isantandreu.net » Estudis\nPROGRAMACIONS DEL CURS\nSón objectius generals d’aquests cursos:\n1- Introduir els alumnes en l’autonomia i les tècniques d’estudi pròpies de l’ensenyament secundari.\n2- Donar resposta a les diferents capacitats dels alumnes i educar-los per adquirir les competències bàsiques.\n3- Millorar la capacitat d’expressar-se i educar en valors en totes les matèries.\n4- Tenir un referent adult respectuós i dialogant en el pas cap a l’adolescència.\n5- Enriquir la formació dels alumnes amb el gran ventall d’activitats extraescolars, en les que incloem les sortides, viatges i la celebració de les festes tradicionals.\n6- Donar resposta a les dificultats escolars amb grups petits d’atenció preferent.\n7- Facilitar el coneixement d’un mateix.\n8- Aproximar l’alumne al coneixement del medi social i natural.\n9- Treballar per la cohesió social i lingüística de tot el col·lectiu.\n10- Facilitar tot el procés d’integració als alumnes nouvinguts.\nOferta educativa de 1r i 2n Curs d’ESO\nSón objectius generals d’aquest curs:\nÉs un curs molt important per avançar en la consolidació dels hàbits d’estudi, els coneixements i les competències per a accedir a la formació posterior. S’organitzen dues vies. Una via per aquells alumnes que de forma natural podran accedir als estudis postobligatoris del Batxillerat, i una via més lenta per alumnes amb més dificultats.\nL’alumne/a cal que abordi el seu projecte personal de cara els propers anys al centre.\nÉs un curs en el que cal orientar i ajudar l’alumne/a a escollir en funció a les seves capacitats, interessos i motivacions.\nOferta educativa de 3r Curs d’ESO\nCom a últim curs de l’ensenyament secundari obligatori, el quart és el curs d’orientació acadèmica i professional, als estudis posteriors: Batxillerat o Formació Professional. Es determinant fer la bona tasca tutorial i ajudar l’alumne/a a prendre una decisió encertada. S’organitzen 2 itineraris. Un 4t està especialment orientat per a l’accés als Cicles Formatius de Grau Mig. Els altres grups estan dissenyats per facilitar o promoure l’accés a les diferents vies o itineraris dels batxillerats que oferim al nostre centre: el Científic-Tecnològic, i el Humanístic-Social.\nOferta educativa de 4t d’ESO\nInformació General del Batxillerat: 1r i 2n Curs\nEl Batxillerat és una etapa d’ensenyament postobligatori que està format per dos cursos acadèmics. És la base dels estudis per accedir a la Formació Professional Superior i a la Universitat i altres estudis superiors. Les matèries que s’estudien al Batxillerat es divideixen en dos grans parts:\nUna part comuna. Està formada per les matèries que cursen tots els alumnes.\nUna part variable. Esta formada per les matèries que l’alumne tria com opció dels seus estudis.\nA l’Institut Sant Andreu es cursen les següents modalitats de Batxillerat amb diferents itineraris segons la combinació d’assignatures que oferta el centre i escull l’alumne:\nBatxillerat de Ciències i Tecnologia.Itineraris: Ciències de la Salut i Medi Ambient, Científic i Enginyeries i Tecnològic\nBatxillerat d’Humanitats i Ciències Socials.Itineraris: Ciències Socials, Administratiu, Lingüístic-Humanístic\nLa part comuna consta de les matèries que han d’estudiar tots els alumnes.\nAquesta part consta de les matèries que l’alumne estudia un cop ha triat l’itinerari del batxillerat que vol fer.\nLes matèries de modalitat pròpies de cada itinerari (inclou una matèria comuna per a l’opció triada)\nLes matèries optatives específiques de l’itinerari.\nOferta educativa de 1r i 2n Curs de Batxillerat 2016-2017\nEl Batxillerat l’IES Sant Andreu. CURS 2016-17\nL’oferta dels diferents itineraris està en funció del nombre d’alumnes que fan el batxillerat. Per tant, es poden produir canvis d’un any per l’altre en l’oferta de les assignatures de modalitat.


Marian Campello i Isa Lozano encapçalen la migració de militants de Gent de Compromís al Bloc - Diari La Veu\nEscriba el número 200488\nDiverses representats polítiques de Compromís faran \_'la portabilitat\_' pròximament.\nUna vintena de militants de Compromís adherits directament a la coalició han decidit migrar al Bloc Nacionalista Valencià, un dels partits fundadors. El motiu que argumenten aquestes persones per a justificar la migració és que estan "fartes d'estar en un llimbs democràtic". "Compromís, com a coalició que és, no té estatuts", denuncien, i afegeixen que "ens estimem més militar en una una formació en què els nostres drets s'equiparen a les nostres obligacions, amb garanties". "Fem una portabilitat"; així és com es refereixen al flux de militants entre els diversos partits de la coalició.\nEn un comunicat descriuen que, "tot i que aquest no és un fenomen nou, segurament és la primera vegada que hi ha un transvasament tan elevat de militància entre les diverses organitzacions que integren la coalició". Diverses representats polítiques de Compromís, com ara la diputada a les Corts Valencianes Marian Campello i la regidora de l'Ajuntament de València Isabel Lozano –una de les primeres afiliades a Gent de Compromís–, faran el pas en els pròxims dies. També 'migraran' l'alcaldessa de Gata, Magda Mengual; l'alcade de Benifairó de la Valldigna, Josep Antoni Alberola; la regidora de l'Ajuntament de Picanya Alba Encinas, i la regidora d'Ondara Mar Chesa, entre d’altres.\n"Quan vam començar a participar teniem òrgans de participació i representació a tot el territori valencià on la nostra veu i el nostre vot hi comptava. Ara, tres anys després del darrer Consell General de Compromís –el màxim òrgan de participació democràtica de la coalició–, veiem com la nostra participació ha quedat pràcticament reduïda a una obligació: pagar la quota", diu el comunicat.\nAl text també s'assegura que "el Bloc, el partit majoritari dins la coalició, ha demostrat des del començament una actitud més propera i una major voluntat de resoldre la situació d’aquest col·lectiu". "Sempre hem sentit més empatia per la seua part i una voluntat més clara de buscar el nostre encaix en la coalició, encara que els fruits finals hagen sigut, fins al moment, inexistents", lamenten.\nEls militants reconeixen que el tracte diferencial durant els últims anys no ha estat l'únic motiu pel quan han optat pel Bloc: "Mentre nosaltres no tenim mecanismes per a elevar les nostres propostes o suggeriments a un àmbit supramunicipal, al Bloc hi ha sistemes que permeten que qualsevol militant de base del poble més menut puga dur la seua veu al Consell Nacional, el màxim òrgan entre congressos". A més, afegeixen que "quan vam començar a militar a Compromís vam assumir que ho féiem en condicions diferents de la gent que milita en els tres partits fundadors, però el deteriorament dels nostres drets i de la nostra capacitat d'interlocució amb els òrgans de representació interna ha sigut progressiu des d’aleshores".\nAquestos 'quasi' exmilitants de Gent de Compromís lamenten que s'haja arribat a "aquesta situació de menyspreu" cap a centenars de militants que "hem treballat des del començament pel projecte, i ho seguim fent, braç a braç amb la resta de companys i companyes militants dels partits fundadors de la coalició".\n"Sentim que la nostra contribució oficial es limita únicament a pagar i assumir", lamenten. Respecte a la seua participació en l'àmbit municipal, en el comunicat reconeixen que, tot i que hi ha excepcions, "els nostres drets en els col·lectius locals són pràcticament equiparables als de la militància dels partits", però afegeixen que aquestos drets se sustenten en la bona voluntat de les executives i dels partits fundadors.\n"Creiem més que mai en el projecte polític de transformació des del valencianisme d’esquerres, feminista i ecologista que representa Compromís, per això hi volem seguir treballant amb la mateixa intensitat. Això sí, amb garanties en la presa de decisions i des de la participació orgànica plena", conclouen.\nEscriba el número 276590


query_builder 17 març 2021 16:02\nÚltima fuetada de l'hivern\nA partir de dijous hi haurà una forta baixada de la temperatura, i les glaçades es generalitzaran a l’interior del país entre divendres i dissabte\nA banda, es preveu una nevada abundant al Pirineu, sobretot al vessant nord, entre divendres i dissabte, i també podria nevar a d’altres zones del Prepirineu i més localment al prelitoral, amb una cota de neu que baixaria puntualment fins als 600 metres\nEl vent de gregal s’enfortirà dissabte, i donarà lloc a una alteració de l’onatge de cara al cap de setmana\nEls models meteorològics indiquen que un extens anticicló centrat a les Illes Britàniques donarà lloc a l’arribada d’aire fred del centre i nord d'Europa. A banda, es formarà un centre de baixes pressions al Mediterrani occidental i nord d'Àfrica que afavorirà l’arribada de precipitacions a Catalunya.\nAmb aquest escenari, divendres al matí ja es preveuen nevades al Pirineu, sobretot al vessant nord, amb una cota de neu que baixarà progressivament fins a acabar nevant a totes les cotes. A partir de migdia la precipitació s’estendrà de manera dispersa i localment en forma de xàfec a d’altres punts de la depressió Central, així com a punts del litoral i del prelitoral, amb una cota de neu que puntualment podria baixar fins als 600 metres. Dissabte les precipitacions quedaran restringides al Pirineu, sobretot al vessant nord, on seguiran essent en forma de neu, i desapareixeran de la resta del territori.\nEn tot l’episodi s'acumularan quantitats abundants al vessant nord del Pirineu, on es preveuen gruixos superiors als 5 cm per sobre dels 600 metres, més de 10 cm per sobre dels 900 metres, i més de 20 cm per sobre dels 2000 metres. A la resta de la serralada les quantitats seran menys importants.\nPel què fa al descens de la temperatura, començarà dijous i tocarà fons dissabte, quan les glaçades seran extenses a bona part de la Depressió Central, Pirineu i Prepirineu, i puntuals al prelitoral. A partir de diumenge la temperatura tendirà a recuperar-se progressivament.\nLa temperatura mínima de dijous se situarà entre -2 i 3 ºC al Pirineu, al Prepirineu i a la depressió Central, entre 2 i 7 ºC al prelitoral i entre 5 i 10 ºC al litoral. Divendres i dissabte la mínima serà entre 1 i 3 ºC més baixa i les glaçades seran més nombroses i extenses a l’interior i a punts del prelitoral.\nPel que fa al vent, divendres s’imposarà el component nord moderat amb intervals forts, sobretot al Pirineu i als dos extrems del litoral i prelitoral. A la resta el vent serà fluix i variable. Dissabte s’imposarà el component nord en general, sobretot de gregal moderat amb cops forts. La situació marítima s'alterarà divendres i sobretot dissabte, quan es preveuen onades màximes de més de 2.5 metres.\nPer aquest motiu, el Servei Meteorològic de Catalunya ha emès avisos de Situació Meteorològica de Perill per vent i neu.\nEl models meteorològics a mitjà termini indiquen que, a partir de diumenge i sobretot de dilluns, s’estabilitzarà l’atmosfera i s’iniciarà una recuperació de la temperatura.\nDavant la incertesa observada en els models meteorològics es recomana seguir amb atenció les següents actualitzacions de la predicció, així com l’evolució dels Avisos de Situació Meteorològica de Perill.


