de les Jornades sobre els Pobles Indígenes a Sabadell, amb un gran èxit de públic. Aquestes Jornades s'han completat amb la producció d'exposicions, la redacció d'articles, la presència en mitjans de comunicació, l'edició de publicacions i recursos didàctics, etc. Fa ja, doncs, 20 anys que l'entitat té com un dels eixos prioritaris de treball explicar i denunciar la situació dels pobles indígenes al món. Durant aquest temps s'ha procurat treballar en xarxa amb altres organitzacions catalanes que també treballen sobre aquesta temàtica.\nEls motius que fan necessari el desenvolupament d'aquest programa vénen motivats per les injustícies que s'estan cometent contra els pobles indígenes, molt sovint a causa de la imposició dels països enriquits i de les multinacionals. Des del Nord podem evitar les situacions que s'estan donant a partir de la denúncia de fets molt concrets: la desforestació de les selves, la imposició de cultius de canya de sucre o d'oli de palma (per tenir agrocombustibles), etc.\nMés informació a: www.indigenes.cat


La República Catalana La República\nEl mateix dia de la proclamació, el rei Alfons XIII abandona el país camí de l’exili. És el 14 d’abril de 1931 i s’inicia el període de màxima llibertat política de què ha gaudit el nostre país des de 1714\nOriol Junqueras 14/04/2010\nUs reprodueixo l’article escrit amb Jaume Torres i Garriga per a l’ACPG d’abril del 2009 sobre un dels moments més emocionants de la nostra història contemporània. Esperem que sigui del vostre interès.\n“En nom del poble de Catalunya, proclamo l’Estat Català sota el règim d’una República Catalana que lliurement i amb tota cordialitat anhela i demana als altres pobles d’Espanya llur col•laboració en la creació d’una Confederació de pobles ibèrics, i està disposada al que sigui necessari per alliberar-los de la monarquia borbònica. En aquest moment fem arribar la nostra veu a tots els Estats lliures del món en nom de la Llibertat, la Justícia i la Pau internacional.”\nAmb aquestes paraules pronunciades des del balcó de l’actual Palau de la Generalitat (que, en aquell moment, era la seu de la Diputació de Barcelona) Francesc Macià proclama la República Catalana davant d’una plaça de Sant Jaume plena a vessar. Pocs moments abans, Lluís Companys també ha proclamat la República (en aquesta ocasió sense cap definició afegida) des de l’Ajuntament de Barcelona.\nLa història d’aquesta proclamació és fruit d’un error de càlcul d’unes elits dirigents espanyoles ancorades en un passat autoritari, i que no han sabut captar fins on arriba el malestar de la població. Després de 7 anys de connivència entre la dictadura militar i la monarquia, el rei Alfons XIII ha volgut dotar d’una certa legitimitat democràtica la seva corona. I, en aquest sentit, ha nomenat un govern provisional que ha de convocar una ronda d’eleccions que propiciaran aquest suposat canvi. Les primeres han de ser les teòricament menys perilloses, les eleccions municipals, convocades per al 12 d’abril de 1931. Compten amb què el vell sistema de partits dinàstics que tan bé havia funcionat durant la Restauració –gràcies a un sistema clientelista i caciquil– no tindrà problemes per imposar-se. I, en certa mesura, així serà. Allí on els antics poders encara són vigents, els partits dinàstics no troben obstacles per fer-se amb el control municipal. En canvi, a 41 capitals de província –i a moltes localitats mitjanes–, la derrota monàrquica enfront de les forces republicanes és aclaparadora. A la pràctica, aquests són els únics llocs on les eleccions es poden considerar veritablement lliures. I com que això ho saben tant els líders republicans com l’aparell polític de la monarquia, els uns s’apressen a proclamar la República…i els altres ja no gosen impedir-ho.\nEl mateix dia de la proclamació, el rei Alfons XIII abandona el país camí de l’exili. És el 14 d’abril de 1931 i s’inicia el període de màxima llibertat política de què ha gaudit el nostre país des de 1714.


