Pandèmia de coronavirus: crisi sanitària, “estat d'emergència” i protesta obrera\nEn els últims dies, diversos governs han pres mesures dràstiques davant la crisi del coronavirus. Després d'un primer episodi a la Xina, el segon acte d'aquesta pandèmia que ja té abast global té el seu epicentre a Europa. Itàlia, l'Estat espanyol i França travessen turbulències sociosanitàries i econòmiques, precipitades per aquesta crisi.\ndilluns 16 de març de 2020| edici� del dia\nMentre els mitjans de comunicació agiten 24 hores per dia campanyes que sembren pànic en amplis sectors de la població -generant fenòmens insòlits com el desproveïment en els supermercats, sense que hi hagués motius per a témer quedar-se sense aliments en països com Itàlia, França o l’Estat espanyol-, els governs estan prenent mesures veritablement extraordinàries, en molts casos contradictòries entre si, sense una mínima transparència en la gestió de la crisi.\nMentrestant, entre la població, es multipliquen les preguntes: Quants infectats reals hi ha? Quina és la taxa de mortalitat? És difícil saber-ho, perquè per exemple a Itàlia i l’Estat espanyol sol es realitza a la prova de coronavirus a pacients que presentin símptomes greus. Centenars de milers de persones que intenten comunicar-se amb els nombres d’emergències en aquests dies no aconsegueixen fer-ho; i si ho fan, l’única recomanació és romandre a casa.\nDe conjunt, les autoritats de la UE preveuen que en el 2020 Europa entrarà en recessió, quelcom que fins fa uns mesos era un fantasma que aguaitava a les economies, ara es materialitza i tindrà conseqüències en la vida de milions de persones. Des de Brussel·les, la Comissió Europea (CE) ja ha anunciat que mobilitzarà una inversió de fins a 37.000 milions d’euros per a sanitat, ocupació i petites i mitjanes empreses, com a part de la seva resposta econòmica a la pandèmia del coronavirus. Al mateix temps, el Fons Europeu d’Inversions proporcionarà crèdits per valor de 8.000 milions d’euros a un total de 100.000 petites i mitjanes empreses. Totes mesures amb les quals la UE busquen atallar la crisi. Però per la seva dimensió, no sembla que aquestes vagin a ser suficients, i novament voldran que aquesta crisi la pagui el poble treballador.\nA Itàlia, segons les dades actualitzades pel ministeri de Salut fins al 14 març a les 18.15 hores, els infectats per covid-19 eren 21.157, dels quals 17.750 són positius, 8.372 s’han recuperat amb símptomes, 1.518 estan en teràpia intensiva, 7.860 es troben en aïllament domiciliari, 1.966 s’han curat i 1.441 han mort.\nEl govern de coalició entre el Partit Democràtic (PD) i el Moviment 5 Estrelles ha declarat el dilluns 9 de març la quarantena en tot el país, afectant 60 milions de persones que es troben limitades per a moure’s, tret que demostrin motius justificats. En l’última setmana, efectius de carabinieri controlaven els carrers, fent controls arbitraris a conductors de vehicles o vianants en la via pública. A més, s’ha decretat el tancament de tots els negocis, una mesura excepcional que no es veia des de la postguerra. Els moviments dins i fora del país ja estaven restringits des de la setmana anterior, havent de sol·licitar autorització per a viatjar per tren, bus o avió.\nEn pocs dies, l’Estat espanyol ha seguit el mateix camí. El president del govern de la coalició PSOE-Podemos, Pedro Sánchez, ha decretat un Estat d’alarma que estableix el tancament de negocis, excepte dels d’extrema necessitat, i la limitació dels moviments interns, mentre es diu la població a confinar-se a les cases. Sánchez ha assegurat que “es vénen setmanes més dures” i que la quantitat de contagiats superarà els 10.000 en pocs dies. Al moment d’escriure aquesta nota, els casos ascendeixen a 5.753 segons dades brindades pel Ministeri de Sanitat.\nA França, Macron també ha anunciat un paquet de mesures de xoc, mentre intenta aparèixer com el “salvador de la nació” davant la pandèmia. Però en un país que ve de grans jornades de protesta obrera i conflictivitat social continuada –des de les Armilles Grogues a la vaga general dels treballadors del transport contra la reforma de les pensions, amb el suport d’altres sectors i estudiants– l’anunci del ministre Edouard Philippe de prohibir tot tipus de reunions, incloent el dret a manifestar-se, no pot passar sense generar desconfiança.\nMalgrat les diferències entre els principals actors polítics de la burgesia francesa –que per exemple es va mostrar amb l’actitud que havia de prendre’s abans les eleccions municipals del diumenge 15 i 29 de març, que finalment se celebraran –, és clar que hi ha un intent d’instrumentalitzar la crisi del coronavirus per a restaurar la “unitat nacional” per dalt, enfortir la figura de Macron com el “Júpiter” creador de la “unitat nacional”, i relegitimar el poder de l’Estat i les seves forces repressives.\nPerò la incoherència d’algunes d’aquestes mesures de “emergència” pot veure’s molt clarament en el cas italià. Mentre la policia patrulla els carrers, imposant restriccions de moviment, milions de treballadors continuen veient-se obligats a prendre el transport públic i anar a treballar en les grans empreses i indústries, ja que les patronals no volen perdre ni un dia de producció, alguna cosa que permet el contagi exponencial. L’Estat garanteix que no es frenin els guanys capitalistes, fins i tot a costa de la salut de milions de persones.\nEstat, serveis públics en crisis i tendències autoritàries\nEn un article publicat a la revista CTXT, Joan Benach  assenyalava la contradictòria actuació dels Estats per a la gestió d’aquesta crisi:\nLa crisi del COVID-19 planteja dos assumptes addicionals d’importància. D’una banda, l’imprescindible paper dels governs, els serveis i la recerca pública per a controlar de manera coordinada tant l’epidèmia en si com una probable ‘epidèmia d’autoritarisme’, visible a la Xina amb mesures de vigilància i control extremes per a detectar casos d’infecció inadvertits i l’aplicació de mesures restrictives poc transparents, quan no directament repressives. La falta de claredat en la informació difosa es reflecteix també en uns mitjans cecs d’immediatesa, lligats al poder de grans corporacions, que busquen audiència mitjançant l’impacte immediat emocional i l’entreteniment, i que són incapaços de transmetre un diagnòstic crític i sistèmic del que ocorre\nEfectivament, la crisi sociosanitària generada pel coronavirus, que ha portat al col·lapse al sistema sanitari a Itàlia i amenaça amb fer-lo en altres països del sud d’Europa, posa de manifest les conseqüències devastadores de les polítiques neoliberals que es vénen imposant fa dècades, amb retallades als pressupostos en sanitat o educació i que van tenir un salt després de la crisi econòmica capitalista oberta en 2008. Polítiques que en el cas de la sanitat van beneficiar al negoci de la sanitat privada, els grans laboratoris i les farmacèutiques, que continuen aprofitant cada crisi per a fer negocis.\nEncara que els sistemes sanitaris europeus continuen sent més forts que en gran part del món, a Itàlia “el finançament públic reservat per a l’atenció sanitària ha disminuït en uns 37.000 milions d’euros en els últims 10 anys, la major part dels quals (uns 25.000 milions) es van retallar en el període 2010-2015”  A l’Estat espanyol, per part seva, des de l’any 2009 s’ha produït una reducció d’entre 15.000 i 21.000 milions de despesa en la sanitat, segons va denunciar el denominat Cim Social en 2018. A aquest ajust es va sumar també el de la plantilla, estimant-se en 9.400 llocs de treball menys en hospitals entre 2010 i 2014 i 5.600 llits menys en aquest mateix període. I només en el que va de l’any, el sindicat de funcionaris CSIF denuncia la pèrdua de 18.320 llocs de treball en el sector sanitari públic.\nEn aquest escenari i davant l’emergència sanitària del coronavirus, resulta evident la necessitat de prendre mesures de prevenció i control per a evitar que la corba de propagació del virus continuï creixent i controlar la pandèmia. Juntament amb això, és necessari plantejar\n… la centralització de tot el sistema de salut, incloent tota la sanitat privada (des dels grans laboratoris a les clíniques i hospitals privats), baix gestió pública i control de treballadors i especialistes, per a garantir l’assenyalat en el punt anterior i totes les instal·lacions necessàries per a rebre als eventuals infectats que necessitin internació: confiscant totes les sales que faltin (hotels, etc.) i proveint respiradors (mitjançant producció d’emergència, importació, etc. .\nNo obstant això, enfront de la instrumentalització de la crisi pandèmica per a enfortir el control policial de les poblacions, també cal denunciar tot intent d’avassallar les llibertats democràtiques, quan s’utilitza la crisi per a imposar elements d’un Estat d’excepció com veiem a Itàlia i ja comencem a veure en l’Estat espanyol.\nEn la seva famosa obra Vigilar i Castigar, Michel Foucault plantejava que “l’exili del leprós i la detenció de la pesta no porten amb si el mateix somni polític. El primer és el d’una comunitat pura, el segon el d’una societat disciplinada”. I afegia: “La ciutat empestada, tota ella travessada de jerarquia, de vigilància, d’inspecció, d’escriptura, la ciutat immobilitzada en el funcionament d’un poder extensiu que s’exerceix de manera diferent sobre tots els cossos individuals, és la utopia de la ciutat perfectament governada”.\nEn la seva anàlisi dels mecanismes panòptics de control, la figura de la pesta compleix un paper destacat. Per a Foucault és el naixement de la biopolítica, que actua en les societats contemporànies a partir de múltiples institucions i sabers com l’epidemiologia. Encara que la seva teoria del poder, que es fa ressò de l’enorme desenvolupament que han tingut els mecanisme de control social, tendeix a esborrar tota distinció de les formes de dominació i règims polítics (la seva determinació històrica i detentors específics) sota la categoria d’un totalitarisme totpoderós, i amb això, deixant de costat tot antagonisme de classe , és un fet que la crisi del coronavirus és aprofitada pels poders estatals per a instrumentalitzar el pànic i enfortir els mecanismes de control dels carrers i les poblacions. Com planteja Emmanuel Rodríguez:\nConsiderat des de l’epidemiologia (ciència essencialment biopolítica, això és, del govern de les poblacions), el Covid 19 mostra perfils inquietants. Però ofereix també altres possibilitats d’interpretació i, sobretot, d’acció. És el cas del tractament anti-epidèmic dels Estats, que es volen ajustats a la ciència, però que naturalment sempre operen d’acord amb els seus propis interessos. La perspectiva epidèmica de les polítiques d’Estat interessa, i molt, perquè les sofrim i les patim, però també perquè són, al costat de les guerres, una de les grans oportunitats de la seva posada de llarg. En temps de malaltia, són molts els que reclamen la necessitat d’una autoritat excepcional .\nJa coneixem el mecanisme. En altres moments de crisis els Estats capitalistes han actuat sobre la por o el dolor de les poblacions, com hem vist a Europa enfront dels atacs terroristes, o enfront de la crisi econòmica –instigant la por al “altre”, a l’islam, a la població àrab o en general als immigrants–. En aquest cas la por és més extensiu, perquè el virus pot estar a tot arreu; es presenta com una amenaça invisible que porta a justificar les mesures excepcionals de l’Estat, fins i tot sense comptar amb la informació suficient (o justament per això).\nÉs per aquest motiu, entre altres, que resulta igualment fonamental exigir comissions d’especialistes i professionals de seguiment de la crisi que puguin brindar informació veraç a la població en tot moment, així com mantenir la independència política respecte a la “unitat nacional” promoguda pels governs, per a poder qüestionar totes les contradiccions i mancances de la seva gestió de la crisi.\nEl virus i la sanitat com a qüestió de classe\nDarrere del discurs de l’emergència nacional, els governs també busquen crear la “unitat nacional” i posar en suspens els conflictes de classe. Un rol clau per a això ho juguen les direccions sindicals burocràtiques, que, en comptes d’expressar les reivindicacions dels treballadors, els més afectats per aquesta crisi, s’erigeixen com a garants de la pau social i la conciliació amb les patronals (i els seus interessos).\nPer exemple, a l’Estat espanyol, els sindicats majoritaris (CCOO i UGT) han acordat amb les entitats patronals una sèrie de mesures per a agilitar els ERTEs (Expedients de Regulació Temporal d’Ocupació) que permetran suspensions o reducció de jornada laboral massives, però sense garantir el cobrament del 100% del salari, ni considerar que moltes fàbriques i empreses aprofitaran aquesta situació per a reduir personal després del pic de la crisi. La consigna de prohibició dels acomiadaments es torna així fonamental.\nMentre avancen les mesures de suspensió de classes en instituts i universitats en països sencers com succeeix a Itàlia, França o l’Estat espanyol, o es limiten els moviments a la població, les autoritats no responen per la seguretat sanitària de milers d’empleades de supermercats, netejadores, conductors de busos i trens, recol·lectors d’escombraries, personal de logística i delivery, així com les plantilles de centenars de milers d’empreses i fàbriques que continuen havent d’anar a treballar, sense condicions mínimes de seguretat i higiene enfront d’aquesta crisi.\nD’altra banda, les persones migrants són més vulnerables davant aquesta crisi. Ja sigui les que tenen residència legal, però que ocupen els treballs més precaris i són les primeres a ser acomiadades, com aquelles que es troben “sense papers” i en molts països ni tan sols tenen dret a una atenció sanitària suficient. Això sense esmentar a milers de persones que es troben en Centres d’Internament per a Estrangers en tota Europa, en condicions d’amuntegament i sense condicions sanitàries elementals.\nAquesta situació alimenta un ràpid i profund procés d’indignació obrera i popular, que a Itàlia ja ha donat lloc a una ona de vagues espontànies i en l’Estat espanyol s’expressa a través de les xarxes socials i denúncies de milers de treballadors de diferents sectors.\nEl cas italià és paradigmàtic. La decisió del govern de tancar les botigues i negocis de tot el país, però deixar obertes les fàbriques i activitats de producció, ha estat el brou de cultiu perquè es desenvolupin brots de ràbia obrera i vagues espontànies que avui recorren Itàlia. Des de Brescia i Màntua (en ple nord industrial) fins a Nàpols (en el sud), fa dies que es reporten vagues espontànies amb molt alta participació en les quals el lema “La nostra salut abans que els seus beneficis” s’estén amb encara major rapidesa que el virus .\n“Contra els patrons i el coronavirus, la nostra salut està abans que els seus beneficis”, "No som carn d’escorxador", "Una pizza no val el risc, deixa de repartir!". Aquestes són només algunes de les consignes amb les quals des de l’IKEA fins al port de Gènova, de les empreses de logística i metalmecánica del nord fins a la històrica fàbrica de la FCA en Pomigliano d’Arc (Nàpols), des dels carrers de Roma fins a la Terminal de PSA a Gènova, centenars de milers de treballadors comença a rebel·lar-se contra una imposició que respon explícitament al despotisme patronal i els interessos dels capitalistes, abans que a una mesura racional per a enfrontar la crisi actual.\nLa consigna #joemquedoacasa (#yomequedoencasa, en castellà i #iorestoacasa a Itàlia), que s’estén promoguda pels propis governs, els capitalistes i la premsa, és potser la millor expressió de les profundes contradiccions que s’estan desenvolupant acceleradament en la conjuntura actual: si d’una banda es diposita la responsabilitat d’impedir l’extensió d’una pandèmia completament descontrolada en l’acció dels individus, per l’altre aquesta mateixa consigna no aplica per a milions de treballadores i treballadors que es veuen obligats a acudir al treball amuntegats en transports públics, perquè després no els donin cap protecció especial, amb risc per a les seves vides i la de la resta de les persones. I això per a mantenir activitats productives o comercials, encara que no tinguin cap utilitat social ni sanitària en el marc de la greu crisi que estem vivint. Les etiquetes que també comencen a recórrer les xarxes socials #YoMeQuedariaEnCasa i #YoNoPuedoQuedarmeEnCasa, són una resposta a aquesta realitat brutal. El capitalisme i la seva set de guanys no es posen en quarantena.\nEnfront de la situació de pànic social, incentivada pels estats i governs perquè es confiï tota la resolució de la crisi en l’acció per “dalt” imposant mesures contradictòries a la població i vulnerant els drets de milions de treballadors i treballadores, desenvolupar l’acció i autoorganització per baix, des dels llocs de treball fins a les xarxes d’informació, incentivant la solidaritat i el suport mutu en les comunitats, és més important que mai.\nLa crisi del coronavirus ja està implicant dures conseqüències socials i econòmiques per a la majoria de la població treballadores; conseqüències de les quals només estem veient les seves primeres manifestacions i que empitjoraran encara després de controlada la pandèmia amb centenars de milers d’acomiadaments i major precarietat laboral.\nPer això, els treballadors, les dones i la joventut hem de prendre des d’ara a les nostres mans la lluita per mesures per a enfrontar la crisi en curs i les devastadores conseqüències que tindrà per al poble treballador d’aquí en més.\nLes organitzacions de la classe treballadora han d’intervenir en aquesta crisi amb un programa independent de les diferents fraccions capitalistes, enfrontant el poder de les classes dominants que exploten irracionalment el planeta i la classe treballadora de tot el món. Els recursos necessaris per a afrontar aquesta crisi es poden obtenir afectant els interessos dels grans capitalistes, començant per imposar-los impostos progressius i extraordinaris a les grans fortunes. Com diem en la Declaració de la FT-CI abans citada, a grans crisis és necessari plantejar grans solucions: la lluita pel govern de les i els treballadors i la revolució socialista per a canviar d’arrel aquesta societat que demostra estar organitzada en funció dels guanys i no de la vida de les clases laborioses.\n Macron va tancar els centres educatius i va proposar suspendre les eleccions, però els partits de l’oposició –especialment de la dreta i extrema dreta– es van oposar; fins i tot qüestionant que si proposava suspendre les eleccions municipals, per què no suspenia també el transport públic, alguna cosa que òbviament no està en els plans del president francès.\n Joan Benach, “El relat oficial del coronavirus oculta una crisi sistèmica”, CTXT, 10/03/2020.\n Ilaria Canale, “El sistema sanitari italià s’esfondra sota el pes de les retallades i la crisi del coronavirus”, Esquerra Diari.\n Declaració Internacional de la Fracció Trotskista - Quarta Internacional, Enfront del coronavirus i la crisi de la salut pública: les nostres vides valen més que els seus guanys!”.\n Per a aprofundir en una crítica marxista de la teoria foucaultiana de la violència i la tesi del biopoder, veure Emilio Albamonte i Matías Maiello, Estratègia socialista i art militar, Edicions IPS, Buenos Aires, 2017\n#Covid-19 / Crisi sanitària / #Coronavirus / Estat espanyol / França / Política Estat espanyol / Itàlia / Societat\nTroben 29 milions de dosis d’AstraZeneca en un dipòsit d’Itàlia\nDesprés de la crisi AstraZeneca afirma que la seva vacuna té un 79% d’efectivitat