Jordi Planagumà: 'Avui a les festes més 'cool' es punxa funk i soul' - El Gerió Digital\n'Avui a les festes més 'cool' es punxa funk i soul'\nJordi Planagumà Director del Black Music Festival\nDijous, 28 de febrer de 2013 10:30h\nEl director del Black Music Festival, Jordi Planagumà © ACN\nQuin ha estat el plantejament artístic d'aquesta dotzena edició?\nEl plantejament no canvia massa respecte altres edicions. Sempre intentem que artísticament sigui un variat d'estils derivats del blues (funk, hip hop, soul...) i crec que amb les 40 actuacions que tenim està ben representat. I d'altra banda sempre intentem combinar els 4 o 5 caps de cartell amb una base d'artistes d'aquí. És la primera vegada que arribem a 40 artistes, i això malgrat el context de la crisi i les retallades. S'ha fet un gran esforç.\nEn quin aspecte?\nLes subvencions va començar a finals dels 2010 i ja ens hem anat adaptant. A nivell d'espònsors privats hem mantingut les aportacions que teníem. El que ens afecta més és la pujada de l'IVA: El 13% de més et canvia els plans i t'has de plantejar com fer un festival del mateix nivell.\nEs pot fer gràcies a que tothom està en una mateixa 'onda' de col·laboracions, de sumar esforços. Els artistes tenen clar quina és la situació. Però el plantejament no és que a partir d'ara haguem de funcionar així: crec que aquest IVA no pot durar gaires anys. De fet, allà on s'ha pujat l'IVA cultural s'ha acabat baixant, perquè l'efecte és el contrari de la voluntat recaptatòria que pretén. Per ara el festival ha assumit l'IVA, i no ha repercutit en el preu de les entrades.\nMalgrat tot, és l'edició amb més grups i més activitats paral·leles. Expliques que voleu transcendir el festival musical pur i dur.\nSí. Volíem potenciar més les activitats, i per això enguany anem més enllà. Es tracta que el festival estigui molt present a nivell de visibilitat i de proximitat amb la gent i també aquesta pugui participar no només escoltant la música sinó cantant, ballant, etc.\nTambé hem volgut fer el festival atractiu a nivell de turisme, perquè som conscients que pot ser un motor econòmic. El nostre públic no és només de Girona, proporcionalment cada cop hi ha més gent de fora. I per això intentem que tinguin altres al·licients: que els preus dels hotels siguin assequibles, restaurants que ofereixen menús especials, fins i tot un que ha fet uns postres especials....\nHeu tingut suport per part de l'administració local?\nSí, el fet que la cultura és un atractiu turístic i econòmic es té bastant clar des del món local. Nosaltres incidim en una època de l'any en la que no hi ha molts visitants, de manera que som motor de l'economia. Però de la mateixa manera que el món local i la Generalitat tenen clar que això és indústria, el Govern de l'Estat no ho pensa.\nEnguany la principal producció pròpia del festival té Raynald Colom com a protagonista. Perquè i en què consisteix?\nParlant amb el Raynald de què podíem fer aquest anys (l'any passat ho vam fer amb el Llibert Fortuny), ell va dir que volia muntar una gran banda per fer des del jazz més pur fins a la barreja més actual que es pugui fer del jazz i el hip hop. Per això necessitàvem secció de corda, vents, la banda base de jazz, mc's... I a més la feina de quasi un any d'escriure la música.\nVam decidir que això era una aposta que podíem tirar endavant com a festival. Els músics hi han dedicat molt més del que es demanava. Serà una producció exclusiva del Black Music a l'Auditori de Girona i els amants del jazz no es poden perdre una cosa com aquesta, que és molt difícil que es torni a repetir .\nL'altra producció pròpia d'aquest any s'ha fet pel públic infantil, que enguany té més protagonisme. Què és el Petit Black Music?\nL'any passat vam fer un experiment, amb l'espectacle 'Reggae per a xics', de The Penguins. I vam veure que era adequat al Black Music Festival. Vam decidir que havia de tenir continuïtat. Però no trobàvem espectacles infantils que tinguessin relació amb la música negre. Per això se'ns va acudir agafar músics de funk i de soul i muntar un espectacle propi que és 'El viatge de la Hope'. És un conte que explica la història d'una nena que fa un recorregut geogràfic, musical i vital pels Estats Units. I va fent un repàs dels diversos estils de la música negra. La majoria de temes que sonaran són clàssics del soul i del funk i els nens podran interactuar.\nA banda d'això hi ha el Jordi Tonietti, 1ue és el cas contrari. És algú que ja fa espectacles infantils i que li proposem que s'apropi al registre del festival. És a dir, versionar-se a si mateix fent soul, funk... I la tercera activitat és el 'T'enCANTarà', que és el taller de gospel que habitualment fèiem per adults, pensat perquè cantin els nens i els pares.\nThe Brand New Heavies, The Impressions, Mick Taylor...Com es sedueixen aquests artistes perquè vinguin al festival?\nAquest any, cap dels quatre cap de cartell estan en gira (vénen expressament). Tant Mick Taylor com The Brand New Heavys hem provocat que vinguessin al festival. Amb The Impressions ho hem fet combinant-ho amb una actuació a Madrid. I la Keny Arkana buscava una actuació a Catalunya i li vam oferir que vingués al festival.\nQuins grups tens pendent que actuïn al festival?\nHome n'hi ha tants.... Mira, se'm acudeixen Ben Harper, Jamiroquai o Van Morrison que ens agradaria que algun dia poguessin passar pel festival. Sabem que és complicat per l'aforament dels nostres recintes. Però com a festival també es pot plantejar de fer alguna cosa més gran, per be que és complicat per la nostra filosofia.\nLa música negra ha anat fent-se un lloc. Però quan vau començar era un terreny bastant erm, oi?\nSí. El 2002 això de la música negra era una cosa de gent que s'havia quedat ancorada en el passat o be gent molt melòmana, en general minoritària. En aquests anys hi ha hagut una explosió, bàsicament gràcies a artistes comercials com Amy Winehouse, Duffy, Beyonce... que han recuperat molt l'essència del soul o el funky, i això s'ha posat de moda. Avui a les festes més 'cool' es punxa funk i soul. Això ha ajudat a fer créixer l'interès de la gent per aquesta música. No és que sigui de ràdio fórmula però és més coneguda i hi ha interès per part de la gent i de les bandes.\nConcretament a Barcelona hi ha moltes bandes que estan fent funk, soul, boogaloo... a un nivell espectacular. D'aquí va sorgir una mica el Blackcelona, per agrupar tota aquesta sèrie de grups que estaven fent la guerra per la seva banda.\nI vam pensar que havíem de fer alguna cosa amb aquesta iniciativa. La primera idea va ser de fer tocar alguns grups d'aquests a Barcelona. I finalment vam decidir fer la presentació del festival a la Fàbrica l'Estrella Damm, i de totes les que hem fet és a la que ha vingut més gent. A vegades ens sembla que per portar un grup de fora serà millor i no.\nQuina part de responsabilitat d'aquest creixement atribueixes al festival?\nNo sé si és un actiu important. Algun mèrit si que té, però ha tingut molta més importància el paper d'artistes mediàtics que han impulsat el gènere. Nosaltres ho hem anat veient i ho hem potenciat, però ha estat una escena molt general, no de Catalunya. Nosaltres com ha festival ens n'hem beneficiat.\nLa part de mèrit és que hi vam apostar quan no ho feia ningú. A nivell de comarques gironines segurament sí que tenim molta culpa que a la gent li agradi aquesta música. Però a nivell de públic Barcelona s'ha incorporat al festival a partir del 2006-2007.\nL'any 2002 era insòlit pensar en l'èxit d'un festival com el Black Music Festival...\nSí, vam tenir aquella idea quan semblava que havies de fer un festival de rock o de jazz o de rock. Sonava estrany i la gent et deia que això era per minories. Segueix sent una cosa de culte, però estem contents.\nQuina previsió d'assistència teniu? Amb què estaríeu satisfets?\nNosaltres hem fet un festival pensant que si aconseguim reunir el públic de les dues últimes edicions, al voltant de les 10.000 persones, és suficient per la continuïtat del festival. Veiem que avui en dia el poder mantenir ja és una gran sort. Fins i tot creiem que podem augmentar una mica, per l'aposta que hem fet perquè el festival sigui més conegut al sud de França. En les últimes edicions hi ha hagut públic francès, però fins ara no havíem incidit fent una presentació del festival a Perpinyà com enguany, i estem segurs que això repercutirà.


Ferran Dalmau - Vallmanya, la pel·lícula | NacióCerdanya\nVallmanya, la pel·lícula\n"S'ha detectat gent pernoctant a la casa i que alhora es preparava el robatori de la instal·lació de coure que algú ja estava amuntegant a la porta d’entrada"\nFerran Dalmau | 27/04/2022 a les 08:50h\nSón dies de parlar de cinema, tant si ets un cinèfil de tota la vida com si ets un nouvingut en la matèria. La pel·lícula «Alcarràs», premiada a la Berlinale, és en boca de tothom, convertint-se en el mainstream ponentí i catalunyesc del moment: Si no vols semblar fora de lloc i context, toca parlar-ne.\nEn paral·lel a l’estrena de la pel·lícula, al mateix poble d’Alcarràs on ens situa la cineasta barcelonina i, més en concret, en el seu nucli agregat de Vallmanya, en un episodi també digne d’una pel·lícula, aquest cap de setmana descobríem que la caixa forta lligada a la família del President Macià que restava a l’interior de la seva casa pairal, havia estat robada. En ple any 2022 revivim un nou episodi d’espoli cultural no molt allunyat dels perpetrats en aquestes comarques per René Alphonse Van der Berge –més conegut com Erik el belga– cap allà als anys 90. No n’aprenem i, probablement, ja mai sabrem si la caixa contenia documentació valuosa sobre el President, la família Macià i/o el país.\nEl problema, però, és que en aquesta ocasió les administracions estaven alertadíssimes: l’alcalde d’Alcarràs i el delegat de Cultura de la Generalitat ho sabien per boca de l’entitat Salvem Cal Macià-Casa Vallmanya i, el primer dels dos, en declaracions als mitjans, va arribar a manifestar fins i tot que trucaria al propietari de la casa –qui tenia tota la disposició del món a cedir la caixa a qualsevol administració– per veure que s’hi podia fer. Resulta, però, que no era veritat, i contrandit-se a ell mateix, en un episodi que es mou entre l’immobilisme i la negligència i que ha suposat una pèrdua irreparable de patrimoni, va passar del tema olímpicament. El propietari de la casa encara espera, assegut per si de cas, qualsevol trucada de tots dos.\nL’entitat Salvem Cal Macià-Casa Vallmanya, fent la feina de control que les administracions no fan –la de vetllar per la protecció d’un BCIL– ha explicat que feia dies que havia detectat gent pernoctant a la casa i que alhora es preparava el robatori de la instal·lació de coure interior que algú ja estava amuntegant els tubs a la porta d’entrada principal, com a pas previ. Donant com a versemblant l’opció que aquest algú també s’endugués la caixa de ferro, prou valorada al mercat negre, va decidir demanar empara a les administracions per no haver d’incórrer els seus integrants en el delicte d’entrar en una propietat privada i endur-se la caixa per tal de protegir-la. A més, no era necessari fer-ho, el propietari estava disposat a cedir-la a les administracions, tan sols feia falta que aquestes es posessin en contacte amb ell. Cosa que no ha passat, com ha quedat palès.\nLa pel·lícula de Vallmanya, doncs, s’està convertint com a mínim en una tragicomèdia all’italiana que en deien, digna de Totò e Peppino y... la malafemina, de Divorzio all'italiana o qualsevol altra de l’univers creat per Cinecittà on, tot i el rerefons dramàtic del tema plantejat, uns personatges exagerats i histriònics es dediquen a un humor particular poc comprensible per aquestes contrades, interpretant guions rocambolescs i plens d’embolics. Uns polítics-actors que, casualment, aquest dies es retraten a tort i a dret al costat de la premiada cineasta, d’un cartell de la pel·lícula «Alcarràs» o d’un simple palot de fruita, aprofitant el rebuf de l’èxit assolit pel film per tal de gaudir d’una mica de notorietat pública: són els mateixos que porten mesos condemnant Casa Vallmanya, i tot allò que representa, a la seva desaparició física i memorística.\nMillor, doncs, parlem del premiat i suggerent film de Carla Simón, el que amb encert i sensibilitat ens apropa a les arrels i valors intrínsecs al sector agrari i a les famílies que el mantenen dempeus. Aquell món que és a punt de desaparèixer: l’estima a la terra, a la seva gent i al treball de les generacions que ens han precedit. El de l’esforç dels pagesos i jornalers, el de l’arribada de l’aigua del Canal d’Aragó i Catalunya i la transformació del paisatge i el del respecte a la memòria dels que ens han precedit. Un món que se’ns escorre a les mans dia rere dia exemplificat amb l’agonia de la que fou la casa pairal del President més estimat de la història contemporània del país.\nVoleu dir que Vallmanya no simbolitza i sintetitza en una sola casa tot aquest univers i els valors que la Carla Simón ens descriu al seu film i que al mateix temps no seria un lloc fantàstic des d’on explicar-los al món? Doncs en cap cas és compatible defensar-los públicament de boqueta i alhora deixar caure la casa, sense incórrer en un notable exercici de cinisme interpretatiu.\nVallmanya, la pel·lícula (27/04/2022)\nPlou sobre mullat a Vallmanya (25/11/2021)\nLes maletes d’en Blàvia (23/07/2021)\nFalin Cáceres, Lluís Gavaldà i Joan Reig, Els Pets, aquest dimarts a Barcelona | Adrià Costa