El manresà Diallo competeix demà al Campionat d’Espanya - Regió7\nEl manresà Diallo competeix demà al Campionat d’Espanya\n06·12·20 | 22:35\nLa gimnàstica artística torna al poliesportiu Pisuerga de Valladolid després de molts mesos sense campionats a causa de la pandèmia de la covid-19. Aquests dies és la seu dels Campionats d´Espanya Absoluts, a més del Nacional Base, fins dimecres.\nEn concret, l´estatal de gimnàstica artística masculina (GAM) se celebrarà demà dimarts i tindrà la participació del manresà Thierno Boubacar Diallo, del Gimnàs Egiba. Aquest gimnasta, integrant de la selecció absoluta, continua la seva preparació per als jocs Olímpics de Tòquio al CAR de Madrid. Diallo i la resta de components de l´equip absolut de gimnàstica artística esperaven amb moltes ganes poder tornar a competir després d´aquest llarg període d´inactivitat, almenys competitiva, no tant de preparació al gimnàs\nEl pavelló Pisuerga té la mirada posada en realitzar un esdeveniment segur per a tots els participants. Així ho va indicar el regidor d´Esports i Participació Ciutadana de Valladolid, Alberto Bustos, en la presentació de la competició al saló de plens de l´Ajuntament vallisoletà.\n«En un any complex, nosaltres estem intentant seguir amb el to vital de l´esport i per descomptat amb esdeveniments esportius com aquest», va assenyalar Alberto Bustos.\nAquesta «confiança i aquest agraïment» cap a Valladolid va ser també ratificat tant per Fernando Nieto, president de la Federació de Castella i Lleó, que va assenyalar la «il·lusió dels gimnastes per tornar a la competició després que alguns no han pogut entrenar-se», com pel president de la RFEG, qui es va ocupar de catalogar la ciutat com a seu fixa en esdeveniments d´aquest tipus.


tercer estat | enciclopèdia.cat\nNom donat, en l’estructura estamental de l’Antic Règim, al grup social que formava el conjunt de les forces productives, integrat per la burgesia, les classes populars urbanes i els camperols lliures.\nLa coherència del grup provenia de l’oposició comuna als privilegis dels eclesiàstics (primer estat) i dels nobles (segon estat). L’hegemonia corresponia a la burgesia, que lluitava per aconseguir un poder polític d’acord amb la seva potencialitat econòmica. El procés és ben visible a l’Anglaterra del s XVII i a la França del final del s XVIII, amb l’aportació teòrica de Sièyes (Qu'est-ce que le Tiers État, 1789). L’accés de la burgesia al poder (burgesia) rompé la cohesió del grup i, juntament amb el desenvolupament de la Revolució Industrial, donà pas a un nou tipus d’estructura social, de caràcter classista.


El Villarreal CF ja esta a les instal.lacions de la Finca Resort | Notícies Dígitals\nEl Villarreal CF ja esta a les instal.lacions de la Finca Resort\nEl Villarreal CF ha arribat aquesta vesprada a les instal·lacions de la Finca Resort. El primer equip ‘groguet’ romandrà dos dies a l’hotel situat a Algorfa (Alacant).\nLa plantilla entrenada per Unai Emery es desplaçarà demà, dijous 22 de juliol, fins a San Pedro del Pinatar (Múrcia) per a mesurar-se al Olympique de Lyon a les 20.00 hores en el complex esportiu Pinatar Arena. La trobada es podrà veure en directe per GOL i LaLigaSportsTV.\nFinalment, l’expedició del Submarí viatjarà el divendres fins a Hongria, per a jugar contra el Budapest Honvéd FC el dissabte a les 20.00 hores. Es podrà veure en directe per LaLigaSportsTV a les 20.00 hores i en diferit per GOL a les 21.15 hores.\nLa trobada enfront de l’equip de Budapest serà molt especial, perquè serà l’esdeveniment d’inauguració de l’espectacular Bozsik Arena, el primer UEFA Elit Stadium del país hongarés.\nDivendres, 16 de juliol: Valencia CF-Villarreal CF (en directe per GOL i LaLigaSportsTV a les 18.30 hores).\nDijous, 22 de juliol: Olympique de Lyon-Villarreal CF (en directe per GOL i LaLigaSportsTV a les 20.00 hores).\nDissabte, 24 de juliol: Budapest Honvéd-Villarreal CF (en directe per LaLigaSportsTV a les 20.00 hores i en diferit per GOL a les 21.15 hores).\nDilluns, 26 de juliol: Dinamo de Kiev-Villarreal CF (en directe per GOL i LaLigaSportsTV a les 16.30 hores).\nDimecres, 28 de juliol: Hertha de Berlín-Villarreal CF (en directe per LaLigaSportsTV a les 18.15 hores i en diferit per GOL a las 23.00 hores).\nDissabte, 31 de juliol: Olympique de Marsella-Villarreal CF (en directe per GOL i LaLigaSportsTV a les 21.00 hores).\nDimecres, 4 d’agost: Leicester City-Villarreal CF (en directe per LaLiga Sports TV a les 20.45 hores, i en diferit per GOL a les 00.00 hores).\n← Calendari del Villarreal CF Femeni per a la temporada 2021/2022\nAixí serà la fase prèvia de la Euroleague Women 21-22 que disputarà Valencia Basket →