Passerell a la xarxa | La meva bateria fa figa\nLa meva bateria fa figa\nDesprés de 26 mesos i 269 cicles, la bateria del meu portàtil està al 51% del seu rendiment òptim, segons el programa CoconutBattery, però la realitat és que de les tres hores que em durava la càrrega al principi ara tot just me’n deu durar tant sols una. És l’hora d’anar pensant en canviar-la.\nEl preu a la Apple Store és de 139 euros, preu que trobo abusiu, però és el que hi ha. Per això, després de seguir la darrera i última Keynote d’Apple em crida l’atenció la durabilitat de la bateria dels nous MacBook Pro de 17. Segons ens explica Apple en el seu vídeo això és fuït d’una tecnologia pròpia de fabricació de bateries, el que fa que la seva vida després de ser carregada sigui de vuit hores i tingui un cicle vital de 1.000 càrregues. Malgrat no es pugui canviar pel mateix usuari aquestes característiques (de ser certes) abasten la vida útil d’aquesta màquina. Només cal fer números: si en dos anys, en el meu cas, he fet 250 cicles, per arribar als 1.000 necesito 8 anys d’utilització gairebé diària del portàtil. D’acord que tinc un PowerBook negre que ja en té nou d’anys, però la vida activa o professional d’aquest va ser de tres, quatre anys. Ara ja fa molt de temps que està jubilat, el que no vol dir que no el faci servir, però ho faig de manera més esporàdica i per tant la bateria no és el més important. De fet en aquest cas és com si no hi fos ja que està fosa del tot, recordo que quan el vaig canviar com ordinador de treball pel Titànium la bateria del negret només em durava vint minuts (després d’uns 4 anys d’ús). Amb això vull dir que amb aquesta “nova” tecnologia es fa un gran avenç en qüestió de durabilitat i malgrat no la pugui canviar el mateix usuari podem afirmar que tenim bateria per tota la vida útil del portàtil. Vuit hores són moltes hores, és la jornada completa funcionant de manera autònoma. La notícia potser no ha estat tractada de la manera que es mereix, malgrat que pot tenir trampa, ja que les 8 hores d’Apple són, m’imagino, en condicions no gaire compromeses de cara el consum real i també pel fet de que el volum de la carcassa d’un MacBook de 17 té suficient espai lliure com per poder encabir-hi una bateria de dimensions considerables. Suposo que la poca difusió de la notícia és fruït del desencís general de la Keynote, que a part de vendre fum amb el iWork als núvols, i un iLife que es va anunciar però que no estarà llest fins el mes vinent, no va tenir cap mena d’interès, com tothom ha escrit. Personalment em creia que es vendria una mica més de fum anunciant o presentant l’Snow Lleopard, però ni això (malgrat que en Jobs a la seva carta oberta de la setmana passada en feia esment). Esperem que durant aquest primer trimestre Apple tingui alguna carta amagada a la màniga i ens animi una mica amb coses palpables, perquè en el fons sembla que sigui això el que vol (volem) la gent, malgrat que per tenir coses palpables primer hi ha d’haver fum.\nEtiquetes: Bateria, Bateria MacBook Pro de 15\nJo també en tinc una que només dura 5 minuts, i va deixar de funcionar al cap de 3 anys. Jo en feia un ús bastant intensiu, ja que és el meu únic ordinador. Ara, la utilitzo com a SAI, quan treballo amb el portàtil connectat a la xarxa. Així l’altra bateria durarà més!\nSí, és el que penso fer jo, tenir la bona dins de la motxilla del portàtil i utilitzar-la quan faci servir el portàtil de portàtil, mentrestant utilitzaré la vella.\nXin, la nova si no la utilitzes i la tens desada, t’aguanta la càrrega indefinidament o es va descarregant de mica en mica?\nno conexia l’app Coconut Battery, i la he provat i he flipat amb el resultat:\n25 mesos d’ús.\nCurrent capacity: 5164mAh\nOriginal capacity: 5020mAh\nSuposo que això vol dir, que la meva bateria del MacBook esta perfecte despres de 25 mesos.\nGràcies per la info. Salut!\nJordi, deus haver llegit alguna dada malament, no pot ser que la capacitat actual superi a la original… 😯 i si és veritat diga’m com ho fas 😀\nSí que es descarrega, Joan. Jo l’acostumo a utilitzar un cop per setmana.\nEi, ara funciona l’aplicació aquesta del Coconut. L’últim cop que la vaig provar no em va funcionar. Ara tinc la bateria vella i em marca un 14% de capacitat (592 cicles, 58 mesos). Demà ja faré una ullada a la bateria nova (crec que no va del tot bé).\nQue vols dir que es descarrega? 😥 Si la carrego dilluns per utilitzar-la el dissabte per exemple, quin tant per cent, més o menys, hauré perdut?\nVeig que el Coconut et don un rendiment del 14% a la teva, això vol dir que originàriament era set vegades el temps actual (35 minuts) i això no és cert. 8)\nNo massa. En una setmana potser un 5%, màxim un 10%. Pensa que les bateries tenen electrònica a dins i quelcom gasten.\nEm sembla que enlloc he dit que ara em dura 35 minuts. Ara em dura 5 minuts (potser més, però no ho provo perquè no fica l’ordinador en repòs i no m’agrada que s’aturi a la brava). Fa un any i mig no em durava ni 30 segons, sembla que va recuperar una mica de vida.\nNo, lo dels 35 minuts ho he calculat jo: si al 14% 5 minus, al 100% 35 minuts.\nSI la pèrdua només és del 5 o 10% en una setmana no és problema.\nEl promès és deute. La bateria bona carregada. Em sembla que té un parell d’anys.\nEp, Joan, he pujat una captura del Coconut de la meva Bateria, a vore com ho veus:\nXin@ Si noi, val la pena seguir aquesta tècnica. Si té dos anys i està al 92% està molt bé, tens bateria fins que jubilis el portàtil del tot.\nJordi@ El programa no deu ser compatible amb el teu portàtil o amb la versió del SO que hi tens carregat, doncs no pot ser que la capacitat actual superi la capacitat original després de dos anys d’ús. Jo si li pregunto a un Titànium que tinc també em diu bestieses.