CONCERT DEL QUARTET HAVEL a l'Escola de Música\nEl proper dissabte 17 de maig a les 19:30h, i dins dels actes de la setmana de portes obertes de l'Escola Municipal de Música Joan Valls, Stanislav Stepanek i Marc Armengol (violins), Ferran Saló (viola) i Zsolt Tottzer (cello), intergrants del Quartet Havel, oferiran un concert a l'Escola de Música Joan Valls, on interpretaran oberes de Hadyn, Dvorak i Montsalvatge.\nEl Quartet Havel, encara de curta trajectòria però amb una intensa agenda de concerts al llarg de tota la geografia catalana, pren el seu nom de qui ha estat durant anys president la república Txeca, Václav Havel (dos dels seus integrants i fundadors del grup són d'orígen txec), i no deixa d'ampliar el seu repertori intentant abastar tots els estils i èpoques, tant del gran repertori com de compositors no tan coneguts pel gran públic. Ha gaudit de gran acceptació en els escenaris que han trepitjat,i realitzen una intensa tasca pedagògica en audicions escolars, així com en la seva tasca docent com a professors en diferents escoles de música i conservatoris del país.\nPrèviament al concert, el Quartet Havel impartirà una classe magistral a alumnes de corda de l'Escola de Música Joan Valls.\nLloc: Escola Municipal de Música Joan Valls (carrer Buenos Aires 16-18)


S'ha complert la predicció d'Isaac Asimov de fa mig segle sobre el 2014? - VilaWeb\nDivendres 26.12.2014 06:00\nS'ha complert la predicció d'Isaac Asimov de fa mig segle sobre el 2014?\nEl text, publicat al New York Times el 16 d'agost de 1964 amb el títol 'Visit to the World's Fair of 2014', començava precisament fent una predicció que, a l'època, ja era agosarada: 'La Fira Mundial de Nova York del 1964 és dedicada a la 'Pau a través de l'Entesa', en què s'aporten visions del món de demà que descarten una guerra termonuclear. I per què no? Si té lloc una guerra termonuclear, no tindria cap sentit de parlar del futur. Per tant, deixem que els míssils dormin eternament als seus caus i observem què ens espera en el món no atòmic del futur.'\nAmb aquest punt de partença, Asimov es mostrava entusiasmat del que havia d'arribar, tot i que reconeixia que no sabia què seria: 'Però puc imaginar-m'ho', hi deia.\nS'atrevia, fins i tot, a preveure la població mundial, que situava en 6.500 milions de persones al planeta (s'hi va acostar: en són 7.000) i 350 milions als EUA (al cens del 2011 es van superar els 300).\nEls comentaris finals, com pràcticament totes les prediccions, eren espectaculars: 'Així i tot, la humanitat patirà greument la malaltia de l'avorriment, una malaltia que es propagarà any a any i que creixerà en intensitat. Això tindrà conseqüències mentals, emocionals i sociològiques serioses, i m'atreviria a dir que la psiquiatria serà, de lluny, l'especialitat mèdica més important el 2014. Els pocs afortunats que estiguin involucrats en tasques creadores seran la veritable elit de la humanitat, perquè seran els únics que faran alguna cosa més que servir a una màquina.'\nIsaac Asimov el 1965 (foto: Wikipedia).


La Rambla de l'art de Cambrils té a tocar la quantitat que va demanar a Verkami per tornar a obrir | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\n18 de Maig de 2020, per Marc Busquets\nUna imatge de l'exterior de la Rambla de l'art\nJa són més de 200 els mecenes que han donat suport a la demanda del cinema Rambla de l'art, de Cambrils. L'equipament, amb l'empresari Toni Badimon al capdavant, va engegar una campanya a la plataforma a Verkami per recaptar 11.000 euros amb els quals reprendre l'activitat un cop s'aixequi l'estat d'alarma o, almenys, el Camp de Tarragona entri a la fase 2 de la desescalada. En aquest sentit, les sales podran tornar a projectar pel·lícules, si bé amb mesures restrictives pel que fa a l'aforament. Ara per ara, s'han recollit 9.300 euros. Cal destacar que el termini per fer aportacions econòmiques venç el proper 6 de juny. Tot fa pensar, en conseqüència, que s'assolirà l'objectiu.\nMillora de les instal·lacions i adquisició de material de projecció\nBadimon va exposar a Reusdigital.cat que la campanya de micromecenatge s'havia concebut per trobar els fons necessaris amb els quals tornar a obrir la Rambla de l'art "en les condicions adequades" per als espectadors. El tancament forçat a causa de la pandèmia de la covid-19, que ja dura dos mesos, ha estat un cop dur per als exhibidors cinematogràfics. Els 11.000 euros han de servir per finançar una sèrie "d'inversions a millores" per fer a l'equipament, un dels pocs del territori on es projecten versions originals i cinema d'autor.\nEn concret, tal i com es detalla a l'exposició de motius de la campanya a Verkami, un 40% dels 11.000 euros que s'han demanat es destinaran a la "millora" de les instal·lacions; un 20%, a l'adquisició de material de projecció i a 'ticketing'; un 25% més, fons per a les despeses que s'han generat mentre la sala ha hagut de romandre tancada; i, el 15% restant, per produir i gestionar les recompenses als mecenes. Aquestes, entre altres incentius, inclouen samarretes, bosses, entrades i abonaments temporals a la plataforma catalana 'Filmin'.\nEl suport del teixit social\nBadimon va indicar igualment a aquest mitjà que haver accedit a un ajut d'una entitat bancària hauria suposat "el tancament definitiu" del cinema. "Amb el marge de guanys que tenim i les condicions dels préstecs, ens hauria estat impossible sobreviure", es va queixar. Per tot plegat, l'empresari es va estimar més fer una crida a la participació del teixit local. I aquest no s'ha amagat pas. "La Rambla de l'art és casa nostra, però també volem que segueixi sent casa vostra", s'assenyala com a lema de la campanya, tot subratllant el caràcter comunitari de la sala. En aquesta, per cert, també s'hi organitzen mostres i expositors d'artistes locals i del Camp, sigui quina sigui la seva disciplina.\nDurant el confinament, Badimon ha mantingut l'activitat del cinema a la xarxa. No pas amb projeccions, lògicament, sinó amb clips en què ha comentat les característiques de la indústria del setè art i altres qüestions, tals com la censura. S'hi fan recomanacions i es manté el contacte amb clients i seguidors. També cal destacar el suport dels veïns. Dies enrere, posem per cas, l'exalcadessa Mercè Dalmau va aparèixer en un vídeo per encoratjar la Rambla de l'art a tirar endavant.\n5Cultura en temps de confinament (38): Alina Ballester, Marta Sureda i el projecte de haikus solidaris del Batabat


Els veïns i veïnes celebren la recent inauguració d'una nova fase de la rehabilitació del Baluard del Príncep - Ajuntament de Palma\nEls veïns i veïnes celebren la recent inauguració d'una nova fase de la rehabilitació del Baluard del Príncep\nElies Torres, arquitecte de l'obra: "el més important és com la ciutadania es fa seu aquest espai i se'n cuida"\nAntoni Noguera, tinent de batle de Model de Ciutat: "aquesta fase de l'obra converteix el Baluard del Príncep en una nova entrada a la ciutat"\nPalma, 18 de març de 2017.- Avui els veïnats i veïnades del barri de la Calatrava i ciutadans d'arreu de Ciutat han acudit al Baluard del Príncep per a conèixer de primera mà el resultat de les obres de la fase E del projecte de rehabilitació. Aquest mateix dimecres es va inaugurar aquest espai urbanitzat dels carrers Porta del Mar, Bastió del Príncep i Bala Roja, i avui ja eren nombrosos els ciutadans que s'hi han passejat.\nLa trobada ha servit per a reunir els veïnats i veïnades, entre ells el president de l'Associació de Veïns de la Calatrava, Joan Berga, amb l'arquitecte de l'obra, Elies Torres, i el tinent de batle de Model de Ciutat, Antoni Noguera.\nAntoni Noguera ha explicat que "avui és un dia per a compartir i celebrar que l'urbanisme, quan es fixa en l'interès general, la ciutadania i els veïns i veïnes hi tenen un paper protagonista". Així mateix, ha recordat que aquesta obra es va iniciar l'any 1986. "Per tant, és fruit del consens de tots els partits i governs municipals que l'han gestionat".\nBaluard del Príncep. Obres de la fase E del projecte de rehabilitació\n"Ara només ens falta tenir la confirmació del finançament per a poder enllestir en un màxim de dos anys les fases que resten per a finalitzar tot el projecte". Aquestes són la construcció del centre d'interpretació, "que entraria a formar part de la xarxa museística de la ciutat, juntament amb el Casal Balaguer i Can Ribes, entre d'altres", ha explicat Noguera. I l'altra és la rehabilitació del fossat i fer un accés a la Porta del Camp que connectarà el Baluard amb la ciutat. Totes dues fases tenen un pressupost estimat de 4,7 milions d'euros.\nA dia d'avui han finalitzat les fases A, B, C i E, que han permès restaurar els panys de la murada de l'avinguda de Gabriel Alomar i Villalonga, urbanitzar la zona del baluard i restaurar els panys de la murada de l'avinguda de Gabriel Roca. A la fase que s'ha enllestit ara, s'han urbanitzat els carrers Porta del Mar, Bastió del Príncep i Bala Roja.\nData darrera modificació: 20 de març de 2017


Llum verda al pla parcial per construir 31 habitatges a Corró d'Amunt - somlesFranqueses\nLlum verda al pla parcial per construir 31 habitatges a Corró d'Amunt\nEl ple aprova definitivament el pla parcial del sector C, que preveu urbanitzar part de l'espai entre el camí de Can Suquet i les Antigues Escoles\nDivendres, 27 de setembre de 2019 | 13:16h\nEl planejament per desenvolupar urbanísticament el pla parcial del sector C, al sud del Consell de Poble de Corró d’Amunt, ja compta amb l’aprovació definitiva del ple després d’haver superat tots els tràmits previs.\nEl sector C es troba al peu de la carretera BV-5151, just al davant de la zona que ja està urbanitzada. Al sud limita amb els habitatges del camí que va cap a Can Suquet i, al nord, amb les Antigues Escoles del poble.\nL’àrea, de 2,1 hectàrees, està qualificada de zona residencial aïllada, i tindrà reservats 1.200 metres quadrats per a equipaments –“pensem que en el futur hauria de permetre l’ampliació del Consell de Poble”, deia Francesc Colomé–, 2.100 per a zona verda, 5.700 per a vialitat, i, la superfície restant, per a zona residencial, on es crearan una quinzena de parcel·les per a habitatges unifamiliars i dues parcel·les per a edificis plurifamiliars i usos compatibles, com per exemple, petits comerços. En total es preveu la construcció de 31 habitatges, dels quals 14 han de ser de protecció oficial.\nL’alcalde recordava que el pla està promogut pels propietaris dels terrenys, tres particulars, i que amb el desenvolupament d’aquesta parcel·la, juntament amb el sector R a Corró d’Avall, “queda esgotat el pla general urbanístic, de manera que a partir d’ara haurem d’obrir la revisió del pla per al futur”.\nEn la intervenció dels grups municipals, Àngel Profitós (IEC) va qüestionar el nombre d’aparcaments previstos, la connexió de la zona amb transport públic i la capacitat de la depuradora, mentre que Maria Forns (Sal-CUP) va indicar que la urbanització del sector respon a “un model d’urbanisme caduc i insostenible que no compartim”.\nEn sentit contrari, Amador Doncel (Cs) va assegurar que “cal ampliar l’oferta de sòl urbanitzable al municipi per evitar que pugin els preus”.\nA partir d’ara, l’acord i la normativa del pla parcial del sector C es publicarà una vegada s’hagi formalitzat la garantia del 12% del valor de les obres d’urbanització del sector, unes obres que tenen un termini de 10 anys per tirar endavant. El punt va ser aprovat amb els vots favorables de JxLF, PSC i Cs, l’abstenció d’IEC i el vot contrari de Sal-CUP.