Comunicació de l’AMPA en relació al document informatiu sobre l’oferta de l’empresa de menjador | AFA PARE CATALÀ\nComunicació de l’AMPA en relació al document informatiu sobre l’oferta de l’empresa de menjador\n31 Juliol, 2017 28 Setembre, 2017 / AFA Pare Català\nCOMUNICACIÓ DE L’AMPA en relació al DOCUMENT INFORMATIU SOBRE L’OFERTA DE L’EMPRESA DE MENJADOR ESCOLAR INTUR PER AL CURS 2017/18\nAmb una intenció sincera d’aclarir les posicions i apropar postures, hi ha una sèrie de qüestions que voldríem aclarir des de l’AMPA.\nEls compromisos que, d’acord amb aquest document, adquireix l’empresa Intur amb les famílies no quedaven reflectits en la documentació que es va facilitar als representants d’aquestes en la sessió del Consell Escolar de tria d’empresa el dia 18 de juliol de 2017.\nVolem recordar que el procés de selecció incloïa una presentació presencial per part de les empreses, que va tenir lloc el 10 de juliol, en què aquestes tingueren l’oportunitat d’explicar la seua oferta. Al llarg d’aquesta sessió, els/les representants de les famílies al Consell Escolar preguntaren a les empreses a propòsit d’aspectes concrets, com per exemple la identitat dels proveïdors o la despesa en matèria primera, però Intur no va facilitar aquesta informació.\nEls representants de les famílies consideraren que l’oferta alimentària d’Intur presentava greus incongruències així com una manca important d’informació rellevant, fets que els portaren a desestimar aquesta empresa com a adjudicatària del servei de menjador. Alguns exemples de tot açò s’enumeren a continuació:\nIntur es compromet a utilitzar verdura de temporada, però aquest compromís no es veu reflectit en el disseny dels menús.\nLa seua oferta inclou verdura “ecològica/proximitat”. Tot i això, l’única informació de proveïdors que s’ofereix correspon a un distribuïdor de Castelló (3ECENTS). Als menús es pot veure que el producte ecològic queda reduït a un nombre molt limitat d’aliments.\nLa informació que s’ofereix condueix a confusió, atès que no es diferencia clarament els trets d’”ecològic” i “de proximitat”.\nEl compromís verbal d’ Intur inclou pastes i llegums ecològics, però aquest compromís no es recull per escrit a l’oferta, i als menús s’alterna l’ús d’aliments de producció convencional i ecològica.\nL’oferta escrita no incloïa cap compromís respecte l’ús de peix fresc.\nPerquè corroboreu els nostres arguments, us facilitem la documentació de què disposàvem les famílies: Oferta Intur i Oferta Cuinatur. (fes clic ací Intur-Cuinatur)\nEntenem que el conflicte que s’ha generat ha de ser resolt de forma conjunta amb tota la Comunitat Educativa.\nVetlant per la qualitat del servei de menjador del centre, sol·∙licitàrem que se’ns aclarira una decisió que, malgrat haver-‐se pres democràticament, al nostre parer no es justificava amb la informació facilitada als/a les representants de les famílies. A més a més, aquesta decisió contradeia el consens a què s’havia arribat a la sessió núm. 13 de Consell Escolar ordinari, segons el qual els criteris que han de prevaler en la selecció de l’empresa han de ser, entre altres, l’ús de productes frescos, de temporada, de proximitat, en la mesura de les possibilitats ecològics, així com tractar-‐se d’una empresa el compromís social de la qual s’ajustés a la proposta de la nostra escola. Entenem que sota el paraigua de l’ideari que el CEIP Pare Català té com escola, no cap qualsevol empresa proveïdora de serveis. Per tot açò, vam entendre que com a representants de les famílies, la nostra obligació era la de demanar les explicacions que trobàvem a faltar.\nFins el 26 de juliol (8 dies després del consell escolar abans esmentat) l’AMPA no va rebre el document a què es fa referència en l’encapçalament i que justifica la decisió adoptada, al nostre parer a destemps i sense garanties per part de l’empresa adjudicatària.\nCoincidim amb la Direcció de l’escola que la qualitat de l’alimentació del nostre menjador escolar, que ens ha fet referent a la Comunitat Valenciana, no pot atribuir-‐se solament a les empreses que ofereixen el servei sinó, sobretot, als esforços que han fet durant anys de forma conjunta la direcció del centre i les famílies.\nEn aquest sentit, cas que finalment siga Intur l’empresa adjudicatària, confiem que els compromisos que adquirisca l’empresa Intur amb l’escola queden reflectits en un document i que aquest document es faça arribar als/a les representants de les famílies del Consell Escolar. Confiem que, des del centre, s’habiliten mecanismes que permeten comprovar el seu compliment durant el curs escolar.\nCom sempre, oferim tota la nostra col·∙laboració per tal de seguir millorant aquest servei tan important per a la salut i l’educació dels nostres fills i les nostres filles, de la mà de l’equip directiu, com s’ha fet fins ara.\nAMPA del CEIP Pare Català\nAFA, Comunicats, menjador\n← Les famílies del Pare Català davant el canvi d’empresa de menjador\nPrimera reunió de la junta cooperativa de l’AMPA del curs →