Mor un senderista d'Olot al Pirineu d'Osca - Diari de Girona\nL'home, de 75 anys i veí de Granollers, va caure d'una altura d'uns 15 metres al Parc Nacional d'Ordesa Es tracta de la cinquena víctima mortal per accident de muntanya al Pirineu aragonès des de principis d'agost\nefe / ddg 27.08.2019 | 23:59\nEfectius de la Guàrdia Civil evacuen el cos. guàrdia civil\nEfectius de la Guàrdia Civil evacuen el cos.\nUn home nascut a Olot i veí de Granollers, de 75 anys, va morir ahir al Parc Nacional d'Ordesa després de caure d'una altura d'uns 15 a 20 metres a la zona entre el coll de Góriz i Fontblanca. El cadàver del senderista va ser rescatat per membres dels grups de muntanya de la Guàrdia Civil amb base al Pirineu Aragonès. Els serveis d'emergència van rebre l'avís de l'accident al voltant de les 13.30 hores i van desplaçar un dispositiu d'especialistes del Greim de Boltaña, així com un helicòpter de la Unitat aèria de la Guàrdia Civil i el metge del 061, que només va poder certificar la mort del muntanyenc. El cos va ser evacuat a Boltaña a l'espera de l'autòpsia.\nUnes hores després també va ser evacuat al dipòsit de Boltaña el cadàver del veí de San Fernando, qui va patir un atac al cor mentre realitzava una travessia a la Senda de los Cazadores d'Ordesa sense que les maniobres de recuperació fetes per l'equip d'emergència li salvessin la vida.\nL'últim avís que va rebre el mateix equip de rescat va ser a les 18.00 h de l'accident d'un barranquista que descendia pel barranc de Sorrosal a Broto després d'haver-se ferit greument a l'esquena. En localitzar l'accidentat, de 54 anys i veí de Còrdova, va ser traslladat fins a Broto i d'allà en ambulància a l'hospital de Jaca. Aquests incidents augmenten a cinc el nombre de morts en accidents de muntanya al Pirineu aragonès des de principis d'agost.\nMor en precipitar-se per un pont ferroviari quan passava un tren a la Ribera d'Ebre.\nEl Consell Comarcal millorarà 42 quilòmetres de senders.\nL'associació Rutes del romànic crea un carnet per fidelitzar senderistes.


Aliment humit Royal Canin FHN gat light gelatina sobre 85 gr - Animal Sapiens\n-19% BAIX EN CALORIES\nL'excés de pes pot tenir conseqüències en la salut dels gats.\nPer a gats amb tendència al sobrepès:\nEl sobrepès està generalment provocat per un desequilibri entre l'aportació energètica ingerit (massa menjar o aliments grassos) i la despesa energètica (manca d'activitat).\nEls gats adults amb sobrepès tenen més tendència a desenvolupar càlculs urinaris ja que beuen i orinen amb menys freqüència.\nUna pèrdua de pes pot causar pèrdua de massa muscular, si la restricció energètica va acompanyada d'una restricció de proteïnes.\nLa fórmula ULTRA LIGHT in Jelly ajuda a reduir les calories consumides pels gats. La L-carnitina afavoreix la utilització del greix corporal.\nCOMPOSICIÓ: derivats de carn i animals, extractes de proteïnes vegetals, derivats d'origen vegetal, cereals, minerals, diferents sucres.\nADDITIUS (per kg): Additius nutritius: Vitamina D3: 83 UI, E1 (Ferro): 5 mg, E2 (iode): 0,3 mg, E4 (coure): 2,5 mg, E5 (manganès): 1,5 mg, E6 (zinc) ): 16 mg.\nCONSTITUENTS ANALÍTICS: Proteïnes: 11% - Contingut de greixos: 2% - Cendres brutes: 1,4% - Fibres brutes: 1,2% - Humitat: 82,5% - L-carnitina: 35 mg / kg.\nAliment humit Leonardo Menu de pollo & huevo 85g\nAliment humit Royal Canin FHN gat light gelatina sobre 85 gr En estoc - 12 disponibles En estoc - 8 disponibles En estoc - 20 disponibles


Siluetes carregades d'optimisme\nParticipants: A partir de 10.\nMitjans (9 - 11 anys) - Grans (12 - 15 anys) - Joves (16 - 18 anys)\nDurada: 1 hora aproximadament, depèn del grup.\nDinàmica per a reflexionar sobre les qualitats positives del grup i d’un mateix.\nAfavorir l'actitud de valoració positiva davant d'altres persones.\nTreballar l’assertivitat dels membres del grup.\nIdentificar-se amb el propi cos.\nAlguna cosa per a enganxar el paper a la paret\nMúsica de fons.\nAmb aquesta dinàmica pretenem treballar i ressaltar els aspectes positius que tenim les persones. De vegades veiem les qualitats positives de les persones que ens envolten però mai ens aturem a reflexionar sobre les nostres.\nCol·locarem els infants de manera que ens puguin veure tots i els donarem la consigna que ha de prevaldre durant tota l’activitat: han d’escriure aspectes positius de la persona.\nAbans de començar la dinàmica haurem retallat paper d’embalar de la mida real dels cossos dels infants. Els proposarem de posar-se per parelles i que cadascun d’ells dibuixi la silueta del seu company en el paper d’embalar que nosaltres els repartirem. Un cop marcada la silueta, cada nen o nena retallarà la seva i la pintarà amb colors suaus perquè després hi escriuran al damunt.\nEn la mesura que els infants vagin acabant de pintar les siluetes les anirem penjant a la paret i ambientarem la sala amb una música de fons que agradi a tot al grup i que afavoreixi un bon clima.\nQuan totes les siluetes estiguin penjades donarem retoladors als infants i aquests hauran d’escriure frases positives i afirmatives a les siluetes que representen cadascun dels membres del grup. L’activitat acaba quan tothom ha pogut expressar-se en les diferents siluetes.


Riera de Salarsa (Beget) – Aficionats als senders\nBeget, EL RIPOLLÉS, SENDERS\nData: 10 Agost 2021Autor: Laura Yepes Cayuela 0 Comentaris\nSi voleu conèixer un lloc on probablement estareu sols enmig de la natura i on podreu gaudir de l’aigua aquest és les gorges de la riera de Salarsa (un tram de la riera de Beget)\nObjectiu: Gorges de salarsa\nProposta de sortida: en un punt de la carretera que uneix Beget amb Oix. Si veniu de Beget aquest punt es trova a 2,5 km de Beget a mà esquerra.\nProposta d’equipament: Calçat cómode i xancletes de riu\nEs tracta d’una zona natural esplèndida, molt ombrívola i d’aigües ben fresques. És un lloc molt poc concorregut, l’excursió és molt i molt curta, però té bastant de pendent, i tot i que és assequible, no definiria de fàcil l’accés anar les gorges. Amb la nena de 3 anys hi vam arribar (amb ajuda), però amb el nadó de 8 mesos no (ens vam quedar al primer tram de riu, dalt de la cascada). És un lloc que us el recomano molt. Molt a prop està Beget; Beget m’enamora, ja sabeu que no és la primera vegada que el visitem. Per mi és un poble emblemàtic i indispensable de conèixer i ja si passeu el matí en aquesta riera és un dia complet!\nA continuació us detallem més sobre aquesta sortida:\nPer accedir a les gorges de salarsa haureu d’aparcar al cotxe en un punt de la carretera que uneix Beget amb Oix. Si veniu de Beget, trobareu l’aparcament a 2,5km (4 min) a l’esquerra. A l’aparcament hi caben 2 o 3 cotxes com a molt.\nNo té pèrdua, només surt una pista de la “zona de pàrquing” que descendeix fins a un prat que heu de vorejar fins que a mà dreta descendeix bruscament un sender entre mig d’una frondíssima vegetació. En 3 minuts sereu a la riera de Beget, a dalt d’un salt d’aigua. Allà ja podreu gaudir d’una zona natural especial, seure a les roques, escoltar l’aigua, gaudir de la natura, desconnectar del món i calçar-vos les xancles de riu.\nSi decidiu continuar, haureu d’agafar un sender que havíeu deixat a l’esquerra i que encara descendeix més, fins i tot, hi ha un tros en què haureu de grimpar (cap avall), és un tram molt divertit, i podreu arribar a la part de baix de la cascada i al seu corresponent gorg. No crec que sigui una zona molt còmode per fer un pícnic (no ho sé). En aquest punt, també podeu seguir el curs del riu, amb les xancles de riu.\nPodeu trobar més coses a fer en família per la comarca seguint l’instagram @la_vida_amb_dues_mes o el #duesmesalripolles\nTambé podeu clicar els següents links del blog si us interessa l’excursió per arribar a Beget caminant des de Camprodon. O altres excursions per la zona del Ripollés o la Garrotxa.\nbosc ombrívolcotxefamíliesfàcilGorges i salts d'aiguaparatges naturals singularspoblesRierariusender\nAnterior Entrada anterior: Què fer al Solsonès\nSegüent Entrada següent: El congost del riu Abella i el foradot