Guide of Minsk - Ploschad Pobedy Minsk Bielorússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nGuide of Minsk - Ploschad PobedyApartamentProspect Nezavisimosti 36, Partizansky District, Minsk, Bielorússia, 220034 - Veure al mapaExcel·lent8,6Basada en43comentarisGuide of Minsk - Ploschad PobedyVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Minsk, no busqui més enllà de Guide of Minsk - Ploschad Pobedy. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Guide of Minsk - Ploschad Pobedy és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar, servei de llançadora. L'ambient de Guide of Minsk - Ploschad Pobedy es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Minsk, el Guide of Minsk - Ploschad Pobedy és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Històries d'Herois Anònims - Lorena, part II\nLorena, part II\nSi les circumstàncies haguessin estat diferents, amb tota probabilitat hauria perdut la vida i la seva filla petita hauria quedat orfe de mare. La història de Lorena hauria tengut un final tràgic de no ser pels donants. En la mateixa operació li van haver de posar les deu bosses de sang que havien preparat per a ella i en els dies posteriors, mentre va estar ingressada en l'UCI, va continuar necessitant transfusions.\n"Quan vaig despertar a l'hospital i em van contar el que havia passat, vaig sentir un immens agraïment cap a les persones que m'havien salvat. Em penedesc tant de no haver estat donant durant aquests últims anys. És un gest simple, però tan heroic. La major part del temps no som conscients del molt que una persona pot necessitar sang en un moment determinat. I és que al final, donar sang només et du 20 minuts del teu temps. 20 minuts que per a una altra persona poden significar continuar vivint, com va ser el meu cas. La meva experiència m'ha fet plantejar-me moltes coses i sobretot m'ha ensenyat a agrair d'altres que abans no agraïa", explica Lorena amb un sincer somriure i to carregat d'emoció.\nEntre els seus familiars i amics hi ha donants actius des de fa anys, com la seva mare, i altres que van començar a donar quan van saber el que havia succeït en l'operació. Ella assegura que estan molt conscienciats, però assenyala que la gent no hauria d'esperar que succeeixi una cosa dolenta per a fer-se donant de sang. "La societat espanyola és tremendament solidària i sensible. El que passa és que a vegades, pel nostre propi dia a dia, no tenim prou interioritzat l'important que és anar a donar sang. Jo veig que la gent més compromesa és la que donarà cada pocs mesos. Falta arribar a aquestes persones que ho farien, però que per desconeixement o per altres motius no dona. Tant de bo jo hagués pensat a tornar a donar sense haver de passar pel que vaig passar".\nLorena és professora en el col·legi Puresa de María de Manacor, centre educatiu que col·labora amb el Banc de Sang i Teixits de les Illes Balears com a part del programa Educa, l'objectiu del qual és que els alumnes aprenguin el valor de la donació. Per a ella, sensibilitzar sobre aquesta qüestió des dels centres educatius és molt important. "La clau de tot és el que ens ensenyen des de petits a casa i a les escoles. Pel que és molt important que els nens aprenguin aviat tot el bé que poden fer de majors com a donants".\nEncara que el pitjor va passar fa ja dos anys, Lorena encara no té l'alta mèdica. Està sana, pot gaudir de la seva família i torna a estar embarassada. Per ara, es continuen fent ressonàncies de control per a assegurar-se que no apareix una nova tumoració. Les previsions són bones. Ella ho té clar, en el moment en què li donin l'alta, tornarà a donar sang. Perquè de la mateixa forma que a ella li van salvar la vida i cada dia ho agraeix, vol contribuir a ajudar a uns altres que, sense importar els qui siguin, el necessitin.\nLorena, part I


Els ocells somien en la nit les melodies que canten durant el dia\nReuters | 19 desembre 1998\nEls ocells no només somien quan dormen, sinó que probablement somien les cançons que canten durant el dia, segons afirmà dijous un grup d'investigadors. Els científics afirmaren que les seves troballes s'uneixen a l'evidència que somiar ajuda els animals, inclosos els humans, a «repassar» coses apreses a fer durant el dia per aconseguir fer-ho millor el sendemà.\nEl biòleg Daniel Margoliash i els seus col·legues a la Universitat de Chicago estudiaven la varietat coneguda com pinsans quan descobriren que, mentre els ocells dormien, els seus cervells mostraven un increment d'activitat en una zona coneguda com el robustus archistratalis (RA), que se sap que està relacionada amb el cant.\n«Hom podria esperar que aquesta zona estigui tranquil·la durant el somni», digué Margoliash, que publicà l'estudi a la revista Science.\nEls investigadors reproduïren gravacions dels ocells cantant mentre les aus estaven despertes, dormides i anestesiades. Llavors observaren l'activitat elèctrica del RA. Els ocells desperts no mostraren resposta, només els seus patrons normals d'oscil·lació, però els dormits o inconscients experimentaren forts brots d'activitat al RA. Quan es despertaren, els senyals tornaren a ser normals.


Prenzlauer Berg - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n52° 32′ 03″ N, 13° 25′ 07″ E / 52.53417°N,13.41861°E / 52.53417; 13.41861\nRosenthaler Vorstadt (en)\nPrenzlauer Berg és un barri (Ortsteil) de Berlín situat just al nord del centre històric de la ciutat, però formant part del districte de Pankow.\nDes de la seva fundació, al 1920, fins a la fusió amb els districtes veïns de Weißensee i Pankow, en la reforma administrativa de 2001, era un districte separat.\nPrenzlauer Berg, històricament un barri obrer de la part oriental de Berlín, va esdevenir durant la dècada dels 90, després de la reunificació d'Alemanya, el centre de la joventut bohèmia de Berlín i recentment ha experimentat el procés de gentrificació.\nPrenzlauer Berg és la part més al sud del districte de Pankow. Per l'oest i sud-oest fa frontera amb Mitte, al sud amb Friedrichshain-Kreuzberg, a l'est amb Lichtenberg, i al nord amb Weißensee i Pankow.\nEl punt més alt del barri està a 91 metres sobre el nivell del mar i es troba al nord-est del Volkspark Prenzlauer Berg. Aquest cim va ser creat a partir de les runes de les cases derruïdes després de la Segona Guerra Mundial.\nA Prenzlauer Berg no hi ha gaire àrees verdes excepte el petit llac de Volkspark Prenzlauer Berg, i la piscina pública a Ernst-Thälmann-Park.\nEl paisatge urbà de Prenzlauer Berg es caracteritza per edificis antics, la majoria dels quals daten del segle XX, entre 1889 i 1905. Més del 80% de les cases van ser construïdes abans del 1948 i algunes cases realment antigues encara perduren, com la que es pot veure al carrer Kastanienallee 77 que data de 1848 i que és l'edifici més antic que queda al barri. Prenzlauer Berg es va veure relativament poc afectat pels bombardejos de la Segona Guerra Mundial comparat amb altres zones de Berlín. Des de l'inci de l'època de la República Democràtica Alemanya va estar totalment oblidat per les autoritats i deixat en un estat marginal. Prova d'això és el fet que les últimes ruïnes de la segona guerra mundial no van ser remogudes fins a la dècada dels 70. Després de la caiguda del mur de Berlín i la reunificació d'Alemanya, el barri va patir un procés de transformació, convertint-se en uns dels barri més populars de Berlín.\nVista panoràmica de la intersecció de la Schönhauser Allee amb Danziger i Eberswalder Straße.\nAvui, Prenzlauer Berg és un conjunt homogeni d'edificis històrics. Més de 300 edificis són considerats i protegits com a monuments històrics, com per exemple la piscina municipal d'Oderberger Straße i les cerveseries de Milastraße i Knaackstraße. L'àrea central es caracteritza per restaurants i bars. La cuina típicament berlinesa es concentra a Kastanienalle i també al voltant de Kollwitzplatz i Helmholtzplatz. Pel que fa a la vida nocturna, la parada de metro de la línia U2 d'Eberswalder Straße n'és l'epicentre, ja que s'ubica just a la interesecció de carrers importants com Schönhauser Allee, Danziger Straße, Eberswalder Straße, Kastanienallee i Pappelallee. Aquesta àrea és coneguda com a "Ecke Schönhauser" ("Cantonada de Schönhauser").\nPel que fa a la planificació urbanística, el barri és bastant homogeni, amb predominança d'efidicis de 5 plantes en illes d'edificis tancades amb pati interior, alguns relativament grans.\nAlguns dels edificis més notables són les esglésies, on destaca l'església de Gethsemane de l'arquitecte August Orth al carrer Stargarder. El seu campanar de 66 metres es veu, però, superat pels campanars de 68 i 79 metres de l'església Immanuelkirche a Prenzlauer Allee i la Segenskirche a Schönhauser Allee respectivament. A Prenzlauer Berg també s'ubica la sinagoga més gran d'Alemanya. La construcció d'aquesta sinagoga ubicada al carrer Rykestrasse va començar a finals del 1903 i va acabar-se de construir el 4 de setembre de 1904. Aquesta sinagoga no va veure's afectada pel pogrom de La nit dels vidres trencats el 1938, ja que estava privilegiadament envoltada d'edicis residencials. El 1940, però, la sinagoga va ser profanada i confiscada. En acabar la segona guerra mundial, al juliol de 1945 va tornar a obrir i va patir diverses renovacions (1952/1953, 1976, 1987/1988) i amb motiu del seu centenari va ser restaurada per retornar-li la seva esplendor original. Al cementiri jueu de Schönhauser Allee, obert l'any 1827, hi ha més de 22.500 tombes i 740 tombes familiars, incloent-hi alguns personatges destacats com David Friedländer, Max Liebermann, Leopold Ullstein, Ludwig Bamberger, Eduard Lasker i Giacomo Meyerbeer.\nEl Zeiss-Großplanetarium Berlin\nPotser un dels edificis més característics de Prenzlauer Berg és l'antiga Torre de l'Aigua (Wasserturm) al carrer Rykestraße cantonada amb Knaackstraße, que data de l'any 1877 i que va ser el primer dipòsit d'aigua de tot Berlín. També el planetari de Zeiss-Großplanetarium a Prenzlauer Allee, obert el 1987, és un edifici destacat.\nA la part més oest del barri, tocant a Mitte, hi ha el Mauerpark (Parc del Mur). Aquesta àrea verda està situada a la zona de seguretat del tros de Mur que separava les dues parts de Berlin en el seu trajecte des de Nordkreuz i Bernauer Straße, d'on li ve el nom. Durant els 40 anys que van passar des de la construcció del mur fins a la seva demolició, el parc era una àrea de seguretat.\nPrenzlauer Berg es va desenvolupar durant la segona meitat del segle XIX basat en un disseny de pla urbanístic de James Hobrecht de l'any 1862. A partir de la caiguda del Mur de Berlín, el barri que fins aleshores havia estat un barri majorment proletari i abandonat va passar a ser un barri freqüentat per estudiants i artistes joves atrets pels lloguers barats. A partir de la popularització del barri es va produir un increment dels preus de lloguers any rere any que l'han acabat convertint en la zona amb els llguers més cars de Berlín. Aquest fet ha provocat que part dels seus residents originals s'hagin vist amb l'obligació de marxar del seu barri, empesos per uns preus abusius i ha fet que el barri quedi poblat per famíles acomodades i avui és un dels més clars i coneguts exemples de gentrificació.\nAlguns edificis antics com la Torre d'Aigua, prop de la Kollwitzplatz, o el Prater Beer Garden a Kastanienallee, així com algunes cerveseries antigues encara li donen un aire que recorda els dies quan Prenzlauer Berg era part del que s'anomenava Steinernes Berlin (Rocky Berlin) descrit per l'autor Werner Hegemann el 1930.\nActualment, incontables bars, cafès, galeries i petites botigues creen una atmosfera de vida diària (i nocturna) única a Berlín. Juntament amb Schöneberg, Neukölln i Mitte, Prenzlauer Berg és el focus de l'escena artística berlinesa.\nPrenzlauer Berg ha esdevingut recentment famós per ser un dels pocs llocs a Alemanya que ha experimentat un baby boom en els darrers anys. A Prenzlauer Berg hi ha molts parcs infantils com els de Helmholtzplatz i Kollwitzplatz, kitas (escoles bressol) i botigues d'accessoris, roba i complements per a infants.\nGethsemane Church, antic lloc de reunió de la resistència contra el govern de l'RDA\nHelmholtzplatz i Kollwitzplatz els dies de mercat\nCementiri jueu a Schönhauser Allee, on el pintor Max Liebermann i el compositor Giacomo Meyerbeer estan enterrats\nMauerpark (zona on abans hi havia el Mur de Berlin)\nTorre de l'Aigua, dissenyada per Henry Gill, i finalitzada el 1875.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Prenzlauer Berg\n↑ Peter Beaumont, "East Berlin fights back against the yuppy invaders: The German capital is divided once again, as residents of the former east are forced from their homes by gentrification," The Guardian (16-01-2011); Retrieved 19 January 2011\nCoord.: 52° 32′ 21″ N, 13° 25′ 27″ E / 52.53917°N,13.42417°E / 52.53917; 13.42417\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Prenzlauer_Berg&oldid=23844829»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 juny 2020 a les 17:17.