Contes a la voreta del bloc: SET RATOLINS CECS\nSet ratolins cecs, (ISBN 978-84-936843-9-6)\nRecomanem aquest llibre per a nens i nenes de totes les edats, a partir de 3 anys.\nAquesta història parteix d’una faula d’origen hindú, ens porta a reflexionar sobre les errades en els nostres coneixements per basar-nos en una part de la realitat i no en el tot.\nPer crear saviesa és necessari conèixer totes les parts i no basar-nos en una petita part.\nAquesta història, ens explica com set ratolins volen saber què és una cosa estranya que hi ha al seu estany.\nCadascú arriba a una conclusió diferent segons la part que ell ha tocat. Finalment, el darrer ratolí, decideix tocar-ho tot abans de treure’n una conclusió.\nA més, treballa els dies de la setmana i els colors, amb unes il·lustracions molt vistoses damunt un fons llis i negre.\nÉs un llibre que ens porta a reflexionar sobre la manera en què creem el nostre coneixement.\nL’autor d’origen xinès, actualment resident a Nova York, fa molts d’anys que es dedica a il·lustrar llibres infantils, amb els quals ha rebut molts premis.


Albert Alís exposa “Íntim”, inspirada en les vivències i els records, a La Destil·leria | Bonart\nAlbert Alís exposa “Íntim”, inspirada en les vivències i els records, a La Destil·leria\nDel 12 de desembre al 21 de gener del 2016, Albert Alís exposa Íntim, a La Destil·leria Espai Cultural (Camí Ral, 282-284, Mataró).\nUn títol que juga, s’inspira i interactua –com afirma el creador– amb les vivències i els records. I és que a diferència d’altres exposicions, aquesta vegada, l’eix que la vertebra és la intimitat. Més enllà d’un simple posicionament estètic, Alís es despulla davant la tela per mostrar una intimitat entesa com allò que ha fet o hauria desitjat fer.\nAquesta dialèctica universal entre la realitat i el desig troba la seva plasmació precisa en el color, que pren una especial rellevància perquè, “si la taca suggereix i la línia defineix, el color evoca un passat primigeni, la infantesa, una platja, records adolescents, indrets compartits amb altri”, explica l’artista.\nAlís ha desenvolupat, des de l’any 1981 –quan fa la seva presentació professional amb una mostra al Museu Municipal de Mataró–, una extensa carrera que li ha valgut un munt de premis i distincions. Ha exposat a Catalunya, Espanya, Alemanya, Bèlgica, els Països Baixos, França, Suïssa i la seva obra es troba a museus i exposicions d’arreu.\nÍntim s’inaugura el 12 de desembre a les 19,30h.\nEtiquetes: Albert Alís · La Destil·leria · pintura