Braig de bricolatge: dibuixos, instruccions, recomanacions + fotos d’idees ja preparades\nVistes: 60 554\nÉs difícil imaginar qualsevol viatge per relaxar-se al camp o al país sense el sagrament de cuinar barbacoa. Cuinar carn en carbó vegetal està associat a aquestes vacances, perquè l’olor de foguera dóna originalitat a aquest tipus de vacances. La majoria de la població creu que cuinar barbacoa és una ocupació purament masculina.\nEl gust de la barbacoa no només depèn de la capacitat de l'escabetx, sinó també, per descomptat, de l'instrument on es cuina. I aquest mecanisme és una barbacoa. Al cap i a la fi, un kebab deliciós i satisfactori és la clau per a una excel·lent recreació a l'aire lliure.\nEls principals consells per escabetjar carn són:\nno abusis de l’ús de salses, llet agra i maionesa;\nutilitza productes de marinada natural com el vinagre o el vi, les cebes, les herbes, les espècies.\ntrossos de barbacoa tallats a cubs amb una mida lateral d'almenys 4-5 cm.\nutilitzeu el "Brazador dret".\nBrazier i les seves característiques\nFabricació de brasers\nBarbacoa de metall\nProducció de barbacoa sense fer servir soldadura\nElaboració de brasers mitjançant soldadura\nCaracterístiques del braser\nFoto de la brasa de bricolatge\nLes seves dimensions han de permetre la ubicació de broquetes amb espais suficients entre ells. L'amplada del braçalet hauria de ser igual a la longitud dels pinchos menys 12-18 cm La longitud del braçal s'hauria de calcular en funció del fet que per a cada broqueta hi haurà uns 8-10 cm.\nI, per descomptat, per la comoditat de cuinar, heu de tenir ranures per a broquetes al llarg de tota la seva longitud. El gruix de la paret ha de ser prou gruixut.\nA més, no cal netejar el sutge de l'interior de les parets, ja que dóna un gust especial a la carn. Cal fer forats a les parets laterals més properes a la part inferior que facilitin el flux d’aire.\nPer on heu de començar quan feu una barbacoa? Primer heu de decidir el tipus de barbacoa que voleu fer. Les mides de les barbacoes són diferents segons les necessitats, per la qual cosa es divideixen en estacionàries i portàtils.\nSegons la necessitat, heu d’escollir el material per a la fabricació d’una barbacoa. A continuació, considerarem tot tipus de barbacoes des del més senzill fins al més complex.\nEl tipus més popular és una barbacoa de xapa d'acer. Els avantatges d’aquest tipus són baix cost, facilitat de muntatge i costos laborals mínims.\nPer a la seva fabricació, podeu utilitzar peces de xapa, un cilindre d’acer o un barril conjuntament amb canonades i cantonades retallades. I ja que hi ha una gran probabilitat que aquest material es pugui simplement arrebossar a la vostra casa de camp en forma de brossa no necessària, el braser no requerirà de cap cost econòmic.\nEl segon avantatge és la facilitat de muntatge. Tota persona que sàpiga utilitzar la soldadura una mica sense cap problema podrà dissenyar i muntar una barbacoa feta de metall de pràcticament qualsevol complexitat. Sí, quan feu servir cantonades, podeu fer-ho sense soldar, i fer servir forats, cargols i femelles especials per connectar-vos.\nA més, aquestes instal·lacions per a barbacoa són molt mòbils. I el més important, podeu apropar-vos a la creació del braser de manera creativa i tota aquesta pila d’escombraries es convertirà en la vostra obra mestra creativa de la qual us enorgulleixi.\nEls desavantatges d’aquestes barbacoes poden ser parets prou gruixudes, per la seva capacitat de cremar-se ràpidament. Com a resultat, el rovell apareixerà a les parets i assegureu-vos de portar el vostre disseny amb un escalfament fort.\nFer una brasera amb les teves pròpies mans sense soldar és possible en dues opcions: fixació amb cantonades, cargols i femelles o solcs. Una barbacoa amb solcs serà molt útil a l’aire lliure per la facilitat de muntatge i la compacitat durant el transport.\nAbans del muntatge, heu d’emmagatzemar els materials següents:\nmaterial de xapa de la quantitat necessària de 2-4 mm de gruix;\ncantonades metàl·liques per a potes;\neines: trepant, molinet, engranatge, martell i serra per a metall.\nOrdre d’execució d’obres:\nnecessari per fer dibuixos de la barbacoa.\nsobre metall realitzem marques per la part inferior i les parets del metall.\nsegons el marcatge, tallem el metall amb una picadora o una serradora per a metall.\nPer a una facilitat de muntatge, doblegueu la part inferior de les parets laterals amb un guix i un martell.\na les parets llargues de manera similar es dobleguen i les vores adjacents a les parets curtes.\nals laterals i les potes realitzem solcs per a la connexió entre ells.\nen parets llargues fem escletxes per broquetes (preferiblement 2 tipus de 4 cm i 7 cm). Es recomana ranures de diferents profunditats que permetin regular la calor subministrada al producte situant-la més o menys per sobre de les brases.\na la part inferior dels costats llargs amb un trepant, fem forats amb un diàmetre d’uns 12 mm.\nserà útil i convenient fer mànecs de transferència en parets més curtes.\ni finalment muntem el disseny resultant.\nA la foto de sota i al final de l’article de la galeria es mostra un exemple de dibuix d’una barbacoa plegable. Sens dubte aquesta no és l’única opció i es poden trobar moltes altres opcions a Internet.\nAquest mètode de muntatge no difereix gaire de les opcions de soldadura. La diferència fonamental és que la connexió de totes les parts entre elles es realitza mitjançant soldadura. I no cal produir diversos revolts, la formació de solcs i forats de muntatge per plegables.\nLa soldadura s’utilitza sovint per a barbacoes més exhaustives al camp i als càmpings. Per comoditat, de vegades estan equipats amb llocs especials per a llenya, un terrat i altres trifles útils i agradables.\nTambé considerem un cas especial de fabricació: barbacoa d’un cilindre de gas.\nL'avantatge d'aquest cilindre és:\ngruix de paret suficient;\nutilitzeu carbons només per cuinar;\nMalgrat la mobilitat, encara és impossible transferir-lo a un.\nEn primer lloc, heu de desfer-vos completament del gas del dipòsit amb l’ajuda d’una vàlvula. Per controlar la sortida de gas, és necessari humitejar la vàlvula oberta amb una solució de sabó. Mentre que la solució sabonosa bulli, la pressió del gas dins de l’ampolla encara no és suficient per continuar amb altres accions.\nDesprés d'assegurar-se que la pressió és igual a la atmosfèrica, gireu el globus i aboqueu el condensat restant, aboqueu-hi aigua per les vores durant 2-3 dies. És recomanable abocar aigua fora d’edificis residencials, a causa del fet que el metà té una olor punxent.\nLes etapes de muntatge són similars a les de la seva creació a partir de material de xapa amb lleus diferències.\nPer a la fabricació, necessitem:\nclau clau regulable;\nreblons amb pistola de rebló;\nperforació amb broques de 10 a 14 mm;\ncanonades metàl·liques per a potes i xemeneia;\n4 quadrats amb una superfície d’uns 100 cm2 sota les cames.\nInstruccions pas a pas sobre com fer una barbacoa amb un cilindre de gas:\nSerrat. Potser aquesta és l’etapa més important, ja que d’ella depèn l’aspecte estètic d’un producte futur. Es necessita desenroscar completament la vàlvula amb una clau clau regulable i tallar-la amb una rectificadora. Es recomana que tots els treballs amb la rectificadora es realitzin amb reg directe per evitar l’encesa de residus de metà.\nFixem les nanses i la tapa mitjançant soldadura. Recomanem l’ús de frontisses, les connexions de les quals es basen en reblons. A continuació, soldeu les frontisses al cilindre. La necessitat de bucles de soldadura està associada a la influència de les altes temperatures, ja que si no es fa, amb el temps els reblons desapareixeran.\nAjustar les cames. Els vam veure a una longitud adequada per a vosaltres i els vam soldar al fons del cilindre a una distància igual del centre. Inoblidable des de la part inferior de les cames per enganxar plaques metàl·liques que proporcionen estabilitat a terra suau.\nTambé hi ha una altra base d’opcions. El procés de creació ha de consumir més temps i consisteix en els següents. S'agafen un parell de tires de metall doblades per un arc que repeteix la forma del recipient i les potes es solden fins als seus extrems. Més avall, a sota de les cames, es connecten una barra transversal. I al final de la creació dels bastidors els connectem.\nPer evitar deformacions durant la cocció, soldem dues cantonades al seu interior per donar una gran rigidesa.\nForem uns 14-18 forats amb un diàmetre d’uns 12-18 mm a la part inferior del darrere per subministrar oxigen, tan necessari per a la combustió. I també a les vores fem talls amb una picadora.\nAl lloc del gran forat on es va treure la vàlvula, muntem la canonada i la soldem.\nEn aquest article, hem prestat especial atenció a les barbacoes de metalls, però moltes persones fan barbacoes estacionàries especials a partir de maons per si mateixes. Podeu trobar més detalls sobre la fabricació d’aquestes barbacoes a Internet. Per exemple, a continuació donarem una foto de barbacoes acabades fetes de maons.\nMotosierra: 75 fotos i característiques bàsiques d’eines universals\nPolvoritzador de jardí: 90 fotos de diferents tipus d’equips de polvorització\n12 Cadena de comentaris\nBarbacoes de luxe. Els aficionats als deliciosos kebabs segur que apreciaran aquestes fotos, uns brasers frescos i inusuals. També he tret algunes preses per a mi. De sobte, farem o comprem una reunió.\nArticle interessant. Vaig aprendre molt. Ara sé on fer servir l’antic cilindre de gas del país. Gràcies a l’autor per la idea!\nEl meu marit i jo anàvem a comprar una barbacoa per al descans de la primavera a la casa. Vam revisar moltes opcions als catàlegs de revistes, a les botigues en línia, però el meu marit encara va decidir provar de fer un braser amb les seves pròpies mans. Hem tingut la sort de trobar el vostre article. A les instruccions, tot es detalla amb detall, aquest és un avantatge enorme. Ens han agradat molt totes les fotos, però hem pogut decidir. El marit està molt satisfet, ja està preparant els preparatius. Gràcies per un article tan extens.\nEm sorprèn que una barbacoa normal es pugui convertir en una autèntica obra d'art, que fins i tot ara mateix es mostra. A la nostra masia tenim una caixa ordinària a les cames amb molts forats al voltant del perímetre.No pensava que el braser pogués ser diferent, amb parts forjades, amb caràcters retallats, etc. Increïblement bonic! Segurament, tot això és molt car.\nPer descomptat, la barbacoa més senzilla està feta a partir d'un barril. Només, a diferència de la imatge de la foto, vaig donar la volta al canó i vaig fer forats a la zona inferior. Aquesta és la forma més senzilla: no es necessita equip especial ni habilitat especial. I a la foto, per descomptat, hi ha barbacoes molt boniques, però cal tenir moltes ganes i eines necessàries. No ho podeu fer amb les mans nues.\nVaig trobar un article fantàstic al lloc "disseny de paisatge" sobre els brasers amb les seves pròpies mans. Ara sé on posar una bona part de la paperera del garatge, es pot convertir en una obra d’art d’autor, i també en un element de disseny útil i bonic per a una casa de camp. Hi ha una gran quantitat d’idees creatives, mires i penses ", però no hi ha res complicat, per què no t’ho has pensat tu mateix?))\nEls brasers són molt bonics, i crec que són pràctics, no ho discutiré aquí. Però només dubto molt que una persona que no conegui els fonaments bàsics de la fontaneria i que no sàpiga cuinar per a metall pot crear tanta bellesa, és necessari que tingui molt de gust. Més fàcil de mostrar al taller el que exactament voleu es farà allà de la millor manera possible. Aquesta no és una opció quan és millor fer-ho tu mateix)\nEn primer lloc, vull tenir present que hi ha un munt de brasers fantàstics. Sense habilitats, per descomptat, no recollireu tals. Però hi ha molt per esforçar-se. La dona i el fill ara diuen que volen una barbacoa com un paravoç o un cérvol. Però ara per ara, he decidit confeccionar el més senzill. Rectangular habitual per donar força normes. És molt convenient que s’hagi d’indicar clarament la distància entre les broquetes i la profunditat.\nDesprés de mirar els exemples anteriors, no puc imaginar el braser amb una caixa metàl·lica ordinària per “farcir” amb carbó. Tantes idees interessants i sorprenents que una d’elles té ganes de prendre i implementar És bonica i original, eleva l’estat d’ànim i aporta un gran percentatge d’estètica. I, com a resultat, no és tan difícil si hi hagi una bona instrucció.\nFeia temps que volia comprar-me una barbacoa a la casa, però no n’he trobat cap que m’agradi. Va romandre en aquest lloc. Moltes opcions, però n'hi ha una. Jo mateix no ho puc dominar perquè necessito tenir habilitats en el camp de la soldadura i la forja de metalls. El més probable és que descarregueu les fotos d’Internet i les ordenaré al costat d’especialistes en treballs de metall. La veritat serà més car que fer-ho tu mateix.\nGenial, m’ha agradat molt la barbacoa forjada. I tot seguit, tota l’atenció es va dirigir a la fabricació de barbacoes sense fer servir soldadura. Podeu fer un plegable, afegir una altra coberta, de manera que totes les peces estiguin ben muntades. En qualsevol moment, pren una barbacoa a la natura, de vacances. Bé, al país, a la glorieta, encara em posaria forja. Es veu genial!\nVaig fer un braser amb les meves pròpies mans en uns 20 anys, em va servir bé, era pesat i gran. Però llavors va sorgir una situació quan vaig haver de sortir al camp diverses vegades i prendre aquestes barbacoes d’un sol ús a la cinta i altres hipermercats. Aquí, exactament el mateix, em vaig adonar que un braser amb les meves mans no sempre és bo) Vaig trobar una empresa de grata i una graella mkl600. Una barbacoa genial, per pocs diners. Petit, però espaiós, aconsello a tothom.\nRefresc una barbacoa sense compromís. També vaig tenir una vegada, em va agradar molt, però després vaig aprofitar més al lloc


FESTES MAJORS, EMPRESES, HOTELS,…\nPopularment conegut com a Zorbing, el Big ball són unes pilotes gegants on el participant va dins d’aquestes, d’aquesta manera queda totalment protegit i les interaccions que s’aconsegueixen entre els participants són d’allò més divertides. Es pot jugar a futbol, a jocs populars, etc. El més destacat d’aquesta activitat es que es riu molt.\nCondicions: Espais lliures d’obstacles: camp de gespa, pavellons esportius,…\nÉs un esport d’equip en què es fomenta la cooperació i l’instint de lideratge dels jugadors. Hi convergeixen diversió i aprenentatge, joc i realitat. El joc combina l’estratègia i l’audàcia dels jugadors, exigeix estar atent en tot moment, atacar i defensar-se, comunicar-se… Els jugadors han d’aprendre a treballar conjuntament per obtenir la victòria.\nLes bicicletes elèctriques us ofereixen la possibilitat de gaudir de rutes pels parcs naturals, sense un excés d’esforç, d’aquesta manera tothom podrà gaudir de l’entorn. Les bicicletes tenen una autonomia entre uns 30 i 50 km depenent del terreny.