Nova concentració contra la MAT a la Pobla de Segur - La Valira\nLa Plataforma contra l’Autopista Elèctrica ha organitzat aquest dissabte una concentració de protesta contra la línia de molt alta tensió (MAT) entre Isona (Pallars Jussà) i Penyalba (Osca) i la potenciació de línies elèctriques com la que hi ha entre la Pobla de Segur i Foradada del Toscar.\nEn aquesta ocasió han fixat la seva reclamació contra la torre elèctrica de Miraltren, que travessa un parc infantil de la Pobla de Segur. Des d’entitat ecologista demanen el soterrament d’aquesta línia i d’una segona que travessa Tremp.\nL’empresa promotora, Red Eléctrica de España, preveu començar a construir la subestació d’Isona a finals d’any, després que obtingués la declaració d’impacte ambiental favorable per part del ministeri de Medi Ambient, mentre que de moment ajorna fins més enllà del 2020 la resta del corredor elèctric. Des del territori temen que la companyia tiri endavant la interconnexió elèctrica amb França per aquest costat del Pirineu.\nEl d’aquest dissabte és el primer dels diferents actes que l’organització preveu arreu dels municipis del Pallars afectats pel pas de línies elèctriques.\nLa plataforma creu que el projecte resulta “inacceptable” i suposa un “autèntic atemptat contra la salut pública” per “l’obstinació de Red Eléctrica de España de no modificar ni un mil·límetre del traçat d’aquesta línia”, construïda tan a prop de les poblacions afectades com perquè en diversos casos els seus cables arribin a sobrevolar cases habitades.


Ajuntament de Lliçà d'Amunt/La ciclista Sara Gay i el triatleta Rafa Espinar, millors esportistes de la Nit de l'Esport 2019\nData i hora oficials: 09/08/2020 03:54\nLa ciclista Sara Gay i el triatleta Rafa Espinar, millors esportistes de la Nit de l'Esport 2019\nÚltima revisió 16-12-2019 12:37\nUnes 500 persones han participat a la Nit de l’Esport, la festa de l’esport lliçanenc, que enguany celebrava la 12a edició. La futbolista del Barça, Vicky Losada, va ser la convidada d’honor d’aquest any.\nLa Nit de l’Esport, la trobada en format festa on es reconeix l’esforç que realitzen dia a dia les entitats esportives i els esportistes del nostre municipi, s'ha tornat a celebrar avui divendres 13 de desembre en el Pavelló d’Esports. En aquesta edició, a més del reconeixement als èxits obtinguts durant la darrera temporada esportiva, s'ha reivindicat i promocionat l’esport femení. D’aquesta manera, abans dels parlaments, s'ha projectat un vídeo on es reflectia l’esport femení del municipi.\nLa benvinguda d’aquesta dotzena edició de la Nit de l’Esport ha anat a càrrec del regidor d’Esports, Fran Sánchez, que en el seu discurs ha fet referència a l’esport femení i ha dir que cal, des de l’administració i des del propi món de l’esport, potenciar i obrir les portes a totes les dones que practiquen les diferents modalitats esportives, “perquè volem un poble igualitari, amb els mateixos drets i deures, i amb les mateixes oportunitats”. El regidor d’Esports ha felicitat tots els clubs que tenen seccions femenines i tots els que estan treballant per aconseguir-ho, a més de totes les esportistes lliçanenques, a les quals ha animat per continuar demostrant la seva valia en el món de l’esport. Fran Sánchez també ha parlat dels eixos de treball que es volen potenciar des de la regidoria d’Esports els propers 4 anys: treure el màxim profit de les instal·lacions i actes esportius; ampliar l’espai esportiu i les classes dirigides; i donar el màxim suport a les entitats.\nEl presentador, Robert Gobern (actor i speaker), ha cridat a l’escenari a la persona convidada d’honor d’aquesta edició, una representant de l’esport femení, Vicky Losada, la centrecampista i capitana del primer equip del Barça femení de futbol. L’Alcalde, Ignasi Simón, i el regidor d’Esports, Fran Sánchez, han lliurat una placa institucional a la jugadora de futbol.\nDesprés, s'ha donat pas al lliurament de premis a les entitats i als esportistes locals pels mèrits aconseguits durant l’any 2019. El punt culminant del lliurament de premis ha estat quan s'han desvetllat els noms del millor i la millor esportistes de Lliçà d’Amunt d’aquesta edició de la Nit de l’Esport. Els guardonats han estat la ciclista de BTT Sara Gay i el triatleta Rafa Espinar. Sara Gay no ha pogut ser present a la gala per motius esportius, ja que es troba concentrada a Alacant amb la selecció espanyola de ciclisme com a membre de l’equip d’alt rendiment i tecnificació.\nEls sobres amb el nom del i la millor esportista de l’any han arribat a l’escenari en una moto conduïda pel pilot de motos Rubén Luengo, membre de l’equip guanyador de la darrera edició de les 24 Hores de Ciclomotors de la Vall del Tenes.\nUn altre moment destacat ha estat el lliurament dels premis honorífics, que han recaigut en Team Luengo, el Club Esportiu Lliçà d’Amunt, el Grup 24 Hores i el Futbol Sala Vall del Tenes.\nFinalitzat el lliurament de premis, ha estat el torn del parlament de l’Alcalde, Ignasi Simón, el qual, a més de felicitar tots els premiats i especialment el i la millor esportista, ha agrait la presència de la capitana de l’equip femení de futbol del Barça Viky Losada i ha donat les gràcies al jurat i als treballadors municipals implicats en l’organització i desenvolupament de l’event. També ha tingut paraules de reconeixement per tots els entrenadors de les entitats esportives locals per la seva dedicació i professionalitat, gràcies a les quals els nostres esportistes han aconseguit fites importants.\nTot seguit, s'ha donat pas a un còctel a peu dret, que ha permès la interrrelació de tot el teixit esportiu de Lliçà d’Amunt.\nLa Nit de l’Esport, oberta a tota la població, ha comptat amb l’assistència d’unes 500 persones.\nTambé s'ha creat l’etiqueta #NitdelEsportLliçà per utilitzar a les xarxes socials en tot el referent a aquest esdeveniment. Del 13 al 17 de desembre, les persones que comentin la publicació del concurs de La Nit de l'Esport a Instagram etiquetant amb qui practiquen o els agradaria practicar esport entraran en el sorteig d’un abonament de tres mesos gratuïts pel gimnàs del Pavelló d’esports.\nMillors esportistes Nit de l'Esport 2019\nLa futbolista Vicky Losada, convidada d'honor\nRafa Espinar, millor esportista\nMillor esportista, Sara Gay\nBenvinguda a càrrec del regidor d'Esports, Fran Sánchez\nDiscurs d'agraïments a càrrec de l'Alcalde, Ignasi Simón\nEl presentador, Robert Gubern, actor i speaker\nVídeo sobre l'esport femení lliçanenc\nMoment de l'arribada dels sobres amb els premiats


La setena part de "Missió: Impossible" ajornada per a l'any que ve / @EP\nLes productores, Paramount Pictures i Skydance, han justificat aquest nou endarreriment per la situació pandémica, argumentant que volen que els aficionats tinguin "una experiència única a les sales", fet que amb la crisi sanitària, no es pot.\nLa data que els seguidors de l'agent Ethan Hunt tenien marcada al calendari era el 29 de setembre del 2022, després de diversos canvis. I ara, hauran d'esperar al 14 de juliol del 2023. Un moviment que afecta tota la saga.\nLa vuitena part, amb Tom Cruise al capdavant, també s'ajorna i, en lloc del 7 de juliol del 2023, s'estrenarà, si no hi ha cap més contratemps, el 28 de juny del 2024.\n"Missió: Impossible" és una màquina de fer diners. La saga ha recaptat gairebé 3.600 milions de dòlars fins ara i l'estrena del 2018, "Missió Impossible: Fallout", va recaptar 791 milions de dòlars; rècord de la franquícia.\nD’altra banda, Tom Cruise estrena aquest 2022 "Top Gun: Maverick", igualment produïda per Paramount-Skydance, que de moment no ha variat la data i està prevista per a aquest any.


El conseller socialdemòcrata també vol saber els detalls de la venda de Vall Banc\n4 min. Andorra la Vella 07/07/2019 14:57\n651x366 El conseller general del partit socialdemòcrata, Joaquim Miró. / M. M. El conseller general del partit socialdemòcrata, Joaquim Miró. / M. M.\nEl conseller general del grup parlamentari socialdemòcrata (GPS), Quim Miró, vol que Govern i l’Agència Estatal de Resolució d’Entitats Bancàries (AREB) donin detalls dels costos que la intervenció de Banca Privada d’Andorra (BPA) ha suposat per a l’Estat així com del procés seguit per a la venda de Vall Banc. Per això, ha tramitat, per una banda, una sèrie de preguntes que s’hauran de respondre per escrit i, per l’altra, una demanda d’informació mitjançant la qual vol que se li faciliti els estats financers de l’entitat intervinguda. El parlamentari vol tenir així més detalls de l’evolució del cas, sobretot arran de les darreres notícies aparegudes, tant en relació a una nova demanda judicial contra els antics propietaris de BPA com al fet que, malgrat la recuperació de la renda variable bloquejada a Suïssa, el comprador de Vall Banc, JC Flowers, no pagarà més diners per la compra de l’entitat.\nEl primer dels escrits tramitats aquest divendres a Sindicatura és una sèrie de preguntes escrites formulades “amb motiu de conèixer i analitzar amb la màxima precisió possible l’evolució de l’entitat pública BPA, des que fou intervinguda”. Així, en relació a la venda del banc a JC Flowers, el conseller general socialdemòcrata recorda que “l’article 16.4 de la Llei 8/2015 diu en relació amb la venda del negoci” que “per seleccionar l’adquirent o els adquirents, l’AREB ha de desenvolupar un procediment de concurrència” amb diverses característiques. Entre elles, “que sigui transparent, tenint en compte les circumstàncies del cas concret i la necessitat de salvaguardar l’estabilitat del sistema financer” així com “que no afavoreixi o discrimini cap dels adquirents potencials” i que “s’adoptin les mesures necessàries per evitar situacions de conflicte d’interès”.\nSobre aquesta demanda, Miró ha posat en relleu que “des de la intervenció de BPA el 2015 no s’ha tramès cap estat financer ni comptes de l’entitat, que és un banc intervingut per l’estat i, per tant, de titularitat pública”. Per això, entén que “seria bo conèixer l’estat actual del mateix” alhora que remarca que “és una obligació de l’AREB”. El conseller també apunta que amb les dues iniciatives tenen l’objectiu de “saber els costos totals de la intervenció per a l’Estat” i, en particular, el que caldrà pagar per l’última demanda judicial presentada, tot recordant que “ja vam demanar explicacions sobre unes tarifes d’advocat que considerem molt elevades”.\nEl Govern perd 1,5 milions d'euros pel retard en el retorn de la renda bloquejada a Suïssa