Penya Arlequinada Los Califas: Lanza s'enfila les sardines i aconsegueix un gol que val 3 punts\nLanza s'enfila les sardines i aconsegueix un gol que val 3 punts\nRacing de Santander: Mario, Rochela (Ferreiro, min.86), Bocanegra, Yuste, Bautista, Dorca, Oscar Pérez (Luque, min.59), Koné (Kaludjerovic, min.68), Gullón, Jairo i Bouazza.\nC.E.Sabadell: Nauzet, Toni Lao, Oscar Ramírez, Abraham Paz, Espasandín (Pablo Ruiz, min.74), Juanjo, Hidalgo (Gato, min.57), Moha (Juvenal, min.57), Manu Lanza, Uli Dávila i Aníbal.\nCol.legiat: Pablo González Fuertes (Asturias).\nIncidències: Amonestats amb targeta groga Bocanegra, Gullón, Jairo i Bouazza pel Racing; Espasandín i Héctor Simón pel Sabadell.\n6.900 espectadors al Sardinero (una desena d'arlequinats).\nGols: 0-1 (Manu Lanza, min.7).\nEl C.E.Sabadell es va emportar diumenge els tres punts de Santander. Els de Carreras van fer una bona primera part en la que el Racing no a posar gaire oposició i els arlequinats van dominar clarament.\nLa primera ocasió del partit ha estat pel Racing a peus de Jairo, que ha sortit fora. Però ha estat just a la següent jugada, en la que una gran combinació de Aníbal amb Uli Dávila, a acabat a peus de Manu Lanza que ha posat el 0-1 al marcador, convertint-se en el màxim golejador del Sabadell amb 7 gols. El partit es posava molt de cara, com es habitual últimament, però aquest cop i no sense patir, han aconseguit defensar be el resultat. A partir d'aqui, el Sabadell ha estat el gran dominador, encara que sense gaires ocasions,amb un Racing adormit i sense gaire ambició, segurament tocat pels problemes que envolten el club últimament.\nDestacar un xut de Moha, en aquesta primera part, que ha fet lluir a Mario. Sense gaire més s'arribava al descans.\nA la represa el Racing ha sortit amb més ganes. El 0-1 encara els hi donava opcions, i el Sabadell, encara que dominador a la primera part, no havia sabut rematar el partit. El primer en provar ha estat Bouazza, sense èxit. Després l'ha intentat Jairo, però Nauzet ha fet una gran parada, salvant el possible empat dels locals. El Sabadell havia perdut el control del partit, i el Racing intentava fer el seu gol, encara que la defensa arlequinada defensava be els interessos arlequinats.\nEl Sabadell també ha tingut les seves opcions. Uli Dávila, en un contraatac, ha fet un xut que ha aconseguit aturar Mario, i Manu Lanza, quan Mario ha pujat a rematar un corner, ha fet un xut des de mig camp i a porta buida que ha sortit fregant el pal.\nEl Sabadell s'emporta els tres punts de Santander i acaba la setmana en la 8àposició amb 27 punts, a 1 punt de la promoció d'ascens a primera divisió i a 11 punts dels llocs de descens.\nProper partit, Dissabte 22 de Desembre a les 18h a la Nova Creu Alta C.E.Sabadell-C.D.Lugo. Recorda que el club, en col.laboració amb Creu Roja, et regalarà una entrada a Gol Sud per aquest partit si durant la setmana, fins el dia 22, portes una joguina a les oficines de l'estadi. JUNTS SOM MES FORTS!!!!\nPublicat per Bernar a 23:34\nLanza s'enfila les sardines i aconsegueix un gol q...\nEls tres punts no volen dels "Pajaritos"


Allà, al vell cafè, els pescadors parlen incansablement al compàs del fum,\nperdent el plorar en un vas d'aiguardent.\nNo són els pescadors d'abans ni és el mateix cafè d'antany.\nAra és més modern,\nles taules ja no són aquelles de fusta negra i corcada, d'anoguer vell.\nAra són de formica color fusta, que és més bona de rentar i val menys doblers.\nLa madona ja no és aquella noia alegre que ells coneixien,\nés una dona vella i grassa, amb cara trista i que sempre està de mal humor.\nEls cristalls també són nous, ja no tenen aquell color boirós,\nni els gravats blaus, ni saladina aferrada, ni tacte vibrant.\nSón tots nets, implacablement nets, sense un gra de pols i lluents a rebentar.\nLes cartes no tenen ja aquell dibuix barroc, meticulosament cuidat,\nque feia d'aquell full de cartró una obra d'art.\nAra són senzilles i mal pintades, sense el laberint de ratlles vermelles\nque tant m'agradava mirar.\nA fora, han enrajolat la vorera i han asfaltat el carrer\ni ens han fet un port per atracar-hi iots\nque els diumenges ens espanten el poc peix que queda.\nPerò nosaltres, callats, al cafè, entre el fum i la remor del televisor,\ncom si esperàssim algú que ens dirà quelcom que no sabem,\nmirant el cel, la mar, les estrelles, l'univers...\nL'univers que segueix implacable el seu ritme, estrany a nosaltres\na aquest cafè,\na aquest lloc,\na aquest tot que és ell.\nEls arbres, els cotxes, els homes,\ntot és tenyit d'un amarg color.\nLes gents semblen calaveres\nque caminen errants,\nd'un lloc a l'altre.\nPas devora ells i no em miren,\ni no em veuen, m'ignoren.\nI no trob cap mare\nque em vulgui portar al seu ventre\ni que vulgui sofrir per mostrar-me la llum;\nque em vulgui donar el seu pit