Noves propostes per millorar la mobilitat a Cervera — Ajuntament de Cervera\nNoves propostes per millorar la mobilitat a Cervera\nNoves propostes per millorar la mobilitat a Cervera La Taula de Mobilitat de Cervera es va reunir, dijous 28 de gener, per tractar diferents propostes de millora, les quals es treballaran de manera conjunta per trobar un consens al més ampli possible i poder implementar-les en breu. https://www.cerverapaeria.cat/actualitat/noticies/noves-propostes-per-millorar-la-mobilitat-a-cervera https://www.cerverapaeria.cat/actualitat/noticies/noves-propostes-per-millorar-la-mobilitat-a-cervera/@@download/image/15.png\nLa Taula de Mobilitat de Cervera es va reunir, dijous 28 de gener, per tractar diferents propostes de millora, les quals es treballaran de manera conjunta per trobar un consens al més ampli possible i poder implementar-les en breu.\nEntre les propostes que es van tractar hi ha la regulació dels estacionaments a la zona centre de Cervera, que han deixat de ser de pagament, una vegada extingit el contracte dels parquímetres.\nLa intenció és que l’estacionament sigui gratuït, però limitat a un període de temps de fins a 90 minuts. Aquesta mesura s’aplicaria a la zona centre.\nAltres propostes tractades a la Taula són una nova regulació de la plaça Pius XII, els camins escolars sostenibles i segurs, la millora de la seguretat als passos de vianants, l’eliminació de les pilones als carrers Guinedilda i Major, la recuperació del bus urbà, la implantació de carrils bici i un Pla de senyalització.\nA la plaça Pius XII es vol tancar el trànsit de vehicles a la Pèrgola, millorar la seguretat de davant de l’escola Jaume Balmes i reordenar els aparcaments.\nUna altra mesura seria la supressió de les pilones per accedir a vials amb prioritat per als vianants, com els carrers Guinedilda i Major, on s’implantaria un control d’accés amb control fotogràfic.\nTambé es vol recuperar el bus urbà per connectar els barris més perifèrics, com Sant Francesc, els Ametllers o Ciutat Jardí amb el centre. La proposta inicial preveu un trajecte d’anada a les 9.30 hores i una tornada a les 12 hores dos dies per setmana.\nUna altra proposta seria la implantació del carril bici, amb circuits per connectar, principalment, amb els equipaments esportius i educatius.\nTaula de Mobilitat de Cervera\nÉs un espai de consulta i participació en tots els temes relacionats amb la mobilitat al municipi. Es va constituir el març del 2018 i està integrada per regidors i tècnics de la Paeria, representants d’entitats del municipi i veïns a títol individual.\nEntre altres mesures, ha impulsat el Pla de Mesures de Mobilitat Sostenible per a Cervera, document que té la finalitat de gestionar amb eficiència el dia a dia de la mobilitat a la ciutat.\nLa darrera reunió de la Taula de Mobilitat va tenir lloc el desembre del 2019.\nCervera, 29 de gener de 2021.


Formació Professional Institut de Terrassa: d’octubre 2011\nFormació Ocupacional a l'Institut de Terrassa\nEn el marc del programa Qualifica't, i del conveni signat entre l'Institut de Terrassa i l'empresa municipal Foment de Terrassa, en el nostre Centre s'impartirà Formació Ocupacional de tres especialitats: administrativa, química i imatge personal.\nEls alumnes dels Cursos que es portaran a terme en les nostres instal·lacions no solament adquiriran capacitats professionals, sino que a més podran validar el seu aprenentatge a la Formació Professional reglada.\nEstem molt satisfets de col·laborar amb aquest servei que s'ofereix a la Ciutat, i esperem que contribueixi a millorar la ocupabilitat de les persones que assistiran a les classes i, per què no, a obtenir la desitjada inserció laboral.\nPublicat per INSTITUT DE TERRASSA a 4:59 Cap comentari:\n4 projectes d'innovació MEC aprovats!\nEl mes d'octubre es va publicar la resolució de la convocatòria de Projectes MEC. Els Departaments de Formació Professional del nostre Institut optaven a la financiació de 6 projectes.\nFinalment se n'han aprovat 4, la qual cosa ens converteix en un dels Instituts de Catalunya amb més projectes MEC aprovats, si no el que més.\nEstem molt satisfets, i volem felicitar als Departaments i els professors que els van presentar i que els desenvoluparan.\nSabem que ha estat un premi merescut a un treball constant i efectiu; sabem també que si presentar els projectes va ser molt laboriós portar-los a la pràctica ho serà infinitament més.\nAixò té un mèrit especial en aquests temps de retallades; tanmateix aquest esforç dels professionals del nostre Institut es justifica per l'objectiu que es persegueix, que és la millora de la formació i la qualificació dels nostres alumnes, i per tant de la seva productivitat a l'empresa i les seves possibilitats d'inserció laboral.\nFelicitats pel treball fet, molts ànims pel gran repte que hi ha per endavant en aquests propers mesos, i esperem que aquest sigui el primer pas d'un camí molt llarg i enriquidor.\nEls projectes aprovats han estat:\nFomentar i impulsar la Formació Professional d'imatge personal en l'àmbit de la innovació i la iniciativa emprenedora.\nActualització professional del professorat i alumnat d'Imatge Personal.\nBiorreactors com experiència prèvia i aplicable a la indústria química: disseny, anàlisi, caracterització, muntatge i control\nTransbiomasa FP: Transferència de coneixement sobre aprofitament energètic de la biomassa en centres de FP.\nPublicat per INSTITUT DE TERRASSA a 4:35 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: premis, projectes\nCompleció de Cicles LOGSE\nCompleció d’ensenyaments extingits de formació professional\nEls alumnes que han estat matriculats en el centre o bé que provenen de les convocatòries de proves d’obtenció de títols o d’acreditació de competències dels cicles formatius LOGSE ja extingits, poden completar el pla d’estudis iniciat mitjançant les activitats de recuperació i les proves d’avaluació que el centre determini d’acord amb el que estableix en l’Ordre EDU/362/2009, de 17 de juliol, i la Resolució EDU/3982/2010, de 10 de desembre.\nEn el cas de l'Institut de Terrassa són el CFGM de Gestió Administrativa (LOGSE), i el CFGM d'Equips Electrònics de Consum (LOGSE)\nEs pot inscriure a les proves d'avaluació per superar els crèdits extingits l'alumnat que amb anterioritat hagi estat escolaritzat al Cicle.\nLes proves d'avaluació s'han de fer durant els dos cursos següents a l'extinció del cicle formatiu al centre.\na) De l'1 al 15 d'octubre. Permet participar en les convocatòries de novembre i d'abril. L'alumnat ha de confirmar, amb l'antelació i forma que determini cada centre, l'assistència o la renúncia a la segona convocatòria. La inscripció es farà amb el corresponent model que facilitarà la Secretaria del centre a demanda de l'interessat.\nUn cop feta la inscripció es penjarà el calendari de les proves en aquest mateix Bloc.\nPublicat per INSTITUT DE TERRASSA a 3:40 Cap comentari:


Spaghetti ubriachi / Espaguetis borratxos - La pasta per als catalans\nHome Un blog reivindicatiu Spaghetti ubriachi / Espaguetis borratxos\nSpaghetti ubriachi / Espaguetis borratxos\nAntonella 25 setembre, 2015 Vegetals, Vegetarianes 1 Comment\nSi us heu perdut el RAR del diumenge passat aquí us deixo una de les receptes i si voleu el pdf de l’article complert.\nRAR 67 – 20-09-2015 Clint Eastwood\nSpaghetti ubriachi, amb una salsa de vi negres, porros i nou moscada.\nPer cert, els plats són de la nonna quan es va casar!\nformatge d’ovella curat ratllat\nElimineu les fulles exteriors del porro i talleu la part més tendra a rodanxes molt primes. Escalfeu un raig d’oli abundant en una paella molt ampla (hi haureu d’abocar la pasta) i afegiu-hi dos grans d’all pelats i tallats a làmines i el porro.\nCoeu-los amb foc baix afegint-hi una mica d’aigua fins que el porro quedi tou.\nIncorpo- reu-hi el vi i la nou moscada i coeu-ho 3 o 4 minuts fins que s’hagi reduït una mica però no massa, ha de quedar bastant líquid.\nSalpebreu-ho i passeu la salsa obtinguda pel túrmix.\nCoeu els espaguetis en aigua amb sal, escorreu-los i guardeu una mica d’aigua de cocció. Amaniu els espaguetis amb la salsa de vi i porros. Si fa falta afegiu-hi una mica d’aigua de cocció. Serviu-ho amb abundant julivert fresc picat i el formatge ratllat.\n30 setembre, 2015 at 11:06\nFàcil i bo.


I si parlem de les jaies? | Periodista amb ploma I si parlem de les jaies? – Periodista amb ploma\nMoviments socials, Periodisme\nI si parlem de les jaies?\n17 Octubre 2011 periodistaambploma Deixa un comentari\nDissabte al voltant de deu mil persones ‘desfilaven’ en senyal de protesta pels carrers de Tarragona. No a les retallades, la crisi és una estafa, etc. Bé, el que fa temps que diem i que no ens fan cas, i que caldrà seguir dient perquè com deia Eduardo Galeano “per a què serveix la utopia? doncs per a caminar”. Amb això no vull dir que aturar el tancament de Centres d’Atenció Primària o de plantes d’hospitals senceres sigui una utopia, però hem de tindre clar que no només ens hem de mobilitzar per un objectiu concret, sinó per fer avançar la societat cap al model que a cadascú més li convingui, des del sofà no fem avançar res.\nAl que anàvem, si deu mil persones passejaven per Tarragona mentre cridaven alguns dels lemes, com és que ni tan sols ha aguantat un dia, la notícia, als mitjans? I, els partits, per què no en parlen? No interessa? Perquè que en una ciutat com la nostra us asseguro que és molt noticiable que es mobilitzi tanta gent!\nComentant la jugada fa un temps amb un pseudoperiodista (no és que vagi donant carnets de periodista, però la praxi diguéssim que defineix l’individu i no goso considerar-lo com a tal), em deia que Catalunya havia volgut les retallades, si no no s’entendria que CiU fos el partit més votat tant a les autonòmiques com a les municipals. Jo li deia que a Tarragona no, i si fem cas de les dades més persones s’han mogut contra les retallades que no pas gent va votar CiU a les passades municipals (set mil).\nPerò això tan se val, quan algú esgrimeix els resultats d’unes eleccions per justificar qualsevol decisió presa per un govern és que no coneix ni una mica el sistema electoral que tenim, parlant en plata, no en té ni idea de política. Per poder fer-ho cal tindre en compte diversos factors:\n– aquesta decisió ha d’haver estat anunciada amb reiteració abans i durant la campanya electoral, formant part del programa.\n– aquesta decisió ha d’estar sotmesa a un referèndum que l’avali.\n– aquesta decisió ha de comptar amb total transparència sobre tot allò que l’envolta, cal aportar dades exactes.\n– el sistema electoral ha de ser just i proporcional a les idees de la població.\n– totes les opcions polítiques han d’ésser conegudes de la mateixa manera per la població, així com les seves propostes.\nS’han donat aquestes circumstàncies, potser? Que aixequi la mà qui no ha sentit a parlar mai de cap ‘jaia’ que va a votar el dia de les eleccions perquè CiU o qualsevol altre partit tradicional els paga el viatge al col·legi electoral i la festa post-resultats. I qui diu jaies, diu joves sense criteri que per deu euros són engatussats amb total impunitat.\nTot plegat ens porta al dilema de la representativitat. Per què un alcalde es posiciona públicament a favor d’unes idees i no d’unes altres? Realment ho fa en funció del suport popular? O ho fa segons conveniència seva? Sí, és el cas de l’Ajuntament de Tarragona, que va sortir en massa (inclosa ERC, cal dir-ho) donant suport al moviment ‘Mou-te per Tarragona’ que, compte, va aconseguir reunir, diuen, cinc mil persones a les escales de la catedral i carrers dels voltants. No em crec que fossin tantes per una simple qüestió d’espai, però és cert que aquesta associació amb ànim de lucre (polític) va aconseguir l’adhesió d’unes sis mil persones (vull dir, incloses les que comprant una samarreta per dos euros automàticament els en feien). Aquest moviment, com dic, va merèixer veure tota la comitiva proclamant el seu ‘tarragonisme’, que en realitat era (i és) blaverisme amb espineta i caragolins, amb una ‘mica’ d’interès empresarial (noti’s la ironia).\nNi Tarragona Decideix (que avui fa tot just un any), ni el moviment contra les retallades i el capitalisme salvatge mereixen l’adhesió d’un Ajuntament que es veu cada cop més allunyat de la ciutadania. Ara, per dissimular, us els trobareu celebrant, amb poques desenes de persones més, algunes d’elles membres dels partits PPSOECiU, la deisgnació de la seu dels Jocs del Mediterrani 2017, uns jocs que, si féssim un referèndum amb bona informació, puc estar ben segur que el perdrien.\nSón així, els fa por la democràcia, la real, no la cacicada que tenim avui dia.\n← Homofòbia importada