14 de maig de 2020 - 09: 22\nLa Conselleria d'Educació, Cultura i Esport envia durant aquest dimecres per SMS al tercer val-beca menjador quinzenal als telèfons mòbils de les famílies de gairebé 60.000 alumnes i alumnes beneficiaris.\nLes famílies podran bescanviar fins al 27 de maig i, amb això, s'assegura que tot l'alumnat que compta amb el 100% de la beca menjador per motius de renda, per estar escolaritzat en escoles d'educació especial o per ser víctima de violència de gènere, rebi el val per adquirir aliments bàsics en la cadena de supermercats de la cooperativa valenciana Consum.\nLa dinàmica per fer efectiu aquest tercer val-beca menjador és la mateixa que en el segon, quan es van ampliar les facilitats per a les famílies beneficiàries augmentant les possibilitats de verificació mitjançant el número d'identificació de l'alumnat (NIA).\nEl NIA és un nombre únic per a cada alumne o alumna i es pot trobar fàcilment en el butlletí de notes de cada fill o filla. En cas que no ho localitzen, les famílies poden aconseguir-se en contacte telefònic o per correu amb l'equip directiu del seu centre educatiu o amb el tutor o tutora dels seus fills i filles.\nLes famílies rebran l'SMS amb un enllaç que condueix a un espai en el qual cal posar el NIA de l'fill o filla beneficiari de la beca menjador; o el DNI o el NIE de el pare, la mare o tutor o tutora legal de el menor que va sol·licitar aquest curs escolar la beca menjador de cada fill o filla si ho prefereixen. En aquest espai també es demana sempre que s'introdueixi el número de telèfon mòbil a què s'ha rebut l'SMS.\nSi no es posa la informació correcta, es bloqueja l'accés a l'tercer intent fallit. Si això passa, les famílies han de contactar telefònicament amb la mestra o mestre que és tutor o tutora del seu fill o filla perquè es pugui transmetre la incidència. Així, es podrà desbloquejar l'espai perquè el tornin a intentar.\nCal recordar que aquest és el mecanisme d'accés a el val-beca menjador i que les famílies en cap cas han d'anar a recollir aquest val als establiments de la cadena dels supermercats Consum / Charter.\nLes famílies beneficiàries de el val-beca menjador que disposen de telèfon mòbil però no tenen connexió a Internet, com tots els establiments Consum o Charter tenen xarxa Wi-Fi gratuïta, poden connectar-se i descarregar-se el val en el mateix establiment.\nUn cop validada la descàrrega, les famílies tenen accés a l'val-beca menjador per cada fill o filla. Aquest val s'ha de canviar per aliments bàsics en qualsevol dels 445 supermercats que la cadena Consum / Charter té al territori valencià, una xarxa de 84 establiments a les comarques d'Alacant; 65, en les de Castelló, i 296, a les de València, que garanteixen que les famílies puguin accedir a un del seu municipi o de les localitats veïnes.\nCada val-beca menjador només es pot utilitzar una vegada. És molt important que les famílies adquireixin els aliments necessaris per a cada fill o filla i per valor de 60 euros en una sola compra.\nEducació invertirà fins 14,6 milions d'euros en els vals-beca menjador si les autoritats sanitàries determinen que no es torni a les classes presencials aquest curs que acaba el proper 18 de juny a Infantil i Primària i, per tant, no es puguin obrir els menjadors escolars.