El Cant de la Sibil�la 2020\n(C/Constituci� 17, Barcelona)\nPer sis� any consecutiu a la parr�quia de Sant Medir us oferim El Cant de la Sibil�la, una tradici� en la qual cada any s'hi inclouen matisos diferents.\nPer poder-hi assistir, cal reservar entrada:�https://p.berrly.com/corstmedir/events/4510\nEscoltarem l'obra composta pel pianista i compositor contemporani Jordi Tom�s (1975), amb m�sica original sobre els textos medievals del poema de la versi� catalana del Cant de la Sibil�la. S'hi intercalaran frases originals en llat� provinents dels primers manuscrits del drama lit�rgic dels segles XIII i XIV, juntament amb una ampliaci� polif�nica de l'obra -in�dita!- basada en harmonies medievals.�En la composici� del Cant de la Sibil�la, en Jordi Tom�s ha volgut fer un treball compositiu arca�tzant, tot recordant, des de la llibertat creativa que ens d�na el segle XXI, els sons medievals de l�harmonia pretonal.\nLa representaci� tindr� lloc el 24 de desembre a les vuit del vespre. Tot seguit se celebrar� la Missa del Gall.\nRecordem qu� �s i d'on ve el Cant de la Sibil�la:\nAl voltant del segle X trobem els primers vestigis del que avui coneixem com �El cant de la Sibil�la�. Als maitines de la missa de Nadal era tradici� llegir el text conegut com a �Sermo de symbolo�, que descrivia les visions dels profetes i s'hi anunciava l'arribada del Messies i el Dia del Judici final. Aquestes lectures, en primera persona, varen adquirir un to cada cop m�s representatiu fins al punt de convertir-se en una proposta dram�tica dins la lit�rgia, i a partir del segle XIII, amb m�sica i elements escenogr�fics.\nCom que es tractava d'una lectura lligada a creences paganes de l'antiguitat i a la representaci� teatral que comportava, malauradament els dict�mens del Concili de Trento van eliminar-la de la lit�rgia amb la intenci� de fer-la desapar�ixer. Tot i que en diversos territoris es va mantenir la tradici� for�a anys m�s, les reformes tridentines van acabar, progressivament, per fer oblidar aquesta pr�ctica. Cal esmentar un �nic lloc on es mantingu� la tradici� fins als nostres dies, les Illes Balears: principalment per la seva ubicaci� geogr�fica per� tamb� per l'estima que all� es professava vers aquesta tradici�. Darrerament �El cant de la Sibil�la� ha tingut una revifada important, i podem gaudir de la seva recuperaci� a moltes catedrals, bas�liques i esgl�sies parroquials arreu de pobles i ciutats dels territoris de parla catalana.\nEnguany la Sibil�la Eritrea vindr� m�s d'hora! Estem acostumats que la seva arribada sigui a les portes de mitjanit, per� a les vuit del vespre ja la tindrem a Sant Medir! Potser ha de retornar abans del cobrefoc (confinament nocturn) a la pen�nsula d'Anat�lia banyada pel Mar Negre. Ens arribar� ben d'hora per a fer-nos escoltar un any m�s a trav�s d'una nova m�sica que abra�a una tradici� de molts segles, amb tota la seva for�a, el cant i el clam del pron�stic d'un Judici Final i l'arribada del Messies.\nSibil�la: Olga Miracle, soprano\nM�sics: Ramon Beltran, Joan Codina, Guillaume Lawless, Aurora Mir�, Jordi Tom�s\nComposici� i arranjaments: Jordi Tom�s


Els barons del PP alerten Rajoy: “Rivera prefereix Sánchez” | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nEls presidents autonòmics populars que governen gràcies a Ciutadans adverteixen del tracte de favor cap a un pacte amb el PSOE\nMadrid 16 OCT 2015 - 01:03\tCEST\nMariano Rajoy a la cimera de la UE aquest dijous. EMMANUEL DUNAND AFP\nEls presidents autonòmics del PP que governen gràcies a Ciutadans tenen un advertiment molt coincident per a Mariano Rajoy: Albert Rivera prefereix Pedro Sánchez. Els dirigents territorials del PP pateixen ja diàriament, a més a més, les conseqüències d'aquest hipotètic "tracte de favor" que creuen que ha quedat demostrat per com Ciutadans ha pactat els pressupostos a Andalusia amb la socialista Susana Díaz en contraposició amb els problemes, objeccions i comissions d'investigació que els exigeixen als seus territoris. Tots els presidents afectats emprenen aquests dies la negociació amb Ciutadans per aprovar els seus pressupostos però la majoria descarten l'acord abans de les eleccions generals del 20-D i estudien prorrogar els comptes.\n"No en tinc cap dubte, si Albert Rivera pot triar pactarà amb Pedro Sánchez abans que amb Mariano Rajoy". L'advertiment prové d'un dels quatre presidents autonòmics del PP que governen gràcies al suport extern de Ciutadans. Un altre afegeix: "Ciutadans no pactarà ara amb nosaltres res perquè té altres aspiracions de cara al 20 de desembre i vol estar lliure i tenir la clau per condicionar la futura nova majoria". I continua un tercer: "Canvien d'opinió cada cinc minuts i no es pot tenir res segur amb ells però el pacte dels pressupostos d'Andalusia demostra que l'equidistància és una estratègia, perquè la realitat és que hi ha tracte de favor cap al PSOE".\nMadrid i Andalusia són els barems polítics diferents i simbòlics per mesurar aquesta relació diferent de Ciutadans amb el PP i amb el PSOE. Els presidents autonòmics del PP no s'expressen encara en públic, perquè estan en plena fase de negociació, però han tret les seves pròpies conclusions de l’experiència de govern amb el suport extern del partit que lidera Albert Rivera.\nA Andalusia, després de l'acord entre el PSOE i Ciutadans, la presidenta socialista Susana Díaz i Albert Rivera van coincidir a subratllar que amb aquesta mena d'aliances començava una nova era i una altra manera de fer política que marca el camí per a les generals del 20 de desembre. A Madrid, la popular Cristina Cifuentes va escoltar la frase, va entendre el missatge i es va posar en posició de prevenció.\nFonts del Govern madrileny esperen ara amb inquietud i certa esperança l'estratègia que seguirà Rivera a Madrid. "Vist el que ha passat a Andalusia el que seria intel·ligent per a ells ara seria pactar també a Madrid, per seguir mantenint l'equidistància i la centralitat política de cara al 20-D però nosaltres ens temem que no serà així", afegeixen les mateixes fonts.\nLa consellera d'Hisenda de Madrid, Engracia Hidalgo, va tenir precisament a la tarda d'ahir la primera xerrada informal amb Ciutadans sobre els futurs pressupostos regionals. Cifuentes voldria aprovar-los al Consell de Govern de final d'octubre, tramitar-los a la Cambra i aprovar-los definitivament a principi de desembre al Parlament amb els vots de Ciutadans, però també estudia l'opció de prorrogar els actuals si es concreta el boicot.\nL'Executiu autonòmic madrileny està molt molest amb el comportament en l'Assemblea dels diputats de Ciutadans, als quals atribueixen una actitud diària de cert "revengisme" per la seva obsessió de mirar cap al passat i promoure tot tipus de comissions d'investigació sobre executius populars anteriors. És una idea que repeteixen els presidents del PP en diverses comunitats en la mateixa situació de dependència amb Ciutadans.\nUn dels dirigents territorials del PP més rellevants ho explica també més en clau personal i política de la posició d’Albert Rivera que en una divergència ideològica de fons: "Rivera té una tirada generacional, natural, cap a Pedro Sánchez, perquè li cau bé i se sent més identificat amb ell que amb Rajoy, que li cau malament i li sembla la manera antiga i vella de fer política".\nA Múrcia i La Rioja, que estan més fora del focus polític que suporta Madrid o Andalusia i on Ciutadans té una estructura i una direcció més improvisada, les negociacions per tirar endavant els pressupostos estan en fase incipient. En l'Assemblea murciana ahir es va discutir el límit de despesa. Però en les dues comunitats els seus responsables, del PP, no s'atreveixen a aventurar quina pot ser la posició del partit de Rivera. A Múrcia s'han exigit comissions d'investigació sobre executius anteriors de Ramón Luis Valcarce. A La Rioja només auditories en determinats departaments sobre l'època de Pedro Sánz.\nA Castella i Lleó, el PP només va necessitar l'abstenció de Ciutadans per seguir en el Govern. Però també noten diàriament el seu alè i les complicacions de la nova forma de governar. Aquest dimecres la pressió del partit taronja va permetre la creació d'una comissió d'investigació per primera vegada en 18 anys. I encara que el president, Juan Vicente Herrera, va presentar aquell dia els pressupostos no preveu que siguin aprovats abans del 20-D. "A Ciutadans tot gira entorn de Rivera, el seu president, i tot està programat en clau nacional", recalca una font del PP en aquella comunitat.


Notícies - Governació veu amb bons ulls la comarca del Vallès Sud i uns jutjats per a Sant Cugat\nGovernació veu amb bons ulls la comarca del Vallès Sud i uns jutjats per a Sant Cugat\nEl conseller de Governació i Administracions Públiques, Joan Puigcercós, defensa que Sant Cugat compti amb jutjats d'instrucció i de primera instància. En una visita a la nostra ciutat, Puigcercós també és partidari de la creació de la comarca del Vallès Sud, on s'inclouria Sant Cugat, en la futura divisió territorial de Catalunya.\nPuigcercós considera que la instal·lació d'uns jutjats a la ciutat comportaria una millora en la qualitat de vida dels santcugatencs. Per aquest motiu, el conseller s'ha compromès a traslladar la petició a la consellera de Justícia, Montserrat Tura.\nSant Cugat té una població que ha crescut molt i es tracta d'apropar serveis. Faré arribar a la consellera la reflexió de l'equip de govern.\nEn aquest sentit, l'alcalde, Lluís Recoder, ha posat l'edifici de la plaça de Barcelona a disposició de la conselleria de Justícia i el Ministeri de Justícia perquè s'hi instal·lin els jutjats.\nEsperem que la consellera Tura tingui el mateix criteri que la consellera De Gispert.\nD'altra banda, Puigcercós ha refermat el compromís de crear la comarca del Vallès Sud en la propera divisió territorial de Catalunya. Tot i això, el conseller considera que cal 'escoltar el territori' i determinar el finançament abans de constituir vegueries i comarques.\nUna comarca del Vallès Sud no és impensable, perquè és una realitat.\nPel que fa a la divisió territorial de Catalunya, Recoder ha subratllat que només dóna suport a una àrea metropolitana com a ens gestor de la zona. L'alcalde ha reiterat l'oposició a una àrea metropolitana 'amb bandera i himne'.


La Societat Parc Comercial SL contractarà el personal de la futura zona lúdica i comercial de La Fanga a través del Servei d’Ocupació Municipal de Palafrugell\nL’Ajuntament de Palafrugell i la Societat Parc Comercial Palafrugell SL han signat un conveni de col·laboració amb l’objectiu de fomentar l’ocupació al futur equipament de la zona comercial i lúdica de La Fanga a través de la borsa de treball de l’IPEP (Institut de Promoció Econòmica de Palafrugell).\nAmb aquesta signatura, els representants que gestionaran el futur nou equipament s’obliguen a la contractació, a través dels serveis de la borsa de treball de l’IPEP, de tot el personal que ha de treballar al futur espai, així com en les seves possibles ampliacions. D’altra banda, també es comprometen a incloure una clàusula a cadascun dels contractes d’arrendament dels futurs operadors, que els obligui a utilitzar els serveis d’ocupació municipal.\nL'Ajuntament de Palafrugell endega un procés participatiu sobre la Mobilitat Urbana\nL’Ajuntament de Palafrugell endega un procés participatiu per recollir la opinió de la ciutadania sobre la mobilitat al municipi i sobre les propostes tècniques que presentarà l’equip redactor del Pla de Mobilitat Urbana del municipi.\nLa participació en el procés de redacció del Pla de Mobilitat es realitzarà per dues vies: on line (www.consensus.cat/palafrugell) i presencial.\nS’inicia el procés participatiu per l’elaboració del PMU\nUna trentena de persones van assistir a la primera reunió informativa sobre el Pla de Mobilitat Urbana de Palafrugell. A l’acte, que va tenir lloc al Teatre Municipal, es va presentar la diagnosi que recull les principals problemàtiques referents a la mobilitat del municipi.\nEl procés participatiu que ara s’ha iniciat, té dos objectius fonamentals:\n- Ampliar el diagnòstic recollint la visió de la ciutadania sobre la mobilitat a Palafrugell (les opinions sobre quins aspectes faciliten la mobilitat a Palafrugell i quins la dificulten).\n- Recollir la opinió de la ciutadania sobre les propostes tècniques que elaboraran l’equip especialitzat. Recollir altres propostes. Consultar quines són les propostes que es valoren més positivament o com a més importants per part de la ciutadania.\nEl procés participatiu es podrà realitzar via on line o de forma presencial.\nEs fan públics els noms de dona proposats per la ciutadania per incorporar al nomenclàtor de Palafrugell\nDins els actes de commemoració del Dia Internacional de la Dona, es va donar a conèixer el resultat del procés de consulta que Palafrugell ha realitzat perquè la població proposés noms de dones rellevants per posar als carrers, places o espais públics del municipi.\nLa consulta, realitzada els passats mesos de desembre i gener, ha rebut 60 propostes, de les quals ha sorgit un fons de 49 noms. Els noms més votats han estat: Dolors Ponsatí (llevadora); Rosa Laviña (militant anarquista i costurera); Les treballadores del Suro; i Teresa de Calcuta (religiosa catòlica), tots quatre seran incorporats en breu a la llista de carrers local per acord del Ple de l’Ajuntament. Altres noms proposats a la consulta ja estaven inclosos al nomenclàtor, és el cas d’Anna Frank, Hipàtia d’Alexandria i Rosa Levi.\nPalafrugell presenta la diagnosi del Pla de Mobilitat Urbana i endega un procés de participatiu ciutadana\nL’Ajuntament de Palafrugell ha presentat les conclusions de l’estudi realitzat sobre la mobilitat al municipi, corresponent als treballs de redacció del Pla de Mobilitat Urbana de la vila. Aquesta diagnosi ha estat realitzada per un equip especialitzat i s’ha comptat, també, amb les aportacions de diverses entitats i associacions locals. Ara s’iniciarà un procés participatiu per rebre les opinions i aportacions de la ciutadana sobre aquest tema.\nEl Pla de Mobilitat Urbana que s’està elaborant serà un instrument de planificació de la mobilitat en l’àmbit de Palafrugell. Configura les estratègies de mobilitat i ha de servir de guia per a la presa de decisions sobre les actuacions municipals en referència a la mobilitat (incloent la mobilitat dels vianants, de vehicles particulars i amb transport públic).\nPalafrugell substitueix 174 punts d’enllumenat públic, amb un estalvi energètic del 44% respecte als fanals antics\nL’Ajuntament de Palafrugell ha adjudicat les obres de substitució de 174 punts de llum de la xarxa municipal d’enllumenat públic, per tal d’adaptar-los a la normativa vigent en matèria d’eficiència energètica i de prevenció de la contaminació lumínica. Les obres que ara es duran a terme, en el termini màxim d’un mes, signifiquen una inversió total de 233.862 euros i estan parcialment subvencionades per l’Institut Català d’Energia.


El PSC pressiona el PSOE cap a la dreta - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 3 de Juny de 2009. 22:50h.\nEl PSC pressiona el PSOE cap a la dreta\nEls socialistes catalans s'aproximen a les posicions empresarials davant la crisi\nImatge d'arxiu de Zapatero amb Montilla\nMentre que el president del govern espanyol, José Luis Rodríguez Zapatero, i la direcció del PSOE intenten mantenir una posició relativament socialdemòcrata per afrontar la crisi econòmica, els socialistes catalans pressionen perquè l'executiu espanyol adopti posicions molt semblants als què plantegen les organitzacions empresarials.\nZapatero i els socialistes espanyols han insistit des que van començar a manifestar-se els efectes de la crisi, que no pensaven donar un sol pas enrere en l'esquema dels drets laborals dels treballadors. A la campanya electoral de les europees, el president i el PSOE han reiterat aquest plantejament.\nLes organitzacions empresarials exigeixen una reforma laboral que estableixi un denominat contracte de crisi (un contracte indefinit amb una indemnització d'acomiadament de 20 dies per any treballat); inici d'una certa privatització dels serveis de l'Inem; rebaixa generalitzada en les quotes de la Seguretat Social, i reducció de certs impostos.\nEl PSOE s'oposa i diu que aquests assumptes s'han de plantejar en el diàleg entre els agents socials (patronals i sindicats), però aquest diàleg està de moment bloquejat, perquè els sindicats es neguen a iniciar negociacions sobre els punts plantejats pels empresaris.\nTanmateix, a l'estructura governamental hi ha esquerdes importants en el plantejament socialista. Hi ha dos personatges en càrrecs d'importància que són molt pròxims a les posicions liberals dels empresaris. Es tracta de Javier Vallés, cap de l'oficina econòmica de La Moncloa, i de José Manuel Campa, un economista extremadament liberal, que ha substituït Javier Vegara a la secretaria d'Estat d'Economia.\nDe fet, les posicions de Vallés i Campa són molt coincidents amb les que mantenen els principals dirigents del PSC i del Govern de la Generalitat. Aquestes actituds les va exposar el president Montilla a l'última reunió del Cercle d'Economia, i tenen el suport del conseller d'Economia, Antoni Castells i del vicepresident, Josep Lluís Carod Rovira, d'ERC, però que ha evolucionat a |postures molt pragmàtiques i liberals.\nMontilla va considerar que l'actual negociació col·lectiva és massa "rígida". La seva proposta va en la línia que cada empresa pugui arribar a acords "singulars" amb els seus treballadors, al marge dels convenis col·lectius sectorials. Les relacions laborals han d'incloure la vinculació del salari del treballador a la seva productivitat, i és necessari l'"abaratiment de l'ocupació". Montilla també va proposar retardar l'edat de jubilació i reformar l'actual sistema de pensions.\nAquest programa xoca amb els sindicats, coincideix amb els plantejaments empresarials i és molt semblant a les posicions que mantenen el cap de l'oficina econòmica de La Moncloa i el nou secretari d'Estat d'Economia. El problema és que, almenys aparentment, xoca amb la postura de la direcció del PSOE i de Zapatero, encara que sembla que al president no li costaria molt canviar de plantejament.\nEls alcaldes de CiU i ICV planten Zapatero


Intervenen: Dolors bassa, Consellera de Treball, Afers Socials i Famílies / Xavier Sala, Director Tècnic Centre Tramuntana\nEl matí de dissabte va ser d'autèntica festa a les instal·lacions del centre. El dia va començar amb l'arribada i la visita de diverses autoritats com la Consellera de Treball, Afers Socials i Famílies Dolors Bassa o el President del Consell Comarcal del Baix Empordà Joan Català. Llavors els Geganters de Calonge i la colla castellera dels Minyons de Santa Cristina van amenitzar la matinal abans dels parlaments institucionals i l'entrega d'obsequis als usuaris que fa més de vint-i-cinc anys que formen part del centre. També es va celebrar el desè aniversari d'Afatram , l'associació de familiars, tutors i usuaris del Tramuntana. En general, una jornada de reconeixement a dues entitats referents.\nEl Centre Tramuntana es divideix en dos grans serveis: un de teràpia ocupacional que té una segona seu a Sant Feliu de Guíxols i un d'empresa. Malgrat que el gran gruix d'activitat empresarial és de tasques de viver i jardineria també hi ha llocs de treball de manipulats industrials i senyalització vial i mobiliari urbà.\nEl Centre ocupacional i especial de treball Tramuntana va néixer el 1987 com una iniciativa de la mancomunitat de municipis del Baix Empordà gràcies a la cessió d'uns terrenys per part de l'Ajuntament de Palafrugell i des del 1993 està coordinat pel Consell Comarcal. En els darrers dos anys s'hi han instal·lat nous mòduls que fan que la problemàtica de la llista d'espera dels treballadors amb discapacitat al Baix Empordà estigui pràcticament resolta.