GEGANTS DE CERVERA: de gener 2008\nAssaig Grallers Geganters\n"Crema Catalana" versió Geganters\nLa festa de la Llordera de Torà celebra la majoria...\nCatalunya és un imperi colonial\nSopar dels Geganters de Cervera 19 gener 2008\nTàrrega opta a ser Ciutat Gegantera 2009\nGerard Quintana .:. Treu Banya - Inici MP3\n|: Grallers.Cat - El web sobre la gralla i el món ...\nEls webs de "La Passió" a www.festes.org\nHa mort l'autor de la Musica de "Salt de Maces de ...\nSant Vicenç dels Horts Ciutat Gegantera 2008\nCatalunya-Argentina 25 de Maig al Camp Nou\nJA ÉS A LA VENDA EL CD DE MESCLAT\nNombroses activitats infantils, una plantada col·lectiva d'arbres i el cercavila de gegants i cap-grossos conformen, juntament amb els actes religiosos propis de la Candelera, la celebració de la Festa de la Mare de Déu de la Cova, festa major d'hivern que es celebra durant tot el cap de setmana. La Festa de la Mare de Déu de la Cova o altrament coneguda com la de "La Candelera" és considerada la Festa Major d'Hivern d'aquesta localitat i se celebra el cap de setmana després del 2 de febrer. Les festes s'inicien el divendres amb la Dia de l'Arbre (des de 2006), una gran plantada popular que té com actors actius a la mainada de les escoles del municipi, que omplen els centres educatius i el parc del Comú amb els plançons que amb el temps esdevindran arbres. La quitxalla també és protagonista de la resta d'actes de la festa, destacant totes les activitats que es realitzen durant el dissabte, des de la xocolatada popular del matí, la cercavila amb el gegants de Calafell (des de 1982) i diverses colles convidades, i el correfoc amb la colla de diables local Guaite'ls. Les activitats del dissabte es tanquen amb el Ball de Nit, per totes les edats. El diumenge els veïns i veïnes de Calafell es lleven amb les Matinades dels Grallers de Calafell, acte que dóna pas a la missa solemne cantada i el cant dels goigs, a càrrec del Cor Parroquial Santa Creu. Durant l'ofici es beneeixen les candeles i posteriorment es venera la Mare de Déu de la Cova. Les activitats del matí es clouen amb una ballada de sardanes. Durant la tarda es costum fer-hi un concert de música en català al Teatre Auditori Municipal.\nPublicat per rpfraguel65 (Ramon Prats i Farré) a 23:53:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nDivendres pasat a les instal.lacions del parking de l'associació de transportistes de Cervera, va tenir lloc el primer assaig de la colla de "Grallers Geganters". Durant una hora vam estar intentan esverinar com aconseguir dominar aquests "artefactes"(almenys que fesin un so ho vam aconseguir). Hem de agrair la col.laboració del Xavier Martí, qui amb la seva paciencia ens va anar orientan una mica de com fer-la tocar.\nPublicat per rpfraguel65 (Ramon Prats i Farré) a 0:04:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nLa festa de la Llordera de Torà celebra la majoria d'edat\nLa Festa de la Llordera de Torà, també coneguda amb el nom de la Festa del Brut i la Bruta, enceta cada any els Carnestoltes de Lleida. Enguany, però, la data té certa significació ja que la festa arriba als 18 anys de la seva recuperació. Per celebrar-ho aquest dissabte la comissió proposa una reinvenció de la festa. Segons el president de l'Associació del Brut i la Bruta, Agustí Coscollola, la present edició es pretén un canvi d'aires i presentarà menys solemnitat i més disbauxa. La direcció artística correrà de la mà del toranès i membre de la companyia la Cubana Toni Torres. L'objectiu és un Carnaval més colorista. Tot i això es mantenen igualment el ball de la dansa dels Emprius i el ritual pregó a càrrec d'un Personatge sense interès internacional. La festa comença divendres quan els infants fan el Mercat de Carnaval. Dissabte, però, és la diada gran. Els actes comencen a les 17:00 h. a la plaça del Vall, i la rua fa un itinerari per la zona històrica fins la plaça de la Font on hi ha el monument a la festa de la Llordera.\nfont: http://cat.lleida.com/actualitat/index.html#90707 (ACN)\nPublicat per rpfraguel65 (Ramon Prats i Farré) a 13:32:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per rpfraguel65 (Ramon Prats i Farré) a 22:47:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nLa festa de Carnaval a Solsona es caracteritza, entre d’altres coses, per l’aparició d’uns gegants que reparteixen mastegots a tots aquells i aquelles que gosen posar-s’hi a sota: són els Gegants Bojos, una de les famílies de gegants més conegudes i originals del repertori català i que ja acompleixen 25 anys d’existència.Després d’haver estat prohibida durant molts anys, quan els solsonins van decidir recuperar la festa de Carnaval, van veure que l’antic model de festa agrària ja no els servia. Va ser aleshores quan van decidir, guiats per la premissa que el carnaval és una festa d’inversió, invertir la festa major. I per això van fer construir, de la mà de Manel Casserras, uns gegants que s’allunyessin el màxim possible de la cerimonialitat i serietat de les figures de festa major. Van construir els Gegants Bojos, com els anomenen ells, una família de gegants de mans lliures, divertits i esbojarrats, que són la rèplica satírica i grollera dels gegants “oficials” de Solsona. En els darrers temps i malgrat que no realitzen massa sortides, aquests gegants han assolit molta popularitat no només a la comarca sinó també a la resta de la geografia catalana. El Carnaval de Solsona aplega cada any milers de visitants que volen compartir amb els solsonins uns dies de disbauxa. El que diferencia el carnaval solsoní d’altres festes són, entre d’altres: la bramada del ruc, les bates de les comparses (que no van disfressades), la pujada del ruc al campanar amb la consegüent pixada ritual que mulla a tothom, i les sopes escaldades. Però el protagonisme del carnaval solsoní, malgrat que també hi desfilen la resta de figures festives de la capital del Solsonès (la Vaca, el Bou, les Cuques, el Mussol, la Draca i els Caps Grossos) se l’enduen els Gegants Bojos i els seus balls. La saga dels Gegants Bojos El nucli de la família de gegants Bojos compta amb quatre membres, tots sortits del taller del mestre geganter Manel Casserras. El Gegant Boig (1978) fou la primera peça construïda i la que inicià la saga. Després vingueren la Geganta Boja (1979), el Mocós (1980), la Geganteta (1982) i les rèpliques dels gegants bojos per als infants. La principal novetat d’aquests gegants, a banda dels seu aspecte burlesc, groller, divertit i agosarat, és que es tracta de figures amb les mans lliures, dotades de braços articulats que els permeten anar repartint garrotades a tot aquell que gosi ballar al seu costat. I és precisament en la dinàmica que proposa aquest joc que incita a la participació -reptant a posar-se sota la figura sense rebre cap mastegot- on hi ha la clau de la popularitat d’aquests gegants. L’èxit d’aquestes primeres figures féu que se'n creessin més: el Xut (1981), el Tòful-Nano (1983), la Draca (1984), Els Nans (1985), el Comte de l'Assaltu (1986), l'Olímpic (1987) i la Vaqueta (1997). Un extens repertori d’elements que configuren un dels patrimonis culturals de la ciutat, al que li ha donat continuïtat el fill del desaparegut Manel Casserras. Els Gegants Bojos giravolten al so d’una música pròpia: la del pas doble "Bufí", que ha esdevingut l’himne de la festa de carnaval. Els Gegants Bojos acompanyen l’arribada dels carnestoltes el dijous gras, l’enterrament de la sardina el dimecres de cendra i efectuen la ballada principal la nit del dissabte al diumenge de carnaval a la plaça major de Solsona. Els altres gegants manotes El model de gegants de mans lliures de Solsona, popularment coneguts per “Manotes” en altres indrets, ha estat imitat en altres pobles. La majoria d’aquest tipus de gegants han estat construïts pel taller de Manel Casserres, pare i fill, i en general es tracta de figures no gaire altes. D’entre els més importants hi ha les dues parelles de gegants del Carnaval de Torà, el brut i la bruta i el bonic i la bonica, els gegants de la colla de geganters “Maitips” de Peramola (Alt Urgell), els gegantons de Bellvís (Pla d’Urgell) i els gegants de Pradell de Sió (Noguera). El municipi de Sant Feliu de Llobregat estrenarà uns gegants de mans lliures ben aviat.\nAvui disabte 19 de gener ens hem reunit al "Restaurant Bargués" de Cervera , per a celebrar el sopar de Nadal (aplaçat uns dies) la colla dels "Geganters de Cervera "com podeu veure als videos el sopar va estar amenitzat a cop de gralla pel "Toni's grup" el acte va transcorre de lo més entretingut, tan es axis que fins hi tot s'ens va fer cur. Ara a escalfar "motors" per als propers esdeveniments d'aquest 2008.\nPublicat per rpfraguel65 (Ramon Prats i Farré) a 3:50:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nTàrrega aspira a ser Ciutat\nGegantera 2009. La llarga tradició\nde gegants i capgrossos\nque ostenta el municipi ha\nanimat la colla local La Fal·\nlera Gegantera a presentar la\ncandidatura, que en cas de\nfructificar podria portar l’any\nvinent fins a la capital de\nl’Urgell unes 4.000 persones\nvinculades a aquest àmbit de\nL’Agrupació de Colles de\nGeganters de Catalunya celebrarà\na Sant Joan Despí una assemblea\ngeneral per proclamar la\nTàrrega és l’única candidata\nL’alcalde de la ciutat, Joan\nAmézaga, i el regidor de Cultura,\nJordi Ramon, seran presents\na la reunió per defensar\nl’opció al costat dels 20 membres\nde La Fal·lera Gegantera.\nLa proposta ja compta amb\n2.000 adhesions populars.\ncompta amb 2.000 adhesions\nTàrrega opta a ser la\nCiutat Gegantera 2009\nRecordeu que aquest disabte es farà els sopar de la colla dels "Geganters de Cervera", encara sou a temps de apuntar-vos els que no ho hagueu fet. Confirmeu-li al "presi"(Joan Piqué)\nPublicat per rpfraguel65 (Ramon Prats i Farré) a 13:25:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per rpfraguel65 (Ramon Prats i Farré) a 22:33:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\n|: Grallers.Cat - El web sobre la gralla i el món graller :|\n: Grallers.Cat - El web sobre la gralla i el món graller :\nL’inici històric de les representacions de la Passió es remunta al segle XIV essent les de més antiguitat d’Europa segons els estudis realitzats per la Universitat de La Sorbona de París. Les actuals Passions són una evolució lògica dels anomenats "misteris". El "misteri" fou una representació dramàtica d'origen medieval en la qual eren escenificats passatges de la vida de Jesús, de la Mare de Déu o alguns sants. Posteriorment el gènere evolucionà: l'escenografia es complicà, les representacions sortiren de l'interior de l'església cap a les places, la música abandonà cada cop més el seu paper preponderant, els clergues deixaren de ser els únics actors, es formaren cofraries, intervingué la mímica... La història de La Passió de Crist constitueix un dels arguments dramàtics més importants de la cultura occidental, des del naixement del teatre medieval a l'aparició del cinema: els primers films narratius van ser filmacions de representacions tradicionals de la Passió (1897) perquè es tractava d'un relat conegut per tothom.La Passió es va representar a Catalunya, durant el segle XIV, en l'àmbit urbà i com a cerimònia cívica, organitzada per diferents municipis i amb la concurrència de tota la població. Però després de ben bé un segle de produir-se al carrer, l'Església recondueix la representació dintre el temple, cosa que li permetia una major vigilància, audiència i prestigi. El cert és que les passions catalanes sempre s'han caracteritzat per la seva fidelitat als Evangelis canònics i el seu to seriós i moderat, sense les incursions còmiques pròpies d'altres tradicions. A Catalunya trobarem, actualment, representacions a l'interior d'esglésies, en teatres i també al carrer.Són molt conegudes les representacions d'Olesa de Montserrat, d'Esparraguera, d'Olot, d'Ulldecona, de Cervera (foto),etc.\nPublicat per rpfraguel65 (Ramon Prats i Farré) a 18:39:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nHa mort l'autor de la Musica de "Salt de Maces de la Patum", Joan Trullàs\nAcaba de morir l’autor de la música del Salt de Maces a la Patum de Lluïment. Era gendre d’en Jaume Sala, director dels Saletes, la popular orquestra berguedana que durant tants anys va tocar la Patum. Josep Noguera em recorda que no era un professional de la música, era un petit industrial tèxtil, i potser ja va sent hora de que la ciutat de Berga li faci el reconeixement públic que tant es mereix, tot i que sempre es molt millor de fer-ho en vida del qui l’ha de rebre i no quan ja no pot gaudir-ne. L’aportació musical de Joan Trullàs, amb la incorporació d’una música composada “ex novo” és provablement una de les més importants innovacions de la Patum a la segona meitat del segle XX. Fins que ell va fer aquesta música les vuit Maces a la Patum de Lluiment saltaven només amb el so únic del Tabal a la Plaça de Sant Pere. Va ser per la Patum de Lluïment de l’any 1963 quan es va incorporar la nova música de les Maces. L’advocat i antic batlle de Berga Jaume Farguell em va explicar fa pocs anys, com un dia se li va presentar a casa seva el també lletrat Juli Cardona i el va fer anar tot a corre-cuita a acompanyar-lo a l’ajuntament per que interpretés amb el piano, que aleshores allà hi havia, la música dels Salt de Maces d’en Joan Trullàs davant de Joan Noguera, aleshores l’alcalde franquista, qui li va semblar molt encertada, li va agradar i va manar de fer-la tocar aquell mateix any a la plaça de Sant Pere per la Patum de Lluïment. Mossèn Josep Armengou va escriure a la revista Queralt d’aquell any “la Patum ha conegut una innovació notable: ha estat posada música al Salt de les Maces. Una música molt popular i cadenciosa …amb ella el salt de Maces té tendència a convertir-se en dansa de les Maces” explica que la innovació només afecta a les Patum de Lluïment, “l'esbojarrament de les Patum vespertines continua essent el salt de Maces”. El músic berguedà Joan Casas va dir d’aquesta música al programa de la Patum de 1981 “que copsà el ritme de les Maces a traves d’una melodia senzilla, però molt noble de projecció i d’una lírica factura “. Miquel Moya que ha portat les Maces durant anys va explicar a la revista El Vilatà que la musica d’en Trullàs “...només la fem servir a en la Patum de Lluïment i els últims anys s’hi ha fet una coreografia que l’ha convertit en un ball de diables ben atractiu. La música... trobo que s’hi adiu molt “. El músic berguedà Joan Cortina en un article publicat a la revista musical de Berga l’Interval va encertar-la plenament quan digué “... una música airosa i juganera ... tenint en compte la no supressió del Tabal. Aquesta innovació ha estat repetidament protestada. Ningú no discuteix, la música en sí; simplement la innovació que comporta .. “. Els xiulets que va haver de sentir Joan Trullàs no van ser mai contra les seves notes, eren contra la innovació i el canvi que significava o contra el regim franquista, però mai van ser contra una música, deliciosa, preciosa i que és la darrera aportació musical a la Patum. Ara aquesta música es pot gaudir en diferents versions en els CDs que s’han enregistrat de la música integra de la Patum, com també en l’edició de dues partitures : Salt de Maces sobre el tema de la Patum de Joan Trullàs, per a Piano d’Agustí Coma de l’any 1995; i també a Ball de Maces, Joan Trullàs, del mateix any 1995. Metre soni la música del Salt de Maces, Joan Trullàs serà amb tots nosaltres cada dijous i cada diumenge de Patum a la Plaça de Sant Pere. Ramon Felipó Oriol Publicat a Regió 7 3 gener 2008 Joan Trullàs i Vivó Berga acaba perdre a Joan Trullàs i Vivó, l’autor de la música del Salt de Maces de la Patum de Lluïment de dijous i diumenge a la Plaça de Sant Pere. La seva música va ser la darrera incorporada a la Patum. Fins aleshores les Maces mai no havien disposat de música i saltaven al só únic cel Tabal. En el seu funeral que va ser el passat dilluns 31 de desembre les 12 del migdia a l’església parroquial de sant Pere de Berga, on es va poder escoltar la seva música del Salt de Maces com el darrer homenatge - que gràcies al clergat - se li va retre a Berga a aquest patumaire i músic. Joan Trullàs tenia 86 anys i la seva va ser una vida dedicada a la seva feina i a la música, va tenir una petita indústria tèxtil, però era un músic vocacional, no pas professional. Es va casat amb Pepita Sala filla d’en Jaume Sala, el director dels Saletes, la popular orquestra berguedana que durant tants anys va tocar per Patum. L’any 1963 va ser l’any en que va ser interpretada per primera vegada la musica del Salt de Maces. Eren uns temps tant a Berga i com a Catalunya de manca de totes les llibertats polítiques, democràtiques, nacionals i sindicals, tots els membres de l’ajuntament era nomenats a dit per les autoritats militars feixistes. Alguna persona, o potser més d’una van iniciar un moviment de rebuig amb xiulets a aquesta nova melodia patumaire, això seria en paraules de l’escriptor empordanès Josep Pla, una “collonada”, però ..... aquesta protesta era més una manifestació contra una innovació, un canvi o una nova aportació a la Patum que contra una música que amb els anys ha triomfat i ha esdevingut una peça més de la festa berguedana, o tal volta volia ser una protesta contra les autoritats municipals de Berga que eren imposades i no d’elecció democràtica com ara. L’advocat Jaume Farguell i Sitges el primer alcalde democràtic de Berga després de la dictadura franquista em va explicar la seva participació directa en la incorporació de la música d’en Trullàs a les Maces. Un dia quan era al seu despatx, l’advocat Juli Cardona se li va presentar i el va fer anar tot d'una a l’ajuntament, i amb unes partitures que duia el propi Juli Cardona li va fer tocar amb un piano que aleshores hi havia allà mateix la música de les Maces davant de l’alcalde Joan Noguera i Sala. A Joan Noguera li va agradar tant aquesta nova música que aquell mateix any ja la va fer tocar la Patum de Lluïment a la plaça de sant Pere. Cosa que s’ha anat fent de forma quasi interrompudament des d’aleshores llevat, potser de la Patum de Lluïment del diumenge de 1964, ja que com que es feia a Berga un “Homenaje al Ejercito Español” tal volta es va voler evitar la confusió que crearia la “intencionada” xiulada “pels de sempre” de la música de les Maces. Aquestes són algunes de les opinions que he recollit de la música de Joan Trullàs: • Mossèn Josep Armengou va escriure a la revista Queralt “La Patum ha conegut una innovació notable: ha estat posada música al Salt de les Maces. Una música molt popular i cadenciosa …amb ella el salt de Maces té tendència a convertir-se en dansa de les Maces” • El músic berguedà Joan Casas va escriure al programa de la Patum de 1981 “que copsà el ritme de les Maces a traves d’una melodia senzilla, però molt noble de projecció i d’una lírica factura “. • Joan Cortina en un article publicat a la revista l’Interval ho va encertar-la plenament, a parer meu es clar, quan digué “... una música airosa i juganera ... tenint en compte la no supressió del Tabal. Aquesta innovació ha estat repetidament protestada. Ningú no discuteix, la música en sí; simplement la innovació que comporta .. “. • Miquel Moya que ha portat les Maces durant anys va dir a El Vilatà que la musica d’en Trullàs “...només la fem servir a en la Patum de Lluïment i els últims anys s’hi ha fet una coreografia que l’ha convertit en un ball de diables ben atractiu. La música... trobo que s’hi adiu molt “. • L´antic regidor de cultura Josep Carreras va explicar al Regió 7 que l´ aportació de Trullàs «va ser molt criticada, en aquell moment, sense tenir-ne motiu», però la seva música «es va anar imposant», i ara «molts dels que la xiulen no saben ni per què ho fan». • Sergi Cuenca Director de la Banda de l’Escola de Musica de Berga em va dir “es una música molt simple tant a nivell melòdic con harmònic, però que funciona perfectament amb el ritme de les Maces i la fa genial”. La musica i el record de Joan Trullàs serà amb tots els berguedans i patumaires sempre i cada any quan la sentim en el sal de Maces de la Patum de Lluïment. Ell tornarà ser viu i en mig de tots com si mai no ens hagués deixat, la seva musica de les Maces serà el seu record permanent.\nPublicat per rpfraguel65 (Ramon Prats i Farré) a 17:59:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nL’any 2008, Sant Vicenç dels Horts serà la seu de la festa de la Ciutat Gegantera de Catalunya, que organitzarà la Colla de Geganters i Grallers de la ciutat, en col·laboració amb l’Ajuntament i la resta d’entitats socials i culturals del municipi. L’assemblea general de l’Agrupació de Colles de Geganters de Catalunya ha elegit la nostra ciutat per ser la capital dels gegants durant tot un any i acollir la gran trobada que aplega anualment els gegants, gegantons i gegantets d’arreu del país..\nPublicat per rpfraguel65 (Ramon Prats i Farré) a 17:14:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nL'Argentina serà el pròxim rival de la selecció catalana de futbol, ha confirmat la Federació Catalana de Futbol (FCF). Aquesta ha tancat un acord amb l’empresa Multimedia Sports i l’Associació de Futbol Argentina (AFA) per a jugar un partit amistós a Barcelona el 25 de maig. La Federació necessita, tanmateix, que la Federació Espanyola de Futbol (RFEF) autoritzi el partit. I no se sabrà si l'autoritza o no fins el 18 de gener.\nfont noticia vilaweb: http://www.vilaweb.cat/www/noticia?p_idcmp=2694371\nHola nois, tal com anuncien els nostres veïns del "Blog Lo carranquer" ja es a la venda l'ultim cd de la formació musical "Mesclat" amb el titul de "Croniques Colonials" . Encara tenim ben fresc el record del diumenge que la colla de "Geganters de Cervera" ens varem trasladar a "Roda de Ter" per participar a l'enregistrament del "video"musical d'una de les cançons que forme part d'aquest cd. Va ser una experiencia nova que no es pot oblidar, i el tracte per part dels components del grup Mesclat va ser de lo més acollidor, ja que com podeu recordar van patir el "saqueig"(sempre de bon rotllo) al ser acrivillats pels menuts que integren la colla dels Geganters els quins van rebre "autografs" de cada un dels components.\nPublicat per rpfraguel65 (Ramon Prats i Farré) a 2:23:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per rpfraguel65 (Ramon Prats i Farré) a 14:14:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEls geganters de Cervera han rebut aquesta setmana les primeres gralles procedents de Vilafranca. És una bona noticia que donarà peu a la creació del grup de grallers dins l’entitat.\nEra una aspiració de fa molts anys que no ha estat possible fins que el grup ha augmentat el nombre de components. Cal recordar que fins ara acompanyaven als gegants diferents grups alienes a l’entitat, els Bombollers, els Grallers dels Diables Carranquers i fins i tot grallers d’altres ciutats.\nAra només caldrà iniciar un curs per tal de saber-les tocar i anar aprenen les cançons tant les populars com les pròpies dels balls dels gegants.\nAmb aquesta nova activitat, els geganters, engrandeixen una mica més el ja nombrós patrimoni festiu i cultural de la nostra ciutat.\nDoncs ànim a tots i tal com diu en Carles Sala “ara toca fer llavi”.