Pobles Valencians Abandonats: d’octubre 2011\nArriba la tardor, tota plena de bons desitjos i l'espera de llargues caminades\nM'agrada la tardor. Enguany sembla que no arribava, però ara sí, sembla que ja no hi ha marxa enrere. Quedarà algun dia de calor, però ja no poden ser molts. A més, independentment de què haja plogut poc o molt, o faça molt de sol o poc, la reducció d'hores de sol ja va fent l'efecte sobre la natura.\nLes xoperes, allà on hi ha, en vegues de rius sobretot, van tenyint un mantell groc als seus peus. Els caquiers tenen un roig bonic de veres; també els cirerers, no vull pensar en el faig. Però si hi ha un color, per a mi, protagonista de la tardor, i extraordinàriament bell, és el roig de la vinya. Un color amb tants matisos i tonalitats que sembla indescriptible. Només es pot fer una cosa: anar i tastar-lo. Jo ho faré aviat.\nPublicat per Agustí Hernàndez a 22:43 Cap comentari:\nLa lluna vista des del Repetidor del Garbí, en la Serra Calderona\nUna altra de les excursions que hem fet, ens ha permés gaudir d'aquesta vista des del cim del Repetidor del Garbí, en la Serra Calderona. La vista està orientada cap a la mar.\nPublicat per Agustí Hernàndez a 19:30 Cap comentari:\nMeravellosos moments en la muntanya, com ací, al Pla de Vistabella (comarca de l'Alcalatén) camí a La Estrella\nEsta excursió, feta fa ja anys en bici de muntanya, amb Pere, ens va permetre anar des de Vistabella fins a La Estrella. Sí senyor, una ruta de les que no s'obliden. Se'ns va fer quasi de nit, però arribàrem i tornàrem. El dia, per a no oblidar. Ací veiem el desviament cap a l'Estrella enmig del Pla de Vistabella, a uns 1.200 metres d'altura sobre el nivell de la mar.\nPublicat per Agustí Hernàndez a 18:06 Cap comentari:\nPublicat per Agustí Hernàndez a 23:36 3 comentaris:\nNormalment Àngels i jo no repetim lloc on anar de viatge. Però en aquesta ocassió era pràcticament una obligació. Ho desitjàvem. Crec que mai he ansiat tant tornar a un poble o espai. A més, feia uns deu anys que cap dels dos havia xafat la Tinença de Benifassà, una de les zones més belles i extraordinàries de la geografia valenciana. I per això calia tornar. El viatge, com era d'esperar, va resultar molt gratificant per molts aspectes.\nLa veritat és que l'oratge també va acompanyar. Vam tindre un dia amb molta calor, un altre apte per a fer fotos de paisatge (molts núvols i prou claror) i un tercer per a eixes fotos de prop que no es poden fer més que uns pocs dies a l'any, on la boira envaeix tota la composició.\nM'atrevisc a dir que la Tinença és una bella expressió de la bellesa més autèntica que podem gaudir en tot el País Valencià, tant pels seus paisatges pràcticament inalterats, com per l'obra de l'ésser humà sobre el territori. Eixos elements 'artificials' que defineixen la comarca del Maestrat i per extensió gran part de l'interior de Castelló queden plasmats ací amb una perfecció inigualable, i són un exemple d'integració de paisatge i cultura. Allò que diríem un paisatge secular. El Maestrat abancalat; els murs de pedra en sec; els pobles encimbellats en llocs pràcticament inexpugnables, a la vora de penya-segats; les valls i els conjunts masovers; els boscos de carrasca barrejats amb altres de pi; la petjada històrica sobre el territori en forma de peirons, testimonis de guerres i també situacions recents com l'emigració de tot el segle XX.\nLa Tinença de Benifassà, a més, al meu entendre, té una peculiaritat: una arquitectura que, almenys fins a dia de hui, queda integrada en l'arquiectura tradicional d'una forma magnífica. Pobles com El Bellestar em van impressionar. El recordava com un poble bell, i puc continuar dient el mateix d'ell, com per exemple també del Boixar. Passejar pel carrers del Bellestar a poqueta nit em va transmetre una sensació de pau inigualable.\nLa Tinença continua sent molt feble demogràficament. El nucli principal, la Pobla de Benifassà, a penes aplega una cinquantena de persones que hi viuen tot l'any de forma regular. Comptant els altres nuclis de població(Fredes, El Boixar, El Bellestar, Castell de Cabres, Coratxar) el municipi no arriba a un centenar de residents regulars. Al poble de Bel, hui aldea de Rossell, dedicaré una entrada més endavant.\nRecomane anar a la Tinença a tot el món que llig este blog. Demanaria que vos endinsàreu en el seu territori. Feu la GR, aneu als boscos, al Faig Pare, el Salt de Robert, visiteu els nuclis de població, ermites com Sant Cristòfol. A mi, deu anys després, la Tinença m'ha tornat a impressionar.\nPeus de fotografia: (De dalt a baix). El Boixar, un dia de boira; Herbesset, en la veïna comarca dels Ports, aldea de Morella; El Bellestar; Cova dels Rossegadors; Coratxar; carretera del Boixar a Coratxar, vista aèria del Bellestar; Convent de Santa Maria de Benifassà, habitat per catorze persones. Té el seu origen en el segle XIII, fa més de 700 anys.\nPublicat per Agustí Hernàndez a 22:57 Cap comentari:\nEl llogaret de Rebate, o Pozo Rebate, situat a la Serra d'Escalona, en la comarca del Baix Segura (va pertànyer al terme d'Oriola)\nRebate va ser un llogaret d'Oriola, en la comarca del Baix Segura. Situat a la Serra d'Escalona, el lloc es va deshabitar durant el segle XX. Els terrenys de la finca, hui els trobem dins el terme de Pilar de la Foradada, municipi que es va segregar d'Oriola en la dècada dels 80 d'este segle.\nEl que vaig poder veure en una visita de l'any 2004 són algunes cases totalment reformades (fins i tot un restaurant), l'ermita de Nuestra Señora de Fuensanta, i també l'antic cementeri, amb unes poques tombes. La zona té prou massa forestal, de forma que l'indret queda amagat.\nPrecisament esta zona es va subhastar, les runes del llogaret enderrocar, i tot està totalment 'nou'. L'ermita, segons citem José Manuel i jo en el llibre 'Pobles Abandonats. Els paisatges de l'oblit', va ser construïda pels veïns l'any 1698, "por voto que hicieron de dedicarlea Ma. Sma. baxo dha. invocación por sanar de unas calenturas infioxonaron todo el partido...".\nPublicat per Agustí Hernàndez a 22:13 Cap comentari:\nAscensió des d'Alcossebre a l'Ermita de Santa Llúcia i Sant Benet, en el municipi d'Alcalà de Xivert (menuda ascensió d'1,5 km, curts, però durs!)\nL'ascensió des de la urbanització Montemar, a Alcossebre (en el municipi d'Alcalà de Xivert, el Baix Maestrat) fins a l'ermita de Santa Llúcia és curta, però de prou duresa. Són a penes quilòmetre i mig, però algun dia després el cos encara nota el senyal d'algunes de les rampes. En alguns trams calcule que estàvem per damunt del 30%. La baixada, en alguns trams, pot ser dificultosa per a gent no avesada a caminar. Per això hi ha algunes baranes a les quals agarrar-se en els trams més durs. Enmig d'eixa pujada (o baixada), hi ha algunes de les roques que estan molt desgastades, per la qual cosa, si estem en un dia amb el sòl mullat, haurem d'anar amb especial precaució.\nLes vistes que es poden gaudir des de l'Ermita són magnífiques. Es tracta d'una construcció orientada a cara-sol, i amb una explanada al seu voltant des de la qual es pot mirar en distintes direccions. Cap a l'oest el corredor del Maestrat i la vall agrícola de L'Estopet, una vall amb moltes cases de camp. Cap al sud, Alcossebre i en la llunyania el Prat de Cabanes-Torreblanca. A l'est, també Alcossebre i la mar. Cap al nord, la Serra d'Irta.\nLes fotos que jo aporte són molt diferents, donat que en algun moment de la pujada hi havia humitat i poca visibilitat. Però en baixar el vent havia canviat i era eixut. En fi, ací estan. A l'ermita de Sant Benet i Santa Llúcia també es pot pujar en cotxe, i en els voltants hi ha algunes zones d'esplai condicionades. Recomane l'excursió, tant per les vistes, com pel lloc, com per l'excursió en si mateix. En una hora i mitja des de Montemar es pot fer sense grans esforços.\nPublicat per Agustí Hernàndez a 17:55 Cap comentari:


Ja es pot demanar i confirmar l'esborrany de la declaració de la renda del 2013\nEnguany s'aboleixen les declaracions en mà. El termini de presentació acaba el 30 de juny\nAGÈNCIES Madrid 01/04/2014 11:00\nDes d'aquest dimarts i fins al 30 de juny els contribuents poden demanar i confirmar l'esborrany o les dades fiscals de la declaració de la renda del 2013 per via telefònica o electrònica a través de la pàgina web de l'Agència Tributària espanyola.\nL'autoliquidació de la declaració de la renda es podrà fer entre el 23 d'abril i el 30 juny si es presenta per via electrònica. Si es fa per qualsevol altre mitjà, es podrà presentar entre el dia 5 de maig i el 30 de juny. En cas de domiciliació bancària, es podrà fer fins al 25 de juny.\nPer obtenir el número de referència que permet accedir a l'esborrany, els contribuents han de comunicar el número d'identificació fiscal, l'import de la casella 620 de la declaració del 2012 i el número de mòbil on desitgen rebre'l a través de SMS.\nS'aboleixen les declaracions en mà\nLa principal novetat d'aquesta campanya és l'eliminació de les declaracions en mà, que actualment ja només eren presentades per uns 35.000 contribuents que portaven els impresos emplenats a bolígraf al banc perquè els tramités.\nL'AEAT atendrà aquestes persones a partir del 5 de maig mitjançant el servei de cita prèvia, per tal d'ajudar-los en la confecció i presentació de la declaració. Això no implica la supressió del format de presentació en PDF, que es pot obtenir utilitzant el programa Padre desenvolupat per l'Agència.\nEn la campanya del 2012 es van presentar prop de 19,4 milions de declaracions, de les quals 12 milions –el 61,9%– es van fer per internet, la qual cosa suposa un increment de gairebé set punts respecte a les registrades per aquesta via en la campanya del 2011.


La Setmana Santa i totes les misses queden anul·lades a Girona - Diari de Girona\nLa Setmana Santa i totes les misses queden anul·lades a Girona\n14·03·20 | 23:27\na Junta de Confraries de Girona va suspendre ahir tots els actes relacionats amb la Setmana Santa de la ciutat, a conseqüència del coronavirus. Des de l'entitat van lamentar la decisió, que inclou la processó del Sant Enterrament, però van deixar clar que ho han fet «per responsabilitat» amb la ciutadania.\nEn un comunicat van assenyalar que han pres la decisió «en compliment dels protocols i mesures preventives d'emergències associades a malalties transmissibles». L'escrit destaca la «preocupació» de la junta i remarca que ho han fet seguint les indicacions de les autoritats sanitàries, civils i també les eclesiàstiques.\nUn altre dels actes destacats de la Setmana Santa gironina és la Processó de Verges, famosa per la seva Dansa de la mort. L'associació encarregada d'organitzar-la decidirà aquest dilluns si al final tira endavant amb aquest esdeveniment que convoca milers de persones pels carrers de la localitat, fins a la matinada.\nPer la seva banda, les deu diòcesis catalanes van decidir suspendre totes les celebracions, incloses misses i funerals, i només es faran enterraments. Tot i això, les esglésies seguiran obertes, en la mesura del possible, per atendre la caritat, els malalts i les persones que puguin estar angoixades.\nD'altra banda, les restriccions segueixen arribant també al sector de les funeràries, i a Olot van anunciar que tots els vetllatoris romandran tancats. Mémora, al seu torn, va anunciar que com a alternativa a la suspensió dels funerals n'ofereix l'emissió en streaming.


Programari – @sasogu\n6 de març de 2021 6 de març de 2021 per sasogu\nPer a instal·lar les fonts de Google en el nostre sistema operatiu tan sols hem d’instal·lar el programa Typecatcher executant el següent comando en la terminal: sudo apt-get install typecatcher Una vegada instal·lat el programa l’obrim, seleccionem la font que volem instal·lar i pressionem el botó Descarregar tipografia.\nCategories Informàtica, LliureX, Programari Etiquetes fonts Deixa un comentari\n24 de març de 2020 per sasogu\nL’H5P facilita que tothom puga crear i compartir contingut interactiu amb una gran experiència d’usuari tant per als creadors de contingut com per als consumidors de contingut. Un nombre creixent de forma exponencial de llocs web al món utilitzen H5P per proporcionar als seus usuaris un gran contingut. Es pot connectar l’H5P als sistemes de … Llegiu més\n2 de març de 2020 per sasogu\nSi eres un usuari assidu a les retallades de pantalla, probablement coneixes ja Shutter, una de les aplicacions de referència en aqueix aspecte (parle de l’escriptori de GNU/Linux). El tema és que Shutter, encara sent una eina la mar d’útil i potent, és un projecte discontinuat, amb tot el que això comporta. De fet, sense … Llegiu més\nCategories Programari Deixa un comentari


Tàrrega inicia la instal·lació dels primers punts de recàrrega ràpida per a vehicles elèctrics\nper Marta Romera 07/12/2021 11:10h\nL'empresa Endesa, mitjançant un conveni signat amb l'Ajuntament de Tàrrega, ha iniciat la instal·lació dels tres primers punts de recàrrega per a vehicles elèctrics situats a la via pública de la capital de l'Urgell.\nEls treballs finalitzaran durant els dies vinents i es preveu que aquestes noves estacions de recàrrega entrin aviat en funcionament. Amb cabuda per a dos vehicles cadascun, els punts es localitzen en zones estratègiques de la ciutat. En concret, Endesa ja n'ha instal·lat un a l'entrada de l'aparcament municipal de l'avinguda de l'Onze de Setembre i un altre a l'alçada del número 15 de l'avinguda de Barcelona (a l'entrada de Tàrrega des de Cervera).\nEl tercer s'habilitarà aviat a l'Espai Fassina, al centre de la ciutat. Totes tres estacions seran de càrrega semiràpida o ràpida. Les tasques d'instal·lació dels punts de recàrrega culminarà tan bon punt s'hi faci la connexió a la xarxa elèctrica.\nTàrrega inicia la instal·lació dels primers punts de recàrrega ràpida per a vehicles elèctrics situats a la via pública | LleidaDiari.cat\nL'àrea vol contribuir a fomentar la venda i l'ús de vehicles elèctrics i híbrids\nLa Regidoria de Governació i Promoció Econòmica materialitza així un dels projectes que s'havia fixat a curt termini. Amb aquesta iniciativa, l'àrea vol contribuir a fomentar la venda i l'ús de vehicles elèctrics i híbrids en favor d'una mobilitat sostenible. Segons explica la regidora Núria Robert, «des del consistori hem unit esforços amb Endesa per atendre les necessitats de les persones usuàries de cotxes elèctrics tot tenint cura del medi ambient».\nEn aquest sentit, Robert sosté que «els punts de recàrrega estaran degudament senyalitzats per tal que en coneguin la ubicació exacta tant els veïns de la ciutat com les persones que ens visiten». Un cop entrin en funcionament els tres punts que Endesa instal·larà a la via pública de Tàrrega, aquests s'afegiran als que actualment ja existeixen en espais de titularitat privada com són pàrquings de supermercats o estacions de servei.