Programa especial per commemorar el Dia Mundial de la Ràdio 2019 - Arxiu sonor - Ràdio Les Borges 107.1 FM\nPrograma especial per commemorar el Dia Mundial de la Ràdio 2019\nAhir dimecres, 13 de febrer, amb motiu del Dia Mundial de la Ràdio, el Col·legi de Periodistes de Catalunya-Demarcació de Lleida va celebrar per quart any consecutiu el Dia Mundial de la Ràdio a Lleida amb 12 hores de ràdio en directe. Catorze emissores de la demarcació, entre les quals Ràdio les Borges, vam emetre part de la programació des de la Sala Alfred Perenya de l'Ajuntament de Lleida.\nDes de l'emissora municipal de les Borges Blanques hi vam participar amb un programa enregistrat, que va sonar de les 18.30 a les 19 hores, relacionat amb el tema que protagonitzava enguany l'efemèride segons la UNESCO: 'Diàleg, Tolerància i Pau'.\nAixí, en l'especial, hi hem inclòs entrevistes a Nerea Alonso, coordinadora del projecte 'Vacances en pau' a les Garrigues i al Pla d'Urgell, i a Sandra Castro, tresorera, formadora de l'Associació Colors de Ponent, dues entitats que, cadascuna en el seu àmbit, duen a terme una tasca per promoure la igualtat, la tolerància i el respecte entre persones.\nHi hem combinat la conversa amb aquests col·lectius amb bona música i, per a l'ocasió, hem triat cançons relacionades amb la pau i la tolerància.\nPodeu escoltar el programa sencer a sota!\nLa sala Alfred Perenya de l'Ajuntament de Lleida va acollir 12 hores de ràdio.


El primer retaule català | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nEl primer retaule català\nLocalitzat un moble excepcional del segle XIII a l'església de Santa Maria de Cap d’Aran\nBarcelona 9 GEN 2017 - 00:48\tCET\nEls fragments del retaule de Santa Maria i l'escultura del MNAC. CRBMC / MNAC\nLa missió arqueològica organitzada el 1907 per l'Institut d'Estudis Catalans, amb Josep Puig i Cadafalch i Josep Gudiol al capdavant, va realitzar, al seu pas per la localitat d'Erill la Vall, un descobriment sorprenent: arraconades i en desús van aparèixer set enormes figures articulades de fusta pertanyents a un davallament del segle XII que ha acabat sent un dels conjunts escultòrics medievals més importants d'Europa. Un segle després, les parròquies del Pirineu lleidatà segueixen proporcionant sorpreses. L'última, un retaule tabernacle únic en el panorama artístic català que es va localitzar, també de forma inesperada, el gener del 2014 i que s'ha identificat després d'un laboriós procés d'investigació.\nDavant la quantitat de brutícia i objectes acumulats als antics graners on es guardava el blat del delme de l'església de Santa Maria de Cap d’Aran, responsables del patrimoni de la vall, el rector i els veïns van organitzar una jornada per netejar-los. La sorpresa va ser quan van aparèixer diversos elements d'interès històric artístic. Sobretot, un plafó rectangular de fusta de grans dimensions que, malgrat la capa de porqueria que el cobria, semblava conservar policromia. "La peça no ha parat de donar sorpreses", explica María José Gràcia, de l'empresa TdART, que l'ha restaurat sota la direcció tècnica del Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya. "Localitzar-la, comprovar que conservava més i millor policromia del que es pensava i, finalment, comprovar, que no era un baldaquí com es pensava, sinó alguna cosa millor", prossegueix.\nEl baldaquí facticio, tal com es va localitzar en 2014 a Santa Maria. CRBMC\nEn efecte. Una vegada es va decidir intervenir i desmuntar el plafó, Elisa Ros, responsable de patrimoni de la Vall d'Aran, la restauradora Gràcia i Alberto Velasco, conservador del Museu de Lleida, van tenir clar que els 21 fragments resultants formaven part d'un moble inèdit i únic en la història de l'art català: un retaule tabernacle gòtic que es va construir a finals del segle XIII o començaments del XIV per presentar algunes de les figures religioses que es veneraven a l'església. Un moble que constitueix una baula en la cadena que passa dels frontals d'altar als retaules tal com els coneixem.\nEls fragments que es van utilitzar per crear el baldaquí factici per cobrir la pica baptismal, possiblement al segle XVII o XVIII, són la taula del fons i un dels laterals, a més de diverses cresteries que van aplacades als taulers. Faltaria l'altre lateral i les dues portes que el tancaven, al voltant d'un 50%, calculen els especialistes, d'aquesta espècie d'armari que s'obriria totalment per mostrar les figures de l'interior. Tancat mesurava entre 170 o 180 centímetres d'alt per gairebé 50 d'ample, ja que les taules estan lleugerament retallades.\nUna ampolla persa del segle IX\n“L'església de Santa Maria de Cap d'Aran és una font de sorpreses, un edifici molt gran amb molts racons”, explica Ros. El 2010 es va localitzar al reconditori d'un dels altars una petita ampolla persa creada a l'Iran els segles IX-X per guardar perfums i que va acabar reutilitzada com a lipsanoteca per contenir relíquies. En els graners on es guardava el delme va aparèixer també el braç vertical d'1,30 metres d'una creu del segle XIII que conservava part de la policromia medieval original en algun fragment.\n"És un model molt estès per Europa, fins i tot en països tan llunyans com Noruega i Suècia on s'han localitzat 400 exemplars; també a l'Aragó i a Castella, però a Catalunya és el primer documentat", explica Velasco, un autèntic "caçador de retaules", que ha localitzat ja diverses obres gòtiques de les quals no es tenien notícia, com el de Peralta de la Sal, el 2013. Velasco signa juntament amb Ros i Gràcia un article publicat a la revista Lambard. Estudis d'art medieval en què detallen el seu treball.\nPerò els investigadors han tingut una última sorpresa: l'escultura central del retaule no s'ha perdut, sinó que es conserva al Museu Nacional d'Art de Catalunya (MNAC) des del 1932 quan va ingressar amb la col·lecció Plandiura. "És un Sant Diaca; una de la vintena d'obres de la Vall d'Aran que es coneixen de l'anomenat "taller de Comenge", en fase d'estudi; unes obres d'embalum rodó per davant i planes per darrere per anar adossades a un moble, que es buidaven en la seva part interior. La forma del buidatge de l'escultura del MNAC, bastant més allargat que en la majoria de peces coincideix, en forma i grandària, amb la silueta dibuixada en el retaule. També les decoracions de les dues peces i la seva cronologia: l'any 1300. "Localitzar aquest primer retaule permet saber que el taller de Comenge també creava els mobles per presentar les figures", puntualitza Ros.\nI ara què? Els especialistes treballen amb la idea d'exposar les peces a la mateixa església de Santa Maria de Cap d'Aran. "És arriscat i per això estem estudiant com presentar-les, però és clar que hem de recuperar l'aspecte original i explicar com funcionava el moble, perquè tothom ho entengui", expliquen. Per això, estudien utilitzar materials neutres per deixar clar quina part s'ha reintegrat i quina part és l'original. El que no han decidit és si demanaran l'escultura al MNAC. "De forma definitiva no, perquè és inviable, però per a l'exposició que es farà per presentar-lo, segurament sí", rebla Gràcia que assegura que mai s'havia enfrontat amb una obra tan sorprenent com aquesta que ha permès treballar de forma interdisciplinària, sumant esforços. "Tant de bo n'hi hagués moltes com aquesta!", rebla.


Lestonnac Lleida - Informació - Escola Verda - Agenda 21\nEscola Verda - Agenda 21\nLa nostra escola forma part, des de fa molts anys, de la xarxa d'escoles Escola Verda - Programa Agenda 21, que comparteix àmbit a Catalunya i a la ciutat de Lleida.\nÉs un tret distintiu i de qualitat, que ens caracteritza per sensibilitzar-nos per la sostenibilitat i l'especial cura i protecció del medi ambient.\nAquest projecte promou l´educació ambiental dins el currículum escolar i afavoreix la reflexió sobre el nostre estil de vida perquè ens conduexi a millorar les actituds envers el nostre entorn. En aquest sentit, les accions que es programen necessiten de la implicació de tota la comunitat educativa del centre.\nA l'escola, aquest projecte es converteix en una aplicació diària de conceptes com el reciclatge, l'estalvi, la reflexió, o les noves propostes. Ho apliquem de forma transversal i interdisciplinària, de manera que aconseguim que sigui un hàbit en els nostres alumnes, i posteriorment, en les nostres famílies.\nA l'escola, disposem de:\nComissió d'Escola Verda de centre.\nComissió d'Escola Verda d'Educació Primària.\nComissió d'Escola Verda d'Educació Secundària.\nEls respectius coordinadors, i els alumnes que formen aquestes comissions, són els qui vetllen i col.laboren en l´aplicació del projecte de centre, fent-ho extensiu i implicant a tota la comunitat educativa.\nDisposem del distintiu d´Escola Verda i se´ns ha reconegut el Projecte Mediambiental d´Innovació Educativa pel Departament d´Ensenyament de la Generalitat de Catalunya.\nEl projecte Escola Verda-Agenda 21 Escolar del trienni 2014-2017 és: “Cuidem el nostre entorn”.\nEl nostre projecte Escola Verda, intenta conscienciar amb la participació i implicació de tota la Comunitat Educativa, de la necessitat de tenir cura i responsabilitat del Medi Ambient, amb la realització de diferents activitats que durem a terme al llarg del curs.\nImplicació de tota la comunitat educativa.\nFer del nostre decàleg una eina de convivència en el dia a dia.\nUtilitzar la safata de reutilització de paper.\nTancar les llums, ventiladors, ordinadors.\nDipositar les deixalles, una vegada seleccionades, al seu contenidor final\nEscollir correctament els delegats d’escola verda.\nFacilitar les trobades entre els responsables del projecte i els delegats.\nComunicació amb les famílies mitjançant les noves tecnologies.\nFer fotocopies per les dues cares.\nLes activitats principals que es duen a terme són:\nControlar el consum energètic de les classes (baixar persianes, obrir/tancar finestres, apagar ventilador i llums....\nControlar el nombre d'alumnes que els dimecres participen en l'activitat de l'esmorzar saludable.\nPublicar les graelles de control dels embolcalls utilitzats pels nostres alumnes a les aules\nFer del nostre decàleg un hàbit a seguir en el dia a dia dins la comunitat educativa\nPosar en marxa les mesures correctives, en cas de no respectar el decàleg.\nReunions amb els nostres representants d'escola Verda, tant per etapes com conjuntes.\nReciclatge i buidatge del contenidor de piles del nostre centre , així com també l'elaboració d'una graella de control.\nIncloure dins del nostre currículum alguna activitat relacionada amb el nostre projecte .(Ex. Cicle de l'aigua , relacionat amb el dia Mundial de l'aigua.)\nRètols recordatoris d'estalvi d'energia en els llocs comuns de l'escola .\nParticipació de l’escola en activitats creades per l’Agenda 21 de Lleida.\nMaria José Palau.